overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

15 жовтня 2015 року до судді надійшла заява боржника про скасування судового наказу від 9 липня 2015 року, у поданій заяві боржники просять суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у них заборгованості. Сторони у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

15 жовтня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Вислухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 03 жовтня 1997 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблено актовий запис №1500. Від шлюбу сторони дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснив представник позивача. Від надання часу на примирення представник позивача відмовився, наполягаючи на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

15 жовтня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 26 лютого 1994 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з чоловіком не склалося: через зловживання чоловіком спиртними напоями між ними часто виникали сварки. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені з 14 жовтня 2015 року: вони разом не проживають, спільного господарство не ведуть. За таких обставин вважала, що їх шлюб існує лише формально, відновлення стосунків та збереження сімї не можливі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу. Пояснив, що дійсно з 1994 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Визнав, що дійсно між ним та дружиною стали виникати сварки. Вважав, що їх сімя розпалася та відновленню не підлягає. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 26 лютого 1994 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у Павликовецькій сільській Раді Волочиського району Хмельницької області, про що у книзі реєстрації актів укладення шлюбу складено відповідний актовий запис № 3. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. З листопада 2015 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію обох сторін про небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

15 жовтня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину - доньку [PERSON], 2012 року народження. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає хоча зобов'язаний це робити. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Зазначила, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] та зобов'язаний її утримувати. Добровільно відповідач участі в утриманні доньки не приймає. Також вказала, що відповідач сплачує аліменти на утримання іншої дитини від першого шлюбу, офіційно працює та може надавати таку допомогу. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення та стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі ? частини. Зазначив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачкою від якого мають спільну доньку - [PERSON] [INFO]. На даний час він працює в ПАТ «Хмельницькгаз» майстром. Також зазначив, що на даний час він зобов'язаний сплачувати аліменти на іншу дитину від першого шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказане підтверджено наданими суду свідоцтвами про реєстрацію шлюбу та про народження дитини. З представленої довідки про доходи №5511/2 від 19.11.2015 року, виданої ПАТ «Хмельницькгаз» встановлено, що [PERSON] дійсно працює у вказаному товаристві на посаді майстра та його дохід за період з травня по жовтень 2015 рік з урахуванням утриманих аліментів становить 11 289,61 гривень. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. За таких обставин, враховуючи факт офіційного працевлаштування відповідача, розмір отримуваного ним доходу, те, що він сплачує аліменти на іншу дитину, суд вважає що останнього на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 487,20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

15 жовтня 2015 року заявник [PERSON] звернулася до суду с заявою, де зазначила, що [INFO] в м Кіровограді помер її батько - [PERSON], який на момент смерті був зареєстрований і постійно проживав у [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина. Заявник є спадкоємцем усього майна спадкодавця за законом, інших спадкоємців не має. У Маловисківської районної державній нотаріальній конторі Кіровоградської області, куди заявник [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, їй відмовили у в оформлені спадщини після батька, оскільки в свідоцтві про народження заявника її батьком вказаний [PERSON], а в свідоцтві про смерть та в паспорті батька заявника його ім'я вказано [PERSON]. За життя її батька всі називали [PERSON], тому виникла помилка у написанні його ім'я. Заявник [PERSON] просила слухати справу у її відсутності. Представник зацікавленої особи Маловисківської районної державної нотаріальної контори в Кіровоградської області до суду не з'явився, повідомлений належним чином, суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Перевіривши матеріали справи, дослідивши, надані письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер [INFO], є батьком [PERSON], [INFO] Цей факт підтверджується обставинами справи, які зазначені в заяві та які суд визнає достовірними, та які підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про укладення шлюбу, з якого вбачається, що заявник 8.11.1994 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]»(а.с.15). В свідоцтві про народження заявника її батьком вказаний [PERSON] .(а.с.6). З копії трудової книжки батька заявника вбачається, що його ім'я вказано «[PERSON]» (а.с.10). З свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). З довідки Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 06.10.2015 р вбачається, що у свідоцтві про народження серія [NUMBER] на ім'я заявника [PERSON] допущена помилка, замість по батькові «[PERSON]» записано «[PERSON]».(а.с.8). Аналіз зазначених доказів дає підставу суду зробити висновок, що ім'я по батькові заявника «[PERSON]» зроблено в свідоцтві про народження помилково заміть «[PERSON]» та [PERSON] є батьком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

15 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.10.2015р. о 13 год. 55 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.10.2015р. о 13 год. 55 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра ЦРЛ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора в відділення доставлена на кріслі каталці. Мовний контакт формальний із-зі зниженої пам'яті, інтелектуально-мнестичних розладів. Депресивна, тривожна, напружена. Легко дає реакцію сліз. Мовний контакт малопродуктивний, відповіді односкладові, після паузи, примітивні. Заговорюється. Зовнішньо розгублено, рухи уповільнені, скуті. В поведінці елементи автоматизму. При розмові висловлює маячні ідеї відносин, збитку, впливу в адресу сусідів. Іспитує слухові та зримі галюцинації. Бачить ів ночі дітей у кімнаті, не може зрозуміти як вони туди попали. Когнітивні функції знижені. Критика формальна. Всі види пам'яті знижені. Себе хворою не вважає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - судинна деменція, гострий початок, змішана форма, змішаний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

15 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.10.2015р. о 16 год. 41 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.10.2015р. о 16 год. 41 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Чепінога лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, іспитує страхи. Активно висловлює маячні ідеї переслідування, чує застрашливі голоси. Фон настрою різко знижений. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

15 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.10.2015 р. о 22 год. 18 хв. [PERSON] За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 13.10.2015 р. о 22 год. 18 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Авдєєва лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого психомоторне збудження. На запитання не відповідає. Місця не тримається. Лається, намагається вдарити оточуючих. Мова прискорена. Голос голосний. Висловлення носять маячний, несистематизований персекуторний характер. Надзвичайно легко роздратовується. По невербальним ознакам можна судити про наявність масивних обманів сприйняття та їх сценоподібності. Критика відсутня. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

15 жовтня 2015 року заявниця звернулася з даним позовом, в якому вказала, що вона народилася 04 березня 1998 року і на даний час є неповнолітньою, їй виповнилось 17 років 7 місяців. В 2012 року вона познайомилася з [PERSON], вони почали зустрічатись, покохали одне одного і вступили в інтимні стосунки. На даний час вона є вагітною, бажає зареєструвати шлюб, однак їй було відмовлено в реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку, тому просить задовольнити її заяву та надати право на шлюб в судовому порядку. Заінтересована особа - відділ РАЦС Коломийського міськрайонного управління юстиції в судове засідання надав письмове клопотання,в якому просить справу розглянути без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву, просить справу розглянути у його відсутність, вимоги заяви визнає в повному обсязі і просить її задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON] яка є матір`ю заявниці, в судове засідання подала письмову заяву, просить справу розглянути у її відсутність, вимоги заяви визнає в повному обсязі і просить її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, розглянувши письмові клопотання заінтересованих осіб, суд вважає, що заява підлягає задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, на даний час їй виповнилось 17 років 7 місяців. Заявниця тривалий час - з 2012 року зустрічалась з [PERSON]., з яким вступила в інтимні стосунки, на даний час є вагітною термін вагітності 8-9 тижнів, що підтверджується довідкою №371 від 12.10.2015 року виданою Коломийським пологовим будинком. На даний час заявниця шлюб з [PERSON] не може зареєструвати, оскільки не досягла шлюбного віку. У відповідності до ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється 18 років. Згідно із ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку,а за заявою особи, яка досягла 16 років за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб. В судовому засіданні встановлено, що заявниці виповнилось 17 років, вона є вагітною, що підтверджується довідкою з лікувальної установи, тому відповідна реєстрація шлюбу буде відповідати інтересам осіб, які реєструють шлюб. Наведене підтверджується довідкою №371 Коломийського пологового будинку від 12.10.2015 року, копією свідоцтва про народження, копіями паспорта та ідентифікаційного коду. На підставі ст.22,23 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачкою вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2012 року, актовий запис № 332, від якого спільних дітей не мають. Рік тому сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач, який у теперішній час підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати їх з відповідачкою шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вважаючи також неможливим збереження сімї та примирення з позивачем. З*ясувавши позицію позивача, заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 07 грудня 2012 року зареєстрували шлюб (а.с. 5, 25), від якого дітей не мають. З початку 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Позивач у теперішній час підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї сторін у справі суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved