Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

15 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу між батьками проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є повнолітнім, проте, самостійного заробітку не має, оскільки навчається в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини позивачу не надає. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав, просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про день, місце та час розгляду справи повідомлення належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 10, 12, 13). [PERSON] проживає з позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с.9). Відповідно до довідки № 16/56-453 від 06 вересня 2021 року [PERSON] є студентом електротехнічного факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» денної форми навчання, передбачене закінчення навчання 30 червня 2025 року. Навчання проводиться за державним замовленням. (а.с.5). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При ухваленні рішення суд враховує, що повнолітній спільний син сторін у зв`язку з навчанням в університеті на денній формі навчання не має самостійного заробітку, навчається на платній основі, а отже, потребує матеріальної допомоги, при цьому проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, позивач має малолітню дитину, тому не може самотужки забезпечувати спільного з відповідачем сина. Також суд враховує, що відповідач має двох малолітніх дітей, має мінливий та нестабільний дохід, розмір якого визначити за наданою [PERSON] неможливо, оскільки в довідці не зазначено валюту, в якій йому нараховуються заробітна плата, а також є працездатним, тому може надавати матеріальну допомогу синові. З урахування викладеного та обов`язку батьків, закріпленого ст. 199 СК України, а також положень вказаної статті, суд доходить висновку про необхідність стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи з 15 вересня 2021 року і до досягнення сином 23-х років за умови продовження навчання. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved