Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

15 квітня 2019 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки с. Хорошев, Білогорського району, Хмельницької області, померлої [INFO], у віці 86 років, місце смерті - Кіровський район м. Донецьк, причина смерті - церебральний атеросклероз. Обґрунтовуючи вимоги тим, що [PERSON] була матір'ю заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 22 жовтня 2018 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], заявник звернувся до Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві надавши вказаний документ. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], посилаючись на те, що для підтвердження факту смерті заявником надано документ виданий на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, а тому він є недійсним і не створює правових наслідків, що змушує його звернутись із даною заявою до суду з метою отримання свідоцтва про смерть матері. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У провадження головуючого судді справа передана 19 квітня 2019 року та відкрито провадження у справі, розгляд якої проводиться у порядку письмового провадження на підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У порядку ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. А відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що за даними свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 23 жовтня 2018 року Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка с. Хорошев, Білогорського району, Хмельницької області, померла [INFO] у віці 86 роки в м. Донецьк, Кіровський район (а.с. 12). Згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 22 жовтня 2018 року Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, [PERSON], [INFO], померла [INFO], місце смерті - Кіровський район, м. Донецьк, причина смерті - церебральний атеросклероз (а.с.4). 09 квітня 2019 року на звернення [PERSON], Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві заявнику було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки для підтвердження факту смерті пред'явлено документи, видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13). Згідно із ч. 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», введеного в дію Указом Президента України № 875 від 14.11.2014 року, припинено діяльність державних підприємств, установ, організацій, їх філій (відділень), представництв на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях. Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Факт родинного зв'язку померлої [PERSON] та заявника - [PERSON], який являється її сином, підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER], виданого 06 лютого 1963 року Кіровським райбюро РАЦС (а.с.9). Згідно із ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. А в порядку ч. 4 ст. 25 ЦК України у момент смерті припиняється цивільна правоздатність особи. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про її смерть. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved