Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

16.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача ВДВС Сторожинецького РУЮ, зазначала, що у червні 2015 року їй стало відомо, що в провадженні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції [PERSON] перебувають три виконавчі провадження, боржником в яких є її чоловік [PERSON] на загальну суму 1700 грн. 12.06.2015року державний виконавець ДВС Сторожинецького РУЮ [PERSON] разом з іншою невідомою їй особою прийшли до неї додому з приводу оплати боржником штрафу. Вона пояснила, що чоловік перебуває у відрядженні в місті Києві. Державний виконавець Кривко В.В. повідомив їй, що вона повинна оплатити штраф за чоловіка у розмірі 2178,00 грн., на що вона відповіла, що оплатить вказану суму у відділі ДВС, оскільки на той час не мала при собі такої суми грошей. [PERSON] разом з іншим чоловіком повідомили, що в такому разі підлягають конфіскації автомобіль та скутер. Коли вона відмовилась їх віддавати, державний виконавець Кривко В.В. забрав у неї мобільний телефон марки «Lenovo», який належав їй особисто та повідомив, що віддасть телефон після сплати боргу. Під час вилучення телефону державним виконавцем було складено акт, з яким її не було ознайомлено. Через декілька днів позивач прийшла до ВДВС Сторожинецького РУЮ для того, щоб оплатити штраф та забрати телефон, але державний виконавець Кривко В.В. в присутності її сина та працівників виконавчої служби повідомив їй, що телефон не поверне. Посилаючись на те, що рішенням Сторожинецького районного суду №723/2393/15-ц від 28.09.2015 року за нею було визнано право власності на мобільний телефон марки «Lenovo», вважає, що телефон у неї було вилучено незаконно, при цьому її права було порушено та вона зазнала моральних страждань, які були викликані незаконними діями представника відповідача, в звязку з чим постійно перебувала в напруженому та стресовому стані, свідком цих подій став її син, тривалий час вона не могла користуватися вилученим телефоном, що порушило звичний порядок її життя та вимушена була придбати новий телефон, а тому просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на ці ж обставини. Представник відповідача ВДВС Сторожинецького РУЮ [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що 12 червня 2015 року для виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] суми 1700 грн. він прибув в с. Панка по місцю проживання боржника, оскільки останній на виклики до ВДВС не зявлявся. Вдома боржника не було, тому на його пропозицію передати майно, належне боржнику, його дружина, позивач по справі [PERSON], передала мобільний телефон марки «Lenovo», заявивши при цьому, що він належить боржнику. Про це ним у присутності понятих було складено акт опису і арешту майна від 12 червня 2015 року. Вважає, що ним не були порушені права позивача, рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 4 листопада 2015 року скасовано рішення Сторожинецького районного суду від 28 вересня 2015 року, на яке посилається позивач в обґрунтування своїх вимог та яким було визнано право власності на мобільний телефон за [PERSON], а тому в задоволенні позову він просить відмовити. Суд знаходить, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції [PERSON] перебувало зведене виконавче провадження, боржником в яких є чоловік позивача - [PERSON] на загальну суму 1700 грн., що підтверджено дослідженням зазначеного виконавчого провадження. 12 червня 2015 року для виконання зведеного виконавчого провадження державний виконавець Кривко В.В. прибув в с. Панка по місцю проживання боржника [PERSON] та ним складено акт опису і арешту майна - мобільного телефону марки «Lenovo», що належить боржнику, під час якого були присутні поняті [PERSON], [PERSON] та дружина боржника [PERSON] Дані обставини підтверджені актом опису й арешту майна від 12 червня 2015 року. З рішення апеляційного суду Чернівецької області від 4 листопада 2015 року, яким скасовано рішення Сторожинецького районного суду від 28 вересня 2015 року в частині визнання права власності за позивачем на телефон марки «Lenovo», вбачається, що вилучення майна, що належить боржнику державним виконавцем Сторожинецького РУЮ 12 червня 2015 року було здійснене з дотриманням вимог, встановлених п.4 ч.2 та ч.5 ст.57, ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» процедури накладання арешту на майно та передачею його на зберігання. Позивачем не було доведено порушення цих норм. Отже, посилання позивача на рішення Сторожинецького районного суду від 28 вересня 2015 року, як на підставу своїх вимог про належність їй телефону та неправомірність дій представника ДВС Сторожинецького РУЮ, який не мав право на його вилучення, чим порушив її законні права, не заслуговують уваги. З показів свідка [PERSON], допитаного в судовому засіданні, вбачається, що він разом з державним виконавцем Кривком В.В. 12 червня 2015 року був присутній в господарстві позивача в с.Панка. [PERSON] запропонував позивачу [PERSON] передати йому для опису та арешту майно, яке належить боржнику [PERSON] [PERSON] передала мобільний телефон марки «Lenovo», заявивши при цьому, що він належить боржнику. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зважаючи на ту обставину, що позивач не довела порушення відповідачем норм ЗУ «Про виконавче провадження» та як наслідок цього порушення спричинення їй моральної шкоди, у задоволенні її позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed