overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

16.05.2018 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: протягом тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків, відсутнє спільне для проживання почуття, їх нічого не об'єднує, а їх сім'я існує формально; фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2017р.; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

16.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 17.07.1999 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.07.1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 43418 грн. 09 коп. і судових витрат. Позов мотивовано систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 26.09.2017\~року між\~позивачем та\~[PERSON]\~Юрієвичем було укладено кредитний договір № 7240-308-850-2-17-Г, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 26939,66 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком з 28.01.2016 року по 25.09.2019 року (а.с. 5-6). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 23.03.2018 року становить 43418 грн. 09 коп., та складається з: 26939,66 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками за період з 26.09.2017 року по 23.03.2018 року 1360,06 грн., 2693,96 грн. суми комісійної винагороди за період з 26.09.2017 року по 23.03.2018 року та 12424,41 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

16.05.2018 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком [PERSON], яка є студенткою 1 курсу Львівського національного університету ім. Івана Франка, денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги на придбання канцелярських приналежностей, харчів, одягу, оплату гуртожитку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач та відповідач надали в судове засідання заяви, просять розглянути справу без їх участі, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд дослідивши подані докази, встановив що відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5), [PERSON] є студентом та продовжує навчання, що підтверджується копією довідки Львівського національного університету ім. Івана Франка від 02.02.2018 р. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, при продовженні ними навчання, до його закінчення, але не більше ніж до 23-х років, за умови, якщо вони в змозі надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивача, на утриманні якої знаходиться повнолітній син який навчається на денній, державній формі навчання, матеріальний стан відповідача, який спроможний надавати матеріальну допомогу та інші обставини згідно ст. 182 СК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього сина, син продовжує навчання, для забезпечення його належного рівня життя необхідна матеріальна допомога, отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

16.05.2018 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з\~ позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із своєю матірю. Відповідач є працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів нікому не платить. Ухвалою суду від 06.06.2018 провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення\~ сторін. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та не надав відзив на позовну заяву, та клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін у строк передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі. Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини за а.з. № 1 від 05.01.2016 р. (а.с. 9), відповідно до довідки з місця проживання (а.с. 10)\~ дитина проживає разом з матірю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає, аліментів нікому не платить Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача також слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

16.05.2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 08.08.1992 року. У даному шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Більше семи років вони з відповідачем разом не проживають. Можливості зберегти сім'ю немає. Спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе. Тому просить позов задовольнити. 06.08.2018 року по справі було відкрито провадження. Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися. 14.08.2018 року до суду надійшла письмова заява відповідача про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у його відсутності, просить прийняти рішення про розірвання шлюбу. 27.08.2018 року позивачка через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить справу розглянути у її відсутності. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.08.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим відділом ЗАГС виконавчого комітету Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи із встановлених судом обставин, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

16.05.2018 року представник позивача звернувся з позовом до суду, в якому просить надати [PERSON] додатковий строк тривалістю 30 днів для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], померлої 30 березня 2008 року в с. Тхорин, Овруцького району Житомирської області. Мотивує це тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, але своєчасно в шестимісячний строк не звернулася до державної контори для оформлення спадщини, оскільки не знала про існування державного акту на земельну ділянку . Представник позивача в позовній заяві просить справу розглядати у їх відсутність. Відповідач надав заяву\~ про розгляд справи без\~ представника сільської ради, позов визнає. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення\~ у підготовчому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON]\~ померла 30.03.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №089346 та є матір»ю\~ позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії\~ ЯД №261706. На час смерті\~ [PERSON]\~ відкрилася спадщина на земельну ділянку. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №2035/02-31 від 11.05.2018 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.8). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272\~ ЦК. При\~ відсутності\~ інших\~ спадкоємців\~ за\~ заповітом\~ і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також\~ відмови\~ від\~ її\~ прийняття\~ відповідачами\~ є територіальні громади в особі відповідних органів\~ місцевого\~ самоврядування\~ за місцем відкриття спадщини. З повідомлення Овруцької ДНК №2186/02-14 від 21.05.2018 р. видно, що після померлої 30.03.2008 року [PERSON], спадкова справа не заводилась, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини до контори не зверталися. Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON]\~\~ вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки не знала про існування державного акту на земельну ділянку, а тому суд вважає, що остання пропустила вказаний строк з поважної причини і їй слід надати додатковий строк у тридцять днів для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

16.05.2018 р. позивач звернувся у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 19.08.2017 року був укладений шлюб з останньою, у якому неповнолітніх дітей вони не мають. Зазначив, що спільне життя у них з дружиною не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов'язки, сім'я існує лише формально. 16.07.2018 р. у судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача та відповідачка подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, представник позивача - адвокат [PERSON] у заяві вказав, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначила, що визнає позов. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.08.2017 р., що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 19.08.2017 р. Червоноградським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області. Згідно позовної заяви та клопотань по суті справи, сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

16.05.2019 позивач, [PERSON] , звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 06 серпня 2010 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 821 зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини між ними припинилися з листопада 2017 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Просила, шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Ухвалою суду від 17.05.2019 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнав не заперечував проти задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 06 серпня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 821. Сторони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст.. 51 Конституції України та ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved