Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

15\~вересня 2020\~року [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом доКомунального некомерційного підприємства «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради про стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення. Позов мотивує тим, що постановою Сумського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року його було поновлено на 0,5 посади юрисконсульта КНП «Глухівська міська лікарня» через незаконне звільнення. Тому відповідач має сплатити йому грошові кошти за період з 01.04.2020 по 12.08.2020 в сумі 10677,68 грн. за час вимушеного прогулу. Ухвалою судді від 18 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом надати відзив та докази не скористався, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд встановив наступне. [PERSON] перебував у трудових відносинах з Глухівською ЦРЛ, яку в подальшому перетворено на Комунальне некомерційне підприємство «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради з 26.01.2016 року по 01.04.2020 року. Наказом від 01.04.2020 року № 29-Од позивача було звільнено у зв`язку із скороченням чисельності та штату за ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Постановою Сумського апеляційного суду від 12.08.2020 року по справі № 576/828/20 [PERSON] поновлено на 0,5 штатної посади юрисконсульта КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради (а.с. 7-8). Таким чином, позивача було поновлено на роботі після звільнення, але питання про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу не було вирішено. Згідно ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (далі Порядок). Таким чином,\~\~нарахування\~\~виплат,\~\~що\~\~обчислюються із середньої заробітної плати за останні два\~\~місяці\~\~роботи,\~\~провадяться\~\~шляхом множення\~\~середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів /годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. (п. 8 Постанови №100). Оскільки позивач поновлений на роботі через незаконне звільнення, то має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2020 року по дату винесення рішення про поновлення на посаді 12 серпня 2020 року. Згідно довідки Глухівської міської лікарні від 27.08.2020 р. № 75 розмір заробітної плати [PERSON] за січень 2020 року склав 2189,67 грн., за лютий 2020 2361,50 грн., за березень 2020 2361,50 грн. (а.с. 9). Таким чином,\~середньоденна заробітна плата\~ [PERSON] складає: 2361,50 грн. + 2361,50 грн. = 4723 грн. : 41 (робочі дні за лютий 2020 року (20 робочих днів) та березень 2020 року (21 робочий день) =\~115,20 грн. Всього робочих днів - днів вимушеного прогулу за період з 01 квітня 2020 року по 12 серпня 2020 року нараховується 91, а саме: квітень - 21 робочий днів, травень - 19 робочих днів, червень - 20 робочих днів, липень - 23 робочих дні та серпень 8 робочих днів - до дня ухвалення рішення апеляційним судом. (лист Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 року № 1133/0/206-19 про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік). Згідно із п.164.2.1 п. 164.2\~ст.164 Податкового кодексу України\~доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Відповідно до підпункту\~168.1.1\~п. 168.1\~ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу. Таким чином, роботодавець має виконати функції податкового агента щодо нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу у вигляді середньої заробітної плати, нарахованої на підставі рішення суду за час затримки розрахунку при звільненні. Отже, і зарплата, і середній заробіток, які стягуються судом на користь працівника з роботодавця мають зазначатись судом без виключення з них податків і зборів, які сплачуються роботодавцем під час виконання рішення суду. Однак, згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» на суд покладається обов`язок обов`язкового зазначення даної обставини в резолютивній частині рішення суду та зазначенню, що податок і збори підлягатимуть відрахуванню при сплаті. За таких обставин, розмір заробітної плати [PERSON] за час вимушеного прогулу складає 115 грн. 20 коп. (середньоденний розмір оплати) х 91 день вимушеного прогулу, що дорівнює 10\~483 грн. 20 коп. Тому позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10\~483,20 без урахування податків, зборів та обов`язкових платежів. Також в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз`яснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суди повинні в усіх випадках зазначати в рішенні про негайне його виконання в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць. Виходячи зі змісту ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй\~конституцією або законом. Згідно\~Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003\~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та забезпечує ефективне поновлення в правах. Із системного аналізу вказаних процесуальних норм слідує, що допуск рішення до негайного виконання, тобто до виконання з моменту проголошення рішення, а не з моменту набрання цим рішенням законної сили, у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати в частині стягнення за один місяць є обов`язком суду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення в частині виплати позивачу середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць без врахування відповідних податків й інших обов`язкових платежів. Враховуючи викладене,

Outcome: partial