Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

16.07.2018 року [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (03115, [ADDRESS]) про розірвання шлюбу зареєстрованого 20.09.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управляння юстиції у м.Києві, актовий запис № 1374. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2018 р. провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управляння юстиції у м.Києві зроблено актовий запис № 1374 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При подачі позову до суду позивачем було помилково сплачено суму судового збору у розмірі 704,80 гривень до Києво-Святошинського Управління казначейства м. Вишневе, а тому позивач звернулась до суду із заявою про повернення суми судового збору в розмірі 704,80 грн., оскільки на вимогу ухвали суду про виправлення недоліків, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. за реквізитами Управління казначейства Святошинського району м. Києва. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Відповідно до п. п. 5, 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року питання щодо повернення сплаченого судового збору в разі помилкової його сплати вирішується згідно з Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182. Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов'язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи. Згідно п.3 цього Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Таким чином, заява позивача про повернення судового збору підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved