Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

15.02.2016 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.06.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, винним в якій визнано [PERSON], цивільна відповідальність якого застрахована ПрАТ «ПРОСТО-страхування» згідно полісу № АІ/6122020. Під час дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб мотоцикл [NUMBER], який належить [PERSON] 20.01.2015 року він звернувся до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Вказана пригода була визнана страховим випадком та [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 26\~782 грн. 30 коп. Оскільки [PERSON] протягом трьох днів з дня дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, тому ПрАТ «ПРОСТО-страхування» на підставі ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» просить стягнути з [PERSON] затрати по виплаті потерпілому страхового відшкодування в розмірі 26\~782 грн. 30 коп., а також сплачений при поданні позову судовий збір В судове засідання представник позивача не зявився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та зазначивши про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідача, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 11.01.2014 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів, яким було застраховано відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «Деу Ланос» д.р.н. ВС 0071 АО, що підтверджується полісом № АІ/6122020. 08.06.2014 року в м. Львові на перехресті вулиць Весняна та Липинського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Деу Ланос» д.р.н. ВС 0071 АО під керуванням [PERSON] та мотоцикла [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить на праві власності [PERSON] Згідно звіту № 1309/14 від 09.09.2014 року, що зроблено оцінювачем [PERSON] та аварійним комісаром [PERSON], ринкова вартість мотоцикла [NUMBER], на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень становить 59\~166 грн. 31 коп. Згідно звіту №665-зал. Від 26.09.2014 року, виконаного ФОП [PERSON] утилізаційна вартість мотоцикла [NUMBER], на момент огляду становить 34\~437 грн. 63 коп. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 13.01.2015 року винним у порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, визнано [PERSON] 20.01.2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. 05.06.2015 року вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 24\~728 грн. 68 коп. (59\~166,31 грн. (ринкова вартість) 34\~437,63 грн. (утилізаційна вартість) = 24\~728,68 грн.), про що свідчить страховий акт № 101409. 17.06.2015 року позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 24\~728 грн. 68 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку. Крім того, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок заподіяння шкоди його здоровю. Відповідно до фіскальних та товарних чеків потерпілим було потрачено на придбання лікарських препаратів коштів на суму 2\~053,62 грн. 24.06.2015 року вищезазначену подію визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 2\~053 грн. 62 коп., про що свідчить страховий акт № 101409 на доплату. 06.08.2015 року позивач виплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 2\~053 грн. 62 коп., що підтверджується випискою з банківського рахунку Позивач просить стягнути виплачену суму страхового відшкодування з відповідача, який є винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Вирішуючи позов суд виходить з наступного. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. 33.1 ст. 33 Закону. В п. 33.1 ст. 33 Закону передбачено обовязок невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. В судовому засіданні встановлено, що винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача. Також в судовому засіданні встановлено, що позивачем виплачено потерпілому страхове відшкодування. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Відповідач не надав доказів виконання передбаченого Законом обовязку щодо своєчасного повідомлення позивача страховика, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, про дорожньо-транспортну пригоду. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду на користь держави було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1771 від 02.02.2016 року. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved