Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

17.10.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 51018 грн 02 коп. і середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в сумі 34392 грн 10 коп. В обґрунтування позову зазначив, що в день звільнення відповідач не провів повний розрахунок по заробітній платі, чим порушив його право на належну оплату праці. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову, в якій також наполягав на стягненні середнього заробітку по день ухвалення рішення без визначення суми середьного заробітку. Виходячи з того, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу копію цієї заяви, якою фактично змінено позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку, з урахуванням вимог частини п`ятої статті 49 ЦПК України судом постановлено ухвалу повернути заяву в цій частині позивачеві. У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити в задоволенні позову з посиланням на складне матеріальне становище, в якому перебуває підприємство; крім того, відповідач надав суду довідки з яких випливає, що станом на 01.10.2019 заборгованість перед позивачем по заробітній платі становить 50998 грн 02 коп., середньоденний заробіток позивача складав 327 грн 54 коп. (сума визначена без відрахування податків і зборів, виходячи з п`ятиденного робочого тижня), а середньомісячний заробіток позивача складав 6550 грн 80 коп. (без відрахування податків і зборів). Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача на посаді розточувальника і був звільнений з роботи 01.01.2019 в зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно з пунктом 1 статті 44 КЗпП України. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України (далі - Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення. В порушення вказаних вимог Кодексу, в день звільнення відповідач не провів повний розрахунок з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 50998 грн 02 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 31.10.2019 № 466/222, що є підставою для її стягнення. За приписом статті 117 Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Період затримки розрахунку, про який йдеться в позові (а.с. 2), з 02.04.2019 по 31.08.2019 включно - становить 103 робочих дні (при п`ятиденному робочому тижні); середньоденний заробіток позивача становив 327 грн 54 коп. За таких обставин, за вказаний вище період затримки розрахунку при звільненні з відповідача на користь позивача слід стягнути 33736 грн 62 коп. /103 х 327.54/. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає частковому задоволенню. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога позивача про стягнення середнього заробітку задоволена судом на 98% /33736.62 : 34392.10 х 100/, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування сплаченої суми судового збору 753 грн 03 коп. /768.4 х 0.98/.

Outcome: partial