Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

17.05.2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача та просили визнати, що [PERSON] , [INFO] втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] та [PERSON] мають на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за вищезазначеною адресою. В даному житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] . На даний час останній не проживає у вказаному будинку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію. Не зняття відповідача [PERSON] з реєстрації місця проживання позивачів створює їм суттєві перешкоди для здійснення їх прав, як власників житла. Тому за захистом своїх прав позивачі змушені звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 травня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову не надано. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 15 липня 2003 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: по [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах (а.с. 14). З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 15.02.2019 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок з господарськими спорудами, власниками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 164604425 від 23.04.2019 року [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області 542/1067/18, 2-о/542/92/18 виданого 31.10.2018 року (а.с. 15-18), свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2489 від 15.07.2003 року виданого державним нотаріусом Охрей М.А. (а.с. 19). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 165516459 від 06.05.2019 року [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 2489 від 15.07.2003 року виданого державним нотаріусом Охрей М.А. (а.с. 20). З довідки виконавчого комітету Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-17/803 від 23.05.2019 року вбачається, що за вищезазначеною адресою зареєстрований [PERSON] (а.с. 23). Згідно актів обстеження місця проживання позивачів за адресою: [ADDRESS] , складених 28 липня 2018 року та 27 березня 2019 року комісією в складі депутата Коробкіна К.В., свідків [PERSON] , [PERSON] та сільського голови [PERSON] , за зазначеною адресою зареєстрований [PERSON] але фактично за місцем реєстрації не проживає з 2012 року (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України в разі відсутності особи за місцем проживання (реєстрації) понад шість місяців без поважних причин вона може бути позбавлена права користування цим приміщенням в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Outcome: approved