overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на житло, а саме домоволодінням №15 по вулиці Норільській в м. Кривому Розі. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно договору Дарування від 14.09.2013 року їй належить домоволодіння № 15 по вул. Норільська у м. Кривому Розі Дніпропетровської області з господарськими будівлями та спорудами. При укладанні договору відповідач зобовязувався добровільно знятися з реєстрації, але цього так і не зробив. Комунальні послуги відповідач не сплачує та домоволодінням не користуються. В звязку із даними обставинами позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, позивач, просить суд ухвалити рішення котрим усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме домоволодінням №15 по вулиці Норільська в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням. В судове засідання позивач не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленному законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 14.09.2013 р. [PERSON] є власником домоволодіння №15 по вулиці Норільській в м. Кривому Розі, - а.с.6-7,4-5. У вищевказаному житловому будинку зареєстровані позивачка та [PERSON], - а.с.2. Згідно акту від 11.11.2016 року, [PERSON] з січня 2006 року за вказаною адресою не проживає, - а.с.3. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, позов слід задоволити та у звязку з втратою права власності визнати [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням №15 по вулиці Норільська в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області. На підставі ст.ст.319, 391 ЦК України, ст.71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини де вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.02.2013 року. Від фактичних шлюбних відносин, які тривали після розірвання шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з нею. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходе такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 12.12.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.02.2013 року. Від фактичних шлюбних відносин, які тривали після розірвання шлюбу мають неповнолітнього сина, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лагодівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], який не працює, має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], 2010 року народження та з врахуванням вимог ст.182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 04.03.2006 року було укладено шлюб, від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дітей не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей на користь матері дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 04.03.2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, а.с. - 7, відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача, сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дітей, а.с. 8, 9. Діти проживають з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою, а.с. - 10. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання дочки, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і пояснила, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON], який був розірваний рішенням Галицького районного суду від 27.07.2016 року. Від спільного проживання у них народилася дитина: дочка, [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працездатний, працює в ДП ВО «Карпати», інших утриманців немає, і зобовязаний утримувати дитину до її повноліття. Вона самостійно не може забезпечити всім необхідним дочку, окрім того дочка має вроджену ваду серця пролапс мітрального клапану, метабілочна кардіопатія, що потребує обстеження та лікування. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково і просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача, пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Галицького районного суду від 27.07.2016 року, що видно з копії виписки з рішення (а.с.4). В шлюбі народилася дочка, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), який змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], що видно з копії свідоцтва про зміну імені (а.с.18). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 ч.2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як встановлено в судовому засіданні батько дитини відповідач по справі є працюючим, має постійний дохід. Суд враховує, що дитина, згідно довідки № 501 від 19.01.2017 року поліклініки Галицької ЦРЛ має захворювання пролапс мітрального клапану, метаболічна кардіопатія, а тому позов слід задовольнити повністю. В звязку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти в розмірі однієї третини його заробітку щомісячно на утримання дитини: дочки, [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача державне мито в доход держави. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. На підставі вищенаведеного, ст.ст.150, 180-183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 15.10.2012 року в Крилосівській сільській раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], 06.11.2012р.н., який на даний час проживає з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, виникають сімейні конфлікти. Відсутня взаємна повага один до одного, все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї, разом не проживають. Тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.10.2012 року в Крилосівській сільській раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 165720 від 15.11.2016 року (а.с.5). У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], 06.11.2012р.н. (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 23.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, фактично відносини припинились після народження дитини. Відповідач у нетверезому стані проявляв в сторону позивача агресію, принижував та ображав її. З грудня 2014 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1\~200,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що в шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося, і в 2015 році розійшлися, спільно не проживають. Вона звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу. Син проживає разом з нею, вона самостійно утримує та доглядає дитину, однак зараз важко матеріально утримувати сина одній. Відповідач, [PERSON] працездатний, працює неофіційно на сезонних роботах, інших утриманців не має. А тому зобовязаний утримувати дитину, проте грошових коштів на сина не надає, а відтак вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 15.10.2012 року в виконавчому комітеті Крилосівської сільської ради Галицького району, актовий запис № 6 (а.с.5), копією свідоцтва про народження підтверджується, що відповідач, [PERSON] є батьком: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В звязку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1 200 грн. щомісячно на утримання дитину до досягнення ним повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

16.11.2016 року Березанським міським судом Київської області винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Проте, під час ухвалення зазначеного вище рішення, судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. В судовому засіданні [PERSON] не заперечувала проти винесення додаткового рішення. Відповідач [PERSON], бувши належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, до зали суду не зявився, тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності. Судом встановлено, що при винесенні вказаного рішення від 16.11.2016 року судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

16.11.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17.11.1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають дитину, яка на даний час повнолітня. Неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені 2012 року через відсутність порозуміння. Його особистим інтересам суперечить надходження з відповідачкою в юридичному шлюбі. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 17.11.1990 року зареєстрували шлюб. (а.с.4). Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

16.11.2016 року до суду із даною заявою звернувся [PERSON]. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], жительку с.Бітля Турківського району Львівської області, та [PERSON], [INFO], жительку села Бітля Турківського району Львівської області, недієздатними та встановити над ними опіку, призначивши його опікуном. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. В судовому засіданні представник Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської області заяву підтримав, просить її задовольнити, зважаючи на стан психічного здоров'я [PERSON] та [PERSON]. Вислухавши заявника, представника Бітлянської сільської ради Турківського району Львіської області, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, отримавши висновки судово-психіатричних експертиз, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка та жителька села Бітля Турківського району Львівської області, та [PERSON], [INFO], уродженка та жителька села Бітля Турківського району Львівської області, страждають стійким хронічним психічним розладом у формі глибокої розумової відсталості, за своїм психічним станом не можуть усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребують опіки. Наведені вище обставини підтверджуються висновками судово-психіатричних експертиз № 62 та № 63 від 10.02.2017 року, не довіряти яким підстав немає. В силу ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи те, що виконком Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської області, який є органом опіки і піклування, просить призначити опікуном [PERSON] та [PERSON] їх батька, [PERSON], суд вважає необхідним це подання задовольнити. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved