Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

17.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом з вимогою визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований у с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області по вул. Каштановій, 19. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є спадкоємцем за заповітом від 14.01.2015 року та прийняла спадщину після своєї матері [PERSON], яка померла 22.01.2015 року. Рідний брат позивачки [PERSON], на якого мати також склала зазначений заповіт, від спадщини письмово відмовився, тобто позивачка є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину. Оформити документально свої спадкові права позивачка не змогла, оскільки на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, у звязку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, однак до суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи без їхньої участі, що суд вважає за можливе. Проти задоволення позову відповідач не заперечує. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо розгляду справи у відсутності відповідача, підтримала позовні вимоги, та просили їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі та заслухавши позивача, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. В 1956 році був побудований житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Каштановій № 19 в с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області який належав матері позивачки [PERSON], що підтверджено наявними в матеріалах справи довідкою ФОП [PERSON] № 16 від 12.05.2015 року, копією інвентаризаційної справи та копією витягу з погосподарської книги на вказаний будинок. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. 14 січня 2015 року спадкодавець [PERSON] склала на позивачку та її брата [PERSON] заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 02. 22 січня 2015 року мати позивачки померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 24.01.2015 року. Згідно довідки виконкому [PERSON] сільської ради № 1035 від 03 серпня 2015 року померла [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована в [INFO] з 1936 року по день смерті. Як вбачається з довідки виконкому [PERSON] сільської ради спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є донька [PERSON] та син [PERSON] Згідно довідки виконкому [PERSON] сільської ради № 1034 від 03 серпня 2015 року спадкоємців, які мають обов'язкову частку після смерті [PERSON] немає. Третя особа по справі [PERSON] відмовився від спадщини на користь позивачки, подавши нотаріусу письмову заяву від 14.05.2015 року, копія якої є в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка після смерті матері вчасно у встановлений законом строк прийняла спадщину, оскільки подала заяву про прийняття спадщини від 13.05.2015 року до нотаріальної контори, що вбачається з копії спадкової справи померлої [PERSON] Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.07.2015 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки вона не надала нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Беручи до уваги вищенаведені обставини, зокрема факт відсутності інших крім позивачки спадкоємців які прийняли спадщину, наявність доказів, що підтверджують факт прийняття у встановленому законом порядку позивачем спадщини за померлою [PERSON], суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 16, 1217, 1223, 1233 ЦК України та

Outcome: approved