Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що за життя її чоловікові [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], про що свідчить запис у по господарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Крім позивача спадкоємців першої черги немає. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючого документу на будинок. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірительниці [PERSON], позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Від відповідача - Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області, надійшла заява про згоду з позовними вимогами , та про розгляд справи без участі їх представника. Від третьої особи - Відділу державної реєстрації Золочівської РДА Харківської області, надійшла заява про згоду з позовними вимогами та про розгляд справи без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Згідно запису по господарської книги №11, особовий рахунок [NUMBER] будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON], нині померлим, що вбачається з наданої суду інформації КП «АІБ Золочівського району Харківської області» від 01.03.2017 року №105 (а.с. 9). В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 89,3 квадратні метри, житловою 37,5 квадратні метри, складається з приміщень: житлових кімнат площею 21,2 квадратні метри та 16,3 квадратні метри відповідно, топочної площею 3,2 квадратні метри, кухні площею 19,9 квадратні метри, коридору площею 10,0 квадратні метри, ванни площею 6,8 квадратні метри та господарських будівель: веранди літ. «а», літньої кухні літ. «Б», гаражу літ. «В», погрібу літ. «Г», сараю літ. «Д», гаражу літ. «Е», навіс літ. «Ж», орогожі №1-3, яма вигрібна №4 та колодязь літ. №5 що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок виготовленого на замовлення [PERSON] (інвентаризаційна справа №320) (а.с.11-13). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS] на праві власності, що підтверджується записом у по господарській книзі. 07 червня 1957 року [PERSON] одружився на [PERSON], після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]», що вбачається із наданої суду копію свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого Басовською сільрадою Золочівського району Харківської області 29.06.1983 року, актовий запис про реєстрацію шлюбу №7 (а.с.6). [INFO], в с. Басове Золочівського району Харківської області, у віці 66 років помер [PERSON], про що Одноробівською Першою сільською радою Золочівського району Харківської області 21.03.1998 року складено відповідний актовий запис №9, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. 08.06.2001 року до Золочівської ДНК надійшла заява про видачу свідоцтва від дружини спадкодавця [PERSON]. Її заяву було зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2001 рік за №342 та заведено спадкову справу №263/2001. 26.06.2002 року до Золочівської ДНК надійшла заява про видачу свідоцтва від дружини спадкодавця [PERSON]. Її заяву було прийнято, зареєстровано в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2002 рік за №404 та долучено до спадкової справи. 26.06.200 року Золочівською ДНК за реєстровим №555 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON]. Більше заяв не надходило, Свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Заповіти [PERSON] не посвідчувалися. Що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №48147483 та №48147507 (а.с. 22, 23-41). 31 березня 2017 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно(а.с.8) Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частинах, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі житловий будинок [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги є син спадкодавиці [PERSON], який подав заяву про прийняття спадщини в передбачений законом строк. [PERSON], як чоловік спадкодавиці, та [PERSON], як донька спадкодавиці, відмовилися нотаріально від частки у спадковому майні, подавши відповідні заяви. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття. Позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як після смерті останнього продовжувала проживати у спірному будинку, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на будинок [ADDRESS] після смерті чоловіка [PERSON] Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved