Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася до Золочівського районного суду Харківської області із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 99, а також поділити спільне майно, набуте за час шлюбу, укладеного між нею та [PERSON], виділивши їй 1/2 частку та визнавши за нею та за [PERSON] право приватної власності по 1/2 частці на домоволодіння за адресою: вул. Семафорна, 4а, с. Феськи Золочівського району Харківської області. Свої вимоги мотивує тим, що з 14 жовтня 2006 року вони перебувають у зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції шлюбі, актовий запис № 99. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося, оскільки між ними постійно виникають конфлікти, кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони шлюбні відносини не підтримують, кожен проживає окремо більше 1 року. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливе. Крім того, сторони не дійшли згоди щодо розподілу спільно нажитого майна. Як зазначає позивач, за час проживання у шлюбі подружжям було набуто незакінчений будівництвом обєкт нерухомого майна - будинок № 4а на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2007 року за адресою: вул. Семафорна, с. Феськи Золочівського району Харківської області. Зазначене майно зареєстровано за відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій\~ позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Щодо вимог про розірвання шлюбу, суд,\~\~дослідивши матеріали справи,\~\~встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 жовтня 2006 року\~\~між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що того ж дня Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції шлюбі в книзі реєстрації шлюбів вчинено актовий запис № 99 та видано відповідне свідоцтво серії 1-ВЛ №039207. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - Антонян. За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Спір стосовно проживання дитини наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, та з огляду на те, що [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо вимог про розподіл майна подружжя суд виходить з наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 31.10.2007 року, посвідченого державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області, реєстровий №3214, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.02.2010 року № 25432637, [PERSON] придбав у [PERSON] будинок незавершеного будівництва готовністю 52% № 4а по вул. Семафорна у с. Феськи Золочівського району Харківської області При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями\~Конституції України,\~ЦК України та Сімейного Кодексу України, додатково Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 55 Конституції України\~визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved