Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

15.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.12.2004р. сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини. На протязі всіх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, на підставі чого просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 03 грудня 2004 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 112. В судове засідання позивач не зявився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав письмову заяву від 03.12.2015р., в якій просив розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання зявилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Суд, заслухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 03 грудня 2004 року між сторонами був укладений шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 112 та було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб І-КИ № 319126 від 28.08.2015 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження І-КИ № 559443, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 28.08.2015 року (а.с. 5). З липня 2015 року сторони не ведуть спільне господарство та не мають спільного бюджету, між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з відповідачкою. Позов був поданий до суду 15 жовтня 2015 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved