Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

17.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку В позові зазначила, що вона з [PERSON] перебуває в шлюбі з 29.03.2003 року. Шлюб зареєстровано Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 165. В період шлюбу народилися діти : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на у тримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснивши ,що з 29 березня 2003 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, у них народилося троє дітей. З 20 червня 2014 року вони разом не проживають. 16 вересня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Діти мешкають разом з нею, вона неодноразово зверталась до відповідача вже під час знаходження позову в суді з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але відповідач сказав ,що вона їх буде отримувати за рішенням суду. Представник позивача [PERSON], що діяла на підставі договору, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив,що перебував у шлюбі з позивачкою та у них народилися діти : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З червня 2014 року вони не проживають однією сім'єю , діти залишилися проживати разом з позивачкою, а він мешкає зі своїми батьками у сел.. Талаківка. Він за цей час надавав допомогу позивачці, але вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Між тим, він давав гроші на придбання шапки для сина у сумі 60 грн., крім того, передавав гроші, у нього були інші витрати на дітей, але у якому розмірі він назвати не може, чеків та розписок, на підтвердження цього у нього також немає. Позов не визнає, оскільки має намір звертатися до суду з позовом щодо визначення місця проживання дітей разом з ним. Не заперечував ,що зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, та визнавав позов в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. Представник відповідача - [PERSON], що діяв на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримав пояснення відповідача. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що з 29 березня 2003 року позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В червні 2014 року сторони стали мешкати окремо, діти залишилися разом з позивачкою за адресою : [ADDRESS] та перебували на її утриманні. Допомога, що надавалась відповідачем, не була постійною та такою, яка б забезпечувала обов'язок батька щодо утримання дітей. ( а.с. 4-6,10,11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина ; інші обставини, що мають істотне значення . Судом з'ясовувалося питання щодо наявності у відповідача інших утриманців, або осіб, щодо яких у нього можуть бути аліментні обов'язки, між тим відповідач спростував наявність таких осіб, також пояснив,що не він ні його батьки не є інвалідами. Відповідно до ст.. 183 СК України частка заробітку( доходу) матері , батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено,що відповідач працює, має постійний заробіток та його середньомісячна заробітна плата , яка підлягає до виплати, складає 4425 грн.( а.с.41), середньомісячна заробітна плата позивачки, яка підлягає до виплати, складає 2545 грн.( 23). Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved