overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в грудні 2007 році він зареєстрував шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. З липня 2016 року сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, та проживають окремо. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Позивач прийшов до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності та просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 29 грудня 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №31. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Галай (а.с.3). Сторони мають доньку- Галай К.І., [INFO] (а.с.7). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 12 серпня 1989 року у Недобоївській сільській Раді народних депутатів Хотинського району за актовим записом № 15 між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. У сторін неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що причиною розпаду сім'ї є різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння і довір'я. В результаті чого між ними втрачено кохання та взаємоповагу. Вказує, що подружні відносини припинені з вересня 2014 року. Проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї з відповідачем не можливе. Також вказує, що відповідач тривалий час не спілкується та відмовляється розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАЦС, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Та просить судовий збір не стягувати з відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, заяви у її відсутності не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 12 серпня 1989 року, зареєстрованому у Недобоївській сільській Раді народних депутатів Хотинського району за актовим записом № 15 (а.с.4). У сторін неповнолітніх дітей немає. Сторони проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 25 лютого 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від сумісного проживання мають сина -[PERSON], [INFO]. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. В теперішній час сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, та розподілити судові витрати порівну. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, шлюб зареєстрований 25 лютого 2012 року, про що складено відповідний актовий запис №48. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Кобець» (а.с.8). Сторони мають сина -[PERSON], [INFO] (а.с. 9). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сімї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України суд, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з тим, що позивач просила після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище, яке було обрано нею під час державної реєстрації шлюбу, - Кобець, суд вважає за можливе на підставі ст. 113 Сімейного кодексу України залишити позивачу вказане прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи документально підтверджено сплату позивачем судового збору, про що свідчить оригінал платіжного документу, зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 січня 1990 року, актовий запис № 2, від якого неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2013 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати їх шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою (а.с.16). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 27 січня 1990 року зареєстрували шлюб (а.с. 5), від якого неповнолітніх дітей не мають. З вересня 2013 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, точку зору сторін щодо неможливості досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2012 року, актовий запис № 19, від якого мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. З 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати їх шлюб з відповідачем, відновивши їй дошлюбне прізвище. У попереднє судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 14). Відповідач у попереднє судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою (а.с. 15). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 30 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), який проживає з позивачкою. У зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин сторони у 2015 році припинили шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, точку зору сторін щодо неможливості досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її утриманні, у розмірі 1/3 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з часу предявлення позову до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Наполягала на постановленні по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. 10 квітня 2017 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, який розірвано за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], батьками яких записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8,9). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~\~на утримання дітей у\~\~розмірі 1/3\~\~частини з всіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30% (на кожну дитину) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 листопада 2016 року до досягнення сином [PERSON], 05 травня 2010 рокународження повноліття, а потім у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON]І звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 14.06.2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, позивач строк на примирення просив не надавати, вказав, що спільно господарство з відповідачкою не ведуть. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити, вказала, що спільно господарство не ведуть та просила строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 14.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 14.06.2003 року, серія 1-БВ № 080815, актовий запис № 658. Від даного шлюбу у подружжя є малолітні діти [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 176398 та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БВ № 222901. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.12.2016 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач вважає, що збереження сімї є неможливим, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 06 грудня 2017 року просить розірвати шлюб, укладений між ними. Свої вимоги обгрунтував тим, що шлюбні відносини вони припинили з березня 2010 року, мешкають окремо. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах ДРАЦС. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити позов (а.с. 14). Відповідачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала (а.с. 33). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 19 листопада 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 06 грудня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с. 13). Шлюбні відносини сторони не підтримують з березня 2010 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання відповідачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 16 січня 2015 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України, обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. та на користь позивача 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved