Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

16.03.2015 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу слухати у його відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 20.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», (з 2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк) та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11080894000 від 20.11.2006 року з наступними змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 29.05.2009 року, додатковою угодою № 2 від 12.03.2010 року, додатковою угодою № 3 від 13.07.2010 року. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514- VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ « УкрСиббанк». Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав [PERSON] кредит у сумі 70000 дол. США, а Відповідач зобов`язався щомісяця повертати наданий кредит відповідно з графіком кредиту, а з 13.7.2010 року - шляхом сплати ануїтет них платежів в розмірі 634,44 дол. США 13 числа кожного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 20.11.2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 62430 від 20.11.2006 року. Відповідно із ст.ст. 553, 554 ЦК України, п. п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань по договору поруки. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. У відповідності до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від з відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом. Ч. 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані прострочені збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору поруки позивач направив відповідачам вимоги від 15.01.2015 року про необхідність усунення порушень. Станом на 25.02.2015 р. заборгованість за кредитним договором № 11080894000 від 20.11.2006 року ( в системі обліку банку № 11080894001) складає: по кредиту та процентам у розмірі 55067,78 дол. США та пені у розмірі 5338,26 грн., з яких: 52760,39 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1277,86 дол. США за строк з 13.06.2014 року по 25.02.2015 року; 2307,39 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1799,99 дол. США за строк з 13.09.2014 року по 26.01.2015 року; 2935,21 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 15.07.2014 року по 25.02.2015 року; 2403,05 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 14.09.2014 року по 25.02.2015 року. Станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються. Виходячи з положень статті 99 Конституції України, статей 192, 533 ЦК України, статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в іноземній валюті. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved