Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

16.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 04.03.1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Підставами для подання позову вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені взаємні почуття, подальше збереження сім`ї вважає неможливим, тому просила шлюб розірвати. 06.08.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті. 25.09.2020 року судом постановлено ухвалу про надання сторонам строку для примирення та зупинено провадження у справі до 18.12.2020 року. 18.12.2020 року позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розлучення просила змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] » та зазначила, що строк для примирення подружжя позитивного результату не дав, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач до суду повторно не з`явився, про день, час і місце розгляду справи\~ повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив\~ на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.03.1995 року у відділі РАГС Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 359, від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідач у заяві від 25.09.2020 року, про надання строку для примирення подружжя, зазначив, що позов не визнає, однак заперечуючи проти позову відзив з належними, допустимими та достатніми доказами в підтвердження своїх доводів та спростування доводів позивача до суду не подав. Таким чином, враховуючи, що сторонам було надано строк для примирення, який позитивного результату не дав та позивач має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.6 ст.\~ 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання вказаного позову, тому з відповідача на користь держави стягується судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved