Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

15.07.2015 позивач звернулася у суд з даним позовом, який був уточнений і остаточно позивач просить суд ухвалити рішення та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини щомісячних доходів відповідача, до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свій позов позивач мотивує тим, що вона з лютого 2008 року по серпень 2015 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч по стану здоровя може і зобовязаний таку надавати, тому і предявлено до суду даний позов. В судовому засіданні позивач свій уточнений позов підтримала і повністю надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання зявився, уточнений позов визнав і не заперечує на його задоволення. Суд, заслухавши сторони, вивчивши письмові докази, з?ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити уточнений позов на підставі наступного. Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційного обовязку і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що дійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2008 по серпень 2015 р.р. ( а.с. 2), від якого мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 3), який знаходиться на утриманні позивача, про що підтвердили обидві сторони у процесц розгляду справи. Відповідач є працездатним, фізично здоровим, матеріально забезпеченим, бо має постійну роботу і заробіток, але утриманням дитини не займається, в добровільному порядку допомоги не надає, цим самим не виконує батьківських обовязків по утриманню сина. Інших дітей, окрім сина, а також інших утриманців, відповідач не має. Відповідно до приписів ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та розяснень, даних у пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку при стягненні аліментів у дробовому відношенні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, на підставі наданих суду доказів, пояснень сторін, з урахуванням вимог Конвенції ООН про права дитини, суд вважає, що з урахуванням того, що обоє батьків повинні забезпечувати дитину, з урахуванням матеріального стану сторін та стану їх здоровя, які є фізично здорові, працездатні, працюючі і маючі постійний заробіток, діючи в інтересах дитини та вирішуючи спір в межах розумності та справедливості, суд вважає, що уточнений позов щодо стягнення з відповідача аліментів у дробовій сумі, в розмірі ? частини щомісячних доходів відповідача, підлягає до задоволення. Тобто, оскільки відповідач є батьком [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на утриманні позивача, то з відповідача в користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина, до повноліття дитини, в розмірі ? частини щомісячних доходів відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць, та стягує такі з часу звернення позивача до суду, тобто з 15.07.2015. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує судовий збір, який становить 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved