Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

16 липня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2012 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що з дня винесення судового рішення розмір витрат на утримання сина значно зріс: витрати на комунальні послуги, вартість продуктів харчування, лікування. Зросли потреби дитини, яка пішла до школи, навчається додатково англійській мові - 975 грн. на місяць, позивач сплачує за харчування у школі 462 грн. щомісяця, а також у фонд класу та школи, на ремонт класу. Відповідач має можливість сплачувати аліменти більші, ніж 650 грн., оскільки він працює та здає в найм квартиру у центрі міста. З січня поточного року та до цього часу позивач перебуває на довготривалому лікарняному, в зв`язку з чим її доходи значно зменшилися. З урахуванням викладеного, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.03.2012 року, на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з дня звернення з позовною заявою до суду. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 09 листопада 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено строк для надання відповідачем відзиву на позовну заяву Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він робить сину подарунки у вигляді іграшок та одягу як до свята, так і в будні дні. Він не працює, не є приватним підприємцем, але кожного місяця сплачує позивачу допомогу на дитину близько 1100 грн., розуміючи, що дитина ходить до школи та потреби на життя зростають. Просить відмовити у задоволенні позову. Стягнути з нього на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800-1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2012 року у справі № 403/792/12 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , в розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки про склад сім`ї, дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Правилами статті 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду, з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання сина, позивачка стверджувала, що з 2012 року витрати на дитину зросли, а її дохід зменшився з огляду на подорожчання товарів та послуг для населення, та перебування на довготривалому лікарняному. Зазначені позивачкою підстави для позову, що доходи населення зменшилися, а товари і послуги для населення значно зросли є загальновідомими обставинами та не підлягають доказуванню. Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів на підтвердження своєї хвороби та перебування на лікарняному, а також того, що дитина відвідує заняття з англійської мови. Статтями 180,181,182,183,184 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Наразі судом встановлено, що син сторін у справі проживає з матір`ю, остання виконує свої обов`язки щодо її виховання, гармонійного розвитку та матеріального забезпечення. Положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: - 2027,00 гривень, з 1 липня 2019 року по 30 листопада 2019 року - 2118,00 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218,00 грн. на одну особу в розрахунку на місяць. Та обставина, що відповідач не працює, не є підставою для відмови у збільшенні аліментів, оскільки відповідач знаходиться у працездатному віці та має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж встановлено рішенням суду від 16.03.2012 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову, передбачені ст.192 СК України. Крім того, розмір аліментів, визначений рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.03.2012 року у розмірі 650,00 грн. є вочевидь недостатнім для задоволення потреб дитини, відтак, зазначений розмір підлягає збільшенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд приходить до висновку про можливість їх збільшення до розміру 1100,00 грн. щомісячно. При цьому, суд враховує пояснення відповідача, викладені ним у відзиві, з яких вбачається, що ним сплачується на утримання дитини 1100,00 грн., що підтверджується наданими відповідачем чеками. Відтак, з урахуванням розміру фактичних витрат відповідача на утримання дитини, суд вважає, що розмір аліментів в розмірі 1100,00 грн. не є надмірним для відповідача, а тому частково задовольняє позовні вимоги. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати за розгляд справи судом у частині сплати судового збору на користь держави підлягають стягненню з відповідача за правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial