overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

17.03.14 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 843 гривень щомісячно, який в подальшому було уточнено, а саме позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, обґрунтовуючи це тим, що він є студентом 2 курсу денної форми навчання Класичного приватного університету за спеціальністю «Фінанси та кредит». Навчання продовжується до 30 червня 2015 року, за яке потрібно сплачувати кошти в місяць по 468 грн. 75 коп. У зв'язку із тим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, просить стягнути з нього аліменти. Від позивача у справі надійшла заява про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги позивач підтримує. Відповідач та третя особа до суду не з'явились, хоча належним чином були сповіщені про день та час слухання справи, про що в матеріалах справи міститься підтвердження. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №38/412 від 03.03.2014 року [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Класичного приватного університету за спеціальністю «Фінанси та кредит», із терміном навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2015 року. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або частці від заробітку платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, наявності у платника аліментів інших дітей та обставин які мають істотне значення для вирішення справи. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

17.03.2006 року [PERSON] отримав в ЗАТ КБ «Приватбанк» (в подальшому ПАТ КБ «Приватбанк») кредит в розмірі 4 000 грн. при умові сплати відсотків 48 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В вересні 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 28 753,39 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій наполягає на задоволенні позову та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи вважається таким, що повідомлений належним чином, шляхом отримання рекомендованого листа, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору б/н від 17.03.2006 року не провів і заборгованість, станом на 23.06.2014 року складає: 28 753,39 грн., з них 3 720,05 грн. заборгованість за кредитом, 23 187,94 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. штраф фіксована частина, 1 345,40 грн. штраф процентна складова. Дані факти підтверджуються: заявою на відкриття картрахунку від 17.03.2006 року; правилами надання банківських послуг; розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення позики та нарахованих за користування кредитом процентів та штрафів. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

17.03.2014р. [PERSON] до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій зазначено, що Рішенням Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 20.12.2013р. ухваленого за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів позовні вимоги задоволені. В ході розгляду справи представником позивача було подано до суду заяву про вибір позивачкою дошлюбного прізвища «[PERSON]», однак стосовно цієї вимоги рішення не ухвалено, у зв'язку з чим вона просить винести додаткове рішення про зміну прізвища на «[PERSON]». У судове засідання сторони не з'явились, проте їх присутність не обов'язкова, відповідно до ст. 220 ч.3 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно п.2 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. 20.12.2013 року рішенням Кам'янобрідського районного суду м. Луганська уточнені позовні вимоги задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідно до положень ст. 113 Сімейного кодексу України (далі - СК України), особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимогами ч. 3 ст. 115 СК України визначено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Отже, виходячи з вищезазначених вимог Сімейного кодексу України право на відновлення дошлюбного прізвище виникає з часу вступу у законну силу рішення суду про розірвання шлюбу, а тому, вирішення питання стосовно залишення дошлюбного прізвища відноситься до компетенції відділу РАЦС, у зв'язку з чим слід відмовити у задоволені зазначеної вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

17.03.2014р. [PERSON], звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] померла його мати, [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, заявник являється спадкоємцем першої черги після померлої матері, проте у свідоцтві про його народження ім'я матері замість [PERSON] помилково зазначено [PERSON]. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину після смерті матері, в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні зв'язки між [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] та є рідною матір'ю заявника. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON], заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 5), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 4), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO], то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

17.03.2014 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с.2-3), який під час судового розгляду був уточнений (а.с. 26). В судове засідання позивач не з'явилась, заявивши клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с. 26). Відповідач надав письмові заперечення (а.с. 16-17) та клопотання про розгляд справ у його відсутності (а.с. 27). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. Із позовної заяви (а.с. 2-3, 26) слідує, що позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач проживає окремо і допомогу на утримання дитини не надає. Із письмових заперечень відповідача на а.с. 16-17 вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову з урахуванням наявності дитини від попереднього шлюбу, відсутності житла, роботи, доходу. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2012 р. (а.с. 5), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка після припинення сімейних відносин проживає з матір'ю. Сторони визнали, що батько дитини не здійснює допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, встановлені ст. 182 СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсягу. Доводи відповідача, викладені у запереченнях (а.с. 16-17), і докази, подані у їх підтвердження (а.с. 21-25), суд не бере до уваги, т.я. відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби, тоді як дитина сторін самостійних доходів не має (докази про це відповідачем не подані).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

17.03.2014р. із вказаним позовом до суду звернулась позивачка, де в обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що із відповідачем перебувала в цивільному шлюбі, від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча і має таку можливість. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення рішення на стадії попереднього розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, де позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів та ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з винесенням судового рішення у попередньому судовому засіданні за наступних підстав: Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це усну або подавши письмову заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» передбачено, що визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. Цим же пунктом визначено, що ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійсненні судом заходи з перевірки таких дій. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач визнавши позов розпорядився своїм процесуальним правом безумовно та усвідомлено, знаючи про наслідки своєї розпорядчої дії, яка не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

17.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.11.1998 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №451. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з 05.03.2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 14.11.1998 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - а.с.3. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], - а.с.4. Шлюбні відносини припинили з 05.03.2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

17.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача на його користь 1710,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що у вересні 2013 року при черговій звірці квитанцій про сплату комунальних послуг( квартплати) [PERSON] стало відомо, що комунальні платежі( квартплата) були сплачені ним в більшому розмірі, а саме на 1710,00 грн. На особистому прийомі керівництво повідомило позивачу про суму переплати 1710,00 грн., яка підлягає поверненню. При зверненні до відповідача з вимогою повернути вказані кошти, 13.12.2013 р. позивач отримав відповідь, що кошти будуть повернуті. Незважаючи на те, що минуло більше двох місяців, кошти позивачу не повернуті. Відповідно до ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

17.03.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 05.10.2007 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 752. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з вересня 2013 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями, жодних доказів або заперечень суду не надав. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 05.10.2007 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 05.10.2007 року було видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис № 752). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

17.03.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 06.06.2009 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 280. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з травня 2013 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 06.06.2009 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 06.06.2009 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 280). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2013 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved