Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

15.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2015 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей: сина - [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.06.2015 року і до досягнення ними повноліття. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, оскільки в нього змінився сімейний та матеріальний стан, так як на його утриманні перебувають співмешканка та їхня спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на викладене, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за вказаним судовим рішенням на користь відповідача на утримання дітей з розміру 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що позивач ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість зі сплати аліментів, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, весь тягар по їх утриманні лягає на неї, діти часто хворіють, вона на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми, єдиний дохід її сім`ї складає державна соціальна допомога на дітей, інших доходів вона не має. Зменшення розміру аліментів поставить її та дітей у вкрай невигідне становище, вона не зможе забезпечити дітей одягом та харчами, а також необхідними ліками. Вважає, що оскільки позивач офіційно працевлаштований та отримує щомісячно заробітну плату, має можливість сплачувати аліменти на утримання спільних дітей, тому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши думку відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 21 березня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2015 року було розірвано (а.с.35). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження (копії) серії [NUMBER] від 19.07.2006 року (а.с.36), та сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження (копії) серії [NUMBER] від 18.05.2009 року (а.с.37). Після розірвання шлюбу неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 22.01.2020 року за №113-02-15-01 (а.с.34). Заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2015 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , не працюючого, на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: синів - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.06.2015 року і до досягнення ними повноліття. Рішення набрало законної сили 15.07.2015 року (а.с.60). Відповідач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та отримує допомогу на дітей у розмірі 3296 грн. 02 коп. та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сімох у розмірі 5100 грн. (а.с.49-50). За відомостями Баштанського управління ГУ ДПС у Миколаївській області за період І кварталу 2019 року інформація про доходи [PERSON] відсутня, за період ІІ кварталу 2019 року дохід - соціальна виплата в розмірі 3049 грн. 60 коп., за період ІІІ кварталу 2019 року інформація про доходи відсутня (а.с.51). З довідок Володимирівської амбулаторії ЗПСМ від 23.01.2020 року вбачається, що [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , перебувають на обліку у сімейного лікаря з діагнозом: часто триваючі хвороби (а.с.30-31). Згідно свідоцтва про народження (копії) серії [NUMBER] від 290103 року (а.с.9) позивач [PERSON] має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 08.01.2020 року за №10/02-15 до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , 1994 року народження - співмешканка; [PERSON] , 2015 року народження - патронат; [PERSON] , 2018 року народження - син, який перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою за №11/02-15 від 08.01.2020 року (а.с.10). З довідки виданої СТОВ «Обрій» за №3 від 22.01.2020 року вбачається, що [PERSON] працює в СТОВ «Обрій» робітником з 01 серпня 2019 року по теперішній час (а.с.26). Згідно з довідкою виданої СТОВ «Обрій» за №9 від 10.02.2020 року загальна сума доходу [PERSON] працюючого робітником у СТОВ «Обрій», за період з 01.08.2019 року по 31.01.2020 року без урахування аліментів, становить 19324 грн. 56 коп. (а.с.58). [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та отримує допомогу на дитину у розмірі 860 грн. (а.с.55). За даними виконавчої служби станом на 01.02.2020 року [PERSON] має 43937 грн. 18 коп. заборгованості по аліментам на утримання дітей від першого шлюбу (а.с.56-57). За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 р. та ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.27 цієї Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. В силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вирішуючи питання зміни розміру аліментів, суд має оцінювати, чи відбулися зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або отримувача аліментів, а також наявність інших обставин, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів. Проаналізувавши зазначені положення закону та встановлені обставини справи, давши їм належну оцінку, суд приходить висновку, що створення позивачем нової сім`ї, народження сина та відповідно збільшення у зв`язку з цим витрат, свідчить про зміну його сімейного та матеріального стану, що відповідно до вимог ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру стягнутих з позивача аліментів з 1/3 частки усіх видів заробітку до 1/5 частки, що буде сприяти належному забезпеченню обох неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] накористь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 420 грн. 40 коп.

Outcome: partial