Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

16 березня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що у лютому 2020 року від працівників банку, де обслуговується її банківський рахунок для зарахування заробітної плати, вона дізналася про наявність арешту на банківський рахунок, накладений постановою від 23 січня 2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. на виконання виконавчого напису № 7499 виданого 21 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з неї на користь АТ «Банк «Форвард» заборгованості в загальному розмірі 29683,34 гривень. Ознайомившщись із змістом виконавчого напису № 74992 від 21 листопада 2019 року, вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. По-перше, на дату вчиненні виконавчого напису 21 литсопада 2019 року п.2 Переліку документів, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному поярдку на підставі виконавчих написів нотаріусів - втратив чинність на підставі Постанови Київського Апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року. По-друге, відповідачами не дотримано вказаного п.2 Переліку, оскільки у документах, доданих до заяви банку про здійснення виконавчого напису, відсутній оригінал кредитного договору з усіма його додатками. 26 травня 2020 року до суду надана уточнена позовна заява [PERSON] до Анціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна. Уточнення позову полягає в тому, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович залучений в якості третьої особи, предмет та підстави позову не змінювались. Разом із позовом позивачкою подане до суду клопотання про забезпечення позову, в якому вона просить суд зупинити дію постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 23 січня 2020 року по виконавчому провадженню № 60799142 про арешт коштів боржника [PERSON] , яка знаходиться на виконанні в ПАТ «Державний Ощадний Банк» України; та зупинити стягнення дії Постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 26 лютого 2020 року по виконавчому провадженню № 60799142 про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] . 21 травня 2020 року представником позивачки адвокатом Крохмальовою Л.П. подана заява про виключення з числа відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича та залучення його в якості третьої особи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маіруполя від 17 березня 2020 року справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 15 квітня 2020 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17 березня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 27 квітня 2020 року відкрите провадження у справі та призначене судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, ухвалою суду від 27 квітня 2020 року за клопотанням [PERSON] зупинено стягнення по виконавчому провадженню ВП № 60799142 від 05 грудня 2019 року на підставі Виконавчого напису № 7499, виданого 21 листопада 2019 року Приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» суми заборгованості у розмірі 29683,34 гривень, в тому числі зупинено дію постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 23 січня 2020 року по виконавчому провадженню № 60799142 про арешт коштів боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); зупинено дію Постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 26 лютого 2020 року по виконавчому провадженню № 60799142 про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] . Ухвалою суду від 21 травня 2020 року виключено з кола відповідачів по справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича та залучено його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності та у відсутності її представника адвоката Крохмальової Л.П. Представник відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що маються відповідні розписки. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що маються відповідні розписки. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов`язань. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 21 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. був вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №7499, за яким у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» (правонаступника ПАТ «Банк «Руский Стандарт») заборгованість за кредитним договором №99987109 від 18.09.2012 року у розмірі 28833,34 гривень, а також плату за вчинення виконавчого напису - 850 гривень. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 3 пп.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначені у написі є безспірними. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Крім того, позивачка у позовній заяві зазначає, що про наявність виконавчого напису їй стало відомо після накладення арешту на її банківський рахунок, тобто лише після відкриття виконавчого провадження. При цьому, відповідачем не надано суду даних про те, що АТ «Банк Форвард» на адресу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення про порушення зобов`язання та повідомлення боржником було отримане. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович та приватний виконавцеь виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь [PERSON] суми сплаченого нею судового збору у повному розмірі, а саме по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 840,80 гривень, за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 гривень та за подання апеляційної скарги на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 17 березня 2020 року у розмірі 420,40 гривень, а всього 1681 гривень 60 копійок. Також підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу адвоката, понесені [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою [PERSON] та адвокатом Крохмальовою Л.П. 12 березня 2020 року укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується оплатити працю адвоката у розмірі 3000 гривень. До вказаного договору додано акт приймання-передачі наданих послуг від 25 травня 2020 року із зазначенням наданих послуг та їх вартістю, а також квитанцію про оплату від 25 травня 2020 року у сумі 3000 гривень. З урахуванням наведеного, підлягають стягненню з відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь позивачки [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 гривень.

Outcome: approved