Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

16.12.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що [INFO] помер її син - [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - Житловий будинок). За свого життя її син заповіт не складав, у зареєстрованому шлюбі не перебував, дітей не мав, його батько [PERSON] , [INFO] помер, а тому вона являється єдиним спадкоємцем першої черги спадкування. В свою чергу, спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла шляхом сумісного постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті та у визначений законодавством шестимісячний строк подала до Луцької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, 03.12.2020 року вона отримала відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Так, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2015 року після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , було визнано право власності на житловий будинок за нею та їх спільними дітьми по 1/6 частині за кожним. Разом з тим, [PERSON] не бажав бути позивачем у тій справі, що було його правом, однак, він також фактично прийняв спадщину шляхом постійного сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі даного судового рішення вона та троє її дітей зареєстрували своє право власності на вищевказане майно, а її син [PERSON] , фактично прийнявши спадщину, однак своє право власності не оформив. Виходячи з розміру часток кожного співвласника у спадковому майні, спадкодавець має право на 1/6 частку згідно рішення суду та на 1/18 частку після смерті свого батька, яку він фактично прийняв шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи наведене, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, після смерті її сина [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: на 1/6 та 1/18 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 23.02.2021 року від Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області на адресу суду надійшла копії матеріалів спадкової справи № 25/2007, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та спадкової справи № 33/2016, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 37-68). До початку судового засідання позивачкою було подано до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити (а.с. 31). Відповідачі до початку судового засідання також подали до суду аналогічні за своїм змістом заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с. 28-30). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: 4/18 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану частку в майні підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.04.2015 року в цивільній справі № 161/2473/15-ц (а.с. 8-9), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 41653375 від 03.05.2015 року (а.с. 10-12) та матеріалами спадкової справи № 25/2007, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] з якої слідує, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті батька, однак не оформив свої спадкові права на даний об`єкт нерухомого майна (а.с. 37-53). Згідно ст. 1217, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишив, а отже у даному випадку спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його мати - позивачка [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 33/2016, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] після смерті свого сина прийняла спадщину шляхом подання заяви до Луцької районної державної нотаріальної контори (а.с. 54-67). В свою чергу, відповідачі у встановлений законодавством шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] до органів нотаріату не зверталися. Отже, позивачці, як спадкоємиці [PERSON] , в порядку спадкування за законом належить майно - 4/18 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, позивач належним чином оформити право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] про що приватним нотаріусом Луцького районного державного нотаріального округу Трохимчук С.М. винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2020 року (а.с. 17). За наведених обставин, позивач [PERSON] як спадкоємець, позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину та набути права власності на вищевказане нерухоме майно в позасудовому порядку. Враховуючи викладене, а також те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкоємцем за законом є позивач [PERSON] , яка прийняла спадщину та не заявила про відмову від її прийняття, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно - 4/18 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні даного спору, суд також приймає до положення ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання відповідачами позову на зачіпає законних прав та інтересів будь-яких третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved