Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

15 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання з померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2020 року справу за вказаною заявою передано до Деснянського районного суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Обгрунтовано заяву тим, що з січня 2013 року [PERSON] проживала разом із своєю тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,0467 га у садівничому товаристві «Автомобіліст» Новобілоуської сільської ради. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй небозі [PERSON] . Проживаючи спільно з [PERSON] на момент її смерті, заявниця вважала, що прийняла спадщину за заповітом, оскільки не заявляла про відмову від спадщини, тому і не зверталяся до нотаріуса. На даний час вступ у спадщину [PERSON] потребує нотаріального оформлення, у зв`язку із чим виникла необхідність встановлення факту спільного проживання разом із померлою на час відкриття спадщини. Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник Новобілоуської сільської ради у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви без його участі, вказавши, що не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, її представника, допитавши у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5 на звороті), яка доводилася рідною тіткою заявнику. За життя, а саме 29 квітня 2002 року, [PERSON] склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Оникієнко Г.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2-1493, яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с 5). Після смерті тітки заявника відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0467 га у садівничому товаристві «Автомобіліст» Новобілоуської сільської ради, яка належала померлій на праві власності, що підтверджується копією Державного акту на право вдасності на земельну ділянку серії ЯБ № 939195 від 21 грудня 2005 року (а.с. 6). Як пояснила у судовому засіданні заявник, у зв`язку з відсутністю у неї доказів спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до акту від 02 липня 2020 року, складеним майстром Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради Карандою Ю.М., сусіди [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що з січня 2013 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає (а.с. 7). Згідно акту від 08 липня 2020 року, складеного майстром відділу з обслуговування житлового фонду № 1 Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради Дяченко О.М., встановлено, що сусіди [PERSON] та [PERSON] підтверджують факт проживання та реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також проживання та ведення спільного господарства з небогою [PERSON] за вказаною адресою з січня 2013 року, без реєстрації останньої (а.с. 8). Також, в судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] продала заявнику квартиру [ADDRESS] , тобто заявник на час відкриття спадщини була власником квартири, в якій до смерті проживала спадкодавець. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 18 липня 2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61784828 від 23.09.2020, наданої Другою чернігівською державною нотаріальною конторою, спадкова справа щодо майна після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що раніше [PERSON] проживала по [ADDRESS] , а приблизно з 2013-2014 років там не мешкає, місце проживання зхаявника їй не відомо, вона лише чула, що остання проживає разом з тіткою. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та дочка заявника - [PERSON] суду показали, що приблизно з 2011-2012 року [PERSON] переїхала жити до рідної тітки [PERSON] , де і проживала разом з нею до її смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. В свою чергу, виходячи із змісту п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні підтверджено, що заявник проживала з [PERSON] з січня 2013 року по день її смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] і на день смерті спадкодавця заявник була власником цієї квартири. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved