Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

15.11.2017 заявник звернувся до суду із заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначив, що 14.11.2017 о 20 год. 26 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, [PERSON] є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника, лікар-психіатр пояснили, що заінтересована особа дійсно потребує психіатричної допомоги, однак, дані про останню не встановлені, оскільки документів які б підтвердили та ідентифікували її особу відсутні. У судовому засіданні прокурор, висловив думку про те, що зазначена заява не підлягає задоволенню в звязку з неможливістю ідентифікувати госпіталізовану особу. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, лікаря - психіатра, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 14.11.2017 о 20 год. 26 хв. особа, яка називає себе [PERSON], була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ „ОМЦЕМД та МК [PERSON] обстеженні психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий агресивний, напружений. висловлював суїцидальні думки. Чув «голос» колишньої дівчини. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Главою 10 (ст.ст.279-282 ) ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу»\~врегульовано порядок розгляду заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Так, ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який\~забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 3 ст.163 ЦПК України\~суд встановлює особи тих, хто з'явився, а також перевіряє повноваження представників. В ході розгляду справи заявником не було\~підтверджено особу госпіталізованого, у самої особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги також відсутні будь-які документи з його даними, в звязку з чим встановити особу не представляється можливим. Отже, виходячи із засад пріоритету забезпечення прав і свобод людини і громадянина при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку, зважаючи на відсутність у зацікавленої особи будь-якого документу, який би дав можливість суду встановити її особу, місце проживання (реєстрації), та залучити до участі в розгляді заяви законного представника особи, щодо якої подано заяву про проведення в примусовому порядку госпіталізації до психіатричного закладу, даючи оцінку доказам, що були зібрані в ході розгляду справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви КЗ «ДКПЛ» ДОР щодо надання психіатричної допомоги у примусовому порядку невідомій особі слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed