Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

16 червня 2001 року Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області за реєстровим № 1-1243 посвідчено договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 22 квітня 2015 року він звернувся до Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції для реєстрації права власності на нерухоме майно. Проте, з отриманого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.04.2015 року йому стало відомо, що 01.08.2006 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна Першою Харківською державною нотаріальною конторою було внесено арешт на вказану нерухомість відповідно до ухвали народного суду Олексіївського району Харківської області від 10.08.1960 року, № 1020. Відповідно до довідки КП «Первомайське БТІ» станом на 21.09.1967 року, тобто на день видачі свідоцтва про право власності [PERSON], житловий будинок мав [NUMBER], а на 05.05.1996 року, тобто день видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] року [PERSON], житловий будинок мав [NUMBER]. Первомайська держнотконтора, яка посвідчувала договір дарування та видавала свідоцтво про право на спадщину існує з 1969 року і в архівах цієї контори відсутні дані про накладення арешту на майно за адресою [ADDRESS]. Позивач вважає, що вказаним арештом порушуються його права, як власника нерухомості щодо володіння, користування та розпорядження нею. Просить суд захистити його порушене право власності, скасувавши вказаний арешт та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухома майно про реєстрацію прав та їх обтяжень відповідний запис. Позивач до судового засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки представника відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник Першої Харківської державної нотаріальної контори до судового засідання не прибув, з невідомих причин. В письмових запереченнях вказує на те, що Перша Харківська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем у справі, оскільки конторою було тільки зареєстровано заборону відчуження у реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна за № 24315 від 08.10.1960 року, яка була накладена нарсудом Олексіївського району Харківської області. Після введення в дію Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вся інформація щодо накладених раніше арештів та заборон відчуження нерухомого майна була перенесена з паперових носіїв в єдину комп'ютерну мережу, тому, до вказаного реєстру запис внесено 01.08.2006 року за № 3538648. Таким чином, оскільки представник відповідача не прибув, то суд в порядку ч.1 ст. 224 ЦПК ухвалив розглянути справу заочно, оскільки відповідач був належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи - реєстраційної служби Первомайського МРУЮ Харківської області надав заяву про розгляд справи без його участі, поклався при вирішенні спору на розсуд суду. Враховуючи неявку всіх осіб, суд на підставі ст. 197 ЦПК України проводить розгляд справи без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, письмові заперечення, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав: на сьогоднішній день потреба у арешті майна, а саме, домоволодіння [ADDRESS] що належало [PERSON] - відпала. Така заборона була накладена ще Першою Харківською державною нотаріальною конторою внесенням до реєстру для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна за № 24315 від 08.10.1960 року на підставі ухвали нарсуду Олексіївського району Харківської області. Тому, посилання відповідача про неналежність до відповідачів - судом не береться до уваги. Після введення в дію Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вся інформація щодо накладених раніше арештів та заборон відчуження нерухомого майна була перенесена з паперових носіїв в єдину комп'ютерну мережу, тому, до вказаного реєстру запис внесено 01.08.2006 року за № 3538648, що вбачається з наданого відповідачем листа. Наразі судова справа в архіві Первомайського міськрайонного суду Харківської області не зберігалася. З вказаною нерухомістю вже проведено декілька правочинів. Так зі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконкомом Первомайської селищної ради Харківської області від 21.09.1967 року вбачається, що власником будинку [ADDRESS] вже був [PERSON], який після своєї смерті залишив його у спадщину синові [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.10). Відповідно до довідки КП «Первомайське БТІ» станом на 21.09.1967 року, тобто на день видачі свідоцтва про право власності [PERSON], житловий будинок мав [NUMBER], а на 05.05.1996 року, тобто день видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [INFO] року [PERSON], житловий будинок мав [NUMBER] (а.с.12). Після цього спадкоємець подарив відповідно до договору дарування від 16.06.2001 року будинок з надвірними будівлями позивачеві - [PERSON]. Увесь вказаний час претензій щодо неправомірності переходу права власності у жодної особи не виникало і вказані документи не оскаржені і не скасовані. Проте, створюючи електронний реєстр, Перша Харківська державна нотаріальна контора, не переконавшись у актуальності та наявності заборони на відчуження, перенесена з паперових носіїв в єдину комп'ютерну мережу зареєстровану заборону відчуження у реєстрі для реєстрації заборон відчуження нерухомого майна за № 24315 від 08.10.1960 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 01.08.2006 року за № 3538648. Тому, дане внесення не є правильним. На підставі вказаного запису у [PERSON], при оформленні права власності, виникли труднощі, оскільки він отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.04.2015 року Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції, з якого і дізнався про наявну заборону (а.с.8). Зокрема у ньому зазначено, що власником спірної нерухомості є саме він - позивач, проте, у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження № 9440722 від 01.08.2006 року зазначено, що підстава виникнення обтяження - ухвала, серія та номер 1020, видана 10.08.1960 року народним судом Олексіївського району Харківської області. Також державним реєстратором 22.04.2015 року внесений запис до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяження за номером 9440722 на житловий будинок з надвірними будівлями, [ADDRESS]. Таким чином, суд робить висновок, що арешт на нерухоме майно позивача існує безпідставно, а його наявність порушує права власника щодо розпорядження своїм майном відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а згідно п.4 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту майнового права є відновлення становища, яке існувало до порушення. Враховуючи викладене, а також відсутність підстав наявності арешту чи заборони на відчуження арештованого нерухомого майна, належного позивачеві [PERSON], суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved