Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

15.03.2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій вказав, що 28.02.2019р. звернувся до Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із усною заявою про оформлення договору щодо розпорядження належним нерухомим майном, в саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Нотаріус роз'яснив, що ім'я, яке зазначено у свідоцтві про право власності на житло (квартиру [ADDRESS]) [NUMBER] від 11.11.1998 року, яке видано Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради [PERSON] - не співпадає з його прізвищем, яке вказане у паспорті - [PERSON]. На неодноразові звернення до міської ради з приводу виправлення помилки у свідоцтві, йому в усній формі було відмовлено. Зазначені обставини вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме, у свідоцтві про право власності на житло [NUMBER] від 11.11.1998 року, яке видано Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, допущена помилка у написанні імені заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку. Встановлення факту належності заявнику свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.11.1998 року, яке видано Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні імені у правовстановлюючому документі позбавляє заявника можливості вільно розпоряджатися майном. Просив суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме: встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.11.1998 року, яке видано Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради (на квартиру [ADDRESS]) Ухвалою судді від 04.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 23.04.2019 року. Заявник в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. На підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 11.11.1998 року, зареєстрованого у ОП «ЗМБТІ» 01.12.1998 року № 200№35592 [PERSON] набув в порядку приватизації право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS], Ѕ частина цієї ж квартири набута [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.11.1998 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 11.11.1998 року(а.с.7). На підставі договору дарування від 03.11.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Запорізької нотаріальної контори Пянтковською О.Г., [PERSON], [INFO], ІПН[NUMBER], прийняв у дарунок від [PERSON] Ѕ частину квартири [ADDRESS]. Право власності [PERSON] зареєстровано ОП ЗМБТІ 05.12.2006 року (а.с.8,10). 28.02.2019р. [PERSON] звернувся до Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із усною заявою про оформлення договору щодо розпорядження належним йому нерухомим майном, в саме квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Нотаріус роз'яснив, що ім'я зазначено у свідоцтві про право власності на житло (квартиру [ADDRESS]) [NUMBER] від 11.11.1998 року, яке видано Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради [PERSON] - не співпадає з його прізвищем, яке вказане у паспорті - [PERSON]. Так, паспорт серії [NUMBER],виданий на ім'я [PERSON] 04.04.2002 року Орджонікідзевським РВ ГУМВС України в Запорізькій області. Свідоцтво на право власності на житло -квартиру [ADDRESS] видано на ім'я [PERSON] -1/2 частина (а.с.7). На час видачі свідоцтва про право власності на житло (квартиру [ADDRESS]) [NUMBER] від 11.11.1998 року, яке видано Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради [PERSON] був малолітнім і паспорт не отримував. В документі що посвідчує особу, а саме в паспорті громадянина України, який був виданий в 2002 році, тобто пізніше ніж свідоцтво про право власності на житло, зазначено ім'я заявника- [PERSON]. При видачі Свідоцтва було зазначено ім'я - [PERSON]. Той факт, що [PERSON] дійсно набув права власності на 1/2 частку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.11.1998 року, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради підтверджується вищезазначеними доказами, які перебувають у розпорядженні заявника, у тому числі і технічним паспортом виданим ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Ім'я заявника підтверджується копією його паспорта, а факт належності [PERSON] зазначеного документа підтверджується вищенаведеними доказами у своїй сукупності, які є належними, достовірними, достатніми і допустимими. Від встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема належності правовстановлюючих документів заявнику, залежить його право власника вільно користуватися та розпоряджатися власним майном. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено, що звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує для заявника юридичні наслідки. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення»№ 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа підлягає встановленню, а заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved