Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

15 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, зокрема - земельна ділянка площею 3,5726 га, 12:232:865:00:02:005:0024, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] залишила заповіт від 14 жовтня 2014 року, згідно якого заповіла зазначену земельну ділянку йому - [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] зазначив, що своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки бабуся зберігала заповіт у себе та мала намір його переписати на користь інших осіб, а тому ч після її смерті він не шукав заповіт. Про наявність заповіту, складеного на його користь, йому стало відомо від секретаря Спаської сільської ради, проте у зв`язку з проведенням ремонтних робіт в будинку, заповіт знайшовся лише через тривалий час. Він звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. із заявою про прийняття спадщини, однак відповіддю нотаріуса від 22 листопада 2018 року за вих. № 1214/01-16 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском ним троку для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] просив визнати поважними причину пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном в два місяці. Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Ріхтер Н.В. надати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року залучено Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області до участі у справі в якості правонаступника відповідача - Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року зобов`язано Підгородненську міську раду Дніпровського району Дніпропетровської області надати на адресу суду належним чином засвідчену копію заповіту від 14 жовтня 2014 року, складеного [PERSON] , померлої [INFO] , посвідченого секретарем Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Лазаренко Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 122, а також інформацію про складення заповітів спадкодавцем після 14.10.2016 року. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача - Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив розглядати справу без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального Управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Ріхтер Н.В. в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила проводити розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 01 червня 2016 року складено відповідний актовий запис № 30, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2016 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 59658196 від 02 березня 2020 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 3,5726 га, кадастровий номер 12:232:865:00:02:005:0024, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка належна померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 041011, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 11 грудня 2003 року на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації від 28 грудня 2002 року № 1317, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01-03-126-00-724. За життя 14 жовтня 2014 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Лазаренко Т.П., зареєстрованого в реєстрі за № 122, зі змісту відповідно до якого, на випадок її смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] площею 3,5726 га, кадастровий номер 12:232:865:00:02:005:0024, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Встановлено, що позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 14 лютого 1986 року, свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] - [PERSON] серії [NUMBER] від 09 жовтня 1970 року, відповідно до якого матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, на що отримав відповідь нотаріуса від 22 листопада 2018 року за вих. № 1214/01-16, згідно якої йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України та рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання. Судом також було досліджено заяву від [PERSON] (яка є другим спадкоємцем після смерті [PERSON] ), що зареєстрована судом 03 квітня 2020 року за вх. № 8790, згідно якої остання повідомила про те, що їй відомо про наявність заповіту, але з заявою про прийняття спадщини не зверталась та на спадщину не претендує. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач зазначає, що пропустив строк на прийняття спадщини, з поважних причин, оскільки не знав про існування вищевказаного чинного заповіту, складеного на його користь, зокрема останній тривалий час не міг його знайти. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про наявність заповіту, складеного на його користь, який на день смерті спадкодавця був чинним, крім того заповіт тривалий час не знаходився,тому вказані обставини є поважними причинами пропуску строку подачі заяви. Зазначена правова позиція суду також висловлена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 про необізнаність спадкоємця про наявність заповіту та правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року у справі № 306/27/15-ц, де знайшовся заповіт. Внаслідок викладеного, суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин і є підстави для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин, а тому позов підлягає задоволенню, та позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: approved