Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

15 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про визнання права власності на частку у статутному капіталі селянського (фермерського) господарства та права засновника селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог, [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . За життя заповіту він не складав. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на селянське (фермерське) господарство «Мічурінське», засновником якого він був. Після смерті чоловіка вона прийняла у встановленому законом порядку спадщину за законом. Зазначила, що крім неї спадщину прийняла її донька [PERSON] (відповідач) та син [PERSON] , а тому частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними по 1/3 за кожним. В той же час, [PERSON] зазначила, що її син [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на її користь, у зв`язку з чим, її частка у спадщині становить 2/3. У встановлений законом строк позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки селянського (фермерського) господарства «Мічурінське», проте постановою нотаріуса від 03 серпня 2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що успадковуватися можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є селянське (фермерське) господарство «Мічурінське», такі протиріччя нормативних актів не дають змоги правильно і однозначно вирішувати питання спадкування прав і обов`язків засновника (власника фермерського) господарства. З цих підстав позивачу було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. В зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] просила суд: - визнати за нею право власності на 2/3 частки статутного капіталу селянського (фермерського) господарства «Мічурінське» в розмірі 133,33 грн. (сто тридцять три грн. 33 коп.) та права засновника селянського (фермерського) господарства «Мічурінське», код ЄДРПОУ 30094082, зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 31 грудня 1998 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 12091200000000267, юридична адреса: 51240, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Михайлівка, вул. Центральна (колишня Леніна), буд. 62, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року відкрите провадження у справі. 13 січня 2021 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частку у статутному капіталі селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом. В обґрунтування зустрічних вимог [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на селянське (фермерське) господарство «Мічурінське», засновником якого він був. [PERSON] після смерті батька [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку спадщину за законом. Зазначила, що крім неї спадщину прийняла її мати [PERSON] (відповідач) та брат [PERSON] (син померлого), а тому частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними по 1/3 за кожним. Зазначила, що її брат [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь матері [PERSON] (відповідача). У встановлений законом строк позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки селянського (фермерського) господарства «Мічурінське», проте постановою нотаріуса від 03 серпня 2020 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що успадковуватися можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є селянське (фермерське) господарство «Мічурінське», такі протиріччя нормативних актів не дають змоги правильно і однозначно вирішувати питання спадкування прав і обов`язків засновника (власника фермерського) господарства. З цих підстав позивачу було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. В зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] просила суд: - визнати за нею право власності на 1/3 частки статутного капіталу в розмірі 66,67 грн. (шістдесят шість грн. 67 коп.) селянського (фермерського) господарства селянського (фермерського) господарства «Мічурінське», код ЄДРПОУ 30094082, зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 31 грудня 1998 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 12091200000000267, юридична адреса: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 20 січня 2021 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталія Володимирівна, [PERSON] про визнання права власності на частку у статутному капіталі селянського (фермерського) господарства та права засновника селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом, прийнятий та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про визнання права власності на частку у статутному капіталі селянського (фермерського) господарства та права засновника селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 20 січня 2021 року зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. надати належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 27 січня 2021 року відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] звернулася до суду з уточненим зустрічними вимогами до [PERSON] , треті особи - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталія Володимирівна, [PERSON] про визнання права власності на частку у статутному капіталі селянського (фермерського) господарства та права засновника селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом, в якому просила суд: - визнати за нею право власності на 1/3 частки статутного капіталу селянського (фермерського) господарства «Мічурінське» в розмірі 66,67 грн. (шістдесят шість грн. 67 коп.) та права засновника селянського (фермерського) господарства «Мічурінське», код ЄДРПОУ 30094082, зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 31 грудня 1998 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 12091200000000267, юридична адреса: 51240, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Михайлівка, вул. Центральна (колишня Леніна), буд. 62, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року залучено до участі у справі в якості правонаступника третьої особи за зустрічним позовом - приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] . Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, згідно заяви представника позивача, остання просила розглядати справу без її участі, первісний позов підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити вимоги, зустрічні вимоги визнала повністю, не заперечували проти їх задоволення. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, згідно якої просила розглядати справу без її участі, зустрічні позовні вимоги підтримала та просили задовольнити, первісний позов визнала та не заперечували проти його задоволення. Третя особа за первісним і зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа за зустрічним позовом - приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ріхтер Н.В.в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила слухати справу без її участі. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 56 років помер [PERSON] , [INFO] , про що 03 лютого 2020 року виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 2020 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00027269514 від 03 серпня 2020 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому рухоме та нерухоме майно. Встановлено, що померлий [PERSON] був засновником фермерського господарства «Мічурінське» (статутний капітал господарства складає 200,00 грн. згідно з п. 4.2 Статуту), код ЄДРПОУ 30094082, зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 31 грудня 1998 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 12091200000000267, юридична адреса: 51240, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Михайлівка, вул. Центральна (колишня Леніна), буд. 62, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію господарства та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У визначений законом строк із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. звернулися позивач за первісним позов (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] , відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] та син померлого [PERSON] (третя особа за первісним і зустрічним позовом), що підтверджується матеріалами спадкової справи № 72/01-16, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Інші спадкоємці відсутні. Таким чином, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а саме по 1/3 за кожним. В той же час, з матеріалів спадкової справи вбачається, що син спадкодавця [PERSON] - [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині на користь матері (позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом), у зв`язку з чим, її частка у спадщині становить 2/3. Зі спадкової справи вбачається, що позивач і відповідач за первісним та зустрічним позовом, кожен окремо, на належну їм частку у спадщині отримали ряд свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом на частку належну кожному з них на селянське (фермерське) господарство «Мічурінське» не отримали, так як постановою нотаріуса від 03 серпня 2020 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що успадковуватися можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є селянське (фермерське) господарство «Мічурінське», такі протиріччя нормативних актів не дають змоги правильно і однозначно вирішувати питання спадкування прав і обов`язків засновника (власника фермерського) господарства. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неоохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1258 ЦК України, 1. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 2. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України, 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вимогами статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. На підставі статті 1270 ЦК України, 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Якщо на спадкоємця за заповітом, який відмовився від прийняття спадщини, було покладено заповідальний відказ, обов`язок за заповідальним відказом переходить до інших спадкоємців за заповітом, які прийняли спадщину, і розподіляється між ними порівну. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 63 Господарського Кодексу України, встановлені види та організаційні форми підприємств в Україні, в тому числі - приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи). У відповідності до ст. 66 Господарського Кодексу України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників; доходи, одержані від реалізації продукції, послуг, інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення і дотації з бюджетів; майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та громадян у встановленому законодавством порядку; інші джерела, не заборонені законодавством України. Цілісний майновий комплекс підприємства визнається нерухомістю і може бути об`єктом купівлі-продажу та інших угод, на умовах і в порядку, визначених цим Кодексом та законами, прийнятими відповідно до нього. Держава гарантує захист майнових прав підприємства. На підставі ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Аналогічні норми містяться і в ст. 191 ЦК України, відповідно до якої, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. У відповідності до ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», зазначено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Пунктом 4 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що діяльність фермерського господарства припиняється, зокрема, у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. В роз`ясненнях, що містяться в п. 9 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №20від 22.12.1995року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК України, статтями 55, 69 Закону України від 19 вересня 1991 року №1576-XII «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК України. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі. Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 ст. 178 ЦК України встановлено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Одночасно із цим, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справі про спадкування», судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В даному випадку, судом встановлено, що через постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у позивачів за первісним та зустрічним позовом існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв`язку із чим такий спір підлягає вирішенню шляхом ухвалення судового рішення в порядку цивільного судочинства. При цьому, у суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції відповідача за первісним позовом [PERSON] та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] щодо визнання кожним з них окремо позову. В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що до позивача [PERSON] (за первісним позовом) та позивача [PERSON] (за зустрічним позовом), як до спадкоємців засновника фермерського господарства, які висловили бажання продовжити діяльність господарства, повинні перейти права засновника зазначеного господарства. Враховуючи викладене, первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню, за позивачем за первісним позовом [PERSON] належить визнати право власності на 2/3 частки статутного капіталу селянського (фермерського) господарства «Мічурінське» в розмірі 133,33 грн. (сто тридцять три грн. 33 коп.) та права засновника селянського (фермерського) господарства «Мічурінське», код ЄДРПОУ 30094082, зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 31 грудня 1998 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 12091200000000267, юридична адреса: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] ; за позивачем за зустрічним позовом [PERSON] належить визнати право власності на 1/3 частки статутного капіталу селянського (фермерського) господарства «Мічурінське» в розмірі 66,67 грн. (шістдесят шість грн. 67 коп.) та права засновника селянського (фермерського) господарства «Мічурінське», код ЄДРПОУ 30094082, зареєстроване Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 31 грудня 1998 року, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 12091200000000267, юридична адреса: 51240, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Михайлівка, вул. Центральна (колишня Леніна), буд. 62, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . У відповідності до ст. 133 ЦПК України, 1. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. 3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини що відповідача за первісним позовом так і відповідача за зустрічним позовом, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved