Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

15 березня 2019 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, у якому просить суд стягнути з [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , суму заборгованості за договором позики, у розмірі 66750 (шістдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень та 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень, 40 копійок сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 10 січня 2019 року [PERSON] позичив у [PERSON] - 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, які зобов`язувався повернути 20 лютого 2019 року. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується власноручно написаною ним борговою розпискою від 10.01.2019 року. Станом на 14 березня 2019 року відповідачем не вчинено жодних дій по поверненню коштів, наданих йому у позику. Згідно боргової розписки, кінцевою датою повернення суми наданої у позику є 20 лютого 2019 року. Отже, днем початку прострочення заборгованості є 21.02.2019 року. Станом на 14.03.2019 року, після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів, відтак станом на дату подачі цього позову зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, що згідно офіційного курсу долара США до гривні за НБУ станом на 14.03.2019 року становить 66750 гривень. На неодноразові звернення та телефонні дзвінки до відповідача з проханням повернути взяті в позику кошти, він не реагує та гроші не повертає, тому змушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. надав пояснення, аналогічні викладеній у позовній заяві, позов підтримав повністю, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився жодного разу з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2019 року [PERSON] надав позику [PERSON] , у розмірі - 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, які зобов`язувався повернути 20 лютого 2019 року, що стверджується власноручно написаною [PERSON] борговою розпискою від 10.01.2019 року та отримав зазначені вище грошові кошти. Станом на 14 березня 2019 року відповідачем не вчинено жодних дій по поверненню коштів, наданих йому у позику. Згідно боргової розписки від 10.01.2019 року, кінцевою датою повернення суми наданої у позику є 20 лютого 2019 року. Однак дані грошові кошти повернуті не були. Отже, днем початку прострочення заборгованості є 21.02.2019 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте, відповідачем умови договору позики не виконуються. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Станом на 14.03.2019 року, після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів, відтак станом на дату подачі цього позову зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, що згідно офіційного курсу долара США до гривні за НБУ станом на 14.03.2019 року становить 66750 гривень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Оскільки на підтвердження укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] на суму 2500 доларів США, що згідно офіційного курсу долара США до гривні за НБУ станом на 14.03.2019 року становить 66750 гривень, була видана розписка, а кошти отримані у борг не були своєчасно повернуті, то позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» у сумі 768 грн., 40 коп.

Outcome: approved