Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сокирянський районний сектор Управління ДМС в Чернівецькій області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням і зняття їх з реєстрації. В позовній заяві зазначає, що 22 жовтня 2014року придбав у відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартиру №15 за адресою Чернівецька о6ласть, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», будинок №22. На даний час відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялися, хоча фактично не проживають в ній з листопада 2014 року. Зазначає, що реєстрація місця проживання відповідачів в квартирі створює йому незручності та обмежує його права на користування квартирою, зокрема, він змушений сплачувати вартість комунальних послуг із розрахунку кількості зареєстрованих в квартирі мешканців. З огляду на зазначене, просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою, зобовязати відповідачів знятися з реєстраційного обліку у вищезгаданій квартирі, а у разі відмови відповідачів добровільно знятися з реєстрації просить зобовязати третю особу зняти відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку у квартирі. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити в повному обсязі; проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Жодних заяв чи клопотань суду не подавали, письмових заперечень на позов не надали. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Сокирянського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області у судове засідання не зявився, проте подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність у звязку із службовою зайнятістю, не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи неявку в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи і від яких не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі в судове засідання 23.02.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що на даний час позивач [PERSON] є власником квартири № 15 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», будинок №22, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 22 жовтня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №984 (надалі договір від 22 жовтня 2014 року) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №988571 від 22.10.2014 року (а.с. 7-8). Як вбачається із паспорта громадянина України [PERSON] серії КР № 194898, виданого Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, останній зареєстрований за адресою [INFO], мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS] (а.с.4-5). При цьому, згідно довідки №561 від 25.11.2014 року, виданої виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: Чернівецька область, мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS]. Згідно довідки КП «Новодністровський житловик» №4317 від 28.09.2015р. та відповідей з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Чернівецькій області від 22.12.2015р., у квартирі №15 за адресою Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», будинок №22, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], чоловік, та [PERSON], [INFO], донька. Як вбачається із договору від 22 жовтня 2014 року квартира № 15 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», будинок №22, належала на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (продавцям) до 22.10.2014р. на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Новодністровською міською радою Чернівецької області від 23.07.1997р., яке було зареєстровано Чернівецьким обласним бюро технічної інвентаризації 25.07.1997р. та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 20.10.2014р. (а.с. 7). В підтвердження того, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі № 15 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», будинок №22, позивач [PERSON] також надав акти обстеження на предмет проживання за період з червня по листопад 2015року, а саме акти від 30.06.2015р., 31.07.2015р., 31.08.2015р., 30.09.2015р., 30.10.2015р., 27.11.2015р., складені комісією у складі депутата Новодністровської міської ради Чернівецької області, представника КП «Новодністровський житловик» та мешканців будинку № 22 за адресою Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний» (а.с.10-15). Як зазначено у позовній заяві, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку знятися із реєстрації не бажають, фактично проживають за адресою: [INFO], бу.19-А, к.26. Доказів, які б спростовували твердження позивача [PERSON], відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суду не надано. При цьому, позивач [PERSON] зняти із реєстрації відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] без їх згоди не може, що підтверджується рішенням про відмову в знятті з реєстраційного обліку по заяві власника будинку № 1470 від 08.09.2015р. (а.с. 16). Відповідно до Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Обєктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 382 ЦК України квартира. Відповідно до ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Проаналізувавши зазначені вище норми законодавства України, суд приходить до висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Особи, які не є членами сімї власника квартири, відповідно до ст.158 ЖК України, користуються жилим приміщенням у будинку, що належить громадянові на праві власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Отже, суд приходить до висновку, що внаслідок укладення договору купівлі - продажу квартири № 15 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», будинок №22, право власності відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на зазначену квартиру припинено, а відтак, попередні власники втратили право користування житлом. При цьому, відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є членами сімї позивача і між ними та позивачем не укладено договору найму спірного жилого приміщення, а відтак, підстав для користування квартирою № 15 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», будинок №22, останні також не мають. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою № 15 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», будинок №22, підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі Закон) зняття з реєстрації здійснюється за заявою особи, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. При цьому, згідно ст. 11 цього ж Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Оскільки зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідним органом реєстрації на підставі заяви особи у звязку із винесенням, зокрема, судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тобто таке зняття з реєстрації може бути здійснено за заявою позивача на підставі судового рішення, відтак, не має підстав для задоволення позовної вимоги про зобовязання відповідачів знятися з реєстрації. Позовна вимога з матеріально-правової сторони це вимога позивача до відповідача з врахуванням ст. 16 ЦК України. Оскільки Сокирянський РС УДМС України в Чернівецькій області залучений до участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, то позовна вимога до Сокирянського РС УДМС України в Чернівецькій області як третьої особи задоволенню не підлягає. Окрім того, така вимога є передчасною, оскільки на момент звернення у вересні 2015року позивачу [PERSON] правомірно було відмовлено у задоволенні його заяви про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за відсутності підстави для такого зняття. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України із врахуванням, що позивач [PERSON] має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 6), а, отже, звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом у справах, повязаних з порушенням їхніх прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved