Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

17.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 8913220,67 грн., в якому вказала, що 04.05.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір на підставі якого відповідач отримав позику в сумі 8913220,67 гривень, що на момент укладення договору було еквівалентом 338134,32 долари США 32 центи на строк до 19.06.2019 року. У встановлений строк відповідач борг не поверну. Просить стягнути з відповідача суму боргу та понесені ним судові витрати. Ухвалою судді від 03.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, представник позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, підтримав заявлені позовні вимоги, просить стягнути з відповідача суму боргу в повному обсязі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що 20.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , згідно якого [PERSON] передав [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 8913220,67 гривень, що на момент укладення цього договору було еквівалентом 338134,32 долари США 32 центи, які відповідач зобов`язався повернути позивачу 19.06.2019 р. Вищевказаний договір позики укладений за згодою дружини відповідача, [PERSON] , що підтверджується заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Перфіловою О.А., від 20.05.2019 року за №1826. До теперішнього часу зобов`язання щодо повернення суми позики не виконано. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідач власноручно написав та підписав розписку, яка посвідчує передання позивачем суми позики та дату її отримання, зобов`язання повернути та строк повернення суми позики. Крім розписки, відповідач власноручно написала та підписала пояснювальну записку, в якій так само підтвердила факт, дату отримання, строк та зобов`язання повернути суму позики, а також вказала свої персональні дані (місця проживання, номер і серію паспорта, ідентифікаційний номер). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У відповідності до ст.1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною 2 статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частинами 1, 3 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Одностороння відмова від виконання зобов`язання в силу статті 525 ЦК України не допускається. Також згідно з частиною 1 статті 526 та статтею 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] суми боргу є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч 1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судових витрат, що сплачені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 4802,50 грн., також 4802,50 грн. підлягає поверненню з державного бюджету. На підставі викладеного, та

Outcome: approved