Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

15.09.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що померлий [PERSON] був рідним батьком позивача. Померлий постійно проживав і був зареєстрований у вищевказаному будинку. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому на день смерті майно, заповів у рівних частина своєму синові [PERSON] та своїй доньці [PERSON] Остання від прийняття спадщини відмовилася, подавши заяву до нотаріуса. Позивач подав заяву про прийняття спадщини. Дружина померлого і мати спадкоємців за заповітом - [PERSON], померла раніше за [PERSON] Інші спадкоємці відсутні. Будинок розташований по [ADDRESS], належав померлому, проте свідоцтво, що підтверджує право власності - втрачено. По причині відсутності правовстановлюючого документа, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримує позов у повному обсязі і просить суд його задовольнити, з зазначених у позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить суд розглядати справу без участі їхнього представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 2017 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Для подання заяви про відмову від прийняття спадщини, частиною 1 статті 1273 ЦК, визначено такий самий строк (6 місяців). Згідно з положеннями ст. 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6) 09.03.2004 року [PERSON] було складено заповіт, яким усе належне йому майно і все, що належатиме йому на день смерті, він заповів сину [PERSON], [INFO] та дочці [PERSON], [INFO] - у рівних частинах. (а.с. 10) Позивач є сином померлого, що вбачається зі свідоцтва про народження. (а.с. 7) Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, про що свідчить витяг. Спадкову справу заведено 17.06.2014 року, тобто по спливу 6 місяців, встановлених для прийняття чи відмови від прийняття спадщини ст. 1270 ЦК. (а.с. 9) До матеріалів справи долучено рішення Карлівського районного суду від 26.05.2014 року, яким було визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] Спадкову справу заведено в межах додаткового строку. В матеріалах справи міститься заява спадкоємиці за заповітом - [PERSON] З заяви вбачається, що останній відомо про відкриття спадщини та про її право на спадщину. Заява подана за межами 6-місячного строку, визначеного законом для її подання. (а.с. 11) Заява не є заявою про відмову від прийняття спадщини в розуміння статті 1273 ЦК України. [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину), окрім [PERSON], з заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з посиланням на п. 4.15 частини 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - по причині відсутності правовстановлюючого документа на будинок, розташований в [ADDRESS]. (а.с. 21) Відмова нотаріуса з таких підстав є законною. З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] проживав по [ADDRESS] і згідно даних погосподарської книги №5, дане домогосподарство рахувалось за [PERSON] (а.с. 19) [PERSON] зазначений власником в технічному паспорті, виготовленому на цей будинок 23.06.2014 року. (а.с. 16) В матеріалах справи міститься також довідка Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», в якій [PERSON] названий одноосібним власником будинку. (а.с. 20) Згідно Державного акта серії ІІ-ПЛ №050608, [PERSON] належала земельна ділянка на території с. Куми, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. (а.с. 23) Дослідивши вищевказані докази, суд приходить до висновку, що будинок, розташований по [ADDRESS], дійсно належав за життя [PERSON] У довідці Полтавського БТІ «Інвентаризатор» зазначено, що право власності [PERSON] на вказаний вище будинок, виникло на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Ланнівської сільської ради народних депутатів від 21.05.1990 року. (а.с. 20) В судовому засіданні встановлено, що свідоцтво втрачено, про що додатково свідчить постанова нотаріуса, якій таке свідоцтво надано не було, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право власності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на спадщину після померлого батька [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. До складу спадкового майна входить належний померлому за життя, будинок [ADDRESS]. Станом на 23.06.2014 року самочинно побудовані будівлі на території домоволодіння відсутні, про що свідчать дані технічного паспорта (а.с. 16-18). Позивач не може оформити спадкове право на цей будинок, в позасудовому порядку, з вищезазначених підстав. Тому суд вважає за можливе визнати право власності на будинок, розташований по [ADDRESS], за [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, після померлого [INFO] батька - [PERSON]

Outcome: approved