Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до СФГ «Ольга» про розірвання договору оренди землі, скасування його державної реєстрації і повернення земельної ділянки. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він є власником земельної ділянки площею 9,25 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [ADDRESS]. Це право підтверджене державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ОД № 059487, виданим 25 червня 2003 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 264. 01 березня 2006 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки за №? 340, який був зареєстрований Фрунзівським райвідділом Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Держкомзему України 15 серпня 2008 року за № 040853600164 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Відповідно до п. 2.3. договору, орендну плату орендар вносить у натуральній та відробітковій формі у наступних розмірах - пшениця 1840 кг., фураж 368, олія 36,8, цукор 36,8., вугілля 920, оранка городів 1,2 га., а розрахунок закінчується не пізніше 31 грудня, що оформляється відповідними актами, засвідченими підписами сторін. Але в порушення зазначених вище умов договору орендна плата надавалась відповідачем у натуральній та грошовій формі у наступних розмірах: за 2011 рік - пшениця 1840 кт. соняшник 122 кг, цукор 36,8 кг, комбікорм 368 кг, борошно 348 кг, висівки 282 кг. тобто не були надані фураж, олія, вугілля та оранка городів; за 2012 рік сплачено у грошовому виражені 4895грн. 02коп., а орендна плата у натуральній та відробітковій формі не надавалась; за 2013 рік - пшениця 1600 кг. соняшник 156,4 кт. комбікорм 520 кг, борошно 1 гатунку 100 кг. борошно вищого гатунку 300 кг. тобто не були надані фураж, олія, цукор, вугілля та оранка городів. Відповідач на свій розсуд визначив вартість орендної плати у грошовому виразі 6643,26 грн. і утримав з неї податок на доходи в сумі 995,19 грн. Таким чином, позивач вважає, що відповідач три роки поспіль сплачував орендну плату не в повному обсязі та не за всіма видами продукції та послуг, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховув при укладенні даного договору, що є систематичним невиконанням умов договору оренди та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Пунктом 3.1. передбачено право позивача, як орендодавця, вимагати від відповідача, як орендаря, своєчасного внесення орендної плати, а пунктом 3.2. встановлено обов'язок орендаря своєчасно вносити орендну плату. Сторонами не укладались будь-які додаткові угоди про визначення розміру орендної плати у грошовій формі або щодо можливості рівнозначної заміни видів продукції у натуральній формі та видів послуг у відробітковій формі. Сторонами також не переглядалися умови про розмір, строк, форму і порядок виплати орендної плати, а також не визначались порядок та форми утримання з орендної плати податку на доходи фізичних осіб. Пунктом 2.2 договору оренди визначено, що він укладається на термін 12 років починаючи з дати його реєстрації, а розділом 4. «Умови зміни, припинення і розірвання договору» передбачено, що підставою розірвання договору є, зокрема, вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов'язків, передбачених договором. Пунктом 2.4. договору встановлено, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцю земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав в оренду. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст..21 ЗУ «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону га умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. І ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до ст..625 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст..629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 9,25 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [ADDRESS]. Це право підтверджене державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ОД № 059487, виданим 25 червня 2003 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 264. 01 березня 2006 року між [PERSON] та СФГ «Ольга» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки за №? 340, який було зареєстровано Фрунзівським райвідділом Одеської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Держкомзему України 15 серпня 2008 року за № 040853600164 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу. Відповідно до п. 2.3. договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем за користування землею повинна виплачуватися не пізніше 31 грудня поточного року. Пунктом 2.3. договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у натуральній та відробітковій формі у наступних розмірах - пшениця 1840 кг. фураж 368, олія 36,8, цукор 36,8, вугілля 920, оранка городів 1,2 га. Із позовної заяви та доданих матеріалів вбачається, що умовою розірвання договору оренди позивач вказує те, що відповідач три роки поспіль сплачував орендну плату не в повному обсязі та не за всіма видами продукції та послуг, що підтверджується довідками виданими СФГ «Ольга» №59, 61 від 23.06.2014 р. та № 3 від 26.02.2014р. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно з ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню також вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат.

Outcome: approved