Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

15.04.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Верхньодніпровської міської громади в особі Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області треті особі, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , і [PERSON] 03.05.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 06.08.2019 року . 06.08.2019 року розгляд справи відкладений за клопотанням позивача і представника позивача . Справа призначена до розгляду на 23.09.2019 року. 23.09.2019 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва для з`ясування питання щодо визначення всіх учасників розгляду справи. Справа призначена до розгляду на 28.10.2019 року. 28.10.2019 року в підготовчому судовому засідання за клопотанням позивача залучений до участі в розгляді справи співвідповідач [PERSON] . В підготовчому судовому засідання оголошена перерва для ознайомлення з позовними вимогами залученого співвідповідача. Справа призначена до розгляду на 19.11.2019 року. 19.11.2019 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засідання на 05.12.2019 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 05.12.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати, що нею строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини і визначити їй додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] у віці 69 років в м. Апшеронськ Апшеронського району Краснодарського краю, Російська Федерація, помер її чоловік [PERSON] . Спадкодавець на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із Ѕ частини житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . 27.03.2018 року вона і її сини звернулися до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 12.11.2018 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що спадкодавець помер на території Російської Федерації, де була відкрита спадкова справа № 85/2017 від 06.10.2018 року та на ім`я племінника спадкодавця було видане свідоцтво про право на спадщину на майно, яке перебувало на території Російської Федерації, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично викладені в матеріалах справи пояснивши, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки її чоловік проживав на території Російської Федерації, тісного зв`язку з нею не підтримував і позивачці не було відомо про смерть [PERSON] покійного вислав копію свідоцтва про смерть спадкодавця вже після закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини. Крім того позивачка була зареєстрована разом зі спадкодавцем на території України тому на їх думку позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Відповідач , представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився. Подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог не надав. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечував. Треті особі, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] і [PERSON] , в судове засідання не з`явилися подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. письмових пояснень суду не надали. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] у віці 69 років в м. Апшеронськ Апшеронського району Краснодарського краю, Російська Федерація, помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та свідоцтва про укладення шлюбу. Спадкодавець на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі із житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2017 року про право власності на жилий будинок. 27.03.2018 року позивач звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 12.11.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що спадкодавець помер на території Російської Федерації, де була відкрита спадкова справа № 85/2017 від 06.10.2018 року та на ім`я племінника спадкодавця було видане свідоцтво про право на спадщину на майно, яке перебувало на території Російської Федерації, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що як вбачається із копії свідоцтва про смерть, спадкодавець помер на території іншої країни. Згідно повідомлення «УКРПОШТА» від12.11.2018 року встановлено, що міжнародний рекомендований лист № RB006392424RU, відправник [PERSON] Краснодарський край, Апшеронський район п. Єрік, Росія, одержувач [PERSON] , [ADDRESS] надійшов до ВПЗ Верхньодніпровськ 21.03.2018 року та отриманий [PERSON] , [INFO] . Таким чином судом встановлено, що до 22.03.2018 року позивачка не могла звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не мала свідоцтва про смерть спадкодавця. Після отримання свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] . позивач відразу 27.03.2019 року звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того на території України спадкодавець був зареєстрований разом з позивачкою за однією адресою. Інший спадкоємець який прийняв спадщину, що розташована на території іншої держави, відповідач [PERSON] , не заперечує проти визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини. За наведених вище обставин причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними і вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. суд, вважає за можливе покласти на позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved