Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

16.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається із приватизованої земельної ділянки у розмірі 0,57 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернулася до суду для визнання права власності на спадщину, оскільки відсутній кадастровий номер на зазначену земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву №01-11/6 від 15.01.2018 року про розгляд справи за його відсутності. Не заперечують проти задоволення позовних вимог. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Кунцівською сільською радою Новосанжарського району від 10.06.1998 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,57 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території Кунцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с.6). Згідно довідки Клюсівської сільської ради Новосанжарського райолну Полтавської області №02-32/441 від 25.10.2017 року, належна покійній [PERSON] земельна ділянка площею 0,57 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2017 року (а.с. 3). [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.12.1959 року (а.с. 4), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 06.06.2017 року (а.с. 5). Згідно постанови Новосанжарської державної нотаріальної контори №2071/02-31 від 05.10.2017 року, після померлої [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа №159/2017 від 02.06.2017 року, із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], а також надійшла заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 10). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved