Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

17.09.2014 року Орган опіки та піклування Шаргородської РДА звернувся до суду з позовом до [PERSON] в інтересах дитини [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в [ADDRESS] проживає [PERSON], яка має на вихованні малолітню доньку [PERSON], [INFO]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] вбачається, що батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - за вказівкою матері. Матір дитини - [PERSON] вихованням дитини не займається, не приділяє їй належної уваги. Відповідачка з донькою проживає будинку, який належить її померлому співмешканцю [PERSON] В будинку брудно, не прибрано, відсутня постільна білизна, запаси продуктів харчування. Відповідачка не працює, перебувала на обліку в УСЗН Шаргородської РДА, де до 01.08.2014 року отримувала допомогу на дитину в сумі 385,80 грн. щомісячно. Виплати допомоги припинені з ініціативи Органу опіки та піклування, оскільки дитина на даний час знаходиться на повному державному забезпеченні. Сім'я відповідачки перебувала під соціальним супроводом з 18.02.2014 року, що 27.05.2014 року був завершений з позитивним результатом. Малолітня [PERSON] навчалася в Буднянській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат на неповному державному забезпеченні. Під час перебування дитини на канікулах, 01.07.2014 року до Служби у справах дітей надійшло повідомлення від Шаргородського РВ УМВС про вчинення відповідачкою насильницьких дій в сім'ї відносно малолітньої [PERSON] Наказом начальника Служби у справах дітей від 04.07.2014 року дитина була поставлена на облік. При обстеженні матеріально-побутових умов проживання 04.07.2014 року було виявлено, що відповідачка неналежним чином виконує батьківські обов'язки, не забезпечує дитину необхідним одягом та продуктами харчування, приводить додому чоловіків і вчиняє з ними розпивання спиртних напоїв. Дитина в цей час змушена ночувати у сусідів. 19.07.2014 року дитина [PERSON] тимчасово влаштована до КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повне державне забезпечення. Питання подальшого проживання дитини в сім'ї відповідачки винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини, яка вирішила рекомендувати позбавити відповідачку батьківських прав, на що остання погодилася. За час перебування дитини в КЗ «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», відповідачка жодного разу її не відвідала, не спілкувалася з дитиною з власної ініціативи, а коли їй телефонувала дитина, то [PERSON] була в нетверезому стані. Повертатися до матері дитина відмовляється. Згідно з висновком від 04.09.2014 року №01-1-28/3031 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]», Орган опіки та піклування Шаргородської РДА вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно дочки [PERSON]. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітньої дочки [PERSON], [INFO]; передати малолітню [PERSON] Органу опіки та піклування Шаргородської райдержадміністрації для вирішення її подальшого влаштування. В судовому засіданні представник позивача - Органу опіки та піклування Шаргородської РДА Сербіна М.В. позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті самі обставини. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки, розвитком, здоров'ям, умовами проживання дитини не цікавиться, не може забезпечити дитині належні утримання, виховання, лікування, розвиток. Прокурор Дворжецька О.В. в судовому засіданні вважає, що позов Органу опіки та піклування Шаргородської РДА про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, щодо позбавлення її батьківських прав не заперечує, оскільки не може забезпечити дитині належне утримання, умови проживання та навчання через те, що власного житла не має, проживає в будинку, який належить померлому співмешканцю, не працює, з травня 2014 року почала часто вживати спиртні напої, що пов'язано із смертю співмешканця. Вважає, що дитині буде краще на повному державному забезпеченні. Допитана в судовому засіданні, в силу вимог ст.171 СК України, дитина [PERSON] позов Органу опіки та піклування Шаргородської РДА, заявлений в її інтересах, підтримала. Суду пояснила суду, що, на її думку, матір [PERSON] заслуговує на позбавлення батьківських прав, так як не турбується про неї, не цікавиться життям, навчанням. Через таке ставлення матері до виконання батьківських обов'язків, а також через те, що остання часто вживає спиртні напої, вона навчалася у Буднянській спеціалізованій школі, на неповному державному забезпеченні, тоді як розумових і психічних відхилень не має. Під час навчання матір не цікавилася її досягненнями, не відвідувала, забирала додому інколи на вихідні чи свята, а також на канікули. На даний час вона знаходиться в Жмеринському центрі психологічної реабілітації дітей на повному державному забезпеченні. Матір жодного разу сама їй не зателефонувала, до неї не приїхала, а коли вона телефонувала, то матір знаходилася в стані алкогольного сп'яніння. Під час перебування на канікулах в липні 2014 року матір постійно вживала спиртні напої, приводила додому п'яних чоловіків, тому вона тікала з дому і проживала у сусідів та знайомих. В липні 2014 року матір, будучи в стані алкогольного сп'яніння, застосувала до неї фізично насильство. Просить позов задовольнити. Вирішуючи спір суд встановив, що [PERSON] має малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батько дитини [PERSON], [INFO], записаний відповідно до частини 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері (а.с.5). Судом встановлено, що малолітня [PERSON] постійно проживала із своєю матір'ю - [PERSON] у [ADDRESS] у період літніх та зимових канікул, у святкові та вихідні дні, що підтверджується показаннями представника позивача, свідків, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 04.07.2014 року, довідкою про склад сім'ї. Дитина - [PERSON] навчалася в Буднянській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Шаргородського району Вінницької обласної ради, під час навчання проявила себе сумлінною та дисциплінованою, старанно працювала на уроках та в позаурочний час. Має нахил до музики, художньої літератури. Відповідальна у виконанні доручень, щира у відносинах з однокласниками. Завжди охайна, користується авторитетом у школі. Є активною учасницею громадського життя класу та школи, що вбачається із шкільної характеристики (а.с.15-16). 01.07.2014 року до Служби у справах дітей Шаргородської РДА надійшло повідомлення від Шаргородського РВ УМВС про те, що відповідачка [PERSON] вчиняє насильницькі дії відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с.17) та 04.07.2014 року наказом начальника служби у справах дітей Шаргородської РДА дитину [PERSON] поставлено на облік, як таку, що опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 18). 19.07.2014 року неповнолітня дитина відповідачки вилучена із сім'ї через загрозу її життю та здоров'ю і влаштована на повне державне забезпечення до комунального закладу «Жмеринський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» (а.с.19). Судом встановлено, що матір [PERSON] - відповідачка [PERSON], [INFO], за місцем проживання в [ADDRESS], характеризується з негативної сторони, як особа, що схильна до вживання спиртних напоїв, за період проживання в селі не працює, власного житла не має, неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки. Будинок, де проживала відповідачка з донькою, належить померлому співмешканцю [PERSON] - [PERSON], складається з 2 житлових кімнат та веранди, опалення пічне, будинок підключений до електромережі. В будинку брудно, відсутня постільна білизна, необхідні речі, одяг, запаси продуктів харчування. Будинок потребує капітального ремонту. Відповідачка не приділяє належної уваги дитині, часто перебуває у стані алкогольного сп'яніння та приводить у будинок п'яних чоловіків, періодично виганяє доньку з дому і остання ночує у сусідів. [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом. Вказані факти підтверджені в судовому засіданні показаннями представника Органу опіки та піклування Шаргородської РДА, а також свідків [PERSON] та [PERSON], довідкою-характеристикою, виданою виконкомом Сапіжанської сільської ради (а.с.9), актами обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачки від 04.07.2014 року та від 07.07.2014 року (а.с.10-11), рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Шаргородської РДА від 28.08.2014 року (а.с.24), висновком Органу опіки і піклування Шаргородської РДА від 04.09.2014 року (а.с.25). Також, судом встановлено, що відповідачка працездатна, може працювати та утримувати свою дочку, проте, протягом тривалого часу не проявляє щодо неї батьківської турботи та піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що виявилося у тому, що вона не здійснює належного догляду за дитиною, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, здоров'я та побут, не утримує її. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не спроможна забезпечити дитині - [PERSON] належне утримання та виховання. Зазначений факт підтверджено в судовому засіданні висновком Органу опіки та піклування Шаргородської РДА від 04.09.2014 року та рішенням Комісії з питань захисту прав дитини Шаргородської РДА від 28.08.2014 року (а.с.24, 25), відповідно до яких опікунська рада та Комісія з питань захисту прав дитини вважають за доцільне та в інтересах дитини позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], а також, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що працює завідуючою ФАП у с. Сапіжанка Шаргородського району Вінницької області. Відвідувала сім'ю відповідачки ще з народження дитини. Їй достовірно відомо, що відповідачка [PERSON] не займається вихованням своєї доньки [PERSON], часто перебуває в стані алкогольного сп'яніння, вчиняє сварки та бійки з дитиною. Дитина часто ходить голодна, ночує у сусідів, коли [PERSON] приводить додому чоловіків, вживає з ними спиртні напої. В школі дівчинка дуже добре вчилася, але, щоб забрати її від тих негативних умов проживання, які створила їй матір, дитину направили в Буднянську школу-інтернат, на неповне державне забезпечення. Вважає, що є підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо [PERSON] і що це буде в інтересах дитини. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є Сапіжанським сільським головою. Йому достовірно відомо, що сім'я відповідачки власного житла на території сільської ради не має, проживає в будинку померлого співмешканця, дільничним інспектором на неї неодноразово складалися протоколи за розпивання спиртних напоїв, вчинення насильства в сім'ї. Дитина [PERSON] навчалася в Буднянській школі-інтернат. Маючи матір, дитина позбавлена її піклування, тому вважає, що є підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] і що це буде в інтересах дитини, оскільки її подальше перебування в даній сім'ї загрожує її здоров'ю. Відтак, судом встановлено факт свідомого ухилення матері неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] від виконання своїх обов'язків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, оскільки вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її утриманням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, умов проживання, побуту, не в змозі створити дитині належний рівень проживання, побуту, фізичного та духовного розвитку. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Так, відповідно до ст.ст.51-52 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки батьків…, які відповідають за неї за законом… Держави-учасниці Конвенції забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї… (ст.9 Конвенції про права дитини). Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці Конвенції забезпечують дитині, здатній сформулювати свої власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства (ст.12 Конвенції про права дитини). Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ст.164 СК України). Статтею 180 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 30.03.2007 року (з наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ст.171 СК України). Згідно із ч.ч.4,5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому із батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки право малолітньої [PERSON] на належне утримання і виховання, турботу про здоров'я, фізичний та духовний розвиток з боку його матері [PERSON] порушене, то воно підлягає судовому захисту. Так як в судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] не може бути передана другому із батьків, оскільки батько в актовому записі про народження записаний зі слів матері, згідно з вимогами ст.135 СК України, то суд вважає, що її слід передати на опікування Органу опіки та піклування Шаргородської РДА для вирішення питання про те, до якого конкретного дитячого закладу слід передати дитину чи кому під опіку слід віддати дитину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved