Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

15.05.2018\~ року до Купянського міськрайонного суду Харківської області звернулася [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], [INFO], до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Купянської міської ради, [PERSON], про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі зі [PERSON], який був розірваний за рішенням суду № 628/3319/16-ц від 28 листопада 2016року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON],07.09.2004р., яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою, [PERSON]В, на утримання дитини сплачує аліменти. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 15 січня 2009 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.10.2009р. позивачці, малолітній [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/3 частині квартири [ADDRESS]. Всі зареєстровані в квартирі, але фактично в квартирі проживає відповідачка по справі, [PERSON] 28.03.2.002р. відповідачка [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], але в квартиру не вселялась, запропонувала родинний обмін: вони вселилися в квартиру [ADDRESS], а [PERSON] вселилась і постійно проживала в [INFO]. Квартира [ADDRESS] в період купівлі була з пічним опаленням, занедбана, без капітального ремонту. Вони зі [PERSON] за рахунок сімейних коштів, та коштів, які надав батько позивачки після продажу свого будинку, ремонтували квартиру, провели газове опалення, замінили вікна, сантехніку тощо. Після народження доньки [PERSON], вони продовжували постійно проживати в [INFO], в квартирі знаходяться їхні речі, в тому числі особисті. Вона з неповнолітньою донькою, яка є інвалідом дитинства, не має можливості проживати в [INFO], де їм належить 2/3 частини квартири на праві приватної власності, відповідачка [PERSON] перешкоджає їм користуватися житловим приміщенням, вселенню в квартиру, не надає ключів від квартири. Позивач вважає дії [PERSON] неправомірними та такими, що порушують їх права як власників, звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання сторони, треті особи не зявилися, подавши через канцелярію суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] згідно заяви позов підтримує та просить суд його задовольнити, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, отже визнає його, третя особа [PERSON] проти позову не заперечує. Від третьої особи, служби у справах дітей Купянської міської ради, заяв, пояснень по справі не надходило. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями\~ст. 200 ЦПК України\~визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позиції сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та їхній доньці [PERSON], [INFO], кожному по 1/3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 січня 2009 року, яке видано управлінням економіки Купянської міської ради на підставі розпорядження від 15 січня 2009 р. № 12085, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24168859 від 19.10.2009 р. (а.с. 5, 6,8). В цій квартирі усі співвласники зареєстровані (а.с.9). Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 28.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 7). Згідно довідки виконавчого комітету Купянської міської ради від 01.04.2018 р. № 167, [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS], з 28.03.2002 року, але зареєстрована за адресою: [INFO], як власник майна відповідно договору купівлі-продажу (а.с.10). Згідно довідки виконавчого комітету Купянської міської ради від 01.04.2018 р. № 168, [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS], з 28.03.2002 року, але зареєстрована за адресою: [INFO], разом з донькою [PERSON], [INFO], та колишнім чоловіком [PERSON] (а.с.11). 02.05.2018 р. виконавчим комітетом Купянськ-Вузловської селищної ради міста Купянська Харківської області у складі комісії був складений акт про те, що [PERSON], яка мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS], не надає [PERSON] ключі від цієї квартири, мотивуючи тим, що повинно бути рішення суду, після якого погоджується їх передати (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач безпідставно перешкоджає позивачу вселенню в квартиру та проживанню в ній, 2/3 частини якої належать позивачці [PERSON] та її доньці, без належного на те законного права, чинить перешкоди у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм нерухомим майном. А тому, порушене право підлягає відновленню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. ст.\~141,\~142 ЦПК України, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу з державного бюджету 352,40 грн., що складає 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також з відповідача належить стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 352,40 грн., що складає 50 відсотків від понесених ним витрат по сплаті судового збору

Outcome: approved