overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 лютого 2013 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не приймає участі у його вихованні, а тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно її віку, щомісячно і до його повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач підтримала позовні вимоги повністю та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 22 лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.2), від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а.с.3). Відповідно до довідок Шуро-Копіївської сільської ради № 799 та № 800 від 02 грудня 2015 року [PERSON], проживає без реєстрації в с. Шура-Копіївська Тульчинського району, має на утриманні двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як вбачається з довідок Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької РДА № 01-17-3818 та № 01-17-3818 від 11 грудня 2015 року [PERSON] отримує одноразову допомогу при народжені дитини та допомогу, як одинока матір (а.с.5,6). Оскільки, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча в стані її надавати та зобов'язаний це робити згідно закону, крім того, відповідач позов визнав і таке визнання не порушує прав та свобод сторін або інших осіб, не суперечить вимогами закону, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 181, 182, 183, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

16 грудня 2015 року позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 09 жовтня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо більше трьох років. Зберігати сімю позивачка не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с.2 3). Сторони в судове засідання не зявились, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що позов підтримують та просять його задовольнити (а.с. а.с. 15 16). Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 жовтня 1999 р., який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис №\~375, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією свідоцтва про народження Міністерства внутрішніх справ Держави Ізраїль від 10 червня 2010 року (а.с. 7). Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Сторони зберігати сімю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами на цей час немає. Вказані обставини визнаються сторонами у поданих до суду власноручних заявах і не підлягають доказуванню на підставі ч.\~1 ст.\~61 ЦПК України За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивачки щодо покладення сплаченого позивачем судовий збір на нього, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

16 грудня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], якою просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно Своєю заявою позивачка просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, згідно довідки Комсомольського ВП УМВС України в Херсонській області від 25.11.2015 року остання перебуває у розшуку як безвісно зникла з 07.11.2014 року, в зв»язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по наявним у справі доказам, позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON] є їх матір'ю. Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради № 130 від 11.12.2015 року [PERSON] призначено опікуном малолітніх онуків [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З довідки Комсомольського ВП УМВС України в Херсонській області від 25.11.2015 року, вбачається, що [PERSON] перебуває у розшуку. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи обставини справи щодо матеріального становища сторін та дітей, потреби дітей, суд вважає, що відповідачка повинна сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму передбаченого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

16 грудня 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 12 лютого 1983 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Великокамянської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей, які вже повнолітні. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сімї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин, на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Він систематично зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння влаштовує сварки та скандали, які погано впливають на її здоровя. Крім того відповідач неодноразово наносив їй побої. На протязі останніх місяців, сімейне життя між ними ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Хриптун. Позивачка подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі. Відповідач теж подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 12 лютого 1983 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (д.п.Кобилецька) С.В. та [PERSON] у виконавчому комітеті Великокамянської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 /а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей, які вже повнолітні. З початку спільного проживання у позивачки з відповідачем були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Відповідач систематично зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння влаштовує сварки та скандали, які погано впливають на здоровя позиваки. Крім того відповідач неодноразово наносив їй побої. На протязі останніх місяців, сімейне життя між ними ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Кобилецька) С.В. та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Хриптун. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON]Г.(далі - позивач) звернулась із вказаним вище позовом та зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (далі відповідач). Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені, сімя розпалася і відновлена бути не може, на примирення позивач не згодна. З огляду на вказане, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області. В судове засідання сторони не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримує. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 033018 сторони з 04 червня 1998 року перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с. 7/. Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії І КЕ № 022003 у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] /а.с. 8/. Як вбачається із позовної заяви шлюбні стосунки між сторонами припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вказане згідно частини 2 статті 112 СК України є підставою для постановлення рішення про розірвання шлюбу з огляду на вимоги частини 1 статті 24 СК України, де встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому суд, вбачає підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. На підставі, викладеного, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору /а.с. 1/. З огляду на вищевикладене, на підставі частини 1 статті 24, статті 112, частини 3 статті 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до Новодністровського міського суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з 28.09.2004 року він з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької обл. за актовим записом № 64. Від шлюбу у них 12.03.2005 року народилася донька - [PERSON], яка проживає разом із сторонами і перебуває на їх спільному утриманні. Також [PERSON] вказує, що на даний час він мешкає із [PERSON] за однією адресою, однак ведення між ними спільного господарства припинено. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, основною причиною розпаду сімї являється різне бачення засад шлюбних стосунків та стійка відсутність між ним і відповідачем взаєморозуміння та довіри. Крім того, [PERSON] зазначає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Надання строку для примирення позивач вважає недоцільним у звязку із чітким розумінням сторонами неможливості подальших шлюбних відносин. Спору з приводу поділу майна та місця проживання дитини між [PERSON] і [PERSON] немає, з 01.12.2016 р. позивач сплачує аліменти на утримання доньки в добровільному порядку. Просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] та залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище за її бажанням. [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимогх в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не зявилась, при цьому подала до суду 29.12.2016 року письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечила проти їх задоволення, вказавши при цьому, що строку на примирення не потребує. За таких обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 23 вересня 2000 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку Лілію, [INFO]. Сімейне життя у нього з відповідачем не склалося. Більше року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. На примирення не згоден. Відповідач в судове засідання також не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище\~«Крамаренко». На примирення не згодна. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 вересня 2000 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнськ Миколаївської області Україна, за актовим записом №175, про що свідчить свідоцтво про одруження (а. с. № 4). Від шлюбних відносин мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку Лілію, [INFO] (а. с. № 5-7). Шлюбне життя подружжя не склалося. Більше року вони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги між ними. На примирення не згодні. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви відповідача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем «Крамаренко». Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді\~\~судового збору в розмірі 551,20 гривень, сплаченого останнім при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 29 грудня 1995 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 461. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В поточному році сімейне життя у нього з відповідачем не склалося. З цього часу вони спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. На примирення не згоден. Відповідач в судове засідання також не зявилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище\~«Недяк». На примирення не згодна. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 грудня 1995 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 461, про що свідчить свідоцтво про шлюб (повторне) (а. с. № 4). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. № 7). Шлюбне життя подружжя не склалося. В 2016 році вони спільного господарства не ведуть, мають протилежні погляди на шлюбне життя. На примирення не згодні. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як на погляд суду подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно вищевказаної заяви відповідача, вона виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем «Недяк». Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді\~\~судового збору в розмірі 551,20 гривень, сплаченого останнім при зверненні до суду з даною позовною заявою (а. с. № 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON]звернувся до суду із заявою, якою просить встановити факт належності йому трудової книжки виданої 13 березня 1986 року на ім'я [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з розбіжностями у написанні року народження заявника у трудовій книжці та у паспорті громадянина України, він позбавлений можливості оформити пенсію за віком. Встановити цей факт в інший спосіб, ніж за рішенням суду, є не можливим. Заявник на судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просив справу слухати у його відсутність, доводи заяви підтримує з наведених у ній підстав /ас. 32/. Заінтересована особа явку представника в судове засідання не забезпечила, згідно поданої заяви просила справу розглянути за відсутності її представника, не заперечує проти задоволення заяви /ас. 29/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд приходить на наступних висновків. Відповідно до п. 6 частини першої статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Паспортом /копія ас. 4/, свідоцтвом про народження /копія ас. 8/, довідками Малорибицької сільської ради Краснопільського району Сумської області № № [NUMBER] та [NUMBER] від 08 та 13 грудня 2016 року відповідно / ас.9,20/, військовим квитком серія [NUMBER]/ копія ас.17/, Розпорядженнями по Малорибицькій сільській раді № 07-02-ОС та № 27-ОС /ас. 18-19/ заявник ствердив, що у період часу з травня 1980 по липень 1982 роки [PERSON], [INFO], служив в лавах Радянської армії, а у теперішній час проживає на території Малорибицької сільської ради і з 4.04.2016 по 7.10.2016 працював робітником по благоустрою даної сільської ради, про що наявні записи у трудовій книжці [NUMBER] з датою заповнення 13 березня 1986 р., колгосп «Коммунар» М - Рибицька сільська рада Краснопільського району Сумської області /копія ас. 6-7/. Разом з тим, означена трудова книжка виписана на ім'я [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені по справі обставини в їх сукупності не спростовані і не оспорені заінтересованою особою, тому суд вважає доведеним факт, що трудова книжка на ім'я [PERSON], [INFO], з датою заповнення 13 березня 1986 р., належать [PERSON], [INFO]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає змогу оформити право на пенсію. З огляду на викладене, заява є обґрунтованою і підставною для задоволення. У відповідності до частини сьомої статті 235 ЦПК України суд не відшкодовує судові витрати.

Outcome: approved