Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

15.10.2015 року заявниця звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області померла мати заявниці [PERSON], з якою заявниця постійно проживала однією сім'єю та вела спільне господарство на час відкриття спадщини. Після смерті матері залишилася земельна ділянка площею 4,27 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 27 лютого 2004 року. За життя, спадкодавець не вчиняла заповіт на ім'я заявниці. Однак, вказану земельну ділянку остання має право успадкувати як спадкоємець першої черги. Після смерті [PERSON], заявниця звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері, але їй було відмовлено в прийнятті заяви про відкриття спадкової справи у зв'язку з тим, що остання не надала достатніх доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Разом з тим, посилаючись на ч.3.ст.1268 ЦК України, заявниця вважає, що вона прийняла спадщину, оскільки на день її відкриття, а саме з березня 2013 року до дня смерті спадкодавця, вона постійно проживала з нею, оскільки мати перед смертю хворіла та потребувала постійного догляду. Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою. В судове засідання заявниця надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, підтримуючи вимоги заяви в повному обсязі. Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви (а.с.14) вбачається, що заінтересована особа не заперечує проти вимог заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З листа нотаріуса №857/01-16 від 01.09.2014 року (а.с.5) слідує, що заявниці відмовлено в прийнятті заяви про відкриття спадкової справи у зв'язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надала належних доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на день її смерті. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.05.1959 року (а.с.6) видно, що матір'ю заявниці є [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2014 року (а.с.7), [PERSON] померла [INFO] в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.02.2004 року (а.с.8-9) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,27 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із копії довідки, виданої Дмитрівською СЛА від 09.10.2015 року (а.с.10) слідує, що [PERSON] наглядалася в Дмитрівській СЛА Татарбунарського району з 1991 року з діагнозом: церебральний артеріосклероз хронічний ЦВН. У зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я, [PERSON] потребувала постійного догляду з березня 2013 року. Доглядала за хворою її донька [PERSON] по день її смерті. . Крім того, із довідки за №2630 від 08.10.2015 року, виданої Дмитрівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.10) слідує, що [PERSON] до дня смерті, а саме [INFO] проживала однією сім'єю зі своєю донькою [PERSON] за адресою [ADDRESS], яка здійснювала за нею догляд. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для заявниці встановлення вищезазначеного факту має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини, як спадкоємця першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 09.05.1959 року (а.с.6 ), із якого слідує, що вона є донькою спадкодавця. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, при відсутності заяви спадкоємця про відмову від прийняття спадщини та відсутності заперечень представника заінтересованої особи (а.с.14), суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки судом встановлено, що заявниця [PERSON] дійсно, постійно проживала однією сім'єю зі своєю матір'ю - спадкодавцем [PERSON], а саме з березня 2013 року до часу відкриття спадщини - [INFO], по [ADDRESS], що підтверджується довідками Дмитрівської сільською радою Татарбунарського району та Дмитрівської СЛА (а.с.10) . Оскільки, прийняти спадщину за законом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.5), якому необхідно надати докази постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку, що в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважатиметься фактичним прийняттям спадщини останньою, суд вважає можливим захистити права заявниці, встановивши юридичний факт постійного проживання останньої, як спадкоємця першої черги по закону, разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO].

Outcome: approved