Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

17.05.2017 року з Апеляційного суду Вінницької області надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» про стягнення витрат пов*язаних з оплатою послуг адвоката, стягнення інфляційних коштів, стягнення моральної шкоди. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13.05.2017 року дану справу повернуто до Вінницького районного суду Вінницької області для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. До судового засідання позивач та представник відповідача нез*явилися по невідомим причинам, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялися належними чином. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Суд, вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін та постановити додаткове рішення у справі на підставі наявних письмових доказах. Судом встановлено, що 07 листопада 2016 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із первінси позовом до відповідача про стягнення витрат пов*язаних з оплатою послуг адвоката, стягнення інфляційних коштів, стягнення моральної шкоди (а.с.1) . 19 грудня 2016 року позивачем зменшено та уточнено позовні вимог ,в яких позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрат в розмірі 3560 грн. 45 коп., пов*язані із оплатою послуг адвоката [PERSON] в апеляційній інстанції , інфляційні кошти в 821 грн. 68 коп. на суму боргу в розмірі 3560 грн. 45 коп. та моральну шкоду в розмірі 15000 грн. ( а.с.29-38). 10.04.2017 року Вінницьким районним судом Вінницької області винесено рішення по цивільній справі №128/3828/16-ц за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» про стягнення витрат пов*язаних з оплатою послуг адвоката, стягнення інфляційних коштів, стягнення моральної шкоди, в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. (а.с.64-65). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що судом не вирішувалось питання в ухваленому рішенні, щодо розподілу судових витрат. У пунктах 35, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві -пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві -пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду, позивачем не сплачено судовий збір за заявленими позовними вимогами, в позовній заяві зазначив, що він звільнений від оплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», однак позивачем не наведено достатніх доказів, як підстав звільнення його від сплати судового збору, не зазначено на підставі якої частини, пункту, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» його звільнено від сплати судового збору, не заявлено відповідне клопотання про звільнення його від сплати судового збору, Даною позовною заявою позивач просив суд стягнути з відповідача на користь його користь: 3 560,45 грн. понесені кошти судових витрат, пов*язаних з оплатою послуг адвоката [PERSON] по справі №128-4727-14ц в апеляційній та касаційній інстанціях; стягнути з відповідача на його користь інфляційні кошти в сумі 821, 68 грн. на суму боргу ; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 15 000 грн. Тобто позивачем заявлено три вимоги майнового характеру. Позивачем [PERSON] зазначено ціну позову в сумі 19\~381, 12 грн. Згідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір на 2016 рік», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 2 ст. 4 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 гривень 00 копійок. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви з вимогою майнового характеру, позивачу слід сплатити судовій збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Тому, з огляду на вищезазначені обставини позивач повинен сплатити судовий збір за вимоги майнового характеру, в сумі 551, 20 коп. Враховуючи, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10.04.2017 року позивачу [PERSON] відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, що судом під час ухвалення рішення не вирішувалось питання про розподіл судових витрат, та що позивачем при зверненні до суду судовий збір за заявленими позовними вимогами не сплачено, заяви про звільнення від сплати судового збору не подано, тому, у порядку положень ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з позивача [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551грн.20 коп.

Outcome: approved