Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

16.08.2018 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив: - зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] його будинком №4 по провул. ІІІ-й Огородній, в м.Борисполі Київської області, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: відкрити дверний прохід між кімнатами 1-6 та 1-7 згідно технічного плану; - заборонити [PERSON] без письмової згоди [PERSON] вчиняти будь-які перебудови чи переобладнання в будинку №4 по провул. ІІІ-й Огородній в м.Борисполі Київської області; - надати в користування [PERSON] згідно технічного плану приміщення житлова кімната 1-5 площею 23,7 кв.м. в будинку №4 по провул. ІІІ-й Огородній в м. Борисполі Київської області (а.с.3-5). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 квітня 1986 року він одружився з [PERSON], у якою на час одруження був син [PERSON], відповідач у справі. Позивач зазначає, що у шлюбі була отримана земельна ділянка та побудований будинок, право власності на який 24 червня 1994 року зареєстровано за позивачем. Також зазначив, що відповідач з сімєю проживає в будинку, якому виділили велику кімнату, згідно технічного плану це приміщення 1-5 площа 23,7 кв.м. Відповідач користувався вказаною кімнатою, проте хоче забрати в своє користування ще одну кімнату згідно технічного плану кімната 1-6, яку займає хвора дружина позивача. Так, позивач зазначив, що дружина захворіла і з листопада 2015 року знаходиться на обліку в психіатра, з 21.04.2016 їй надано першу групу інвалідності, потребує постійного догляду. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №172ц від 13.02.2016 дружина позивача [PERSON] страждає на деменцію внаслідок хвороби Альцгеймера, за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними не може. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2016 визнано його дружину недієздатною та встановлено над нею опіку, позивачем призначено опікуном. Позивач зазначає, що дружина постійно знаходиться під його наглядом, займає кімнату згідно технічного плану 1-6, він знаходиться рядом в кімнаті 1-7, і таке розміщення є зручним, оскільки вхід в кімнату, яку займає дружина, через кімнату, яку займає позивач, що дає можливість, особливо в нічний час, контролювати її поведінку. Позивач стверджує, що через негаразди з сімєю сина, дружина якого провокує його на скандали, він не раз звертався в правоохоронні органи. Відповідач зайняв кімнату, в якій знаходилась дружина позивача, не подумавши, що це буде незручно для матері відповідача, а також самовільно без його згоди робить перепланування в будинку. Внаслідок цього позивач вимушений звернутись до суду для усунення перешкод у здійсненні права на користування та розпорядження належним йому майном. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 серпня 2018 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.28). Ухвалою суду від 09 листопада 2018 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, залучено співвласника будинку - [PERSON], а також орган опіки та піклування Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради (а.с.38-39). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив про те, що усі перебудови в будинку здійснені з дозволу позивача. Він з родиною проживає в будинку позивача, співвласником якого є його хвора матір. Вони з родиною займали кімнати 1.5 та 1.3. В них була домовленість, що він займе кімнати 1.5 та 1.6, для чого обладнати прохід між кімнатами та закриті дверний прохід між кімнатами 1.6 та 1.7. На виконання цієї усної домовленості, в той час , як позивач був на роботі, вони винесли речі з кімнати 1.6 та закрили дверний прохід між кімнатами 1.6 та 1.7. Власне житло не придатне для проживання, на даний час в ньому здійснюється ремонт. Позов не визнає тому, що позивач до сварки погоджувався на переобладнання. Треті особи [PERSON], представник Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради в призначене суде засідання не явились. В підготовчому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримав. Заслухавши представника позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи та надані сторонами документи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема у ст.82 цього Кодексу. Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог ч.2 та 6 ст.81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а також, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 02.02.1988 №20а «Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності» позивачу [PERSON] було надано в безстрокове користування земельної ділянки в м.Бориспіль по вул. ІІІ провул. Городньому, 4 (а.с.10). 15 лютого 1988 року між виконавчим комітетом Бориспільської міської ради та позивачем [PERSON] був укладений Договорів про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності, який 27 травня 1988 року був посвідчений нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори [PERSON], за змістом якого позивачу відповідно до вищевказаного рішення виконкому Бориспільської міської ради №20а від 02.02.1988 року, подається земельна ділянка в безстрокове користування до будівництва жилого будинку №4 по ІІІ провул. Огородньому, а позивач [PERSON] взяв на себе зобовязання побудувати одноповерховий цегляний будинок, а також зазначені в ньому надвірні будівлі (а.с.12-13). Згідно з довідкою, виданою Бориспільським міжміським бюро технічної інвентаризації, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності від 15.02.1988 року, посвідченого Бориспільською держнотконторою 27.05.1988 року, реєстровий №1341, за позивачем [PERSON] на праві власності цілий жилий будинок №4 по ІІІ провул. Огородній в м. Борисполі Київської області (а.с.11). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №673130 позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0600га, розташована за адресою: Київська область, м.Бориспіль, ІІІ провул.Огородній, буд.4, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, з кадастровим номером 3210500000:09:0420013 (а.с.14). Зазначене нерухоме майно було набуто позивачем у шлюбі з [PERSON] (дошлюбне прізвище -Бойко) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІБК-286725 від 24 квітня 1986 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.19-на звороті,. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2016 року [PERSON], [INFO], було визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, призначено позивача [PERSON] опікуном недієздатної дружини [PERSON] Згідно з даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в київській області (а.с.26 на звороті) відповідач [PERSON], [INFO], з 16.10.1996 року значиться зареєстрованим в [INFO] по ІІІ провул. Огородній, 4 в м. Борисполі, в належному позивачу будинку. Згідно з даними технічного паспорта на жилий будинок індивідуального житлового фонду по ІІ провул. Огородньому, 4, виготовленому 20.07.1994 року (а.с.15-17) жилий будинок 1988 року забудови складається з 4-х жилих кімнат: 1.3 площею 11,9 кв.м., 1.5 площею 23,7 кв.м., 1.6 площею 12,5 кв.м., 1.7 площею 12.1 кв.м. (а.с.16,17). Згідно з поверховим планом будинку жилі кімнати 1.6 площею 12,5 кв.м. та 1.7 площею 12.1 кв.м. є суміжними кімнатами, вхід в жилу кімнату 1.6 здійснюється через жилу кімнату 1.7 (а.с.16). Як визнано сторонами, та підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], позивач з дружиною займав вищевказані жилі кімнати 1.6 площею 12,5 кв.м. та 1.7 площею 12.1 кв.м., в той час, як визнано відповідачем [PERSON], він з родиною займав жилі кімнати . 1.5 площею 23,7 кв.м. та 1.3 площею 11,9 кв.м.. Відповідачем [PERSON] визнано та підтверджується показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що відповідач здійснив переобладнання в належному позивачу будинку та закрив дверний прохід між жилими кімнатами 1.6 площею 12,5 кв.м. та 1.7 площею 12.1 кв.м. Крім того, відповідачем визнано, що він звільнив спірну кімнату 1.6 кв.м. від належних позивачу та його дружині [PERSON] речей. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1,2 та 3 ст.156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому поряд Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Встановлено, що письмовий договір щодо порядку користування належним позивачу жилим приміщенням відповідачем [PERSON] та членами його родини, не укладався. Будь-яких належних доказів, що відповідач [PERSON] отримав згоду власників будинку, зокрема позивача, на зміну порядку користування жилими приміщеннями будинку, а також на будь-які переобладнання в будинку, зокрема закладення дверного проходу між кімнатами 1.6 та 1.7, з метою зміни такого користування, суду надано не було. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також\~ відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . С уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що необхідно усунути перешкоди позивачу в користуванні належним йому жилим будинком: зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні будинку, шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: відкрити дверний прохід між кімнатами 1-6 та 1-7 згідно технічного плану, та заборонити відповідачу без письмової згоди вчиняти будь-які перебудови чи переобладнання в будинку, а також, враховуючи волю позивача надати відповідачу в користування визначену позивачем житлову кімнату 1-5. На думку суду, таке рішення буде ефективним способом захисту порушених прав позивача. У відповідності до\~ ст.\~141\~ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору\~ в сумі 1057 гривень 20 копійок (а.с.1,2), підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved