Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

16.08.2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що від шлюбу з [PERSON] вона має доньку [PERSON] , 2002 року народження, яка проживає разом з нею. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 52718,62 грн., яка виникла з вини [PERSON] . Загальна сума неустойки за несвоєчасну сплату аліментів складає 869 538,18 грн. Вважає, що вона має право вимагати сплату відповідачем неустойки в розмірі, не більше 100% від суми заборгованості. Крім того, [PERSON] зобов`язаний сплатити індексацію розміру аліментів в сумі 2890,23 грн. Крім того, вказує, що донька [PERSON] навчалась на платній основі в коледжі. За період навчання вона сплатила за навчання 30 402,61 грн., вважає, що відповідач зобов`язаний повернути їй половину вартості сплачених коштів. Просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь: -пеню за прострочення аліментів в сумі 52 718,62 грн.; -індексацію за несвоєчасно сплачені аліменти в сумі 2890,23 грн.; -1/2 частину витрат на навчання в сумі 15 201,21 грн. 18.08.2021 року суддя відкрив спрощене провадження у справі. Позивач [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2012 року по справі №2/0825/1354/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 572 гривні щомісячно, починаючи з 09.10.2012 року до досягнення повнолітнього віку. На підставі рішення суду виданий виконавчий лист, за яким у Хортицькому ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження № 36760192. Рішення суду виконувалося відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим заборгованість зі сплати аліментів станом на 24.02.2020 року (повноліття дитини) складає 52 718.62 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі від 11.06.2021р. № 40256/4. Позивачем наданий суду розрахунок неустойки по аліментам, за яким сума пені за період з жовтня 2012 по лютий 2020 року складає 869 538,18 гривень. Перевіривши розрахунок неустойки, який додала до позовної заяви [PERSON] , суд прийшов до висновку, що формула, яку використовує позивач, відповідає вимогам ч.1 ст.196 СК України, та роз`ясненнями, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц, де вказано, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Оскільки суд може за правилами ст.196 СК України стягнути неустойку по сплаті аліментів не більше 100 відсотків заборгованості, позивач [PERSON] має право на стягнення з відповідача пені в сумі 52 718,62 грн. Відповідно до розрахунку, виконаного Державним виконавцем Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі № 47686 від 21.07.2021 року розмір індексації заборгованості складає 2890,23 гривень. Оскільки аліменти з [PERSON] визначені у твердій грошовій сумі, позивач має право на стягнення індексації розміру аліментів в сумі 2890,23 грн. згідно статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» Позовні вимоги в частині стягнення половини вартості навчання в сумі 30402,61 грн. підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У період з 2017 року по 2020 рік донька сторін по справі [PERSON] навчалась на платній основі у коледжі економіки та інформаційних технологій ПрАТ «ПВНЗ «Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій». За весь період навчання [PERSON] сплатила 16 522,61 грн., що підтверджується довідкою № 199/21 від 04.08.2021 року ректора навчального закладу. В обґрунтування вимог позивач посилається на положення статті 199 СК України, яка передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Разом з тим, [PERSON] навчалась у коледжі економіки та інформаційних технологій ПрАТ «ПВНЗ «Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій» будучи неповнолітньою, тому правила статті 199 СК України застосуванню до спірних правовідносин не підлягають. Проте, позивач має право вимагати повернення їй відповідачем половини від сплачених коштів на навчання як додаткових витрат на дитину, оскільки ці витрати пов`язані із розвитком здібностей дитини. [PERSON] сплатила за навчання у коледжі 13854,61 грн. за період, коли дочка була неповнолітньою, тому правомірним є стягнення з відповідача половини від цієї суми у розмірі 6927,30 грн. Також [PERSON] сплатила за один місяць (вересень 2020 року) навчання 1388 грн., коли дочка вже досягла повнолітнього віку. Ці витрати не можуть бути компенсованими в порядку статті 185 СК України. Позивач не позбавлена права заявити вимоги про стягнення аліментів на навчання за статтею 199 СК України у вигляді періодичних платежів, якщо дочка [PERSON] буде продовжувати навчання. Тому в частині стягнення половини вартості навчання в сумі 1388 грн. суд залишає без задоволення. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial