Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

15 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше ніж тридцять відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2004 року вона з відповідачем знаходиться у шлюбі, який було розірвано у квітні 2013 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], який мешкає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Також зазначає, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на його утримання. У судове засідання сторонни не з'явилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Фрунзенського районного суду від 30 квітня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.06.2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова). Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). При визначенні розміру аліментів, суд врахував, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували незадовільний стан здоров'я дитини чи відповідача, перебування чи необхідність перебування відповідача на стаціонарному лікуванні, наявність у відповідача інших дітей та/або непрацездатних батьків або інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів. З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України зобов'язаний утримувати свою дитину і має таку можливість, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. У силу положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії складає 243 гривні 60 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі.

Outcome: approved