Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

17.06.2021 року з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , який зареєстрований 16.07.2010 року Київським ВДРАЦС Одеського міського управління юстиції, до суду звернувся [PERSON] . Позов мотивований тим, що вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, сім`я існує формально. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 01.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання позивачем [PERSON] надано заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги підтримав та наполягає на розірванні шлюбу. В заяві зазначено, що після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір`ю. Також відповідачем [PERSON] до суду надано заяву, в якій відповідач визнала позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за її відсутності. Також відповідачем зазначено, що діти після розірвання шлюбу мешкатимуть з нею. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16 липня 2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №503, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 16.07.2010 року ( а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Суд приймає до уваги, той факт, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання їх спільних дітей. В позові не зазначено про наявність спору щодо поділу майна подружжя. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 908,00 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved