Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

15.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку уточнила та просить постановити рішення, яким визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з господарськими спорудами в с. Шоломки, Овруцького району по вул. Залізничній, 10, розділити в натурі між нею та відповідачем житловий будинок, який знаходиться в с. Шоломки, Овруцького району по вул. Залізничній, 10 по першому варіанту розподілу, виділивши їй 57/100 частини домоволодіння вартістю 130669 грн., а відповідачу 43/100 частини домоволодіння вартістю 97831 грн. та розділити спільно придбане ними майно, залишивши їй: м»який куточок вартістю 1200 грн., стіл для компютера вартістю 500 грн. на загальну суму 1700 грн., а інше майно: стінку вартістю 2500 грн. та телевізор вартістю 1200 грн. на загальну суму 3700 грн. виділити позивачу, стягнути з відповідача понесені судові витрати: судовий збір, оплата послуг БТІ та вартість проведення експертизи та у звязку з тим, що разом з нею проживають двоє дітей, відступити від рівності часток та не стягувати з неї розбіжність у вартості майна на суму 16419 грн.. В обгрунтування позову вказує, що за час подружнього проживання з відповідачем ними було побудовано житловий будинком в с. Шоломки Овруцького району Житомирської області по вул. Залізничній, 10. В 1997 році ними було отримано будівельний паспорт, який оформлено на відповідача. З урахування того, що спільно користуватися домоволодінням сторони не можуть, позивачка просить розділити в натурі вказаний будинок. Крім того, ними придбане інше майно, яке також бажає розділити. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, а відповідач вимоги визнав частково, заперечує щодо судових витрат. Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання нею судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 03 серпня 1996 року до 18 серпня 2014 року, що стверджується копією рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 18.08.2014 року (а.с. 8). Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 12). У шлюбі подружжям побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 10 по вул. Залізнична в с. Шоломки, Овруцького району, Житомирської області, що відповідачем не заперечується та підтверджується, витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічним паспортом на житловий будинок. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки поділити будинок в рівних частках в натурі неможливо, суд, із врахуванням бажання сторін, висновку експерта № 309/02-2016 від 25.02.2016 року судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 64-92) виділяє по варіанту № 1, позивачеві частину житлового будинку, вартістю 130 669 грн., що на 16 419 гривень більше ідеальної долі (1/2) і складає 57/100 часток від вартості житлового будинку, господарських будівель та споруд, а відповідачу частину житлового будинку, вартістю 97831 грн., що на 16 419 гривень менше ідеальної долі (1/2) і складає 43/100 часток від вартості житлового будинку, господарських будівель та споруд. В свою чергу, враховуючи, що з позивачем проживають діти, суд не стягує з позивача на користь відповідача компенсацію відступу від ідеальної частки в розмірі 16419 грн.. Відповідно до п. 22 розяснень постанови № 11 пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК, а вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Сторони у судовому засіданні дійшли згоди щодо обсягу спільно нажитого майна та його вартості, а саме у шлюбі позивач та відповідач придбали м»який куточок 1200 грн., стіл для компютера - 500 грн., стінку 2500 грн., телевізор 1200 грн., загалом майна на 5400 грн. Таким чином, суд виділяє позивачу мякий куточок, вартістю 1200 грн., стіл для компютера, вартістю 500 грн., а всього на загальну суму 1700 грн., а відповідачу стінку, вартістю 2500 грн. та телевізор, вартістю 1200 грн., а всього на загальну суму 3700 грн.. Оцінюючи встановлені обставини, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню в зазначених вище межах. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1323 грн. 69 коп. і проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3600 грн.. Що стосується витрат на оплату послуг БТІ, то вони стягненню не підлягають, оскільки оплачені відповідачем, про що вказано у квитанціях. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial