Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

15.06.2015 року прокурор Шевченківського району м. Львова, в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради, [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення та стягнути з відповідача [PERSON], в інтересах [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, на користь [PERSON] міської ради 3 125,60 грн. витрат, повязаних з лікуванням потерпілого [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2014р. [PERSON] визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено обовязки, передбачені ст. 76 КК України. Вироком суду встановлено, що [PERSON], 21.05.2014 року приблизно о 06 год. 50 хв., знаходячись на кухні квартири №43 будинку №338, що на вул. Шевченка у м. Львові, під час суперечки із сином [PERSON], яка в подальшому переросла в словесний конфлікт, маючи умисел на заподіяння йому тяжкого тілесного ушкодження, кухонним ножем, який попередньо взяла із столу на кухні та тримала у правій руці, нанесла потерпілому [PERSON] один удар в ділянку лівої частини грудної клітки, тим самим спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді одної колото-різаної рани. Згідно висновку судово-медичної експертизи №226/14 від 11.06.2014 року у гр. [PERSON] є наступні тілесні ушкодження: рана грудної клітки в ділянці 4-го міжреберя зліва по середній аксилярній лінії, яка проникає в плевральну порожнину з пошкодженням нижньої частки лівої легені, ускладнена лівобічним пневмотораксом, травматичним шоком 2-3 ст. Рана утворилась від дії колючо-ріжучого предмету, могла бути спричинена 21.05.2014 року від удару ножем, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння. Внаслідок одержаних тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON], [INFO], та згідно довідки №63 від 10.06.2015р. перебував на стаціонарному лікуванні в [PERSON] міській клінічній швидкої медичної допомоги у період з 21.05.2014 р. до 02.06.2014 р. Відтак, неправомірними діями відповідача державі в особі [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги завдано збитків у сумі 3 125,60 грн. На день ухвалення вироку судом та станом на 09.06.2015 р., зазначені вище витрати КМК ЛШМД обвинуваченою [PERSON] не відшкодовані. Прокурор прокуратури Шевченківського району м. Львова [PERSON], в судовому засіданні, надав пояснення аналогічні змісту позову, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 06.02.2015 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представники позивача не заперечували проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення прокурора, представника [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2014р. [PERSON] визнано винуватою та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено обовязки, передбачені ст. 76 КК України. Крім того, даним вироком суду встановлено, що [PERSON], 21.05.2014 року приблизно о 06 год. 50 хв., знаходячись на кухні квартири №43 будинку №338, що на вул. Шевченка у м. Львові, під час суперечки із сином [PERSON], яка в подальшому переросла в словесний конфлікт, маючи умисел на заподіяння йому тяжкого тілесного ушкодження, кухонним ножем, який попередньо взяла із столу на кухні та тримала у правій руці, нанесла потерпілому [PERSON] один удар в ділянку лівої частини грудної клітки, тим самим спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді одної колото-різаної рани. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №63 від 10.06.2015 року вартість лікування хворого [PERSON] в РАВ, І хірургічному відділені в період з 21.05.14р. по 02.06.14р., становить 3 786,71 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] заподіяно тяжке тілесне ушкодження внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] та такий є потерпілим від цього злочину, згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2014р., підстав для відсутності зобовязання відповідача щодо відшкодування витрат у відповідності до ч. 1 ст. 1206 ЦК України судом не встановлено, а відтак суд приходить висновку, що позов підставний та обґрунтований, а тому такий слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Таким чином, з відповідача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved