Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

16.12.2015 року [PERSON] пред'явив до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що 27.10.2015 року помер його батько [PERSON] Після смерті заявник звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак йому відмовлено через розбіжність в його прізвищі та прізвищі померлого, а саме, в його паспорті зазначено «Мірошников» а в свідоцтві про смерть батька «Мирошников». Через вказану помилку заявник не має можливості оформити спадщину, тому просить встановити факт родинних відносин між ним та померлим, як син та батько в судовому порядку. В судовому засіданні заявник на задоволенні заявленої вимоги наполягав. Заінтересована особа Ольгінська селищна рада в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без присутності представника, проти задоволення заяви не заперечувала.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з наведеного, а також положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заінтересованої особи. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (пункт 1 частини 1 статті 256 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився 25.05.1963 року, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). 23.10.2015 року батько заявника помер, однак при видачі свідоцтва про смерть в графі прізвище помилково зазначено «Мирошников» замість необхідного «Мірошников» (а.с.5) Суд, встановлюючи факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] бере до уваги сукупність даних щодо вказаних осіб, які містяться у наданих до справи документах, зокрема посвідчення померлого (а.с.4), свідоцтво про його одруження, в якому в графі прізвище зазначено «Мірошников» (а.с.11), довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номеру (а.с.12), атестат (а.с.13), а також показання свідка [PERSON] Крім того, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON], погодившись із доводами, наведеними останнім у заяві. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] не може бути встановлено в іншому порядку, крім судового. Окрім того даний факт має для заявника юридичне значення й тягне для нього оформлення майнових прав, тому його вимоги обґрунтовані на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved