Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

16 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач життям, здоров'ям та розвитком дитини не цікавиться, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов і просила його задовольнити. Представник третьої особи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). 15 квітня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с. 5). Згідно з довідкою № 3498 КП «Деснянське» Чернігівської міської ради від 06.07.2015, [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю (а.с. 6). Відповідно до характеристики Чернігівського дошкільного навчального закладу № 35 «БАРВІНОК», [PERSON], [INFO], відвідував дитячий садок № 35 «Барвінок» (випускник - 2010 року), вихованням [PERSON] займалась його мати, бабуся, дідусь. За весь період батько жодного разу не з'являвся у дитячому садку та не займався вихованням дитини (а.с. 21). Як убачається з довідки Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції від 09.07.2015 № 24/19, [PERSON] згідно виконавчого листа № 2/750/1618/13-750/4329/13-ц, виданого 07.06.2013 Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів у розмірі ? частки доходів щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], з червня 2014 року по даний час аліментів не отримувала (а.с. 7). Згідно з свідоцтва про реєстрацію реєстру жителів муніципалітету Гранади, [PERSON], [INFO], прописаний з 23 вересня 2011 року в кімнаті А, квартири [ADDRESS] (а.с. 8-10). [PERSON] зареєстрований разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-19). Відповідно до довідки № 230 від 17.06.2015 державного коледжу «АндресСеговія» Гранада, студент [PERSON], громадянин України, народився 16 жовтня 2004 року, вступив до коледжу 09 вересня 2011 року і навчається до сьогодні на 4-му початковому рівні, заняття відвідує регулярно (а.с. 21-22). Згідно довідки Дитячої поліклініки № 1 Чернігівської міської ради, [PERSON], [INFO], обстежувався в дитячій поліклініці № 1 м. Чернігова з народження до вересня 2011 року. На огляд в поліклініку дитину завжди супроводжувала мати. Батька з дня народження і до вересня 2011 року дільничний педіатр не бачила (а.с. 23). Виконком Деснянської районної у місті Чернігові ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON], [INFO], про що складений висновок, затверджений рішенням виконавчого комітетуДеснянської районної у м. Чернігові ради від 25.08.2015 № 149. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в їх сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на пояснення позивача та досліджені матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач фактично самоусунувся від виховання сина [PERSON], не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, не спілкується з дитиною, матеріальної допомоги на утримання не надає, участі у виховному процесі дитини не приймає, а тому є всі підстави для задоволення позову. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved