Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

17.09.2021 року [PERSON] звернулась до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в порядку спадкування. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що [PERSON] належали: житловий будинок та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0753 га, кадастровий номер 5120610100:02:004:0057, які розташовані по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Однак при житті склала заповіт, посвідчений 20.10.2017 року секретарем Сінненської сільської ради Балтського району Одеської області, зареєстрований у реєстрі № 20, яким заповіла наступне: «Все моє майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] ; присадибну ділянку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно земельну ділянку серії [NUMBER] у розмірі 0,0753 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] від 02.09.2013 року, кадастровий номер 5120610100:02:004:0057; ділянку на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку серії ЕАХ № 368100 у розмірі 1,12 га, виданого Кодимською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, яка розташована на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області від 13.11.2014 року, кадастровий номер 5122581200:01:002:0564; земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 077942 у розмірі 1,85 га, виданого Кодимською райдержадміністрацією Одеської області, яка розташована на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області від 25.02.2004 року заповідаю у власність [PERSON] та [PERSON] ». Інших спадкоємців за заповітом у [PERSON] не було. Звернувшись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] , нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно спадкодавця. Згідно укладеного договору про поділ спадкового майна від 02.08.2021 року [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди, що житловий будинок (літ. А), загальною площею 81,2 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., з гаражем (літ. Б), погребом з шиєю (літ. Б1,б), сараєм (літ. В), літньою кухнею (літ. Г), сараями (літ. Д,Ж,И), убиральнею (літ.Е), навісом (літ.К), огородженням (№1-3), вимощенням (І) та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0753 га, кадастровий номер 5120610100:02:004:0057, які розташовані по [ADDRESS] переходять у власність [PERSON] , а [PERSON] [PERSON] сплачує грошову компенсацію в сумі 158000 тисяч гривень за Ѕ частину зазначеного вище житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки. Однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку та житловий будинок. Тому позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка, її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. За життя [PERSON] мала право власності на земельну ділянку для будівництва будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0753 га, кадастровий номер 5120610100:02:004:0057, яка розташована по [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5117318212021 від 04.11.2021 року. Як вбачається з копії акту про закінчення будівельних робіт та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 06.04.1989 року, даний житловий будинок [PERSON] , який розташований по [ADDRESS] , здано в експлуатацію. З копії технічного паспорту від 10.11.1988 року вбачається, що житловий житловий будинок (літ. А), загальною площею 81,2 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., з гаражем (літ. Б), погребом з шиєю (літ. Б1,б), сараєм (літ. В), літньою кухнею (літ. Г), сараями (літ. Д,Ж.И), убиральнею (літ.Е), навісом (літ.К), огородженням (№103), вимощенням (І) розташований по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2018 року. Як видно з копії заповіту спадкодавця від 20.10.2017 року, [PERSON] заповіла позивачці та відповідачці наступне: «Все моє майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] ; присадибну ділянку на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно земельну ділянку серії [NUMBER] у розмірі 0,0753 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] від 02.09.2013 року, кадастровий номер 5120610100:02:004:0057; ділянку на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку серії ЕАХ № 368100 у розмірі 1,12 га, виданого Кодимською районною державною нотаріальною конторою Одеської області, яка розташована на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області від 13.11.2014 року, кадастровий номер 5122581200:01:002:0564; земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 077942 у розмірі 1,85 га, виданого Кодимською райдержадміністрацією Одеської області, яка розташована на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області від 25.02.2004 року у власність [PERSON] та [PERSON] ». Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] та [PERSON] у визначений законом термін звернулися із заявами до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. про прийняття спадщини за заповітом на належне їм спадкове майно, що підтверджується копіями заяв №№ 353, 354 від 18.05.2018 року. 18 травня 2018 року року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвою І.П. була заведена спадкова справа № 144/2018, що підтверджується копією спадкової справи № 144/2018 від 18.05.2018 року. Згідно копії договору про поділ спадкового майна від 02.08.2021 року, [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди, що житловий будинок (літ. А), загальною площею 81,2 кв.м., житловою площею 49,1 кв.м., з гаражем (літ. Б), погребом з шиєю (літ. Б1,б), сараєм (літ. В), літньою кухнею (літ. Г), сараями (літ. Д,Ж,И), убиральнею (літ.Е), навісом (літ.К), огородженням (№1-3), вимощенням (І) та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0753 га, кадастровий номер 5120610100:02:004:0057, які розташовані по [ADDRESS] переходять у власність [PERSON] , а [PERSON] [PERSON] сплачує грошову компенсацію в сумі 158000 тисяч гривень за Ѕ частину зазначеного вище житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки. Відповідно до листа приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 12.08.2021 року № 1136/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно спадкодавця. Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи те, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку та житловий будинок, але вважається такою, що прийняла спадщину, враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved