Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

16 жовтня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.05.2017 року в розмірі 12533,24 гривні та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102,00 гривні. Посилаючись на те, що відповідно до укладеного 29.05.2017 року між сторонами кредитного договору № б/н [PERSON] (відповідач) отримала кредит у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана відповідачем заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на сайті, складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 17.09.2020 має заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 12533,24 грн. Ухвалою судді від 01.12.2020 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 24.12.2020 року. Ухвалою судді від 24.12.2020 року розгляд справи було відкладено на 19.01.2021 року для повторного повідомлення відповідача. В призначене судове засідання 19.01.2021 року позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До позовної заяви додано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. ст.128-130 ЦПК України. Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, [PERSON] , не надала. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшла. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 19.01.2021 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази: копії анкети - заяви позичальника від 29.05.2017, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», розрахунок заборгованості [PERSON] , на 17.09.2020 року та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] , кредитного договору № б/н від 29.05.2017 відповідач отримав у позивача (АТ КБ «ПриватБанк») кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір складається із анкети - заяви клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Підписана відповідачем заява, разом з вказаними документами, становлять між банком та клієнтом договір, про що зазначено у заяві з підписом [PERSON] . При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, підтвердив факт отримання загальної інформації про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». З наданого банком розрахунку вбачається, що відповідач [PERSON] , порушила умови договору, не сплачувала нараховані банком відсотки, не погашав взяту суму кредиту, унаслідок чого у нього, станом на 17.09.2020, утворилась заборгованість у розмірі 12533,24 грн., яка складається з: - 9788,96 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 2744,28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростував докази, надані банком щодо цього факту. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним 29.05.2017 між сторонами, то з неї на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути заборгованість в розмірі 12533,24 грн., а також сплачений позивачем судовий збір (мінімальний, який передбачений законом, сплачений позивачем).

Outcome: approved