Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

15 січня 2016 року представник [PERSON] звернувся до суду в інтересах останнього з заявою про перегляд рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року в зв'язку з нововиявленими обставинами. В обґрунтування своєї заяви він вказував, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 25 червня 2015 року, був задоволений позов Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації до [PERSON] та останнього зобов'язано повернути автомобіль марки «Хонда», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER], отриманого інвалідом - членом сім'ї відповідача [PERSON] як гуманітарна допомога. На даний час рішення суду не виконано та автомобіль фактично перебуває у розпорядженні [PERSON]. Проте, по справі з'явились істотні нововиявлені обставини, що не були відомі на час постановлення вказаного рішення суду, якими є постанова Кабінету Міністрів України № 1149 від 30 грудня 2015 року «Про внесення змін до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», згідно якої у зв'язку із внесенням змін в статтю 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», були внесені зміни в абзац сьомий пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року № 999, у зв'язку із чим після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою передається у власність членів сім'ї, спадкоємців безоплатно за рішенням Мінсоцполітики. Датою встановлення нововиявлених обставин є дата прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 1149, тобто 30 грудня 2015 року. Доказами, що підтверджують наявність нововиявлених обставин є вказана постанова Кабінету Міністрів України, яка прийнята відповідно до змін внесених в статтю 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», яким законодавець надав зворотну дію в часі. Просив задовольнити заяву про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами та відмовити у задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації до [PERSON] про повернення автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога. В судовому засіданні представник [PERSON] заяву про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами підтримав та додатково пояснив, що [PERSON] як спадкоємець та член сім'ї померлого [PERSON] бажає отримати через Мінсоцполітики у власність автомобіль, отриманий останнім як гуманітарна допомога. Однак, рішення суду перешкоджає у реалізації ним вказаної зміни до законодавства, якій надано зворотної дії у часі. Просив відмовити у задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Чернівецької облдержадміністрації. Представник Департаменту соціального захисту населення Чернівецької облдержадміністрації в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відмову у позові, у зв'язку із тим, що внесені зміни до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, не передбачають передачу у власність автомобілів, яких зобов'язано повернути на підставі рішень судів. Суд, вислухавши пояснення представника [PERSON], дослідивши матеріали додані до заяви та цивільної справи, оцінивши у сукупності досліджені докази, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника [PERSON] про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами та відмови у позові Департаменту соціального захисту населення Чернівецької облдержадміністрації з наступних правових підстав. Судом вставлено, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 25 червня 2015 року, був задоволений позов Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації до [PERSON] та останнього зобов'язано повернути автомобіль марки «Хонда», 1999 року випуску, кузов № [NUMBER], отриманого інвалідом - членом сім'ї відповідача [PERSON] як гуманітарна допомога. На даний час рішення суду не виконане та автомобіль знаходиться у [PERSON], який є спадкоємцем за заповітом після смерті свого діда [PERSON] та спадщину прийняв своєчасно, оскільки на час смерті спадкодавця постійно проживав разом з ним, що підтверджується довідкою Несвоянської сільської ради Новоселицького району № 1015 від 27 жовтня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Згідно роз'яснень викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. У п. 6 зазначеної Постанови судам роз'яснено, що при вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Згідно роз'яснень, викладених у п. 7 даної Постанови обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. За змістом пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК скасування чи зміна нормативного акта, на якому ґрунтувалось судове рішення, може вважатися нововиявленою обставиною лише за умови, якщо в такому акті зазначено про надання йому зворотної сили. В своїй заяві, як на нововиявлену обставину представник [PERSON] послався на постанову Кабінету Міністрів України № 1149 від 30 грудня 2015 року «Про внесення змін до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», згідно якої в зв'язку із внесенням змін в статтю 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», внесено зміни в абзац сьомий пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року № 999. Вважає, що дата нововиявленої обставини - це дата прийняття вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 1149, тобто 30 грудня 2015 року. Розглядаючи дану заяву, суд враховує, що Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою КМУ від 19 липня 2006 року № 999, був прийнятий відповідно до ст. 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів України» та ст.ст. 6, 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», про що вказано у преамбулі вказаної постави КМУ. Зміни внесені в абзац сьомий пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 30 грудня 2015 року «Про внесення змін до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», були пов'язані із внесенням змін в статтю 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу». Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій війни» № 426-VІІІ від 14 травня 2015 року, який набрав чинності 06 червня 2015 року, внесено зміни в ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу» № 1192-ХІV від 22 жовтня 1999 року, а саме частину другу викладено в наступній редакції: «Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, за бажанням членів їхніх сімей, спадкоємців передається їм у власність безоплатно за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, у порядку, визначеному КМУ». Прикінцевими положеннями вказаного Закону встановлено зворотність в часі дії норми цього Закону щодо передачі безоплатно у власність членів сім'ї, спадкоємців автомобіля, визнаного гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення. Згідно частини 2 Прикінцевих положень Закону № 426-VІІІ встановлено, що норми цього Закону щодо передачі безоплатно у власність членів сім'ї, спадкоємців автомобіля, визнаного гуманітарною допомогою, яким інвалід, дитина-інвалід були забезпечені через органи соціального захисту населення, поширюються також на випадки, коли смерть інваліда, дитини-інваліда та звернення членів сім'ї до органів соціального захисту населення про залишення їм автомобіля без сплати податків і зборів відбулися до набрання чинності цим Законом. За вказаних обставин, суд вважає, що зміна нормативного акта, на якому ґрунтувалось судове рішення, а саме Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, який в свою черги був прийнятий на виконання вимог ст.11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», яка також була змінена із наданням вказаній нормі зворотної дії у часі (Закон має вищу юридичну силу ніж постанова КМУ), в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК є нововиявленими обставинами в даній справі, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення та були встановлені після набрання ним законної сили. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] неодноразово звертався до органів соціального захисту населення з питанням залишення йому у власність автомобіля, отриманого інвалідом - померлим спадкодавцем [PERSON] як гуманітарна допомога, однак йому було відмолено у цьому, в тому числі у зв'язку із наявністю судового рішення, без скасування якого [PERSON] не може отримати у власність вказаний автомобіль. Враховуючи те, що в силу ч. 2 ст. 365 ЦПК України суду, який переглядає судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, надано повноваження на одночасне скасування рішення, що переглядалося, і прийняття нового судового рішення, то суд вважає за необхідне з урахуванням вище встановлених обставин скасувати ухвалене при розгляді справи рішення Новоселицького районного суду від 14 квітня 2015 року та одночасно ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки законодавцем змінений порядок передачі у власність членам сімей, спадкоємцям інваліда, якій був забезпечений автомобілем, визнаний гуманітарною допомогою, через органи соціального захисту населення, та вказаним змінам надано зворотної дії у часі. Крім цього, судом враховується, що даний автомобіль не переходить автоматично у власність члена сім'ї, спадкоємця інваліда, а тільки за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На підставі ст. 11-1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій війни» № 426-VІІІ від 14 травня 2015 року, Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою КМУ від 19 липня 2006 року № 999, постанови КМУ № 1149 від 30 грудня 2015 року «Про внесення змін до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», суд

Outcome: approved