Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

16 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання», яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та інших доходів відповідача, на утримання повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, щомісячно, починаючи з 17.09.2017 року до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.04.2018 року, відкрито провадження по цивільній справі за даним позовом, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 187, ч. 6 ст. 187 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач [PERSON], є батьком спільної дитини: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Заводської районної ради міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №362. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в період навчання, оскільки працює провідним інженером ремонтно-сервісного центру ВАТ «Дніпровський меткомбінат» та має стабільний дохід. Враховуючи те, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, в період його навчання, то вимушена звернутися із даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання подала заяву за якою прохала провести розгляд справи у її відсутність, на підставі поданих доказів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, та без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] 03.07.2018 року подав відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги [PERSON] визнав частково, а саме у розмірі 1/6 частини від його доходів (заробітку), та починаючи з часу пред'явлення позову, а не з дати зазначеної позивачкою. 14.09.2018 року відповідач [PERSON] подав уточнений відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги взагалі не визнає і просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач [PERSON] зазначив, що після розірвання шлюбу з позивачем, ним створено нову сім'ю і на теперішній час перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від подружніх відносин, народився син - [PERSON], [INFO]. З 01 грудня 2016 року та по теперішній час на утримання цієї дитини з нього також стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі 16,67%, що підтверджується довідкою №018/1368 від 15.06.2018 року, виданою ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Заборгованості по аліментам відносно сина [PERSON], не має. Окрім неповнолітнього сина від другого шлюбу, також має на своєму утриманні непрацездатних батьків: мати - [PERSON], [INFO] та батька - [PERSON], [INFO], які є пенсіонерами та людьми похилого віку. Потребують догляду та утримання. Весь свій вільний приділяє їм, утримує, намагається забезпечити всім необхідним. В свою чергу отримує невелику заробітну плату. Знаходжусь у скрутному матеріальному становищі. Окрім того, стан здоров'я, погіршився відповідно до виписки №4401/419 із медичної картки стаціонарного хворого офтальмологічного відділення КЗ «ДМЛ №1» ДОР» КЗОЗ ЦПМСД за місцем проживання вбачається, що він має наступні захворювання: ускладнену катаракту правого ока, дегенерацію сітківки обох ускладнену катаракту лівого ока. Зазначені скарги і анамнез на поступове зниження правого і лівого ока на протязі 2 років. Так, позивач звернувся з даним позовом до суду 16 квітня 2018 року. Таким чином початок стягнення з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання повинно починатись з 16.04.2018 року, а не з 17.09.2017 року як зазначено позивачем. Враховуючи викладені сторонами позиції, заяви щодо проведення розгляду справи у їх відсутність, то суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Заводської районної ради міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис 362 (а.с.5), [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO], навчається відповідно до довідки від 07.09.2018 року у Дніпропетровському національному Університеті залізничного транспорту ім. академіка В. Лазаряна за №001243 від 07.09.2018 року (а.с.44), на бюджетній формі навчання, з 01.09.2018 року по 30.06.2021 року. Так, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Суд вважає, що оскільки відповідач [PERSON], [INFO], є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, а тому він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, і у зв'язку з цим її потребує, то, відповідно до ст. 199 СК України, з останнього, необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітнього сина до закінчення його навчання. Крім того, відповідно до ст.ст. 201, 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок, оскільки позов подано в 2018 році та на день подачі даного позову діяли ставки судового збору саме в такому розмірі.

Outcome: approved