Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

16 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що він працює охоронником в Східній філії ТОВ «Секьюрайті» та заступає на зміни по охороні об'єкта АК-2 (автомобільної колони), що розташована в с. Мала Павлівка, Охтирського району, на відстані близько 12 кілометрів від місця його проживання. З березня 2017 року до нього невдоволено почав ставитися інспектор з перевірки [PERSON], який спільно з начальником Охтирського відділення східної філії ТОВ «Секьюрайті» [PERSON], умисно перевели позивача на охорону іншого об'єкту, який знаходиться в м. Охтирка, що за 50 кілометрів від місця проживання [PERSON] Крім того, роботодавцем не було забезпечено приїзд працівників з Охтирського району. Про вказані факти позивач неодноразово письмово повідомляв директора Східної філії ТОВ «Секьюрайті» [PERSON] та просив відреагувати на його звернення та надати відповідь про заходи, які будуть вжиті для поліпшення умов праці позивача. Так як ніякої реакції з боку директора Східної філії ТОВ «Секьюрайті» не було, то 30.03.2017 року позивач написав заяву про звільнення за власним бажанням. В кінці квітня 2017 року на поштову адресу позивача надійшов лист в якому знаходився витяг із наказу №102-к від 18.04.2017 року про його звільнення з роботи за прогул без поважних причин за п. 4, ст. 40 КЗпП України. З даним наказом позивач не погоджується, оскільки з 04 по 13 квітня він знаходився на лікарняному і не був на роботі, а тому його не було належним чином повідомлено про графік чергування охоронників. В зв'язку з чим просить скасувати наказ директора Східної філії ТОВ «Секьюрайті» №102-к від 18.04.2017 року про звільнення [PERSON] з роботи за прогул без поважних причин за п. 4, ст. 40 КЗпП України; поновити його на посаді охоронника Східної філії ТОВ «Секьюрайті»; стягнути з Східної філії ТОВ «Секьюрайті» на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу; 5000 грн. в рахунок моральної шкоди. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 28 та 29 березня 2017 року [PERSON] повідомив його про переведення на інший об'єкт до м. Охтирка. 30.03.2017 року в офісі [PERSON] написав заяву на звільнення в зв'язку з тим, що проживає у віддаленому селі, куди не ходить вахта та у нього відсутня змога добиратися до роботи, однак таку заяву не прийняли. Після виходу з лікарняного, [PERSON] повторно написав заяву про звільнення від 13.04.2017 року, яку також не прийняли. 14.04.2017 року позивач попередив чергового [PERSON], що на зміну не вийде, дане повідомлення було зареєстроване у відповідному журналі в офісі в м. Охтирка. 15.04.2017 року [PERSON] чекав на попутну машину до м. Охтирка. Йому зателефонував [PERSON] та сказав, щоб він чекав та що по нього приїде машина. Пізніше він сам зателефонував [PERSON] та повідомив, що піде додому перевдягатися. Цього ж дня близько 15 год. до нього додому приїхали співробітники підприємства [PERSON], [PERSON] та ще дві невідомі особи і примушували писати пояснювальну, що він навмисно не вийшов на роботу. [PERSON] сказав, що піде погукає сусідів та напише пояснення в присутності свідків, після чого [PERSON] разом з іншими сіли в машину і поїхали. [PERSON] сказав, щоб він був в офісі через годину та написав пояснення. [PERSON] відразу поїхав на своїй машині в офіс, але там був лише черговий [PERSON], який повідомив що в офісі вже нікого немає. Представник Східної філії ТОВ «Секьюрайті» Ткачук Р.В. в судовому засіданні проти позову заперечував. Надав письмові заперечення згідно яких зазначено, що в березні 2017 року [PERSON] ніс чергування на об'єкті АК-2 (автомобільна колона) ЦТТ НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта». Відповідно до п. 2.10. посадової інструкції охоронника, затвердженої наказом директора Східної філії ТОВ «Секьюрайті» від 01.06.2014 року №10-од, в разі необхідності охоронник направляється у службові відрядження, які пов'язані з основною діяльністю підприємства, а також підлягає плановій та позаплановій ротації на об'єктах. В квітні 2017 року, в порядку ротації, [PERSON] запланований для несення чергування на об'єкті «Нафтопаливна дільниця НГВУ «Охтирканафтогаз» (ННД)» ПАТ «Укрнафта», в зв'язку з чим 28 та 29 березня 2017 року начальник дільниці [PERSON] в присутності свідків офіційно повідомив [PERSON] про дні та години чергування на вищевказаному об'єкті. Однак позивач відмовився ознайомлюватися із графіком чергування під особистий підпис, про що складено відповідні акти. 30.03.2017 року [PERSON] подав начальнику Охтирського відділу [PERSON] письмову заяву про звільнення з роботи. Позивача було повідомлено, що його заява написана некоректно та одночасно направлене електронне повідомлення (телеграма) щодо негайного усунення недоліків в заяві. В зв'язку з тим, що заява про звільнення [PERSON] переписана не була, то 31.03.2017 року на адресу останнього направлене нове електронне повідомлення (телеграма), в якому повідомлено про необхідність приступити до роботи 03.04.2017 року о 08:00 год. у відповідності до графіку чергування охоронників №2/31. 02.04.2017 року [PERSON] в телефонній розмові повідомив охоронника [PERSON], який чергував в офісі Охтирського відділу, про те, що 03.04.2017 року він на роботу не вийде в зв'язку з лікуванням в Охтирській ЦРЛ. 13.04.2017 року був закритий лікарняний листок та відповідно до графіку чергувань [PERSON] повинен був приступити на чергування 15.04.2017 року, про що його повідомлено в усній формі начальником дільниці [PERSON] Однак на чергування позивач не приступив, про що були складені відповідні документи. Також того ж дня працівниками Східної філії ТОВ «Секьюрайті» здійснений виїзд за місцем проживання [PERSON], де йому запропоновано надати письмове пояснення з приводу відсутності на роботі з 08:00 год. по 13:00 год. 15.04.2017 року. Надавати письмові пояснення [PERSON] відмовився. Наказом №102-к від 18.04.2017 року позивач звільнений з роботи за прогул без поважних причин на підставі п. 4, ст. 40 КЗпП України. Тому в задоволенні позову про скасування наказу про звільнення з роботи за прогул, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди просить відмовити. Представник ТОВ «Секьюрайті» Петрова О.О. в судовому засідання проти позову заперечувала, в задоволенні позову [PERSON] просила відмовити. Надала аналогічні вищевказаним письмові заперечення. Також зазначила, що чинне трудове законодавство не містить підставу для звільнення працівника «у зв'язку з неможливістю добратися до роботи», як це було зазначено у заяві позивача. Підставою для видання наказу є заява працівника або ініціатива роботодавця. В даному випадку заява позивача не містила законодавчих підстав для звільнення, що може бути зазначена у наказі. Працівник відмовився злагоджено вирішити питання щодо його звільнення, проігнорував прохання конкретизації підстав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу №2-к від 01.06.2014 року [PERSON] з 01.06.2014 року прийнятий на посаду помічника фахівця з організації майнової та особистої безпеки Східної філії ТОВ «Секьюрайті» (а.с. 74). Згідно наказу №17-к від 16.06.2014 року, [PERSON] з 16.06.2014 року переведений на посаду охоронника, за його згодою, у зв'язку з успішним проходженням стажування на посаді помічника фахівця з організації майнової та особистої безпеки, з укладенням договору про індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 75). Пунктом 2.10 посадової інструкції охоронника передбачено, що в разі необхідності - направляється у службові відрядження, які пов'язані з основною діяльністю підприємства, а також підлягає плановій та позаплановій ротації охоронників на об'єктах (а.с. 172-177). Згідно ротації охоронників Східної філії ТОВ «Секьюрайті» на квітень місяць 2017 року, охоронник Східної філії ТОВ «Секьюрайті» [PERSON] запланований для несення чергування по охороні об'єкту 2/31 ННД (нафтопаливна дільниця) НГВУ «Охтирканафтогаз» (а.с. 24). 28 березня 2017 року о 07 год. 35 хв. та 29 березня 2017 року о 19 год. 45 хв. охороннику [PERSON] було надано графік чергувань для особистого ознайомлення та підписання, однак останній, в присутності свідків, категорично відмовився від ознайомлення та підписання пред'явленого йому графіку чергувань на квітень 2017 року, про що на ім'я директора Східної філії ТОВ «Секьюрайті» було складено службову записку, відповідні акти та пояснення (а.с. 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23). 30 березня 2017 року [PERSON] звернувся до відповідача з письмовою заявою про звільнення з займаної посади, в зв'язку з тим, що згідно ротації переводу з одного пункту на другий, він не має можливості добиратися на роботу, так як він проживає у віддаленому селі куди не ходить вахта. (а.с. 44). В цей же день [PERSON], шляхом направлення електронного повідомлення №000008, повідомлено про те, що текст його заяви є некоректним та не містить підстави для звільнення його із займаної посади, просили негайно письмово зазначити підстави звільнення (а.с. 25). 31 березня 2017 року на адресу [PERSON] повторно направлене електронне повідомлення №000009, яким повідомлялося останнього про необхідність йому приступити до роботи 03.04.2017 року у відповідності до графіку чергування №2/31 (нафтопаливна дільниця) о 08:00 год. (а.с. 26). Згідно повідомлення Центру обслуговування споживачів №8 м. Ромни від 27.07.2017 року за №03-251, електронні повідомлення №8 від 30.03.2017 року та №9 від 31.03.2017 року на ім'я [PERSON], на адресу [ADDRESS], були зачитані по телефону начальником ВПЗ Комиші [PERSON] 01.04.2017 року особисто [PERSON] Фактично були вручені адресатові під розписку у книзі ф.8 07.04.2017 року в зв'язку з тим, що адресат був відсутній (а.с. 143). 15 квітня 2017 року на ім'я директора Східної філії ТОВ «Секьюрайті» були складені службові записки начальником ділянки [PERSON], інспектором з контролю стаціонарних об'єктів [PERSON] про те, що охоронник [PERSON] не прибув на інструктаж та не заступив згідно графіку чергування на об'єкт «Нафтоналивна дільниця НГВУ «Охтирканафтогаз» (ННД)» (а.с. 28, 29) В цей же день комісією в складі начальника Охтирського відділення [PERSON], начальника ділянки [PERSON], інспектора з контролю стаціонарних об'єктів [PERSON], охоронника [PERSON] складено акт про відсутність охоронника [PERSON] на робочому місці 15.04.2017 року з 08:00 год. до 13:00 год. (а.с. 30). Також, цього ж дня 15.04.2017 року, начальником Охтирського відділення [PERSON], начальником ділянки [PERSON], інспектором з контролю стаціонарних об'єктів [PERSON], водієм [PERSON] складено акт про відвідування працівника за місцем проживання, яким встановлено, що [ADDRESS], відсутня (а.с. 33). Складено акт про те, що [PERSON] 15.04.2017 року о 14 год. 10 хв. запропоновано надати письмові пояснення з приводу його відсутності на роботі з 08:00 год. до 13:00 год., однак [PERSON] відмовився надати пояснення з цього приводу (а.с. 34). 18 квітня 2017 року на ім'я директора Східної філії ТОВ «Секьюрайті» була складена службова записка, в якій зазначено, що 15.04.2017 року 07 год. 30 хв. охоронник [PERSON] не прибув на інструктаж та о 08:00 год. не заступив на чергування на об'єкт «Нафтоналивна дільниця НГВУ «Охтирканафтогаз» (ННД)» та був відсутній на робочому місці до 13:00 год., в зв'язку з чим, ставиться питання щодо розгляду питання про звільнення (а.с. 27). Дані обставини підтверджуються також показами свідків [PERSON], [PERSON] наданими в судовому засіданні. Наказом № 102-к від 18.04.2017 року охоронника [PERSON] звільнено із займаної посади 15.04.2017 року за прогул без поважних причин за п. 4, ст. 40 КЗпП України (а.с. 36). Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що працювали разом з позивачем та підтвердили той факт, що [PERSON] 29.03.2017 року дійсно відмовився підписувати графік заступу на чергування на квітень 2017 року, так як останнього переводили в Охтирське відділення, при цьому позивач казав, що буде звільнятися з роботи. Разом з тим, [PERSON] пояснив, що 30.03.2017 року він разом в [PERSON] були в офісі, де позивач писав заяву про звільнення та йому повідомлялося, що заява не відповідає вимогам законодавства. Прямого обов'язку доставляти працівників у підприємства немає. Свідки також підтвердили наявність на підприємстві практики ротації охоронників шляхом їх переведення на інші об'єкти, відсутність у підприємства обов'язку доставляння працівників до визначеного місця роботи та можливість добирання позивача на довий об'єкт безоплатно від Качанівського ГПЗ до м. Охтирка вахтовими автобусами. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач був переведений для чергування на інший об'єкт відповідно до вимог його посадової інструкції із дотриманням вимог чинного законодавства. Його завчасно і належним чином було ознайомлено із графіком чергувань, що підтверджується вищезазначеними доказами. Відповідно до роз'яснень викладених в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року, з відповідними змінами та доповненнями, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Згідно статті 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Виходити із вимог трудового законодавства для звільнення за власним бажанням необхідно виконати ряд умов, зокрема працівнику слід подати заяву відповідного змісту, отримати рішення роботодавця про згоду на таке звільнення із зазначенням дати звільнення, яка відповідно до діючого законодавства може бути встановлена в термін до двох неділь після подачі заяви працівником. При невиконанні таких умов звільнення не вважається за власним бажанням. Відповідно до ч. 3, ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Судом встановлено, що причиною виникнення спірної ситуації між сторонами стало небажання позивача приступити на чергування на іншому об'єкті, що знаходиться на більш віддаленій відстані від місця його проживання, а саме - у м. Охтирці. Саме із цією метою він свідомо ухилявся від ознайомлення із новим графіком чергувань та вів переговори із безпосереднім керівництвом із цього приводу щодо залишення його на чергуванні на попередньому об'єкті. Його доводи про наявність з боку керівництва упередженого ставлення, переслідувань через його принципову позицію щодо недопущення порушень трудового законодавства як відносно нього особисто, так і відносно інших працівників, та щодо недопущення розкрадань на об'єктах належними та допустимими доказами не підтверджені. Зазначені позивачем обставини, окрім іншого, також спростовуються висновком інспектора Охтирського ВП від 06.04.2017 р. за фактом звернення [PERSON] про незаконні дії відносно нього з боку керівництва ТОВ «Секюрайті». (а.с. 106). Подану позивачем заяву про звільнення з займаної посади, в зв'язку з тим, що згідно ротації переводу з одного пункту на другий, він не має можливості добиратися на роботу, так як він проживає у віддаленому селі куди не ходить вахта, суд розцінює як засіб тиску на адміністрацію підприємства з метою залишення його працювати на попередньому об'єкті. Факт не з'явлення на ново визначене робоче місце позивач пояснює не поданням такої заяви, а неможливістю туди дістатись. Хоча дані обставини не відповідають дійсності та повністю спростовані вищенаведеними доказами. На попереднє робоче місце позивач добирався власним транспортом, від якого забезпечуються доставка у м. Охтирку безкоштовно вахтовим транспортом. Із самого змісту заяви та із подальших пояснень позивач нарікає на порушення його трудових прав зазначеним переведенням. Однак з огляду на відсутність у відповідача визначеного договором або законом доставляння позивача від місця його безпосереднього проживання до місця роботи, таких порушень працедавцем допущено не було. Із огляду на це підприємство не мало підстав для задоволення його письмової заяви про звільнення з роботи відповідно до ч. 3, ст. 38 КЗпП України. Судом встановлено, і це не заперечують сторони, що позивачу неодноразово пропонувалось привести подану ним заяву про звільнення у відповідність до вимог закону, однак він свідомо ухилявся від вчинення зазначених дій. Надані позивачем та прослухані у судовому засіданні аудіо файли проведених позивачем записів розмов між ним та безпосередніми керівниками не містять будь-яких погроз на його адресу, а, навпаки, доводять той факт, що позивачу неодноразово роз'яснювалось право його звільнення за власним бажанням або за угодою сторін шляхом написання відповідної заяви належної форми та надавалась така можливість, що він проігнорував. (а.с. 105). Працедавцем було дотримано процедуру накладення дисциплінарного стягнення. Зокрема [PERSON] була надана можливість надати пояснення із приводу не з'явлення на роботу безпосередньо по місцю його проживання, а після відмови роз'яснено право зробити це у офісі підприємства. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 15.04.2017 року він перебував на чергуванні. Від [PERSON] поступив дзвінок та він повідомив, що не може виїхати на зміну, бо йому нічим добратися, про що був оповіщений начальник дільниці. [PERSON] прибув до офісу близько 16 год., на що [PERSON] повідомив, що йому необхідно з'явитися в понеділок на 09 год. ранку до офісу. Посилання позивача на те, що цього дня близько 16:00 год. вже не було нікого, хто міг би відібрати від нього пояснення, тому він їх не надав, суд не бере до уваги з огляду на наступне. Згідно ч. 1, ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Таким чином, позивачу було роз'яснено право та забезпечена можливість надати таке пояснення, однак він ним не скористався. Законодавство не зобов'язує роботодавця безпосередньо відбирати, чи бути присутнім відповідального співробітника підприємства при складанні працівником письмового пояснення. Відповідно до п. 4, ч. 1, ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: (окрім іншого) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Із огляду на викладене, суд вважає, що відповідач правомірно звільнив [PERSON] із займаної посади на підставі п. 4, ч. 1, ст. 40 КЗпП України і його вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed