Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

16 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 39), просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі 5866,40 грн. за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розлучення дитина проживає з позивачем. Пояснює, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова, яке набрало законної сили 02.02.2007 року, з відповідача на її користь на утримання сина стягнуто аліменти. Стверджує, що відповідач несвоєчасно сплачував аліменти на утримання дитини, не надавав державному виконавцю відомостей про своє місце роботи, сплачував аліменти в розмірі, визначеному ним на власний розсуд, у зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментам, яка в повному обсязі не погашена на дату звернення з цим позовом до суду. Вказує, що відповідно до її розрахунку розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 5866,40 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та в його задоволенні просив відмовити. Надав заяву про застосуваня строку позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 лютого 2007 року по справі № 2-427/10 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 17.01.2007 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7-8). З розрахунків заборгованості за невчасну сплату аліментів (а.с. 9, 28), наданих позивачем і не спростованих відповідачем, вбачається, що сума боргу по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-427 від 02.02.2007 року, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова, вбачається, що сума боргу по аліментам станом на 24.10.2011 року становить 2276,84 грн.; за період з жовтня 2011 року по березень 2012 року - 977,74 грн.; за період з липня 2013 року по грудень 2013 року - 5899,98 грн.; з січня 2014 року по грудень 2014 року - 6582,27 грн.; з січня 2015 року по червень 2015 року - 2581,09 грн.; з 01 липня 2015 року по 08 серпня 2015 року - 1231,22 грн. Вказані розрахунки підтверджують відомостями, які містяться в розрахунках заборгованості по сплаті аліментів, наданих державною виконавчою службою (а.с. 10, 12, 13, 29). В судовому засіданні 14.08.2015 року представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності в один рік до позовної вимоги про стягнення пені (а.с. 35). Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до змісту ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки позивач не отримувала аліменти з лютого 2007 року, з позовом до суду звернулась 16.07.2015 року, поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом не зазначає, поновити строк звернення до суду з позовом не просить, а представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за період з 02.02.2007 року по 16.07.2012 року задоволенню не підлягають в зв'язку з пропуском позивачкою строку позовної давності. Відповідно до змісту ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки пеня, передбачена ст. 196 СК України виникає не з цивільно-правових зобов'язань, тому застосуванню підлягає загальний строк позовної давності. Відтак судом встановлено, що за період з 01 липня 2013 року по 08 серпня 2015 року заборгованість позивача перед відповідачем по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини становить 16294,56 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за цей період в сумі 4890 грн. 23 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, у сумі 487 грн. 20 коп. Згідно приписів ст. ст.10, 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: partial