Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

16 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Радехівської районної державної адміністрації Львівської області про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначає, що 6 серпня 2012 року виконавчим комітетом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, [PERSON], [INFO] Після реєстрації шлюбу прізвищем позивача залишилось дошлюбне прізвище «[PERSON]». Під час шлюбу, [INFO] у сторін народився син, [PERSON], що засвідчується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області 17.10.2012 року, актовий запис №35. Відповідач в сім'ї поводився вульгарно, вдавався при дитині до грубої лайки та фізичного насильства над нею, тому на підставі її заяви в Радехівський РВ ГУМВСУ у Львівській області громадянину [PERSON] було винесено офіційне застереження про недопустимість протиправної поведінки та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї), що підтверджує лист Радехівського РВ ГУМВСУ у Львівській області №82 від 08.01.2013 р. Через таку негативну поведінку відповідача, а також через те, що він ніде не працював та не забезпечував сім'ю, сімейне життя в них не склалося. 11 жовтня 2013 року Радехівський районний суд Львівської області за позовом позивача прийняв рішення, яким розірвав шлюб між нею та [PERSON] та стягнув з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, починаючи з 01.08.2013 року і до його повноліття. 27 жовтня 2014 року позивач вийшла заміж за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області 27.10.2014 р., актовий запис №12, і її прізвищем стало прізвище «[PERSON]». Той факт, що син, [PERSON], проживає з нею в [ADDRESS], засвідчує довідка з місця проживання та склад сім'ї №432 від 20.02.2018, видана Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Відповідач повністю ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Він зовсім не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не цікавиться навчанням та розвитком, зокрема: не допомагає дитині матеріально, не сплачує аліменти, не забезпечує сину необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не відвідує і зовсім не спілкується з дитиною; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Звертаю увагу суду на те, що відповідач умисно не виконує своїх батьківських обов'язків навіть найменшою мірою: не відвідує сина, не допомагає в побуті, зовсім усунувся від виховання, не дбає про фізичний і духовний розвиток сина. Просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], батьківських прав щодо малолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечили. Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав та в судове засідання повторно не з'явився, хоч про місце, час розгляду судового засідання був повідомлений належним чином через офіційний сайт Радехівського районного суду Львівської області, про причини неявки суд не повідомив (а.с.58,59). Представник третьої особи Служби у справах дітей Радехівської районної державної адміністрації Львівської області Булавчук О.В. в судовому засіданні підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав надано службою на підставі доказів та пояснень, які надала позивач. Звертав увагу суду, що [PERSON] викликався на засідання комісії, проте не з'явився. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечили сторони по справі. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи та дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 17 жовтня 2012 року, актовий запис № 35 (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2013 року, при реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб і після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.7). З довідки №432, від 20.02.2018 року, виданої Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] і в будинку проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], діти проживають при матері (а.с.8). Відповідно до довідки № 431, від 22.02.2018 року, виданої виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, [PERSON] [INFO], зареєстрований, але не проживає в [ADDRESS]. Місце проживання [PERSON] [INFO] не відоме. Його склад сім»ї - мати [PERSON] [INFO] (а.с.9). Відповідно до довідки №1, виданої дошкільним навчальним закладом с.Стоянів від 20.02.2018 року про те, що [PERSON] [INFO], відвідує навчальний заклад з вересня 2015 року. За даний період перебування дитини у закладі його фізичним, навчально-виховним розвитком опікується мама, батько не цікавиться розвитком сина, не бере участі у його вихованні, не відвідує батьківські збори (а.с.10). З довідки, виданої лікарем Вацлавик І.С. Стоянівської АЗПСМ Радехівського району Львівської області, вбачається, що батько дитини [PERSON] [INFO], в Стоянівську АЗПСМ не звертався і здоров»ям дитини не цікавився. На всі профілактичні огляди і з приводу захворювання, дитину приводила мати (а.с.11). [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON] в період з 01.08.2013 р. по 30.01.2018 р., згідно з виконавчим листом № 451/1195/13-цр, який видано 21.01.2014 р. Радехівським районним судом, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів, №651/01-20/5262, виданої начальником Радехівського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Добош М.В., від 23.02.2018 року (а.с.12). Згідно повідомлення Радехівського РВ ГУМВСУ у Львівській області № 82, від 08.01.2013 року, працівниками Радехівського РВ ГУМВСУ у Львівській області проведено перевірку, в ході якої підстав для відкриття кримінального провадження не виявлено. Громадянину [PERSON] винесено офіційне застереження про недопустимість протиправної поведінки і його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім»ї) (а.с.13). Відповідно до довідки № 311, виданої Управлінням соціального захисту населення Львівської області, від 20.02.2018 року, [PERSON] отримує тимчасову допомогу на одну дитину, коли батько (мати) ухиляються від сплати аліментів, за період з червня 2014 року по січень 2018 рік у розмірі всього 8 598,89 грн. (а.с.14,15). Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], жителя с. Стоянів Радехівського району, відносно його малолітньої дитини [PERSON], 08.10.2012 р. н., виданого Радехівською районною державною адміністрацією Львівської області від 29.03.2018 року №03-26/567-14, який був підтриманий представником в судовому засіданні, райдержадміністрація вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], жителя с. Стоянів Радехівського району відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.51). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Способи та методи ухилення від обов'язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками». За змістом роз'яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вбачає, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON], не цікавиться його долею, участі у його вихованні та розвитку не приймає, матеріально дитині не допомагає, тобто жодного контакту з дитиною не підтримує. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з сином не робив, а навпаки, відповідач не тільки ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов'язків, а свідомо не небажає їх виконувати, тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини. Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та він свідомо відмовився приймати участь в житті своєї дитини. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для попередження відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз'яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 704 ( сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Outcome: approved