Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного між ними та стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу просила залишити за собою прізвище «[PERSON]». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. На даний час подружжя проживає окремо один від одного. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме разом з матір'ю. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Збереження сім'ї вважала неможливим з огляду на повну втрату почуття любові до відповідача обумовленого подружньою зрадою з його боку. Зазначила, що останні два тижні вони з відповідачем проживають окремо один від одного. На утримання доньки відповідач коштів надає, але чи буде надавати в подальшому вона має сумнів, а тому звернулась до суду із вимогою про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі. Проти доводів позивача щодо причин погіршення сімейних відносин не заперечував. Заперечень щодо проживання доньки разом з матір'ю також не висловлював за умови того, що йому не будуть чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні юридичні факти та правовідносини, що їх супроводжують. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], 08 листопада 2008 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим у день реєстрації шлюбу відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 40 (а.с.6). Сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER], виданим 20 січня 2011 року відділом РАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області, актовий запис № 5 (а.с.5). З пояснень сторін встановлено, що вони на протязі останніх 2-х тижнів проживають окремо. Кожна зі сторін наполягає на розірванні шлюбу. Спору щодо проживання неповнолітньої дитини разом з матір'ю між ними не має. Відповідач працює та має постійне джерело доходу. Відомості про наявність у відповідача інших утриманців відсутні. Скарги на стан здоров'я з боку відповідача до суду не надходили. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам кожного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині розірвання шлюбу. Враховуючи те, що позивач не виявила бажати змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved