Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

15.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 20 липня 2017 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері лишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку літ. «А-1», господарських будівель, а саме: сараю літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», погреба літ. «г», колодязю питного № 1, огорожі № 2, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці за адресою: с. Судівка, вул. Степового, 21, Новосанжарського району Полтавської області, земельної ділянки площею 3,16 га, що розташована на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства, та заощаджень в установах Ощадбанку Полтавської області. На даний час [PERSON] бажає визнати право власності на спадкове майно після померлої матері, що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.06.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає повністю. Представник відповідача Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, надав заяву № 05-09/140 від 30.07.2018 року про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повністю. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 21.02.2018 року, вбачається, що по вул. Степового, 21, в с. Судівка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» та господарські будівлі, а саме: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», погріб літ. «г», колодязь питний № 1, огорожа № 2, власником яких є голова колгоспного двору [PERSON] (а.с. 24-28). Згідно довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 1876 від 23.02.2018 року реєстрація права власності за [PERSON] на житловий будинок за адресою: с. Судівка, вул. Степового, 21, Новосанжарського району Полтавської області станом на 31.12.2012 року не проводилась (а.с. 29). Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Судівка, вул. Степового, 21, Новосанжарського району Полтавської області, належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.1968 року (а.с. 22, 23). [PERSON] помер 07 серпня 1981 року, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 12 на 1980-1982 роки, наданої Судівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 36). Відповідно до вищезгаданої виписки з погосподарської книги № 12 на 1980-1982 роки дружиною померлого [PERSON] є [PERSON], яка померла 08 липня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 004122 від 08.07.1995 року (а.с. 18). Померлі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується посвідкою про народження № 1891661 (а.с. 15). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 003201, виданого Судівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 24.12.2002 року, у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 3,16 га, що розташована на території Судівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с. 30). З довідки філії-Полтавське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» № 114.17-20/2/04-146 від 22.02.2018 року вбачається, що на імя [PERSON] в ТВБВ № 10016/0125 (смт. Нові Санжари, вул. Центральна, 29) філії-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» 21.11.1996 року відкриті рахунки: № 915514530 (компенсаційний) із залишком вкладу 1555,19 грн., № [NUMBER] (компенсаційний) із залишком вкладу 3169,27 грн. та № 915518050 (компенсаційний) із залишком вкладу 2253,83 грн. (а.с. 21). [PERSON] є матірю [PERSON], позивача по справі, та бабою [PERSON], відповідача по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження серії ІІІ-КЕ № 380325 від 25.06.1992 року, серії І-КЕ № 366281 від 17.06.1975 року, свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 119343 від 10.05.2014 року (а.с. 13, 14, 16). [PERSON] померла 30 липня 2017 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 367488 від 07.12.2017 року (а.с. 6). З постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори № 414/02-31 від 06.03.2018 року вбачається, що після померлої 30.07.2017 року [PERSON] заведена спадкова справа № 289/2017 від 26.10.2017 року, подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 33). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved