overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 30.05.2013р. помер іі дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельні ділянку, що розташована на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємицею за заповітом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з відсутністю (втратою) правовстановлюючого документу, а саме державного акту про право власності на земельну ділянку, про що було оголошено в районній газеті Колос. В судове засідання позивачка не зявилась, направила до суду телефонограму (а.с.41), просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала заяву. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, про що надав відповідну заяву за №143 від 28.10.15р. (а.с.40). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померлий 30.05.2013р. [PERSON]Г.(свідоцтво про смерть а.с. 9) був власником земельної ділянки, яка розташована на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 24), після смерті спадкодавця [PERSON] позивачка являється спадкоємицею за заповітом (а. с. 10), має намір успадкувати майно померлого, однак не має змоги цього зробити у звязку з відсутністю (втратою) правовстановлюючих документів, а саме державного акту про право власності на земельну ділянку. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 30.05.2013р., був власником земельної ділянки, яка розташована на території Новофастівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємиця за заповітом має намір успадкувати майно, тому з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельні ділянки, які належали померлому.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі. Зазначає, що [INFO] року померла її мама [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку за номером [ADDRESS] який належав їй на підстав свідоцтва про право власності. Спадкоємцями після смерті матері є вона та її брат. Вказує, що прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини, однак оформити право на спадщину стало неможливо, так як у свідоцтві про право власності на житло вказано ім'я матері «[PERSON]», а не «[PERSON]». Просить встановити, що свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться по [ADDRESS] видане Дослідним господарством «Перемога» 28.02.2002 року на ім'я [PERSON] належить [PERSON]. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав, просив її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], представники ДП «ДГ «Перемога» Волинської ДСГДС ІСГ Західного полісся НААН» та комунальне підприємство «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 30.01.2014 року померла мати заявника - [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про смерть (а.с.3). У свідоцтві про право власності на житло від 28 лютого 2002 року виданого дослідним господарством «Перемога», вказано ім'я матері заявника як «[PERSON]» (а.с.4). Водночас, у свідоцтві про народження матері заявниці вказано ім'я «[PERSON]» (а.с.5), у свідоцтві про укладення шлюбу зазначено ім'я матері заявниці як «[PERSON]». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розбіжність в написанні ім'я матері заявниці у свідоцтві про право власності виникла внаслідок помилки, допущеної при його оформленні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 13.10.2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву, згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої проти позову не заперечував та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 23.10.2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №553. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, з січня 2011 року сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] звернулася в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначила, що 24 грудня 2008 року померла її тітка [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті тітки залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є вона [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що в сільській раді їй пояснили, що вона вступила у фактичне управління спадщиною і може в будь-який час її оформити, оскільки спадкодавець перед смертю тривалий час хворіла, вона її доглядала, після смерті похоронила, розпорядилася її речами та доглядає за майном померлої. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини шість місяців. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 28.10.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 24 грудня 2008 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.6,8), спадкоємцем по заповіту якої є [PERSON] (а.с.7), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 24.11.2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], на теперішній час в суді вирішується питання про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач протягом тривалого часу матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4), копією свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 5), довідкою з місця мешкання (а.с. 6). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду тобто з 15.10.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, зазначала, що від шлюбу з відповідачем має дітей [PERSON],08.12.2000 р. н. та [PERSON], 23.07.2008 р. н. Діти знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У звязку із цим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до повноліття дітей. Позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання їм судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON],08.12.2000 р. н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 021936 (а.с.5) та [PERSON], 23.07.2008 р. н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №079234 (а. с.6). Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 15.10.2015 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 487,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 28 серпня 2009 року. Позивач у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 28.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ № 047886 від 28.08.2009 року (а.с. 2). Від шлюбу в сторін народилася донька Марія, [INFO] (а.с.3). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

15.10.2015 року Авер»янова [PERSON], яка діє за дорученням від [PERSON] звернулась в інтересах [PERSON] до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Бериславське АТП-16537» про скасування рішення спостережної ради та поновлення на роботі, Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні проголосити його вступну та резолютивну частини, що у повній мірі узгоджується з вимогами, викладеними в ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 218, ч. 2 ст. 222 ЦПК України. Відповідно до ст. 124 Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст.ст.233-235 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

15.10.2015 року, а уточнивши вимоги 19.11.2015 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить: -«Прийняти рішення, яким усунути перешкоди по здійсненню права власності шляхом визнання [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]» (а.с.а.с.3-4,24-25) Свою вимогу мотивує тим, що він є власником будинку [ADDRESS] в якому також зареєстровано [PERSON]. Реєстрація відповідача позбавляє його можливості розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.35) Від представника Подільського районного відділу в м.Києві ДМС України в м.Києві ГУ ДМС України, надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.(а.с.34) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 16.11.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

15.10.2015 року в суд надійшла позовна заява ПАТ «Альфа - Банк» (далі - Банк ) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 240 215,98 грн., з яких: -170 011,59 грн. - заборгованість по кредиту; - 70 204,39 грн. - проценти за користування коштами в період з 01.06.2008 року по 01.08.2013 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №490061095 від 01.04.2008 року (далі-Договір), Банк надав [PERSON] кредит в сумі 9 611,80 дол.США строком по 01.04.2015 року, а також передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами. Умови Договору відповідачка належним чином не виконує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.70) Відповідачка також не з»явилася в попередні судові засідання, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

15.10. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 04.05. 1991 року Пустомитівським РВ ЗАГС Львівської області, актовий запис № 29. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 04.05. 1991 року. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії І СГ № 460707 від 04.05. 1991 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved