Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

15 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся з зазначеним позовом до Жовтневого районного суду м. Харкова, а 26 жовтня 2015 року справу було передано до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за підсудністю. В позові [PERSON] вказав, що 2 грудня 2013 року між сторонами було укладено договір №001/12 про взяття на себе зобовязань укласти договір до 01 березня 2014 року, а саме - купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] Відповідно до п.4.3 зазначеного договору сторони, також, домовились про те, що покупець [PERSON] одержує ключі та право користування даною квартирою на весь строк дії договору з умовою оплати всіх комунальних платежів по квартирі. За ініціативою [PERSON] дата укладання договору купівлі-продажу було відкладено до 25 квітня 2014 року, а потім до 14 травня 2014 року. Договір купівлі продажу вказаної квартири в зазначені строки на відбувся з вини відповідача [PERSON] Але спірну квартиру відповідач [PERSON] звільнила 21 квітня 2015 року. За час проживання в спірній квартирі [PERSON] не сплачувала комунальні послуги за квартиру, внаслідок чого утворилася заборгованість за комунальні послуги. Тому, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованості за житлово-комунальні послуги за період користування квартирою відповідачем з 02.грудня 2013 року до 24 квітня 2015 року в сумі 9418,47 грн., що становить : 5960, 38 грн. - оплата за послуги опалення; 1136,02 грн. - за послуги водопостачання та водовідведення; 181,20 грн. - вивіз твердих побутових відходів; 772, 76 грн. за електропостачання; 1368,11 грн. квартплата. Крім того, [PERSON] та [PERSON] усно домовились про оренду спірної квартири за 6000 грн. в місяць. Однак [PERSON] припинила сплачувати орендну плату. Розмір заборгованості за оренду спірної квартири за три місяці становить 16500 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в письмовій заяві просив слухати справу у його відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи суду не надав. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін, заочно, на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк, а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.3 ст. 635 Цивільного кодексу України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом встановлено, що 2 грудня 2013 року між сторонами було укладено договір №001/12 про взяття на себе зобовязань укласти договір до 01 березня 2014 року, а саме - купівлі-продажу квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] Відповідно до п.4.3 зазначеного договору сторони, також, домовились про те, що покупець [PERSON] одержує ключі та право користування даною квартирою на весь строк дії договору з умовою оплати всіх комунальних платежів за квартиру.(а.с.7-10). Дата укладання договору купівлі-продажу було відкладено сторонами до 25 квітня 2014 року, а потім до 14 травня 2014 року. Договір купівлі продажу вказаної квартири між сторонами в зазначені строки на відбувся. Позивачем [PERSON] було виконано умови договору від 02 грудня 2013 року та передано відповідачу ключі для проживання. За час проживання в квартирі позивача відповідач [PERSON] не сплачувала комунальні послуги за квартиру, що становить за період дії договору№001/12 з урахуванням додаткових угод з 02 грудня 2013 року до 14 травня 2014 року, що складає 5 місяців 14 днів. Посилання позивача на ті факти, що відповідач [PERSON] проживала в спірній квартирі до 24 квітня 2015 року та саме по цей час вона має сплатити за комунальні послуги за спірну квартиру суд не бере до уваги, оскільки зазначений термін проживання відповідачем в спірній квартирі з 14 травня 2014 року по 24 квітня 2015 року не передбачений договірними зобовязаннями між сторонами, а дія договору №001/12 від 02 грудня 2013 року відповідно до вимог ч.3 ст. 635 Цивільного кодексу України закінчилася 14 травня 2014 року. Таким чином, відповідно до п. 4.3 договору № 001/12 від 02 грудня 2013 року сума, що підлягає стягненню з відповідача в рахунок оплати квартирної плати та комунальних послуг відповідно наданих позивачем квитанцій про нарахування сум за надання відповідних послуг (а.с.11-13) становить за 5 місяців 14 днів з 02 грудня 2013 року до 14 травня 2014 року - 2\~249,26 грн., а саме за опалення та гарячу воду 1979,43 грн.( 448,04 грн.х4міс+148,28х1 міс.+77,98грн.:2 за 14 днів); за послуги водопостачання та водовідведення - 217,58 грн (27,17 грн.х5міс.+12,37грн х5міс+12,39 грн.х5 міс.+27,17 грн.:2+12,39 грн.:2 за 14 днів)., за вивіз ТПВ 52,25 грн (9,50 грн х5 міс.+9,50:2 за 14 днів). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано доказів, що відповідач [PERSON] повинна була сплатити за комунальні послуги у спірній квартирі саме 9418,47 грн.. Довідки та квитанції з відповідних комунальних установ, які надані позивачем про заборгованість за квартирну плату станом на 01.05.2015 року в сумі 1368,11 грн.(а.с.14), станом на 04.2015 року (а.с.15), а саме: електроенергії - 772,76 грн., опалення 5960,38 грн., холодна вода - 733,91 грн., каналізація 402,11 грн., вивіз ТПВ 181,20 грн. , та довідки про відсутність заборгованості за комунальні послуги в спірній квартирі станом на грудень 2013 року (а.с. 75-77), не підтверджують ті обставини, що зазначені заборгованості утворилися саме з вини відповідача [PERSON] Не надано позивачем суду доказів про обсяг електроенергії, яку використовувала [PERSON] за період з 02 грудня 2013 року до 14 травня 2014 року. Також, позивачем [PERSON] не надано суду доказів про існування між сторонами договору оренди спірної квартири, тому в частині стягнення з відповідача на користь позивача 16500 грн. за договором оренди суд вважає за необхідне відмовити. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 259,18 грн.. \~

Outcome: partial