overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 01 жовтня 2005 року він уклав шлюб із [PERSON] Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейні відносини, ведення домашнього господарства, виховання дітей. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою припинилися з червня 2014 року, оскільки відповідач має наміри створити нову сім'ю з іншим чоловіком. Намагання позивача зберегти сім'ю ні до чого не привели. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить спільним інтересам, так інтересам дітей. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом із відповідачкою. В судове засідання позивач надав заяву, у якій підтримав позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та просив розглянути справу без його участі. В судове засідання відповідачка належним чином повідомлений про час та місце судового засідання не з'явилась про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224-225 ЦПК України. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: - копія паспорта позивача (а.с.4) - свідоцтво про шлюб (а.с.5) - свідоцтва про народження дітей (а.с.6, 7) У відповідності до ст.104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 10.11.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького МВК, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 561. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Спільне проживання подружжя припинено з січня 2014 року. Позивач також категорично зазначила про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Дані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не з'явилась, завчасно подала до канцелярії суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем по справі, категорично заперечувала в наданні подружжю строку на примирення /а.с.10/. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився також, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував /а.с.13/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заперечення на позовну заяву,взадоволенні позовних вимог просив відмовити та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і суду показала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.06.2008 року. В подальшому шлюб між ними був розірваний на підставі рішення суду від 13.05.2013 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дочка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Оскільки відповідач мешкав в РФ, м.Уфа, вул..Маршала Жукова, 2-1, були направлені матеріали компетентному органу РФ для його допиту в порядку Конвенції про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року. Однак, вказані матеріали були повернуті до суду без виконання, оскільки відповідач [PERSON] вже не мешкає за адресою, яка зазначена в судовому дорученні. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на утримання дочки є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вона має двох дітей - синів [PERSON] та [PERSON], [INFO], які перебувають у неї на утриманні. З часу народження дітей вони проживають з відповідачем окремо, відповідач не надає їй допомоги, тому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі ? частини заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що відповідач періодично надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей, але цього не достатньо, так як вона не працює. Просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив, що сімейні стосунки з позивачкою не припинені, він періодично приїздить до позивачки та дітей і надає їм матеріальну та фізичну допомогу, бере участь у вихованні дітей. На даний час він не має роботи, перебуває на обліку як безробітний, перебуває на обліку за станом здоров»я, крім того, він утримує хвору матір. Просить відмовити у позові в зв'язку з їх безпідставністю. Заслухавши сторони, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що сторони 01 грудня 2012 року зареєстрували шлюб, відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON], [INFO], відповідач перебуває на обліку у центрі зайнятості, хворіє, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини до досягнення дітьми 3-річного віку, тобто до 22.12.15 року. Враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати двох малолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісяця на користь позивача та стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243 гр. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 27.04.2007 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. У судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її особистої участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 27 квітня 2007 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 08 листопада 2003 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося по причині поведінки останнього, який застосовує відносно неї фізичне насильство, ображає, принижує її гідність, часто виникають сварки, відповідач неодноразово погрожував фізичною розправою. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені від 02.06.2014 року. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження, сторони 08 листопада 2003 року зареєстрували шлюб, - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 02.06.2014 року , тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам, відповідач заперечень по позову не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач коштів на утримання дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з моменту подачі позовної заяви до суду. Сторони про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, втім до суду не з'явилися, жодних заяв чи клопотань суду не надали. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. /а.с.6/ Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. /а.с.5/ Сторони не досягли згоди щодо утримання дитини. Відповідач всупереч статті 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів наявності у нього інших утриманців, будь - яких захворювань, а також наявності у нього стабільного, регулярного доходу. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 84. 180-183,184, 191 СК України. За таких обставин суд вважає, що відповідно до положень ст.ст. 84, 180-183, 184,191СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому розмір стягнення аліментів на підставі рішення суду визначається у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Визначений розмір аліментів є прийнятним для сторін та дитини. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

16.06.2014 року позивачка звернулась в суд з даним позовом, пояснюючи, що вона є власником квартири за адресою смт. Донське, вул. 50 років Жовтня, 41/45 Волноваського району Донецької області. Відповідно довідки ЧП « Домоуправління смт. Донське» від 25.05.2015 року № 348 у вказаній квартирі зареєстровані: донька [PERSON], брат [PERSON] та племінник [PERSON]. Племінник з квітня 2013 року виїхав із житла та не повертався вже більш двох років, що порушує її право власності щодо розпорядження майном, оскільки вона не може продати квартиру з зареєстрованим у ній відповідачем. Тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з, явився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім,ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається із матеріалів справи, позивачка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON], [INFO] зареєстрований з 04.08.2000 року у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою № 392 від 03.07.2015 року, яка мається в матеріалах справи. Згідно акту № 34 від 30.04.2015 року, [PERSON]Р дійсно не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 03.04.2013 року. Вказані вище обставини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON]С та [PERSON]С та у суду немає підстав вважати їх пояснення неправдивими. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, оскільки відповідач не знявся з реєстрації, а позивачка продовжує сплачувати комунальні послуги за останнього, що порушує права позивачки. На підставі ст. 71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

16.06.2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43 789 грн 31 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 06.03.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 30.04.2014 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 43 789 грн 31 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.37/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував /а.с.40/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, в силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.38/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

16.06.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 27.06.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 004-24003-270607, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит на споживчі потреби в загальній сумі 4 599 грн на умовах визначених договором, з розрахунку 5% річних, із остаточним терміном повернення та сплати всіх виплат по ньому не пізніше 26.12.2008 року. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умови укладеного кредитного договору в зв'язку з чим, станом на 31.03.2014 року, перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 6 384 грн 75 к., що й зумовило останнього звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заявивши в цивільному позові клопотання про розгляд справи за його відсутності, надавши згоду на проведення заочного розгляду справи, за умов відсутності відповідача, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України /а.с.2/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, в силу положень ст.74 ЦПК України, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.17,18/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, у зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved