Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

17.01.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Вимоги мотивує тим, що вона є співвласником вказаного житла на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2006. У будинку зареєстровані: співвласник - її рідний брат [PERSON] , її баба [PERSON] , та батько співвласників [PERSON] . Вказує, що відповідач [PERSON] у будинку не проживає з травня 2017 року, ніяких його особистих речей там немає. Жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням ніхто йому не чинив. Позивач змушена нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача у будинку. Формальна реєстрація відповідача в квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, обмежує її право власності, перешкоджає у повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, унеможливлює оформлення субсидії, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Крім того, зазначає, що її рідний брат [PERSON] , який є співвласником будинку не заперечує, щодо звернення до суду з даним позовом, про що підтвердив у письмовій заяві. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, у разі неявки відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через розміщення судового виклику на вебсайті суду, відзив на позов не подано. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у зв`язку з таким. Одна друга частина житлового будинку [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2006 (а.с.4,5), та одна друга частина вказаного житлового будинку належить [PERSON] , який подав заяву на підтвердження згоди на звернення позивача до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28.11.1996, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.7-10). Згідно з актом про відсутність особи за місцем своєї реєстрації проживання від 16.01.2020 (а.с.11) [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] , починаючи з грудня 2017 року. Особистих його речей у будинку не має. Даний акт складено у присутності співвласника [PERSON] . Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин. Позивач [PERSON] є співвласником житлового будинку [ADDRESS] , а відповідач, будучи зареєстрованим за вказаною адресою порушує право власності позивача, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у суді встановлено, що [PERSON] понад один рік без поважних причин відсутній по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за яким, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved