overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

16 лютого 2015 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,22 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. На вищевказане спадкове майно син заповіту не залишив. Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом. За прийняттям спадщини позивачка звернулася до Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області, однак у вчиненні нотаріальних дій їй було відмовлено через пропущений строк. Своєчасно звернутися до нотаріуса позивачка не мала можливості через скрутне матеріальне становище. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог позивачки в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 26 листопада 2011 року, актовий запис № 4276 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,22 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 033939, виданого Березнегуватською райдержадміністрацією Миколаївської області 05 травня 2003 року (а.с.12). Позивачка є спадкоємцем померлого за законом та протягом встановленого законом строку не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 28 жовтня 2014 року завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1220 зазначеного Кодексу часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частина 3 ст.1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] посилається на те, що спадщину не прийняла, оскільки на той час мала скрутне матеріальне становище, що може бути визнано поважною причиною пропуску цього строку. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення позивачці додаткового тримісячного строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою в якій просив розірвати шлюб, який був укладений між ним та [PERSON] (далі - відповідач), оскільки збереження шлюбу та подальше їх спільне життя суперечить інтересам сім'ї, що унеможливлює примирення. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог та просила розглядати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 11 грудня 1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаються проживати разом із матір'ю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сім'я розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 ЦПК України) Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 жовтня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15 жовтня 2011 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. Крім цього, 02 лютого 2016 року в нотаріальному порядку Позивач передав свою 1/2 частку спільно сумісної власності на квартиру [ADDRESS] в дарунок Відповідачу (а.с. 6). 05 лютого 2016 року у нотаріальному порядку між сторонами був укладений договір про участь у вихованні та визначення розміру аліментів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2015 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшли земельні ділянки, що розташовані на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. У звязку з тим, що він після смерті батька позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не підтверджено факт родинних відносин заявника з померлим, він просить встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON], який помер 02 жовтня 2015 року, є його батьком. Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання заяви та розгляд справи у його відсутність. Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, подала заяву про те, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що батьками [PERSON] (російською) є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК №0620632 від 26 грудня 1980 року та свідоцтвом про народження серії ІІ-БП №302712 від 26 грудня 1980 року (а.с.7,8). [PERSON] помер 02 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БП №242184 від 06 жовтня 2015 року (а.с.9). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один [INFO], що підтверджується довідкою сільської ради. Крім того, він перебував у шлюбі з [PERSON], яка померла 17 вересня 1999 року та мали спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12) Листом державного нотаріуса від 20 січня 2016 року № 40/02-14 заявнику розяснено, що йому необхідно підтвердити факт родинних відносин з [PERSON] (а.с.13). Зважаючи на викладене, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Великомочульської сільської ради, третя особа відділ Держгеокадастру у Теплицькому районі, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, вказавши, що після смерті [INFO] року його тітки [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великомочульської сільської ради. Оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки виготовлений та виданий Сертифікат про право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] втрачено, в зв'язку з чим він позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Від Великомочульської сільської ради поступила заява про розгляд справи без участі їх представника. Від третьої особи відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі, поступила заява про розгляд справи без участі їх представника. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO] року в смт.Теплик Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] згідно заповіту (а.с.7). [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], розташовану на території Великомочульської сільської ради, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за № 979 від 29.12.1996 року, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Теплицькому районі, середній розмір паю - 2,07 умовних кадастрових гектари, вартість 75161,52 грн. (а.с. 8). Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: - ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, не заборонених законом; - ст.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); - ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ч.1 ст.1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; - ст.1268 ЦК України - прийняття спадщини. Згідно постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори від 13.01.2016 року [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку(пай) йому відмовлено, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приймаючи до уваги вимоги ЦК України, суд вважає, що позов доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 09 вересня 2005 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. В шлюбі, [INFO] народилась їх донька - [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Разом з тим його сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з липня 2014 року. За спільною згодою з відповідачкою діти залишились проживати біля нього. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе, тому звернувся до суду із цим позовом та просив його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але у своїй заяві просив справу розглянути у його відсутності та позов підтримав. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила справу розглянути у її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2005 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за №994. Під час реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 5). Проте сімейне життя між сторонами не склалось та вони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного з липня 2014 року. Згідно копій свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER], сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з батьком (а.с. 6-9). Спір між сторонами про місце проживання дітей чи розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 09 вересня 2005 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. В шлюбі, [INFO] року народилась їх донька - [PERSON], а [INFO] року - син [PERSON]. Разом з тим його сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з липня 2014 року. За спільною згодою з відповідачкою діти залишились проживати біля нього. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе, тому звернувся до суду із цим позовом та просив його задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але у своїй заяві просив справу розглянути у його відсутності та позов підтримав. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила справу розглянути у її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2005 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за №994. Під час реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 5). Проте сімейне життя між сторонами не склалось та вони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного з липня 2014 року. Згідно копій свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з батьком (а.с. 6-9). Спір між сторонами про місце проживання дітей чи розподіл спільного майна на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин, приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про визнання її дочки [PERSON], [INFO], недієздатною, призначення їй опікуна, мотивуючи свою заяву тим, що [PERSON] є інвалідом з дитинства першої групи безстроково, перебуває на диспансерному обліку лікаря-психіатра з приводу важкої розумової відсталості. Внаслідок розумової відсталості [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому просила визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. Сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи у її відсутності, при цьому заявник заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити. Орган опіки та піклування Хмільницької міської ради про задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її часткове задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 30 березня 1987 року , її матірю являється позивач [PERSON] (а.с.7). Згідно довідок КУ «Хмільницької ЦРЛ» від 10 лютого 2016 року (а.с.8), МСЕК від 17 серпня 2011 року, [PERSON] є інвалідом першої групи з дитинства безтерміново, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з приводу важкої розумової відсталості з емоційно-вольовим розладом (а.с.9). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 58 від 17 березня 2016 року [PERSON], страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді важкої розумової відсталості внаслідок органічного ураження головного мозку. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а. с. 38-40). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] та задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. З огляду на те, що подання органу опіки та піклування суду не надано, в суду відсутні підстави для призначення [PERSON] опікуном [PERSON] Судовий збір необхідно повернути позивачу як помилково сплачений. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 39, 41, 60 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. З позову вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved