Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

16.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.08.2007 року Соколівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №13. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з початку 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність поглядів на життя між нею та відповідачем, який зловживає спиртними напоями, не працює. Після фактичного припинення сімейних стосунків проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На її прохання звернутися за розірванням шлюбу до органів реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється, тому вона змушена звернутися з цим позовом до суду. Спору про розділ майна немає. Від цього шлюбу дітей не мають. Вважала, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне - Криволапчук. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] про причини повторної неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень проти позовної заяви не подавав. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, це дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року. (а. с. 6). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви, проти якої не подав заперечень відповідач, слідує, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Спору про поділ майна між сторонами немає. Враховуючи, що: позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу; відповідач [PERSON] будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, чим виявив байдуже ставлення до збереження сім'ї; подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved