Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

16.09.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2005 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, уваги та часу вихованню дітей не приділяє. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньок [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. Відповідачем [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки від свого доходу, так як він є інвалідом ІІІ групи, тому має стабільний дохід у виді пенсії по інвалідності, на даний час він не працевлаштований та проживає разом із батьками. Крім того, на даний час уклав інший шлюб і його дружина вагітна. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням суду від 10.08.2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 2). З свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ЕГ № 084408 від 05.11.2008 року (а.с. 5), та [PERSON], [INFO], серії І-ЕГ № 019473 від 01.02.2006 року (а.с. 6) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. З пояснень позивача та довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщення, будинку осіб № 422 від 11.08.2016 року (а.с. 7) суд встановив, що діти перебувають на утриманні позивачки, проживають разом з нею, що не заперечується відповідачем, відповідач [PERSON] не працює, однак отримує пенсію по інвалідності, тобто отримує стабільний дохід, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення ними повноліття, а також стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір. На думку суду, саме 1/3 частка від доходу буде достатньою для утримання неповнолітніх дітей , а не 1/4 частка.

Outcome: partial