Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

16.11.2018 року [PERSON] звернувся з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку у звязку із звільненням. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він перебував у трудових відносинах з ЗДП «Радіоприлад» та з 02.05.2018 року працював на посаді налагоджувальника устаткування металевого покриття та фарбування, зайнятого налагоджуванням автоматичних гальванічних ванн 4 розряду на дільниці 041 МЗВ 031. Протягом 2017-2018 років заробітну плату виплачували нерегулярно, частинами, а потім сплату взагалі припинили. 16.10.2018 року позивач розірвав трудовий договір відповідно до \~ст. 38 КЗпП України, але в день звільнення заборгованість сплачено не було. Загальна сума боргу складає 42 425 грн. 18 коп. Оскільки заборгованість відповідачем не сплачено, позивач просить суд стягнути заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у розмірі 42 425 грн. 18 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку у звязку із звільненням у сумі за період з 17.10.2018 року по 16.11.2018 року у сумі 2 212 грн. 14 коп. і стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6700 грн. Ухвалою суду від 21.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 06.12.2018 року до суду від ЗДП «Радіоприлад» надійшов відзив на позовну заяву. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що станом на 03.12.2018 року заборгованість по заробітній платі складає 26\~815 грн. 72 коп., заборгованість по вихідній допомозі складає 14\~388 грн. 51 коп., що підтверджено довідками та зведеними відомостями про зарахування на картрахунки. Не заперечують стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки виплат належних звільненому працівникові сум. Вважають, що розрахована сума витрат на правничу допомогу визначена без урахування ст. 137 ЦПК України, тому в цій частині позовних вимог заперечують. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у звязку із звільненням у сумі за період з 17.10.2018 року по 13.12.2018 року (включно) у сумі 4039 грн. 56 коп., в іншій частині позовні вимоги підтримував у повному обсязі, просив задовольнити позов. Представник відповідача позов визнавав частково, підтримував заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу, так як позивачем не надано до суду підтвердження проведення даного розрахунку і дані вимоги не відповідають принципу співмірності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст.\~12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст.\~43\~Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.1973, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч.3\~ст.38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Ч.1\~ст. 47 КЗпП України\~передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 233 КЗпП України\~встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у ЗДП «Радіоприлад». 16.10.2018 року (наказ № 247-к від 16.10.2018 року) був звільнений на підставі \~ст. 38 КЗпП України. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати. Згідно довідки ЗДП «Радіоприлад», наданої відповідачем, як додаток до відзиву, станом на 03.1.2018 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі складає 26\~815 грн. 72 коп., заборгованість по вихідній допомозі складає 14\~388 грн. 51 коп. Цей факт підтверджується і довідкою наданою позивачем. Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі і по вихідній допомозі підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум у день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Як роз'яснено у п. 21\~Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 вказаного Порядку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивачем надано до суду розрахунок середньоденного заробітку: 3077,78 грн. (заробітна плата за серпень 2018 року) + 3077,78 грн. (заробітна плата за вересень 2018 року), дорівнює 6155 грн. 56 коп.: 32 дні (16 відпрацьований день за серпень 2018 року + 16 відпрацьованих днів за вересень 2018 року) = 96 грн. 18 коп. (без врахування податків). Затримка з виплати заробітної плати складає 23 робочі дні, таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку, за період з 17.10.2018 року по 16.11.2018 року складає 2\~212 грн. 14 коп. Заперечень щодо розрахунку середньоденного заробітку від відповідача не надходило, тому суд вважає за можливе його прийняти як правильний. Отже, розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку становить 4039 грн. 56 коп. з розрахунку: 42 робочих днів (з 17.10.2018 року по 13.12.2018 року (включно) х 96 грн. 18 коп. (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення), яка відповідно до наведених вище положень чинного законодавства підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 6700 грн., суд виходить з такого. У відповідності до ч.3\~ст.\~133\~ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов'язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В даному випадку факт надання правової допомоги позивачем підтверджено лише ордером на надання правової допомоги, угодою про надання правової допомоги від 30.10.2018 року, попереднім розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести із розглядом справи. Квитанції про сплату [PERSON] за послуги адвоката та акти прийняття-передачі наданих послуг до суду не надано, тобто відсутнє будь-яке документальне підтвердження понесених позивачем витрат. У судовому засіданні представник позивача також не зміг надати відповідні документи, тому в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. На підставі п. 1.ч. 1ст. 5\~ЗУ «Про судовий збір»\~позивача звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення заробітної плати, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому\~ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial