Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

15.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення, яким скасувати та зняти арешт з транспортного засобу, а саме автомобіля марки «LANDMARK SUV 4WD», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, червоного кольору, кузов № [NUMBER], серії ВНС № 148602, що належить [PERSON] на праві власності, який накладено постановою головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] по виконавчому провадженню № 30766175 від 02 квітня 2012 року, яке на теперішній час є завершеним; скасувати та зняти заборону відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON], яка встановлена постановою головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] по виконавчому провадженню № 30766175 від 02 квітня 2012 року, яке на теперішній час є завершеним; скасувати розшук транспортного засобу, а саме автомобіля марки «LANDMARK SUV 4WD», реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, червоного кольору, кузов №LTA6GJ3PX72002956, серії ВНС № 148602, що належить [PERSON] на праві власності, який накладено постановою державного виконавця [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] по виконавчому провадженню № 34347092 від 02 листопада 2012 року, яке на теперішній час є завершеним. Свої вимоги мотивував тим, що на теперішній час відсутні правові підстави для наявності примусових заходів, вжитих постановою головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] по виконавчому провадженню № 30766175 та постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] по виконавчому провадженню № 34347092, оскільки ці заходи застосовувалися на час виконавчого провадження, які на теперішній час є завершеними. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, [PERSON] Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що рішення суду про стягнення з позивача та його дружини грошових коштів до теперішнього часу не виконано, гроші банку не повернуті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2011 року Київським районним судом м.Одеси було видано виконавчий лист № 2-1621/11 про примусове виконання рішення від 15 лютого 2011 року в частині стягнення в солідарному порядку з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «БТА Банк» 12\~539, 09 гривень в рахунок відшкодування заборгованості за кредитом та судових витрат. 17.01.2012 року головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 30766175 з виконання вищевказаного виконавчого листа. При примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1621/11, виданого 12.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси, головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанову, якою накладено арешт на автомобіль марки «LANDMARK SUV 4WD», реєстраційний номер [NUMBER], а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON]. В подальшому постановою від 27.06.2012 року головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] виконавчий лист № 2-1621/11, виданий 12.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якого виконавчий документ, на підставі якого виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо становити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у звязку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи , що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника). 07 вересня 2012 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанову № В-16\\1219 про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1621/11, виданого 12.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси. 02 листопада 2012 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанову якою оголошено розшук майна: автомобіля ВАЗ 21011, 1979 р.в., д/н [NUMBER] та автомобіля марки «LANDMARK SUV 4WD», реєстраційний номер [NUMBER]. 05.11.2013 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було винесено постанову, якою виконавчий лист № 2-1621/11, виданий 12.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якого боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. 10.06.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з заявами про зняття арешту та розшуку з належного йому майна. Однак, листом від 24.06.2015 року вих. № 18320 начальник [PERSON] Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції повідомив позивача про те, що розшук майна боржника та арешт майна боржника скасовується на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». А в.о. начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції листом від 02.07.2015 року вих.. № 05.42\\11606 повідомив позивача, що підстав для скасування арешту та розшуку транспортного засобу немає, так як відсутні відомості про сплату боржником боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Однак, завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», на відміну від статей 48 та 49 цього Закону, не передбачає зняття арешту з майна боржника за ініціативою органу державної виконавчої служби під час завершення виконавчого провадження. Вирішуючи питання по суті, суд також виходить з того, що рішення суду до теперішнього часу не виконано і не втратило своєї законної сили. Судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Судове рішення по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню. Судове рішення це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому. Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд. Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця. Зважаючи на викладене, враховуючи те, що рішення суду вже більш ніж 4,5 роки !!! не виконано та право ПАТ «БТА Банку» повторно предявити зазначений виконавчий лист до виконання, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, так як підстави для скасування арешту та розшуку спірного автомобіля відсутні.

Outcome: dismissed