Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

15.06.2017 р. [PERSON] (далі - позивач) звернулась з позовом до\~\~[PERSON]\~ про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 23.04.2015 р. Романо-Балківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між нею та\~\~[PERSON] (далі - відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. За час спільного проживання без реєстрації шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] У свідоцтві про народження серії І-ФП № 234172 від 08.09.2015 року батьком дитини записаний відповідач - [PERSON].\~\~ Спільне життя з відповідачем не склалося, тому, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обовязки, це призвело до постійних сварок. Зберегти сім'ю нема можливості,подружні відносини припинилися в червні 2016 року. Спору про майно між сторонами немає. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність; зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 23.04.2015 р. Виконавчим комітетом Романо-Балківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області між [PERSON] та\~\~[PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 01, свідоцтво про шлюб серія I\~- ФП № 113561 від 23.04.2015 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Опружак». Мають малолітню доньку [PERSON], 16.04.2010 року, свідоцтво про народження серія I\~- ФП № 234172 від 08.09.2015 року. Майнового спору та інших спорів не заявлено. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти; подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та їх малолітньої доньки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved