Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

16.12.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського району управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 854. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . З початку 2016 року шлюбні стосунки припинені, сторони проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Крім того, у позовній заяві позивачка позначає, що дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача. До судового засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, до суду не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 2 ст. 247, ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 грудня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] 24 листопада 2013 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського району управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 854 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.19). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони не підтримують шлюбні стосунки з початку 2016 року, збереження сім`ї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Як було встановлено раніше, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 180, ст. 182 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~ \~Відповідач відзиву із запереченнями проти позову не подав, тому суд вважає доведеним той факт, що дитина перебуває на утриманні матері, батько матеріальної допомоги не надає. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи обставини справи, відсутність інформації щодо працевлаштування відповідача, його доходів та складу сім`ї у зв`язку з неподанням відзиву на позов та необхідних доказів, приймаючи до уваги приписи\~ст.184 СК України, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги приписи ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить держави судового збору в сумі 1816 грн. із розрахунку 908 грн. + 908 грн. відповідно до обсягу задоволених позовних вимог майнового та немайнового характеру

Outcome: approved