Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

16.09.2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27.01.2021 року, просить: 1) зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] ; 2) встановити йому спосіб участі у вихованні та спілкуванні сина шляхом: систематичних побачень кожної останньої неділі місяця з 10:00 год. до 19:00 год., без присутності матері, по місцю проживання дитини; побачення на другий день після Дня народження дитини з 12:00 год. до 20:00 год., без присутності матері, по місцю проживання дитини; побачення в День народження батька [INFO] , з 12:00 год. до 20:00 год. без присутності матері, по місцю проживання батька; проведення спільного відпочинку під час канікул тривалістю 10 (десять) днів у літній період часу за попередньою домовленістю з матір`ю дитини. В обґрунтування позову послався на те, що вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, починаючи з 2011 року, відповідачка разом із дитиною виїхали на постійне місце проживання в [ADDRESS] , і з цього часу у нього виникали перешкоди, які відповідачка створювала з метою недопущення його участі у вихованні та спілкуванні з сином. В час коли він приїжджав до них, щоб провести час із сином, у відповідачки постійно виникали термінові справи, або дитина спала, у зв`язку з чим він не мав можливості зустрітись із сином та вільно з ним поспілкуватись. Відповідачка ігнорує його телефонні дзвінки, не сприяє йому у побаченні з сином, відмовляє його у спілкуванні з ним. Окрім цього зазначає, що відповідачка намагалась без будь-яких правових підстав та аргументованих пояснень позбавити його батьківських прав, проте рішенням Рівненського міського суду від 27.02.2012 р. у задоволенні позову було відмовлено. Рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 16.04.2019 р. йому було дозволено зустрічатись із сином у визначені дні, проте відповідачка даного рішення не виконує, продовжує чинити йому перешкоди у побаченнях з сином. Покликаючись на норми сімейного законодавства просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 29.09.2020 р. судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 27.01.2021 року підготовче провадження закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті на 14:30 год. 27.01.2021 року. Позивач в судовому засідання позов підтримав, з мотивів, наведених у ньому. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, про причини неявки не повідомила, подала рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 16.04.2019 р. за №74 (п. 6) про доцільність зустрічей батька із сином у визначені дні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Установлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] . Зі змісту позовних вимог встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано. Від подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження з позначкою «Повторно» Серії [NUMBER] від 31.05.2018 р.. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27.01.2012 р. (справа №2-6218/11) у задоволенні позову [PERSON] (відповідачка по даній справі) до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відмовлено. Згідно копії розрахунку заборгованості Рівненського МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) від 06.08.2020 р. за №129405, на примусовому виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №2-3525, виданий 23.02.2011 р. Червоноградським міським судом Львівської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] (відповідачка по даній справі), аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 10.12.2010 р. до повноліття дитини.Заборгованість позивача зі сплати аліментів на утримання сина, станом на 31.07.2020 р. становить 131 867,73 грн.. Відповідно до витягу з рішення № 74 від 16.04.2019 року Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області, вирішено дозволити батьку [PERSON] зустрічатись з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , один раз в місяць: друга субота місяця з 15:00 год. до 17:00 год. в присутності матері. Заслухавши в судовому засіданні думку дитини [PERSON] , судом було з`ясовано, що останній з батьком не спілкується і не бажає спілкуватись, оскільки він йому неприємний, під час переписки обманює, в телефоні заблокував його номер. При поїздці до нього додому автобусом в м. Рівне, батько пообіцяв його зустріти, проте не прийшов і не забрав. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України) Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст. 142 СК України). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК України). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ч.2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. При з`ясуванні думки дитини в цивільному судочинстві, варто зважати на те, що оцінка дитиною поведінки своїх батьків, життєвих обставин може бути необ`єктивною та зумовленою різними важелями впливу. У зв`язку з цим, законодавець передбачив право суду постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ч. 3 ст. 171 СК України). Виходячи з інтересів дитини, беручи до уваги висновок органа опіки та піклування,суд вважає за необхідне постановити рішення всупереч думці дитини, так як цього вимагають її інтереси. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідачка позовні вимоги визнала, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать, що батько дитини бажає приймати участь у вихованні та спілкуванні сина,а тому беручи до уваги інтереси дитини та умови її нормального виховання, ураховуючи її вік, висновок органа опіки та піклування про доцільність зустрічей батька з сином, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог. За таких обставин та міркувань суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідачки у користь позивача.

Outcome: approved