Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

17.05.2019 року [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що з 29.06.2017 року по 02.08.2018 року вона працювала у Філії «Тернівська ДЕД» від ДП «Миколаївський Облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на посаді провідного бухгалтера. 02.08.2018 року була звільнена з займаної посади на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Проте на момент її звільнення відповідачем не було проведено повний розрахунок по виплаті заробітної плати, у зв`язку з чим позивач звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Миколаївський Облавтодор» ВАТ «Державна Акціонерна Компанія» «Автомобільні дороги України» заборгованості по заробітній платі. Так, судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2018 року стягнуто з ДП «Миколаївський Облавтодор» ВАТ «Державна Акціонерна Компанія» «Автомобільні дороги України» на користь позивача 12\~925,12 грн. заборгованості по заробітній платі, а також 14\~512,96 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені станом з 03.08.2018 року по 01.11.2018 року. Зазначене судове рішення виконано 29.01.2019 року, із затримкою 61 день. Тому, з урахуванням вказаної затримки виконання рішення суду, позивач просила стягнути з відповідача 14\~278,88 грн. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2019 року в даній справі відкрито провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. До судового засідання представник відповідача не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 29.06.2017 року працювала у Філії «Тернівська ДЕД» від ДП «Миколаївський Облавтодор» ВАТ «ДАК» «Автомобільні дороги України» на посаді бухгалтера. 15.02.2018 року переведена на посаду провідного бухгалтера. 02.08.2018 року позивач звільнена з займаної посади на за згодою сторін, що підтверджується трудовою книжкою серії АТ [NUMBER] . Проте на момент звільнення позивача відповідачем не було проведено повний розрахунок по виплаті заробітної плати, у зв`язку з чим [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Миколаївський Облавтодор» ВАТ «Державна Акціонерна Компанія» «Автомобільні дороги України» заборгованості по заробітній платі. Судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2018 року у справі №487/7314/18, провадження №2-н/487/1145/18 стягнуто з ДП «Миколаївський Облавтодор» ВАТ «Державна Акціонерна Компанія» «Автомобільні дороги України» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 12\~925,12 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені станом з 03.08.2018 року по 01.11.2018 року у розмірі з 14\~512,96 грн. В подальшому, 09.01.2019 року заступником начальника Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Терзі А.М. відкрито виконавче провадження №58006228 з примусового виконання вищевказаного судового наказу. 29.01.2019 року виконавче провадження №58006228 з примусового виконання судового наказу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2018 року закінчено у зв`язку з повним та фактичним його виконанням. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В абз.\~1\~пункту 20\~Пленуму Верховного\~Суду України\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства про\~оплату праці»\~№13\~від 24\~грудня 1999\~року установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. В судовому засіданні встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] , яка стягнута судовим наказом від 09.11.2018 року була виплачена їй 29.01.2019 року, тобто з затримкою 61 день. Згідно бухгалтерської довідки розмір середньоденної заробітної плати позивача складав 234,08 грн. Таким чином, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за період 01.11.2018 року по 29.01.2019 року, протягом якого не виконувалось рішення суду, в розмірі 14\~278,88 грн. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, що становить 768,40 грн.

Outcome: approved