Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Товарної біржі «Подільська», товариства з обмеженою відповідальністю «Залужжя» в особі арбітражного керуючого ліквідатора [PERSON] про визнання права власності на будівлю майстерні, загальною площею 130,8 кв. м., розташовану по вул. Садибна,32 в с. Шельвів Білогірського району Хмельницької області, вказавши про те, що постановою Господарського суду Хмельницької області товариство з обмеженою відповідальністю «Залужжя» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 03 квітня 2015 року Товарною Біржею «Подільська» проведено аукціон з реалізації майнових активів підприємства-банкрута ТОВ «Залужжя», в тому числі і будівлі-майстерні, що знаходиться в селі Шельвів по вул. Садибна, 32 Білогірського району Хмельницької області. На вказаних торгах він, як переможець аукціону, придбав будівлю майстерні Лот №2 за ціною 5250 грн. На підставі Протоколу проведення аукціону №1 від 03.04.2015 року між ним та ТОВ «Залужжя» в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) [PERSON] було укладено договір № б/н від 06.04.2015 року купівлі-продажу майна підприємства-банкрута будівлі-майстерні, що розташована в с. Шельвів та складено Акт прийому передачі майна. Даний договір був засвідчений товарною біржею «Подільська». 30 червня 2015 року рішенням сесії Залузької сільскої ради йому надано дозвіл на вироблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування будівель для подальшої передачі в оренду з правом викупу. Він звернувся до Державної реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції про реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте рішенням державного реєстратор №23526373 від 10.08.2015 року йому було відмовлено у реєстрації, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. При зверненні до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна підприємства-банкрута йому було також відмовлено, оскільки видані йому документи при придбанні нерухомого майна з аукціону не відповідають вимогам чинного законодавства. Посвідчення договору купівлі-продажу також неможливе із-за відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Він придбав майно відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», проте незважаючи на це не може зареєструвати вказане майно відповідно до вимог чинного законодавства. В судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав. Суду пояснив, що вказану будівлю майстерні будував сам із іншими колишніми членами колгоспу ім. Леніна. Після реорганізації колгоспів всі будівлі прийшли в запустіння. Багато будівель розвалилося, частину з них було розібрано особами, які не мали жодного відношення ні до колгоспу ім. Леніна, ні до його правонаступника, ТОВ «Залужжя» Білогірського району. Він, скільки міг, охороняв будівлю майстерні від того, щоб з неї не залишилися руїни, а потім вирішив купити її, щоб у селі залишилася хоч якась майстерня для жителів села, яким потрібно відремонтувати власний сільськогосподарський інвентар. На аукціоні придбав будівлю, оформив договір купівлі-продажу, вніс всі кошти, які були визначені договором, проте не може внести в реєстр права власності на майно відомості про те, що він є власником вказаної будівлі. Якщо Товарною біржею були допущені неточності при оголошенні про продаж, то його вини у цьому немає, оскільки він свою частину договору виконав. Відповідач арбітражний керуючий ліквідатор ТОВ «Залужжя», [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно поданого до суду клопотання просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов [PERSON] задовольнити. Представник відповідача Товарної Біржі «Подільська» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позивача визнав. Заслухавши пояснення позивача та його представника, ознайомившись із письмовими доводами відповідачів, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу майна підприємства банкрута від 06 квітня 2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Залужжя» в особі арбітражного керуючого ліквідатора [PERSON] та [PERSON], який проживає за адресою [INFO] останній придбав будівлі майстерні, що знаходиться в селі Шельвів Білогірського району Хмельницької області. Вартість майна визначена шляхом аукціону та згідно із протоколом проведення аукціону №1 від 03.04.2015 року становить 5250, 00 грн. (а.с. а.с. 8,9). Вказаний договір засвідчено організатором аукціону - Товарною біржею «Подільська», її директором, [PERSON] Згідно довідки Арбітражного керуючого [PERSON] № 06/225 від 06.04.2015 року [PERSON] провів повний розрахунок в сумі 5250 .00 грн. за будівлю майстерні в с. Шельвів Білогірського району Хмельницької області, передбачені аукціоном 03.04.2015 року (а.с.11). Актом приймання передачі від 06 квітня 2015 року ТОВ «Залужжя» в особі ліквідатора [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв будівлю майстерні, розташовану в с. Шельвів Білогірського району Хмельницької області. Загальна вартість майна становить 5250.00 грн. (а.с. 10). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Білогірського РУЮ [PERSON], №23526373 від 10.08.2015 року [PERSON] відмовлено в державній реєстрації права власності на будівлю майстерні, розташовану по вул. Садибна,32 в с. Шельвів Білогірського району Хмельницької області з підстав, що договір купівлі продажу будівлі майстерні не посвідчений в нотаріальному порядку (а.с. 15). Приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] 29.09.2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна банкрута з тих підстав, що у акті передання права власності на куплене нерухоме майно не зазначено місце проживання (місцезнаходження) продавця, покупця, а також організатора аукціону; електронну адресу веб - сторінки, на якій розміщено відомості про проведення аукціону, в протоколі про проведення аукціону місце знаходження (для юридичної особи), прізвище, імя, по батькові і місце проживання (для фізичної особи) переможця торгів; номер банківського рахунку, на який мають бути перераховані кошти за придбане майно. До протоколу не доданий, засвідчений організатором, текст договору, вказаний в оголошенні про проведення аукціону. Посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно ( а.с.а.с.16,17). Вказані обставини визнаються учасникам процесу. Вирішуючи спір по суті суд враховує, що пріоритетним обєктом судового захисту є невідємні права громадянина, передусім право приватної власності, яке є непорушним. Чинна Конституція України закріпила принцип, за яким кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане на аукціоні майно позивач стверджує, що досягнув з відповідачем усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, таким чином набув на нього право власності і відмова в державній реєстрації права власності на будівлю майстерні порушує його права як власника. Оцінюючи в сукупності докази у справі суд приходить до переконання, що позивачем надані належні докази того, що 03.04.2015 року, відповідно до умов конкурсу Товарної Біржі «Подільська», він став переможцем аукціону з придбання майна ТОВ «Залужжя» с. Залужжя Білогірського району Хмельницької області, а саме: будівлі майстерні кузні,1981 року забудови, що знаходиться за адресою с. Шельвів Білогірського району Хмельницької області, тим самим набув права власності на вказане майно. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено ч. 4 ст. 41 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ст. 16 Цивільного кодексу України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК). Так, згідно з положеннями ст. 638 ЦК України, угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Так, ст. 650 ЦК закріплює такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, якими повинні встановлюватись особливості укладення цих договорів. До цього зводиться і норма ч. 4 ст. 656 ЦК, згідно з якою до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Біржова угода купівлі - продажу нерухомості являється одним із видів правочинів відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. № 68/5; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 р. за № 745/4038) та Порядку реалізації арештованого майна (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 р. № 42/5; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 липня 1999 р. за № 480/3773) прилюдні торги (аукціон) це продаж майна, за результатами якого власником майна, на яке згідно із законодавством звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації, стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (відповідно пункти 1.1, 2.2 і пункти 2.1, 2.3). Тобто, прилюдні торги є процедурою (дією), яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків, а саме припинення в однієї особи права власності на певне майно та, відповідно, виникнення такого права в іншої особи. Відповідно до п. 7.1 Порядку реалізації арештованого майна, право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно. Вказані умови були виконані позивачем при придбанні майна на прилюдних торгах. При винесенні рішення суд враховує позиції відповідачів, які визнають вимоги позивача. При цьому діє відповідно вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, якою передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи інтересів відповідачів, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачами позову суд не вбачає, діє в межах заявленпих вимог та відповідно до положень ст. 124 Конституції України якою встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі.

Outcome: approved