Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

16 січня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтуванні позовної заяви вказав, що 30.07.2013 року він передав відповідачу, згідно усної домовленості між ним та [PERSON] грошові кошти в розмірі 12700 гривень, відповідач зобов'язався повернути гроші протягом 1 доби. На підтвердження цієї події відповідач власноруч написав розписку, у якій підтвердив факт прийняття грошей. До теперішнього часу відповідач гроші не повернув, на вимогу позивача повернути грошові кошти відповідач не реагує, тому позивач просив стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 12700 гривень та витрати по сплаті судового збору, в розмірі 229,40 грн., що були сплачені ним при подачі позовної заяви. Позивач та його представник до судового засідання не з'явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, прохала позов задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] позичив у [PERSON] гроші у сумі 12700 грн., строком на одну добу. (а.с.5). Позивач [PERSON] свої обов'язки виконав та передав гроші [PERSON], що підтверджено власноруч написаною розпискою відповідача, відповідач порушив умови договору та гроші до теперішнього часу не повернув. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач зобов'язання, щодо повернення грошей не виконав, позов [PERSON] про стягнення суми боргу у розмірі 12700,00 гривень підлягає задоволенню. Статтею 4 ч. 2 п. 1 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що до позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», у 2014 році встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня 2014 року - 1218,00 гривень. Позивачем при подачі заяви сплачено 229,41 грн. судового збору та не доплачено судовий збір в розмірі 13,19 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 229,41 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а суму в розмірі 13,19 гривень - стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved