Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

17.07.2019позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з 2008 року проживає у квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В цій квартирі на той час ніхто не проживав, помешкання потребувало термінового ремонту, отож у березні 2008 року там став жити позивач. Відтак, позивач до цього часу жив у квартирі, сплачував за комунальні послуги, спожиті за адресою квартири. Протягом одинадцяти років позивач користувався прибудинковою територією, закріпленою за квартирою [ADDRESS] . Від односельців позивач довідався, що жінка, яка там раніше проживала - [PERSON] у 2010 році, у віці 90 років, померла. Позивач здійснював заходи з розшуку спадкоємців власників і знайшов сина власниці - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] спадщину від матері не прийняв і не збирається цього робити, майнового інтересу до квартири немає. Про проживання позивача в квартирі знав і не заперечує проти того, що позивач оформить право власності на квартиру. Позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном більше 10 років. В судове засідання сторони не з`явились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи без його участі та одночасно зазначив, що позов визнає повністю. Від представника Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області селищного голови Поруби С.В. до суду надійшов відзив про розгляд справи без участі представника селищної ради, у якій одночасно зазначено, що заперечень щодо задоволення вимог позовної заяви немає. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів, продовжує відкрито та безперервно понад 10 років володіти квартирою, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Враховуючи факт добросовісного заволодіння та відкритого і безперервного володіння позивачем понад десять років квартирою, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а також приймаючи до уваги визнання відповідачами позову в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказану квартиру за набувальною давністю. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved