Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

16.06.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Разом із подачею позову про стягнення аліментів позивачкою був поданий позов про розірвання шлюбу, який на даний час не розглянутий. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що від шлюбу із [PERSON] мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але кожного разу це різні суми, хоча в нього постійний заробіток. Їй кожного разу приходиться просити в нього гроші на утримання дітей, що принижує її гідність. Вона працює, але через кризу її дохід від підприємницької діяльності недостатній для належного забезпечення дітей, їх фізіологічного розвитку, здорового харчування, купівлі одягу, взуття, тому просить з відповідача стягнути аліменти в розмірі 1/2 частки усіх видів доходів. В судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні заяви, з підстав, наведених у ній. Відповідач заперечував проти задоволення позову, пояснивши в судовому засіданні, що дійсно від шлюбу із позивачкою він має трьох неповнолітніх дітей, проте він дітей забезпечує самостійно. Вважає, що аліменти позивачка буде витрачати на власні потреби. Крім того, він має несплачений кредит за телевізор, а також він сплачує кредит за автомобіль, який оформлювала на себе позивачка. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що на теперішній час він працює офіційно та отримує пенсію, надав відповідні довідки. Згідно довідки ТОВ «Профі гарант» [PERSON] займає посаду начальника охорони об'єкта. Сукупний дохід з січня 2014 року по червень 2014 року склав 10383, 77 грн. (а.с. 31) Згідно довідки головного управляння Пенсійного фонду України в Запорізькій області розмір пенсії [PERSON] з лютого 2014 року по липень 2014 року склав 9175,44 грн. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у частці від заробітку відповідає нормам чинного законодавства. Відповідно ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше, суд визначає єдину частку від заробітку (дрозду) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При вирішенні питання про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує матеріальний стан відповідача, його стан здоров'я, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Посилання відповідача на те, що він добровільно сплачує аліменти на утримання дітей, а тому позов потрібно залишити без задоволення, не відповідає вимогам законодавства, адже зазначеними нормами СК України не встановлено, що аліменти судом призначаються лише у разі ухилення від їх сплати, це є право позивача звернутися до суду для визначення розміру аліментів. Так само, суд не бере до уваги як доказ скрутного матеріального стану відповідача сплату ним двох кредитів. По-перше, суду в порушення ст. 60 ЦПК України не надано жодних доказів того, що саме відповідач сплачує кредит з автомобіль, який був оформлений на позивачку. По-друге, відповідач добровільно взяв на себе такі зобов'язання цивільно-правового характеру, усвідомлюючи при цьому одночасну наявність свого обов'язку з утримання малолітніх дітей. З урахуванням зазначених обставин, інтересів малолітніх дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, суд приходить до висновку, що позов законний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач по даній категорії справ звільняється від сплати судового збору при подачі позову, то такий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у сумі 214,60 грн.

Outcome: approved