Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

16 вересня 2020 року, заявники [PERSON] та [PERSON] , як подружжя, яке має дітей, звернулися до суду з вищевказаною заявою, в якій, в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України, просили суд, розірвати їхній шлюб, укладений 22.11.2002 р. Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 70), в якому у подружжя народились діти : донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що сімейне життя між ними не склалось і відносини стали погіршуватись останніх 4 роки, на протязі яких подружжя не проживає разом через різні характери та погляди на сімейне життя і моральні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням та погіршення відносин між ними, а також втрати почуття любові один до одного, у зв`язку з чим, їхній шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, а розірвання шлюбу буде відповідати їхнім спільним інтересам та інтересам дітей. В судове засідання заявники не з`явилися, надавши до своєї заяви, клопотання, в яких просили суд, задовольнити їхню спільну заяву про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження, яку вони підтримали без участі кожного з заявників (а.с. 15,16). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Статтею 316 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Суд встановив, що офіційний шлюб між заявниками був зареєстрований 22.11.2002 р. Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 70), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.11.2002 р., в якому у подружжя народились діти : донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортами громадян України №№ [NUMBER] від 30.08.2018 р., [NUMBER] від 15.07.2020 р. та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.08.2010 р. відповідно (а.с. 5,12-14). З матеріалів справи вбачається, сімейне життя між подружжям не склалось і їхні відносини стали погіршуватись останніх 4 роки, на протязі яких подружжя не проживає разом через різні характери та погляди на сімейне життя і моральні цінності, наслідком чого стали непорозуміння по всім життєвим питанням та погіршення відносин між ними, а також втрати почуття любові один до одного, у зв`язку з чим, їхній шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу неможливо, а розірвання шлюбу буде відповідати їхнім спільним інтересам та інтересам дітей. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити моральним засадам суспільства, інтересам, свободам заявників та моральним засадам суспільства. Питання щодо розподілу судового збору в порядку ст. 141 ЦПК України заявниками у заяві не ставиться, а тому судом не розглядається.

Outcome: approved