Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

15.09.2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Гуляйпільської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 17.09.2020 року ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 19.10.2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить зокрема житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який він отримав у спадок. Далі в позові зазначив, що 09.09.2020 року він як спадкоємець за законом першої черги звернувся до приватного нотаріуса Демченко Т.М. для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Вважає, що ним пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як на час закінчення строку на прийняття спадщини він перебував за кордоном, про що свідчить його закордонний паспорт, а саме: з 15.11.2019 року до 21.07.2020 року. Крім того, після повернення до України він перебував 2 тижні на самоізоляції через поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19. Після повернення додому та перебування на самоізоляції він почав збирати документи для оформлення спадщини: 19.08.2020 року отримав повторне свідоцтво про смерть батька, 25.08.2020 року отримав довідку про реєстрацію місця проживання батька, 01.09.2020 року отримав витяг з реєстру про народження батька. Прохає визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не надав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, подав 24.09.2020 року через канцелярію суду клопотання, в якому визнав позов в повному обсязі, прохав розглянути справу без участі представника (а.с.22). Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в\~м.\~Гуляйполе Запорізької\~областінародився [PERSON] , що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00027604491 від 01.09.2020 року. Батьками останнього були: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9). Позивач [PERSON] \~народився [INFO] в\~м.\~Гуляйполе Запорізької\~областізгідно паспорта\~громадянина України\~серії [NUMBER] ,\~виданого 08.07.2008\~року Гуляйпільським\~РВ УМВС\~України в\~Запорізькій областіта копії свідоцтва про народження останнього (а.с.4,7). Позивач є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГС Гуляйпільського району Запорізької області від 25.03.1992 року (а.с.7). 05.02.2020 року [PERSON] , [INFO] , помер в м. Гуляйполе Запорізької області, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 19.08.2020 року (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , з 23.05.1985 року до дня його смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , інших осіб за вказаною адресою зареєстровано не було, що підтверджується довідкою управління «ЦНАП» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради № 3311 від 25.08.2020 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої зокрема входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який він фактично отримав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01.09.2020 року та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.03.2001 року (а.с.10, 13). В період з 05.02.2020 року по 05.08.2020 року позивач до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , не звертався, що підтверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 147/02-31 від 09.09.2020 року (а.с.12). 09.09.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , що підтверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.12). 09.09.2020 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.12). Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса (а.с.24). Позивач у період з 15.11.2019 року по 21.07.2020 року перебував за межами України на території Республіки Польща, що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] від 26.03.2018 року та копією візи Республіки Польща № [NUMBER] з 08.11.2019 року по 05.05.2020 року (а.с.6). Позивач після повернення на територію України з Республіки Польща перебував на самоізоляції протягом 14 днів, а саме: з 22.07.2020 року до 04.08.2020 року. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. У відповідності\~зі ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно положень ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Так, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа,\~яка не\~прийняла спадщину\~в установлений\~законом строк,\~може звернутися\~до суду\~з позовною\~заявою про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~відповіднодо\~ч.3\~ст.1272\~ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач з позовом про визначення йому як спадкоємцю першої черги за законом додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , з посиланням на те, що його право на спадкування за законом, передбачене ст.1268 ЦК України, не визнається, так як він пропустив строк подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, а саме: в період з 05.02.2020 року по 05.08.2020 року не подав такої заяви, так як на час закінчення строку для прийняття спадщини він перебував за кордоном в Республіці Польща, а саме: з 15.11.2019 року до 21.07.2020 року, крім того, після повернення до України він перебував 2 тижні на самоізоляції через поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, прохав визначити йому додатковий строк три місяці після набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після батька. Оскільки в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. А тому суд, з огляду на те, що відповідач фактично визнав позовні вимоги в повному обсязі, вважає доведеними обставини щодо поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті батька, які підтверджені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме: позивач у період з 15.11.2019 року по 21.07.2020 року перебував за межами України на території Республіки Польща, що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] від 26.03.2018 року (а.с.6) та після повернення на територію України з Республіки Польща перебував на самоізоляції протягом 14 днів, а саме: з 22.07.2020 року до 04.08.2020 року. Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що в даному випадку, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, та на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк у три місяці після набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами.

Outcome: approved