Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 26.02.2015 року, який розірвано. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що проживає з нею. Відповідач не надає добровільно належної щомісячної матеріальної допомоги на дитину. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їхній відсутності. У поданій до суду заяві позивач вказала про підтримання позовних вимог, а відповідач у заяві зазначив, що позовні вимоги визнає частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки його доходу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що з 20.11.2010 року сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 26.02.2015 року, що підтверджується копією рішення суду. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], підтвердженням чому є свідоцтвом про народження дитини. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 26.02.2015 року у справі про за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу дитину залишено на подальше проживання з матір'ю. Добровільної угоди щодо утримання малолітньої [PERSON] між сторонами не досягнуто. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Як убачається з копій виконавчих листів, виданих Богунським районним судом міста Житомира 25.02.2008 року, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2007 року і до повноліття дитини та аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісячно на період проживання з дитиною інвалідом та опікування нею з 23.04.2007 року. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утриманні дочки [PERSON], суд враховує наявність на утриманні у відповідача інших осіб, він є працездатною особою та працює, відсутність доказів на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому зважаючи на те, що рівень матеріального забезпечення на обох дітей відповідача має бути рівноцінним, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, відповідач вправі подати до суду позов про зменшення розміру стягнутих з нього рішеннями судів аліментів на підставі ст. 192 СК України для захисту своїх прав. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved