Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

15 вересня 2014 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON], в якому просила визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], за місцем проживання їх матері. В обґрунтування позову зазначила, що у період з 06.10.2001 року по 27.06.2013 року перебувала з відповідачем у шлюбі. У цей період в них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони продовжували мешкати в одній квартирі [ADDRESS]. Протягом цього часу між ними постійно виникали сварки та скандали, вона викликала міліцію, все це бачили діти. Відповідач зловживає спиртним, неодноразово бив сина. Після того як у черговий раз 31.07.2014 року він побив сина [PERSON], вона викликала міліцію та вимушена була заради спокою дітей піти на орендовану квартиру [ADDRESS] для проживання. У відповідь на такі дії відповідач забирав дочку [PERSON] і по декілька днів не віддавав її. Вихованням дочки у цей час не займався, зловживав спиртним. У дитячий садок її не водив, залишав одну на цілий день у квартирі. При цьому він налаштовує дівчинку проти матері. Відповідач погрожує їй тим, що вона ніколи не побачить дочку і дитина буде жити з ним. Вважає це неправильним, оскільки вона працює, має постійні доход та місце проживання. Спиртним не зловживає, веде здоровий спосіб життя, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно. Відповідач же зловживає спиртним, жорстко відноситься до сина та негативно характеризується за місцем проживання, не займається вихованням дітей. За таких обставин вважає, що в інтересах дітей вони мають проживати з нею. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просила позов задовольнити, визначивши місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за місцем її проживання. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив не визнавати місце проживання дочки [PERSON] за місцем проживання матері, оскільки дитина бажає проживати з ним. Саме тому виникали ситуації про які зазначає позивачка, що дитина декілька днів поспіль знаходилась у нього. Не заперечував проти встановлення місця проживання сина [PERSON] з матір'ю, оскільки останній з ним спілкуватись не бажає. Вважає, що правильним буде проживання дітей з одним із батьків окремо. Пояснив, що спиртним не зловживає, перешкоджати спілкуванню матері з дочкою не буде. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради пояснила, що комісією з питань захисту прав дитини проводилось обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивачки та встановлено, що комісія вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], за місцем проживання їх матері. Просила позов задовольнити. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 року. рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 27.06.2013 року шлюб було розірвано. [INFO] року народився [PERSON], а [INFO] року народилась [PERSON], батьками яких є сторони у справі. Рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 23.05.2013 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час діти мешкають разом з матір'ю. Позивачка працює старшим майстром механічної ділянки №2 цеху №117 ПАТ «Азовзагальмаш» та розмір її нарахованої заробітної плати за період роботи з лютого 2014 року по липень 2014 року включно становить 19963,93 грн. За місцем роботи зарекомендувала себе дисциплінованим робітником, грамотним та умілим керівником. Користується повагою у колег. За місцем фактичного проживання в [ADDRESS] позивачка зарекомендувала себе позитивно. Мешкає разом з дітьми, уважна та дбайлива до них. Спиртними напоями не зловживає. За даною адресою проживає на підставі укладеного договору найму жилого приміщення від 09.08.2014 року. За місцем реєстрації [ADDRESS], де проживала до серпня 2014 року, [PERSON] зарекомендувала себе з позитивного боку. Уважна до сусідів, дбайлива мати, що виховує двох дітей. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеному спеціалістами Служби у справах дітей Жовтневої райадміністрації Маріупольської міської ради, за теперішнім місцем проживання позивачки [ADDRESS], створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей. Відповідач працює водієм у цеху ремонту та благоустрою ПАТ «ММК ім. Ілліча», має стабільний дохід. Розмір нарахованої заробітної плати за період роботи з квітня 2014 року по вересень 2014 року включно становить 31135,08 грн., з урахуванням обов'язкових платежів та аліментів - 15197,42 грн. За місцем проживання згідно характеристики від 14.10.2014 року, наданої головою КСН, зарекомендував себе посередньо, поводиться спокійно, не скандалить, скарг з боку сусідів немає. Дитина [PERSON] з 2014 навчального року навчається у 7-А класі Маріупольської ЗОШ №54. До цього навчався у ЗОШ №34, де характеризувався позитивно. Через проблеми у стосунках батьків на кінець навчального року помітно знизив зацікавленість у навчанні, інколи виявляє тривогу та розгубленість у поведінці. Батько рідко відвідував школу та останнім часом чинив опір нормальному вихованню та навчанню [PERSON]. Мати приділяє достатньо уваги вихованню сина, турбується про нього, підтримує зв'язок класним керівником та адміністрацією школи. [PERSON] з 01.09.2014 року навчається в 1-А класі спеціалізованої школи з поглибленим вивченням окремих предметів №4. До цього відвідувала дошкільний навчальний заклад №102, де мати постійно приймала участь у житті групи та дитячого садка. Також судом встановлено, що малолітній [PERSON] перебуває на профілактичному обліку в службі у справах дітей по категорії «скоєння психологічного насилля в сім'ї відносно дитини» з 16.04.2014 року на підставі листа Іллічівського РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області від 10.04.2014 року про складення протоколу про адміністративне правопорушення за скоєння психологічного насилля [PERSON] відносно колишньої дружини та малолітнього сина. [PERSON] поставлений на облік Іллічівського РВ як сімейний дебошир для проведення профілактичної роботи. За результатами психологічної діагностики неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] на предмет їх взаємовідносин з батьками, проведеної фахівцем соціальної роботи Іллічівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради Сльота Н.О., було виявлено, що [PERSON] у відносинах з батьками демонструє емоційну прихильність до матері, але разом з тим не може однозначно визначитись з вибором між матір'ю та батьком. [PERSON] виражає потребу у спілкуванні з близькими особами: братом, матір'ю та батьком. Бажає, щоб батьки не сварилися. Також дитина розповіла, що не може визначитись, з ким би вона хотіла разом проживати. Згідно з висновком Іллічівської районної адміністрації Маріупольської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Іллічівської районної адміністрації від 12.11.2014 року № 21, комісія вважає доцільним визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON]. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд приходить до наступного. Частина 8 статті 7 Сімейного Кодексу України встановлює, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 160, 161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно положень ст. 3 Міжнародної Конвенції про права дітей 20 листопада 1989 року, яка ратифікована України та набрала чинності 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Міжнародною Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, виходячи з рівності прав матері та батька у п. 1 ст. 9 проголошено право, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню за винятком випадків, коли таке розлучення є необхідним в найкращих інтересах дитини. Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року проголошено принцип № 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага у вихованні надається матері. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Слуханням справи не встановлено обставин, які б згідно положень ч.2 та ч.3 ст.161 СК України унеможливлювали передачу дитини для проживання з позивачкою, побутові умови проживання позивачки є відповідними для проживання дітей. Позивачка стверджує, що не заперечує проти спілкування дітей з батьком і не чинить перешкод цьому спілкуванню. Доказів, які б спростовували це твердження відповідачем в судовому засіданні не надано. Приймаючи до уваги вік дітей та виключні обставини спору, встановлені у судовому засіданні, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] рідні брат та сестра, які разом проживають, разом виховуються, а також те, що у разі врахування позиції відповідача рідні брат та сестра будуть розлучені, що може негативно вплинути на психологічний стан дітей, суд приходить до висновку, що в їх інтересах, для забезпечення їх гармонійного повноцінного розвитку, необхідного виховання, вони повинна проживати разом з матір'ю, що не є перешкодою [PERSON] у спілкуванні його з дітьми та участі у їх вихованні. На підставі викладеного та

Outcome: approved