overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

16.07.2014 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме просить встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0201023 від 30.08.1996 року виданий Чернігівською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON] належить спадкодавцю [PERSON], яка померла [INFO] року. У судове засідання заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити. Представники заінтересованої особи - Ведильцівської сільської ради, Управління Держкомзему в Чернігівському районі Чернігівської області в судове засідання не з»явилися, просили розглянути справу без їх участі. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. В судовому засіданні встановлено, що 20.02.2013 року бабуся заявника - [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Ведильцівської сільської ради. Цим заповітом [PERSON] заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Ведильцівської сільської ради. Крім заявника, яка є спадкоємцем за законом, спадкоємцем є [PERSON] - дочка [PERSON]. Проте [PERSON] використала своє право на відмову від прийняття спадщини. До складу спадщини після смерті [PERSON] належить її право на земельну частку як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Червона зірка» с. Ведильці Чернігівського району у землі, яка перебувала в колективній власності членів КСП «Червона зірка» розміром 3,38 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. На підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації № 330 від 29 липня 1996 року спадкодавцю [PERSON], в той час всі її документи в тому числі і трудова книжка колгоспника були на ім»я «[PERSON]» 30.08.1996 року був виданий сертифікат на право на земельну частку серії ЧН № 0201023 на ім»я [PERSON]. Розбіжності в імені спадкодавця створюють перешкоди в розпорядженні земельною ділянкою. Відповідно до довідки виконкому Ведильцівської сільської ради № 03-19/690 від 10.06.2014 року в погосподарських книгах Ведильцівської сільської ради мається запис де ім»я [PERSON] зазначено як «[PERSON]». В свідоцтві про народження матері заявника [PERSON] матір»ю записоно [PERSON]. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0201023 від 30.08.1996 року Чернігівською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON] належить спадкодавцю [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

16.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував тим, що з 03 вересня 2011 року перебуває з відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки в сім'ї, через що між ним та дружиною відбувалися сварки. З цих причин шлюбно-сімейні відносини було припинено у вересні 2013 року. З цього часу спільне господарство вони не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому на примирення він не згодний. Спору щодо розподілу майна немає. У зв'язку з викладеним, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохала розглянути справу без її участі, вказала, що позов визнає, прохала шлюб розірвати. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 03 вересня 2011 року, актовий запис № 88. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з вересня 2013 року, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Від шлюбу мають мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач наданням квитанції підтвердив сплату судового збору в сумі 243,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

16.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 03.02.2006 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції, актовий запис № 62. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.6/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 28.07.2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач заперечувала проти розірвання шлюбу, після оголошеної перерви в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2007 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу в розмірі 48916,87 грн., що еквівалентно 4136 доларам США. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з«явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що 25.01.2014 року позивач уклала з [PERSON] договір позики, згідно з яким передала їй грошові кошти у сумі 4136 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04.07.2014 року еквівалентно 48916,87 грн., з умовою повернення коштів до 01.02.2014 року. 25.01.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] виступив поручителем виконання грошового зобов'язання. По закінченню зазначеного в розписці строку [PERSON] борг не повернула. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов»язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимаагати від боржника виконання його обов»язку. Зобов»язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме, договорів та інших правочинів. Зобов»язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом ( ч. 1 ст. 598 ЦК України ). За відсутності інших підстав припинення зобов»язання, передбачених договором або законом, зобов»язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином, як то передбачено ст. 599 ЦК України. Належним виконанням зобов»язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов»язки сторін зобов»язання. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення боргу з відповідачів в солідарному порядку в сумі 48916,87 грн. та судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO]. померла його мати - [PERSON], яка заповіту не лишила. До спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,10 га, яка розташована в межах території Первомайської міської ради за адресою [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, підтвердженням чого є Державний акт про право власності на земельну ділянку серія МК № 017995, яку його мати прийняла від батька, після його смерті [INFO]. Однак новий державний акт не перероблювала та не реєструвала. Згідно з ст. 1272 ЦК України строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 цього самого Кодексу, може бути продовжений, якщо суд визнає причини пропуску поважними. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому що 07.05.2012 року він отримав рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області відповідно до якого за ним було визнано права та обов'язки забудовника житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. А тому він вважав, що земельна ділянка перейшла до нього автощтично. Однак коли він звернувся до реєстраційної служби для реєстрації права власності на земельну ділянку йому було відмовлено. 10.07.2014 року, коли позивач звернувся до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення права власності на спадщину, йому було відмовлено в зв'язку з пропущенням строків звернення для прийняття спадщини. В зв'язку з оформленням спадщини позивачу необхідно, щоб суд надав додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини в державну нотаріальну контору на протязі 2-х місяців, який він пропустив з поважної причини. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив изначити йому додатковий строк два місяці, який буде достатній для подання ним заяви до нотконтори про прийняття спадщини. Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позивача не заперечував. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивачем був пропущений з поважної причини, тому суд вважає за можливе визначити йому в порядку ст. 1272 ЦК України додатковий строк два місяці, який буде достатній для подання ним заяви до нотконтори про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № ПО01-00245 від 24 липня 2013 року , відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві фінансовий кредит у розмірі 2200 грн. на строк до 7 серпня 2013 року зі сплатою відсотків 1.5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. В період з 24.07.2013 року по 20.02.2014 року між ними були укладені 15 додаткових угод про внесення змін до договору про надання фінансового кредиту та встановлений строк повернення кредиту 6 березня 2014 року. Відповідач не виконує умови кредитного договору має заборгованість по кредиту у розмірі 5956 грн. 40 коп. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги повністю, а у разі неявки відповідача розглянути справу у порядку заочного провадження. . Відповідач у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання позивача суд ухвалив, розгляди справу у відсутність сторін, що не з'явились, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між сторонами 24.07.2013 року був укладений № ПО01-00245 про надання фінансового кредиту на строк до 7 серпня 2013 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 1.5% за кожен день. В період з 24.07.2014 року між сторонами було укладено 15 додаткових угод до цього договору та визначений кінцевий строк повернення кредитних коштів до 6 березня 2014 року зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 1.5% щоденно. Відповідач не виконує умови кредитного договору , має заборгованість за кредитом 5956 грн. 40 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею та на її вихованні. В обгрунтування позовних вимог послалась на те, що 17.11.2012 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через постійні сварки та конфлікти, які виникали на побутовому грунті. Відповідач не утримує сім'ю, ніде не працює. З грудня 2013 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що з відповідачем проживають окремо з грудня 2013 року. Вказує, що дитина проживає з нею. Відповідач купує сину памперси, суміші, гуляє з ним. Зазначає, що відповідач застосовував до неї фізичну силу. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що хоче зберегти сім'ю, хоче аби в його сина була сім'я. Зазначив, що з грудня 2013 року проживають окремо, неодноразово намагався примиритися з позивачем. У судове засідання, призначене на 04.12.2014 року сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач вказала, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що з 17.11.2012 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 04.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] Сімейне життя в сторін не склалося, позивач у позовній заяві та судовому засіданні вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї, з грудня 2013 року проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, тому не бажає перебувати з ним у шлюбі. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України, залишивши дитину проживати разом із позивачем. Стосовно позовної вимоги про залишення дитини на виховання матері, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 16.07.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 134. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання, крім того, протягом останнього часу не проживають як сім'я. Тому просить розірвати шлюб, малолітнього сина залишити на своєму вихованні та змінити своє прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. Суд ухвалив проводити розгляд без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 16.07.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідачка поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, беручи до уваги, що відповідач до суду не з'явився, заперечень щодо місця проживання дитини не надав, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо залишення дитини на виховання з матір'ю. Ч. 1 ст. 161 СК України зазначає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Також підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зміни прізвища на дошлюбне - з «[PERSON]» на «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від відповідача вона має трьох дітей, які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.6-8), відповідач здоровий, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки.

Outcome: approved