Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

16 січня 2019 року позивач по справі звернулася до суду з позовною заявою, якою просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 90. В позовній заяві вказує, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, бажання проживати однією сім'єю і вести спільне господарство. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. До суду позивачка не зявилась надала заяву про слухання справи в її відсутність прохала позов задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, також надав до суду письмову заяву в якій просить суд справу розглянути в його відсутність проти позовних вимог позивача не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини пов'язані з припиненням шлюбних правовідносин. Як зазначає позивачка на протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їх спільна дитина, що тяжким чином впливає на психічний стан дитини та кожен раз спричиняє позивачу душевні страждання. З вересня 2018 року сторони проживають окремо один від одного. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. На примирення позивачка не згодна. Претензії морального чи матеріального характеру до відповідача відсутні. Відповідач проти задоволення позову - не заперечував надав до суду письмову заяву (а.с.18). [PERSON].. з відповідачем [PERSON]. перебуває у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 90, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2013 року (а.с.3). Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. Свідоцтво про народження від 09.04.2014 року (а.с.4). Шлюб сторін виявився невдалим через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З вересня 2018 року сторони проживають окремо. Фактично сім'я сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. На примирення позивач не згодна. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач повністю визнає позов, вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам.

Outcome: approved