overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

15 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2005 року. Неповнолітніх дітей сторони не мають. До 2009 року вони разом мешкали у будинку [ADDRESS]. Позивач зазначила, що причини припинення сімейних стосунків є непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Сторони не мають наміру поновлювати сімейні відносини. Вважає, що подальше життя та збереження шлюбу неможливе і буде суперечить їх інтересам і тому просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, на позовних вимогах наполягає, не заперчує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 11 липня 2005 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб, актовий запис №170. З 2009 року сторони припинили спільне проживання, оскільки у них в сімейних відносинах часто виникали непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Суд вважає, що шлюб між подружжям підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

15 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2006 року. Мають з ним неповнолітню донку [PERSON], [INFO]. Через те, що спільне життя між сторонами не склалося, 01 жовтня 2015 року сторони припинили мешкати разом. В даний час шлюбні відносини між ними не поновлено, спільне господарство не ведеться. Майновий спір відсутній. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На позовних вимогах наполягає, просить шлюб з [PERSON] розірвати (а.с.15). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просить розірвати шлюб з позивачем розірвати (а.с.14). Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 21 жовтня 2006 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 383. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.13) . Сторони припинили спільне проживання 01 жовтня 2015 року, позивач [PERSON] мешкає у [ADDRESS], а відповідач [PERSON] мешкає у [ADDRESS], що свідчить про те, що сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не пов'язані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Позивач [PERSON] наполягає на позові, відповідач [PERSON] визнав позов, не надав суду заперечень проти заявлених вимог, не заявив клопотання про надання строку для примирення с дружиною, що свідчить про його бажання розірвати шлюб. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

15 січня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 24.02.2015 року померла її мати [PERSON], на її майно відкрилася спадщина. За життя [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого остання заповідала їй все своє майно. До складу її спадщини входить квартира в м. Апостолове по вул.. Радянській, 22, Дніпропетровської області. Передбачений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки хворіла та проходила стаціонарне лікування в неврологічному відділенні в період з 17.08.2015 року по 28.08.2015 року. 09.10.15 року вона звернулася до нотаріуса з приводу подання заяви про прийняття спадщини, але їй було в цьому відмовлено, оскільки вона пропустила строк. Просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в зв»язку з пропуском строку з поважної причини. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 1272 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 24.02.2015 року. (а.с.10) Згідно заповіту від 07.10.2008 року [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно. (а.с.11) Відповідно до виписки з історії хвороби 2970/443 Апостолівської ЦРЛ [PERSON], [INFO], перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні з 17.08.2015 року по 28.08.2015 рік. (а.с. 17) Квартира в м. Апостолове по вул.. Радянській, 22, Дніпропетровської області, належить [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 27.09.2004 року (а.с.12) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Суд вважає, що позивач пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за необхідне надати позивачеві додатковий строк для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

15 січня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 07 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] [INFO] , якого просить залишити проживати з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 07 жовтня 2006 року перебувають у шлюбі. ( а.с.8). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( а.с.9). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

15 січня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2014 року, актовий запис № 201, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З грудня 2014 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових прчин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 20). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце його проведення (а.с. 22).За таких обставин з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 26 липня 2014 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітню дитину - дочку, [PERSON], [INFO] (а.с. 8). З грудня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

15 січня 2016 року позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 06 лютого 2010 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 30. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей син: [PERSON], [INFO] та дочка: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними почати виникати непорозуміння, конфлікти та сварки. Це призвело до того, що позивачка втратила почуття любові та поваги. З жовтня 2014 року вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернулася до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримала, надавши аналогічні пояснення вищенаведеним. Доповнила, що за час розгляду справи у суді між ними примирення не настало, відновлення та збереження сімї не відбулось, вони і надалі не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Вони абсолютно різні люди, з різними поглядами на життя, з різними життєвими цінностями, з різним ставленням до шлюбу та сімї. Вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, а тому просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив. Пояснив, що на його погляд збереження сімї є не можливим, вважає, що у них немає шансів для примирення та відновлення шлюбних відносин. Підтвердив той факт, що вони з жовтня 2014 року не підтримують сімейних стосунків, не проживають разом, припинили вести спільне господарство. Просить позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представленні по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів. У відповідності до ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 лютого 2010 року, який був зареєстрований Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 30. Від шлюбу у них є двоє дітей син: [PERSON], [INFO] та дочка: [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам малолітніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

15 січня 2016 року позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини, численні спроби взаєморозуміння виявилися марними. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу є дитина син [PERSON], [INFO] . Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву від 29.02.2016 року, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 29.02.2016 року, в якій вимоги позову визнав у повному обсязі, просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 21.10.2006 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрованийшлюб у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено актовий запис № 653, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Від шлюбу є дитина син [PERSON], [INFO] . Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

15 січня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони 26 вересня 1992 року зареєстрували шлюб, який було розірвано за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 06 серпня 2010 року, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони 26 вересня 1992 року зареєстрували шлюб, який було розірвано за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 06 серпня 2010 року (а.с.6), від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 17 липня 2002 року відділом РАГС м.Костянтинівки Донецької області (а.с.7). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

15 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 15074 грн. 79 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а/с 8). Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 30 листопада 2015 року утворилася заборгованість в сумі 15074 грн. 79 коп., з якої 2181 грн. 37 коп. - заборгованість по кредиту, 9199 грн. 38 коп. заборгованість по процентам, 2500 грн. заборгованість по комісії, 1194 грн. 04 коп. заборгованість по судовим штрафам, що підтверджується розрахунком (а/с 4-7). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір та витрати, повязані з оголошенням у пресі про виклик відповідача у судове засідання. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

15 січня 2017 року в с.Осівці Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Вишнева,17 в с.Осівці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Осівецької сільської ради Бучацького району, в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 15 січня 2017 року в с.Осівці Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 28 лютого 2000 року і посвідчений секретарем Осівецької сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачці; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

15 січня 2018 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.10.2010 року він є власником трикімнатної квартири № 5, що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, м-н «Діброва», буд. 18, Чернівецької області, де зареєстрована колишня дружина його сина [PERSON], яка вже більше року не проживає за зареєстрованим місцем проживання та її фактичне місце проживання за адресою: [INFO]. Реєстрація відповідача у даній квартирі заважає [PERSON] повноцінно нею користуватись, тому що він не зобовязаний узгоджувати з [PERSON] в майбутньому угоди щодо користування і розпорядження квартирою. Оскільки станом на 13.02.2018 року клопотань від позивача чи відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням (викликом) до суду не надходило, суд,

Outcome: approved