Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

15 червня 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] зазначила, що з 13 червня 2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір'ю та після розірвання шлюбу залишиться з нею. На теперішній час подружжя припинили шлюбні відносини через несумісність характерів, втрату почуття любові та поваги один до одного. Вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору з приводу місця проживання неповнолітньої доньки та розподілу майна подружжя немає. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач до судового засідання не з'явилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 13 червня 2008 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 383 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с. 4). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Неповнолітній син проживає разом з позивачем. Причиною припинення шлюбних відносин позивач зазначила несумісність характерів, відсутність порозумінь у стосунках, втрату почуття любові та поваги один до одного. Кожен з подружжя заявив про необхідність розірвання шлюбу та небажання збереження їх сім'ї. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення. Сторони у справі не заявили про наявність спору про поділ спільного майна подружжя або визначення місця проживання дитини. При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір 551,20 грн. Вказана сума відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved