Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 25 % від усіх видів доходів Відповідача до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1 000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 11 липня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя між сторонами не склалося, через різні погляди на життя, ведення господарства, та моральні цінності. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що продовження подружніх стосунків між сторонами може негативно позначитись на формуванні психіки їх спільної доньки, через напружену обстановку в сім'ї та нездоровий психологічний клімат. Позивач у судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, в іншій частині заявлені Позивачем вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб повторно виданим 06 вересня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №554) (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Встановлено, що дочка проживає разом з Позивачем, але її коштів на утримання дитини не вистачає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо та на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на те, що, Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з Позивачем, суд вважає за доцільне призначити аліменти на утримання їх дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) Відповідача щомісяця, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного, суд також вважає, за доцільне задовольнити вимоги Позивача у частині стягнення на її утримання аліментів в розмірі 1 000 гривень з усіх видів заробітку (доходу) Відповідача щомісяця і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved