Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

17.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою в якому посилаючись на те, що 20 жовтня 2013 року між ним та відповідачем було укладено письмовий договір найму (розписка), відповідно до якого відповідач передав йому у платне користування (оренду) строком на 5 років належну йому земельну ділянку розміром 8,29 га, розташовану на території Веселобалківської сільської ради Казанківського району. За користування зазначеною вище земельною ділянкою ним відповідачу було сплачено орендну плату в сумі 40000 гривень. Проте, відповідач своїми діями чинить перешкоди йому у користуванні орендованою земельною ділянкою, а саме уклав новий договір оренди землі з іншим орендарем. Посилаючись на викладене, просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 8,29 га, кадастровий номер 4823681100:06:000:0047 шляхом заборони здійснювати на цій земельній ділянці будь-які сільськогосподарські роботи по збиранню врожаю 2017 року та стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою суду від 04.04.2017 року залучено фермерське господарство «Мир» до участі у справі в якості співвідповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і посилаючись на те, що договору оренди належної йому земельної ділянки з позивачем не укладав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав і посилаючись на те, що користується спірною земельною ділянкою відповідно до договору оренди землі укладеного 26 грудня 2016 року з [PERSON], який зареєстровано у встановленому законом порядку, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із частиною пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації. Така правова позиція викладена\~\~у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі № 6-643цс16. Матеріалами справи встановлено, що громадянин [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №628865 від 14 березня 2012 року, є власником земельної ділянки площею 8,2928 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. У жовтні 2013 року [PERSON] за усною домовленістю передав в оренду [PERSON], належну йому на праві власності земельну ділянку строком до 12 жовтня 2018 року. Відповідно до розписок позивач [PERSON] сплатив відповідачу [PERSON] наперед орендну плату в розмірі 40000 грн. 26 грудня 2016 року між [PERSON] та Фермерським господарством «Мир» укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав в оренду господарству земельну ділянку, належну йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, на строк 7 років зі сплатою орендної плати в розмірі, що складає 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. До цього договору оренди землі додано акт про передачу і прийом межових знаків під охорону та зберігання. 28 грудня 2016 року проведено державну реєстрацію договору оренди землі від 26 грудня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 18484323. Зазначений договір оренди недійсним не визнано. Враховуючи те, що докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про виникнення у відповідача ФГ «Мир», з моменту державної реєстрації вказаного договору оренди, права користування спірною земельною ділянкою на відповідній правовій підставі, суд приходе висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed