Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

16 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . Свій позов обґрунтувала тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.02.2018 року. В зазначеному будинку зареєстрований її син [PERSON] , який не проживає в ньому з березня 2011 року та його місце проживання позивачу невідоме, що перешкоджає позивачу отримати субсидію на оплату комунальних послуг, тобто здійсненню її права користування та розпорядження своїм майном. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надавав. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори Полянських В.В. 27.02.2018 року. Згідно довідки виконавчого комітету Біленьківської селищної ради від 13.03.2019 року № 1327 та домової книги для приписки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] показали, що відповідач [PERSON] жив разом із позивачем в будинку [ADDRESS] , але на цей час не проживає там близько десяти років. Крім того, факт не проживання [PERSON] в будинку за місцем реєстрації з 10.03.2011 року підтверджується Актом про підтвердження факту не проживання від 26.09.2018 року, складеним депутатом Біленьківської селищної ради по виборчому округу № 15 [PERSON] \~ \~ \~ \~У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач як власник будинку згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, використовувати його для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і вона не може бути протиправно його позбавлена. Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , як встановлено в судовому засіданні, зареєстрований в будинку, який належить позивачу [PERSON] на праві власності як член сім`ї, в даному будинку не проживає понад один рік без поважних причин, а саме з 2011 року, і оскільки до теперішнього часу залишається зареєстрованим в будинку, то цим порушує право позивача як власника, вона сплачує комунальні послуги, які припадають на нього, що становить її у скрутне становище та не має можливості отримати субсидію. \~ \~ \~ \~Таким чином, право позивача як власника будинку порушені і вона, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивача шляхом подальшого зняття відповідача з реєстраційного обліку. \~ \~ \~ \~За наведених обставин позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню повністю. \~ \~ \~ \~Оскільки, позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved