overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

16.12.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Позов мотивує тим, що відповідач добровільно покинула квартиру і більше 10 років не проживає в ній та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить її сім`ю в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Будучи допитаною судом в якості свідка показала, що 20 років тому відповідач добровільно покинула спірну квартиру, в зв`язку з тим, що є віруючою людиною і вирішила повністю присвятити своє життя служінню Богові та проживати в якості монахині в Свято-Успенському жіночому монастирі; з того часу відповідач не проживає в квартирі та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг. Відповідачі не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. 16.01.2020 судом, за згодою позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є наймачем і постійно проживає в квартирі [ADDRESS] далі - Квартира ), яка належить до державного житлового фонду; за вказаною адресою зареєстровано й місце проживання відповідача (а.с. 6, 8). Матеріалами справи, зокрема актом від 27.09.2019 і довідкою Свято-Успенського жіночого монастиря (а.с. 7, 9), а також показаннями допитаного судом свідка, які повністю узгоджуються між собою, підтверджується факт непроживання відповідача в Квартирі вже біля 20 років, що свідчить про втрату відповідачем інтересу до вказаного житла. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу). У зв`язку з доведенням позивачем факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

16.12.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28.08.2010, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Як убачається з пояснень позивача, з грудня 2018 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

16.12.2019 позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 серпня 2005 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають двох спільних синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні відносини, шлюб існує формально, збереження його не можливе. Внаслідок цього вважає, що збереження шлюбу є недоречним, призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. У судове засідання позивач не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до якої позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав, заяви про розгляд справи без його присутності не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечувала. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 12 серпня 2005 року у Виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.11). Від даного шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.12,13). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

16.12.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

16.12.2019 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 13.01.2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подає заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подає заяву про розгляд справи у його відсутність позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2005 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва, складено актовий запис №324 та видано відповідне свідоцтво (а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Як повідомляє позивач і не заперечує відповідач, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

16.12.2019 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 13.02. 2017 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають Позивач стверджувала, що не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з січня 2019 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої наполягала на задоволенні позову, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, якою позов визнав. Визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, що з урахуванням матеріалів справи в порядку ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~тягне задоволення позову. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 55 Сімейного Кодексу України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 13.02.2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Приморському районному у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального у правління юстиції Одеської області, актовий запис №152. Від шлюбу сторони дітей не мають. На час вирішення спору подружні стосунки між сторонами фактично припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

16.12.2019 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почутів кохання та взаємоповаги. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2012 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

16.12.2019 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.01.2020 відкрито провадження у справі. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2020 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2016 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

16.12.2019 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.01.2020 відкрито провадження у справі. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2020 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені по причині несумісності характерів, різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Таким чином, суд вважає, що їх сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

16.12.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення надмірно виплаченої пенсії в сумі 11113,49 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач [PERSON] [INFO] , яка була опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , отримувала починаючи з 01.05.2018 року призначену [PERSON] пенсію по втраті годувальника. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] не повідомила про те, що вона була звільнена від обов`язків опікуна неповнолітнього [PERSON] на підставі розпорядження Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 01.03.2019 року, що привело до виплати за період з 01.03.2019 року по 31.07.2019 року пенсії в сумі 11113,49 грн., позивач просив позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, згоду на винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, судом належним чином повідомлена про розгляд справи шляхом отримання смс-повідомлення про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи в порядку ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] будучи опікуном неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є з 01.05.2018 року отримувачем пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.03.2003 року (далі Закон №1058), яка призначена [PERSON] . Розпорядженням Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 01.03.2019 року відповідач [PERSON] звільнена від обов`язків опікуна неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , а сам неповнолітній [PERSON] був поміщений до КЗ «Березківський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа-інтернат-ліцей І-ІІІ ступенів»» Миколаївської обласної ради на повне державне забезпечення. Про цю обставину - звільнення від обов`язків опікуна - відповідач мала повідомити Головне управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, але відповідач ухилився від виконання цього обов`язку, а тому утворилась переплата пенсії за період з 01.03.2019 року по 31.07.2019 року пенсії в сумі 11113,49 грн. Згідно зі статтею 50 Закону №1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Вирішити спір в позасудовому порядку не вдалося. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а саме з відповідача підлягає стягненню 1921 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

16.12.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, на обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Довжанськ Луганської області помер її батько, [PERSON] . Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від заінтересованої особи заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] у місті Довжанськ Луганської області (Україна) помер громадянин України [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті № 137 від 20.11.2019 року, виданими на тимчасово окупованій території України, у м. Довжанськ Луганської області. Як убачається із копії паспорта померлого, свідоцтва про смерть, [PERSON] народився [INFO] в селищі Бірюкове Свердловського району Луганської області. 16.12.2019 року заявник, яка є донькою померлого, звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

16.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 13 серпня 2016 року у Виконавчому комітеті Савинської сільської ради Оржицького району Полтавської області, актовий запис № 1. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем дітей не мають. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2016 року, про що є актовий запис № 1 у Виконавчому\~комітеті Савинської\~сільської ради\~Оржицького району\~Полтавської області, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя дітей сторони не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved