Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

15 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій формі в сумі 1200 грн. щомісячно, до досягнення нею 23 років. В обґрунтуванні позову посилається на те, що з 13 травня 1989 року по 20 червня 2017 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей. Найменша донька [PERSON] , [INFO] , на даний час навчається на 3 курсі, на бюджетній основі. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Самостійно вона не може утримувати повністю дитину, є потреба у додаткових коштах на проїзд до місця навчання, проживання, придбання одягу, харчування, підручників. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, проте в добровільному порядку спір вирішити не вдалося, що змусило її звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін, відповідачу роз`яснено право та встановленого термін для подання відзиву. 07 листопада 2019 року відповідач, в порядку ст.178 ЦПК України, подав до суду відзив в якому просить задовольнити вимоги частково. В обґрунтуванні відзиву посилається на те, що він не проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1200 грн. щомісячно, проте заперечує щодо кінцевого терміну їх сплати - до досягнення дитиною 23 років. Просить кінцевим терміном визначити день закінчення навчання в учбовому закладі - 30 червня 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася. 19 листопада 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, в зв`язку з неявкою сторін у справі. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі є батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 травня 2001 року.(а.с.8, 9) Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2017 року, шлюб між сторонами у справі розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 900 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] включно. (а.с.5-6) [PERSON] навчається на ІІІ курсі денного відділення Світловодського політехнічного коледжу ЦНТУ за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», на державній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою з місця навчання за №28 від 11 квітня 2019 року. (а.с.7) Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , має повних 18 років, продовжує навчання, ніде не працює, проживає разом з матір`ю та потребує матеріальної допомоги. Відповідач сплачував аліменти на підставі рішення суду до досягнення дитиною повноліття, має змогу надавати матеріальну допомогу дитині, як батько, до закінчення нею навчання і проти стягнення аліментів в розмірі 1200 грн. щомісячно не заперечує, у своєму відзиві визнав вимоги частково. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України). Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки, навчання дитини у Світловодському політехнічному коледжі ЦНТУ закінчується 30 червня 2020 року, то твердження відповідача щодо кінцевого терміну сплати аліментів на навчання є такими, що відповідають закону, а вимоги позивача в цій частині є безпідставними і в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача, за розгляд справи, мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial