Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання на території України в неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився 04 листопада 1978 року у селі Покровка Доволенського району Новосибірської області, РСФСР. На території України він проживав з 1988 року за адресою: м.Ворожба, пров.Кірова[ADDRESS] та навчався у Ворожбянській [PERSON] ступенів №3 з 01 вересня 1989 року по 25 травня 1992 року. З 01 січня 1993 року по 25 травня 1994 року він навчався в Рижівській [PERSON] ступенів, а з 01 вересня 1994 року по 31 серпня 1995 року навчався в Іскрисківщинському ПТУ-38. З 14 вересня 1994 року і до даного часу він зареєстрований в [INFO], де проживав в період навчання в ПТУ-38 з 01 вересня 1994 року по 31 серпня 1995 року. З серпня 1992 року по лютий 2002 року та з лютого 2011 року по теперішній час він проживає за адресою: [INFO]. З 25 лютого 2002 року по 25 лютого 2011 року він відбував покарання в місцях позбавлення волі на території України. Також в 1996 році він був прийнятий на військовий облік та в 2003 році зарахований в запас. Таким чином він постійно проживає на території України з 1988 року. На сьогодні не має паспорта. Для отримання паспорту громадянина України йому необхідно документальне підтвердження його перебування на території України. При зверненні до Білопільського районного сектору державної міграційної служби України у Сумській області з питанням видачі йому паспорта громадянина України він отримав відмову, оскільки встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави, та усно було запропоновано звернутися до суду. [PERSON] просить встановити факт його проживання в неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив заяву задовольнити. Заінтересована особа Білопільський районний сектор державної міграційної служби України у Сумській області направила до суду свого представника [PERSON] головного спеціаліста Білопільського районного сектору, яка була допитана в якості свідка у зв»язку з відсутністю у неї довіреності на участь у розгляді справі, та яка не заперечувала проти задоволення заяви та показала, що [PERSON] дійсно звертався до Білопільського районного сектору УДМС України в Сумській області з заявою про видачу йому паспорта вперше після 18 років, але йому було відмовлено у видачі паспорта, оскільки не встановлено належності до громадянства будь-якої держави та за відсутністю документів, які б підтверджували факт його постійного проживання на території України в неповнолітньому віці. Заслухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ІV- ET №416344, виданого відділом РАЦСу Доволенської районної Ради Новосибірської області, заявник [PERSON] (російською мовою [PERSON]) народився 04 листопада 1978 року в селі Покровка Доволенського району Новосибірської області, РРФСР (російською мовою РСФСР), його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (російською мовою [PERSON], [PERSON]) (а.с.3). Відповідно до Довідки №188 від 06 вересня 2016 року виданої Ворожбянською [PERSON] ступенів №3 Білопільської районної ради Сумської області заявник [PERSON] дійсно навчався у Ворожбянській [PERSON] ступенів з 01 вересня 1989 року по 25 травня 1992 року (а.с.4). Відповідно до Довідки №03 від 26 січня 2017 року виданої Рижівським НВК [PERSON] ступенів ДНЗ Білопільської районної ради Сумської області заявник [PERSON] дійсно навчався у Рижівській [PERSON] ступенів з 01 січня 1993 року по 25 травня 1994 року (а.с.5). Як вбачається з військового квитка Серії СО №922624 [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], призовною комісією Білопільського району Сумської області зарахований в запас 01 жовтня 2003 року за ст.18 п.1 ЗУ «ПЗВО і ВС» (а.с.6). Відповідно до довідки про звільнення Серії ХАР № 08276 [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], був засуджений 14 червня 2002 року був засуджений Путивльським районним судом Сумської області за ч.4 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, та відбував покарання з 25 лютого 2002 року по 25 лютого 2011 року, був звільнений по відбуттю покарання (а.с.7). Згідно з довідкою від 01 лютого 2017 року , виданої ДНЗ «Білопільське вище професійне училище», заявник [PERSON] дійсно навчався в Іскрисківщинському ПТУ 38 по професії «тракторист машиніст широкого профілю» з 01 вересня 1994 року по 31 серпня 1995 року. Зарахований на навчання згідно з наказом №14-к від 01 вересня 1994 року, відрахований згідно з наказом №8-к від 31 серпня 1995 року. З 14 вересня 1994 року і по даний час [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], де проживав у період навчання з 01 вересня 1994 року по 31 серпня 1995 року (а.с.8). Відповідно до довідки №2251 від 03 серпня 2016 року, виданої виконкомом Ворожбянської міської ради, [PERSON], [INFO], була зареєстрована разом з сином [PERSON], [INFO], в м.Ворожба, пров.Кірова, 6[ADDRESS] з 1988 року по травень 1992 року (а.с.9). Відповідно до довідки №34 від 16 січня 2017 року, виданої виконкомом Рижівської сільської ради, [PERSON], [INFO], дійсно проживав разом з матір»ю без реєстрації за адресою: с.Атинське, вул.Зелена, 15, Білопільського району Сумської області з серпня 1992 року по лютий 2002 року та з лютого 2011 року по теперішній час (а.с.11). Відповідно до довідки від 04 січня 2017 року, виданої Білопільським РС УДМС України в Сумській області, [PERSON], уродженець [INFO], РФ, який проживає в [INFO], дійсно звертався до Білопільського районного сектора державної міграційної служби України в Сумській області із заявою про видачу паспорта вперше після 18 років. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (.с.10). Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі\~Закону України «Про громадянство України»\~і може пов»язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч.1\~ст.3 Закону України «Про громадянство України»\~громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991р. або 13.11.1991р. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2\~ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п»яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.\~Стаття 1 цього ж Закону\~дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. затверджений Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001, передбачає, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає серед іншого судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Згідно з п.5 ч.2\~ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у\~ст.273 ЦПК України, перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорта громадянина України. Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями заявника та наявними у матеріалах справи доказами, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд встановлює факт постійного безперервного проживання заявника в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: approved