Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

15 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Приморського районного суду міста Маріуполя з позовом до [PERSON] про про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] посилалась на те, що з 10 серпня 2004 року до 30 вересня 2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2006 року з відповідача [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти у розмірі ? частини всіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В серпні 2016 року дитина потрапила у ДТП та потребувала лікування, але відповідач на прохання про матеріальну допомогу реагує агресивно. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, витратах на лікування, є ФОП та матеріально забезпечений, тому позивач вважає, що він має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень. Просила суд збільшити розмір аліментів та змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду від 15 листопада 2006 року, стягнувши з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що позивач у своєї заяві про збільшення розміру аліментів фактично просить змінити спосіб стягнення аліментів. Крім того позивач не надала суду жодних доказів про наявність додаткових витрат на утримання або лікування [PERSON] Суд, вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2004 року до 30 вересня 2016 року. 06 січня 2005 року у подружжя [PERSON] та [PERSON], народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Приморським відділом Реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 20. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2006 року з відповідача [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти у розмірі ? частини всіх видів його доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення, Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області було видано виконавчий лист. На даний час неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою та не спростовувалось відповідачем. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини, яка потребує відповідного лікування після ДТП, вважає що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме в сумі 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Крім того, оскільки позивач [PERSON] при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір», з відповідача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 гривень на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial