Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

16.09.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості б/н від 15.12.2014 та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] отримав кредит у розмірі 6404,93 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу відповідач порушив зобов`язання за договором та не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 06.08.2020 має заборгованість на загальну суму 21118,18 грн, яка складається з наступного: 5224,62 грн - заборгованість за кредитом; 4253,91 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за комісією, 10457,98 грн заборгованість за пенею, 1181,67 грн- штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанку» 21118,18 грн заборгованості за кредитним договором та 2102 грн судових витрат. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 100). З 16.09.2020 справа перебувала в провадженні судді Андрущенко-Луценко С.В., після її звільнення з займаної посади, справа була передана 18.12.2020 в провадження в провадження судді Городівського О.А. (а.с. 71). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт отримання кредитних коштів в АТ КБ «Приватбанку», але платив кошти на його погашення. На підтвердження надав квитанції про сплату коштів, які були враховані позивачем при розрахунку заборгованості. [PERSON] не визнає суму в розмірі 21118,18 грн, вважає що сума несплаченого кредиту значно менша. Заслухавши відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до п.2.1 укладеної Генеральної угоди б/н від 15.12.2014 про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] отримав кредит у розмірі 6404,93 грн терміном 24 місяці з 15.12.2014 по 31.12.2016 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «01» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 320,50 грн для погашення заборгованості за кредитом яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, та інших витрат, згідно з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2016 (а.с.9). Відповідно до наданого розрахунку, станом на 06.08.2020 відповідач має заборгованість - 21118,18 грн, яка складається з: 5224,62 грн - заборгованість за кредитом; 4253,91 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,00 грн заборгованість за комісією, 10457,98 грн заборгованість за пенею, 1181,67 грн- штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди (а.с.4-8). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свого договірного зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5224,62 грн; 4253,91 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом та 1181,67 грн - штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди ґрунтується на законі та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, вирішуючи заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача 10457,98 грн заборгованість за пенею, суд враховує практику Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Зокрема, Умови та Правила у яких відсутній підпис відповідача, не є належними доказом, того, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містилися умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому не можуть розглядатися як частина кредитного договору. У заяві-анкеті та генеральній угоді підписаній сторонами, відсутні умови про встановлення розміру процентів. В п.2.1 Генеральної угоди від 15.12.2014 зазначено, що боржник повинен погашати заборгованість по кредиту, проценти, а також інші видатки згідно з Умовами та правилами. Однак Умови та Правила, не підписані боржником, а тому не можуть розглядатися як частина кредитного договору. Отже, в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 10457,98 грн необхідно відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, тому необхідно стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10660,02 грн станом на 06.08.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 1060,50 грн.

Outcome: approved