Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

16.10.2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), в особі свого представника Дідук Р.А., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої зазначає наступне: 08.08.2014 року між ТОВ Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 520590505. 14.07.2017 року між ТОВ Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір відступлення права вимоги № 20170714, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в загальному розмірі 34062, 24 грн., який складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 10621, 20 грн., заборгованості за відсотками 4670, 20 грн., заборгованість за платою за управління кредитом 13460, 24 грн., заборгованість за пенею 5310, 60 грн.. У звязку із тим, що відповідач не виконав своїх зобов'язань ні на користь первісного кредитора, ні на користь позивача, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 34062, 24 грн., а також суму сплаченого судового збору за звернення до суду з позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, в зв'язку з чим на підставі ч. 3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. У зв'язку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2014 року між ТОВ Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 520590505. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Первісний кредитор виконав обов'язок перед відповідачем відповідно до умов договору перерахувавши отримані [PERSON] кредитні кошти до АТ «ОТП Банк». Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, через що, виникла заборгованість. 14.07.2017 року між ТОВ Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір відступлення права вимоги № 20170714, за яким ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в загальному розмірі 34062, 24 грн., який складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 10621, 20 грн., заборгованості за відсотками 4670, 20 грн., заборгованість за платою за управління кредитом 13460, 24 грн., заборгованість за пенею 5310, 60 грн.. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.07.2017 року, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій за кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення заборгованості, однак відповідач не виконав своїх зобов'язань ні на користь первісного кредитора, ні на користь позивача. Обґрунтованість позовних вимог підтверджуються наданими наступними доказами: Договором відступлення прав вимоги від 14.07.2017 року (а.с.16-18); Витягом з реєстру боржників по Договору відступлення прав вимоги (а.с.15). Кредитним договором- укладеним між відповідачем та первісним кредитором (а.с. 4); Додатком до Кредитного договору з графіком платежів (а.с.5-6); Платіжним дорученням про переказ кредитних коштів № 146717136 від 08.08.2014 року (а.с. 9); Довідкою про заборгованість за кредитним договором станом на 14.07.2017 р. (а.с.11); Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.12); Повідомлення на ім'я відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с.13); повідомлення на ім'я відповідача про зміну умов кредитного договору (а.с.14) та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно дост.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України), кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором чи законом. Таким чином, відступлення права вимоги - один зі способів заміни кредитора у зобов'язанні, який полягає в передачі кредитором свого права вимоги до боржника іншій особі. Це є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладання між ними відповідного договору. Заміна кредитора у зобов'язанні допускається шляхом відступлення права вимоги на підставі правочину протягом усього часу існування зобов'язання, а зобов'язання після ухвалення судового рішення не припиняється, а продовжує існувати до моменту виконання боржником зобов'язань перед кредитором, які відповідно до ст. 599 ЦК України припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо факті не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну - кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначених повідомлень про відступлення права вимоги, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач продовжував виконувати свої зобов'язання за кредитним договорам первісному кредитору, тобто відсутні докази належного виконання зобов'язань (відповідно до вимог ст. 516 ЦК України). Крім того, доказів, що відповідачем погашено заборгованість за кредитним договорам і на користь позивача по справі - матеріали справи не містять. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 520590505 від 08.08.2014 року в сумі 34062 гривні 24 копійки, з яких: 10621 гривня 20 копійок заборгованості за основною сумою боргу, 4670 гривень 20 копійок - заборгованості за відсотками, 13460 гривень 24 копійки - заборгованість за платою за управління кредитом, 5310 гривень 60 копійок - заборгованість за пенею. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Так, відповідно до платіжного доручення від 03.10.2018 року, позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду з даним позовом, в розмірі 1762,00 грн. (а.с.1) Враховуючи, що суд дійшов висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає задоволенню, відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved