Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

16 червня 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування свої вимог посилається на те, що є власником нерухомого майна, розташованого по вул. Центральна, 199, у м. Нова Одеса Миколаївської області. У травні місяці 2017 р. звернулася до державного реєстратора з метою переоформити майно, а саме, перевести призначення будівлі для іншого цільового використання. Вказала, що їй в цьому відмовлено, оскільки 27 червня 2006 р. Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області на майно накладено обтяження у виді заборони. Підставою для такого обтяження був договір застави 2-873 від 2 серпня 2002 р. Стверджує, що договір застави не підписувала. З посиланням на ці обставини та ст.ст. 16, 391 ЦК України і ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» просила зняти обтяження щодо заборони на майно, яким є нежитлова будівля (критий ринок) райунівермаг, що розташований по вул. Центральна (Леніна), 199, в м. Нова Одеса Миколаївської області. У судове засідання позивач не зявилася, але її представник ([PERSON]І.) надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача - (Новоодеської державної нотаріальної контори), в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява від завідувача Новоодеської державної нотаріальної контори, в якій зазначено про те, що відповідач просить суд розглядати справу в їх відсутність, вищевказаний договір застави Новоодеська держнотконтора не посвідчувала, відповідно, не може надати суду пояснень з даного приводу. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 01.02.2002 року між АТ «[PERSON] (України)» та Новоодеським Госпрозрахунковим торговельно-закупівельним переробним підприємством було укладено кредитний договір № 78-2002 про надання останньому кредиту в розмірі 350\~000 грн. з умовою його повернення у строк до 31.07.2004 року з виплатою 32 % річних, а також штрафних санкцій (неустойки), передбачених цим кредитним договором. В забезпечення належного виконання Новоодеським Госпрозрахунковим торговельно-закупівельним переробним підприємством своїх зобовязань по кредитному договору, Новоодеською державною нотаріальною конторою 02 серпня 2002 року було посвідчено договір застави нерухомого майна № 2-873, предметом якого була будівля критого ринку /райунівермагу/, розташованого за адресою: м. Нова Одеса, Миколаївської області, вул. Леніна, 199. На момент укладення договору застави, відповідно до свідоцтва про право власності, власником заставного майна було Новоодеське Госпрозрахункове торговельно-закупівельне переробне підприємство,. 24.02.2006 року позивач [PERSON] набула у власність нежитлову будівлю (критий ринок) райунівермаг, що розташований по вул. Центральна (Леніна), 199, в м. Нова Одеса Миколаївської області відповідно до договору купівлі-продажу № 291, який був посвідчений приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Того ж дня відбулася державна реєстрація вказаної угоди. 27 червня 2006 р. реєстратором - Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, було накладено обтяження у виді заборони на будівлю критого ринку, підставою для такого обтяження був договір застави № 2-873 від 02.08.2002 року. 25.10.2007 року відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи - Новоодеського Госпрозрахункового торговельно-закупівельного переробного підприємства, що підтверджено витягом з безкоштовного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відомості про АТ «Кредит Банк», ЄДРПОУ 23627339 в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, що підтверджується витягом від 13.10.2017 року. Відповідно до\~ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України,\~власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності із\~ст.319 ЦК України,\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності позивачу, порушує та обмежує її права, як власника, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved