Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 07.11.2014 р. та [PERSON], який помер 09.04.2015 р. є бабою та дідом [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] та батьками її батька [PERSON], який помер 15.06.2012 р. Заявник в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 15.06.2012 року помер її батько [PERSON]. Після смерті її батька, померли його батьки, а її баба та дід 07.11.2014 р. [PERSON] та 09.04.2015 р. [PERSON]. Після їх смерті вона [PERSON], як внучка, отримала право спадкування за правом представлення на спадщину, яка належала її діду та бабці. [PERSON] має право на успадкування майна що належить її померлим діду та бабці [PERSON] та [PERSON], оскільки її дядько [PERSON] та тітка [PERSON] відмовились від заповіту після смерті бабці та діда, то в даному випадку вона є єдиним спадкоємцем за законом Заявник вчасно, у вставлений законом строк, звернулася у Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак Державний нотаріус Мостиської державної нотаріальної контори в усній формі повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в поданих нею документах для оформлення спадщини, що підтверджують родинні відносини є помилка, а саме: у її свідоцтві про народження та паспорті вона записана як [PERSON], тобто є відмінність у прізвищах, а саме Диня і Дині. Беручи до уваги, наведені обставини вона була змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В судове засідання заявник подану заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] будучи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували. Представник заінтересованої особи Мостиської державної нотаріальної контори, в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відміткою в журналі вихідної кореспонденції, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було. У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб та свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO], в свідоцтві про її народження виданому повторно 09.12.2015 р. Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції батьками записані [PERSON] та [PERSON]. 19.11.1960 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] сільською радою депутатів трудящих зареєстровано шлюб за актовим записом №11. У шлюбі з [PERSON] у [PERSON], народилось троє дітей [PERSON], який є батьком заявника [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи . Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-СГ № 287850 [PERSON] помер 15.06.2012 р., про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 15.06.2012 року зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації смертей № 459 та 11.11.2014 року видано свідоцтво про смерть. [PERSON], померла 07.11.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №371088 від 11.11.2014 р. виданим Виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №48. 09.04.2015 року помер дід заявника [PERSON], про що виконавчим комітетом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області, 09.04.2015 року зроблено відповідний запис у Книзі реєстрації смертей № 06 та видано свідоцтво про смерть. Після смерті діда заявник звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак не змогла реалізувати своє право на прийняття спадщини, оскільки виявила невідповідність свого прізвища у своїх свідоцтві про народження, паспорті громадянина України та у свідоцтві про смерть бабці та діда. Судом встановлено, що помилки у заявника виникли ще під час отримання дідом та бабцею паспортів громадян України та при отриманні заявником свідоцтв про їх смерть виданих 11.11.2014 року виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та 09.04.2015 року виконавчим комітетом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області, в яких помилково вказано «Диня» замість [PERSON] та [PERSON]. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 07.11.2014 р. та [PERSON], який помер 09.04.2015 р. є бабою та дідом [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] та батьками її батька [PERSON], який помер 15.06.2012 р. стверджується долученими до матеріалів справи копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON], виданого 19.11.1960 р. [PERSON] сільською радою депутатів трудящих, копією свідоцтва про народження [PERSON] виданим вдруге 09.12.1964 року серії VІІ-УР № 0024213 [PERSON] сільською радою депутатів трудящих, копіює свідоцтва про народження [PERSON] виданим повторно 09.12.2015 р. серії І-СГ №482264 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та показами свідка [PERSON], яка будучи в суді пояснила, що вона є тіткою заявниці, а [PERSON], яка померла 07.11.2014 року та [PERSON], який помер 09.04.2015 р. є її бабцею та дідом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Факт про встановлення якого просять заявник, дасть їй підстави для реалізації свого права як спадкоємця. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає заяву підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved