Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

16.03.2020 директор ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» звернувся до суду із позовом до відповідачів в якому просить суд стягнути з них на свою користь заборгованість за надання послуг з централізованого опалення в розмірі 20080 грн 95 коп., а також 2102 грн витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» в особі філії «Зміївський котельний комплекс» надавало відповідачам комунальні послуги у вигляді централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані і фактично проживають за вказаною адресою. Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, однак своїх обов`язків по оплаті послуг з централізованого опалення не виконують. Послуги надаються за тарифами, затвердженими у встановленому порядку. Зміївським районним судом Харківської області по справі № 621/3784/19, 08 січня 2019 року було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з боржників на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» заборгованості за послуги з централізованого опалення. Станом на 01.02.2019, за період з 01.10.2017 по 01.05.2019, у відповідачів утворилась заборгованість у розмірі 20080 грн 95 коп. за послуги з централізованого опалення квартири. Відповідачі не здійснюють жодних заходів для погашення заборгованості або укладення договору реструктуризації заборгованості. Заборгованість до теперішнього часу відповідачами не погашена. Оскільки відповідачі не виконують своїх зобов`язань, ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» змушене звернутись до суду із даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] у поданій заяві просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавали. Оголошення про виклик відповідачів розміщено з додержанням вимог, передбачених частиною 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Згідно частини 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, повідомлених належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Рішенням ІV сесії Зміївської міської ради Харківської області V скликання від 17.09.2006 року «Про визначення виконавця послуг з централізованого опалення міста Змієва» Товариство з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» визначено виконавцем на території міста Змієва послуг з централізованого опалення (а. с. 13). Встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з централізованого опалення у житло квартиру [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані та мешкають відповідачі. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З матеріалів справи, а саме копій Актів подачі та відключення теплової енергії за період з жовтня 2017 по квітень 2019, вбачається, що позивачем ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» здійснено подачу теплової енергії до домоволодіння відповідача (а. с. 7 - 8). З розрахунку заборгованості вбачається, що за квартирою відповідачів наявна заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2017 по листопад 2019, яка складає 20080 грн 95 коп. (а. с. 5). Таким чином, позивачем безпосередньо підтверджено факт надання житлово-комунальних послуг, що не спростовано відповідачами, заперечень з їх боку щодо неякісності, ненадання вказаних послуг у повному обсязі, тощо, не надано. Відведеним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористались. В ході судового розгляду встановлено, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався. Відповідно до частини 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також, відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 67 ЖК України плата за \~комунальні \~послуги \~(водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку щодо оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг, наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань. Згідно частини 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б спростовували суму заборгованості або обов`язок щодо її погашення, відповідачами не надано. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не виконали зобов`язання по своєчасній оплаті житлово-комунальних платежів, тому позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 2102 грн.

Outcome: approved