Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

16 липня 2015 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини у вигляді банківських вкладів та квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS], після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 01 листопада 2014 року. Позивачка пропустила строк на прийняття спадщини у зв'язку з тим, що юридично необізнана, постійно хворіла та не мала коштів на подання заяви про прийняття спадщини. При звернені до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори 06 травня 2015 року з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що вона пропустила строк на звернення з такою заявою, а доказів того що вона на день смерті проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем не надала. Позивач в попереднє в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнала. Представник третьої особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора в попереднє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому можливо розглянути справу в попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 01 листопада 2014 року, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с. 8). Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Відповідно до положень\~ст. 1220 ЦК України, спадок відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадку є день смерті особи або день з якого вона оголошена померлою. Таким чином спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 01 листопада 2014 року (а.с. 8). Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що позивач звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, як спадкоємця першої черги 06 травня 2015 року. Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з посиланням на те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.12). Як передбачено\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі їм заяви про прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що, встановлений законом строк [PERSON] пропустила з поважних причин, оскільки є юридично неосвіченою особою, та помилково вважала, що нею прийнято спадщину за законом так як постійно проживала зі спадкодавцем на день смерті, а нотаріальне оформлення вважала можливе у будь-який час, а тому вона має право на визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Outcome: approved