Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

16 травня 2017 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на своє утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою і до досягнення сином [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, віку трьох років. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 14 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 172 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, однак на даний час [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним віку трьох років, тому потребує матеріальної допомоги. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і відповідач відмовляється в добровільному порядку матеріально допомагати дружині, у зв'язку з чим позивачка вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує сплачувати аліменти на дружини до досягнення сином [PERSON] віку трьох років, просить розглянути справу без його участі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 172 (л.с. 8) було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, згідно свідоцтва про народження (л.с. 9), актовий запис № 54 від 09 лютого 2016 року зроблено Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, однак на даний час [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним віку трьох років, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує надавати дружині матеріальне утримання. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст. 61 ЦРК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. Як встановлено в судовому засіданні, дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач не надав суду доказів на підтвердження його неспроможності у зв'язку з матеріальним становищем надавати утримання дружині до досягнення дитиною віку трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років.

Outcome: approved