Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

15 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. У судовому засіданні позивач та його представник, яка діє на підставі довіреності підтримали позовні вимоги та прохали їх задовольнити. В обгрунтування позовних вимог позивач пояснив, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], яка за свого життя отримала право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом. На момент смерті бабусі, спадкоємцєм першої черги , який був зареєстрований та проживав з нею буз її син, а його батько [PERSON], який фактично прийняв спадщину після її смерті, проте отримати документи на спадкове майно не встиг, так як раптово помер [INFO] року. Батько за свого життя також отримав право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом .Таким чином до складу спадкового майна його батька , ввійшло право на земельну частку (пай), яке належало як його матері так й його. Його батько [PERSON] був зареєстрований та мешкав разм з ним, до дня своєї смерті [INFO] року. Також разом з померлим були, і є зареєстровані брати та мати [PERSON] де мешкають і потеперішній час. Мати [PERSON], брати [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися на його користь. Таким чином, він є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. На момент смерті батька йому виповнилося 6 років, а тому в силу того, що був малолітньою дитиною, не знав про наявність у нього спадкового майна. 20 серпня 2015 року від юридичної особи ТОВ «Перфекта-Д» він дізнався про наявність спадкового майна у вигляді земельних часток (паїв), що залишилися після смерті батька і не були ніким прийняті у спадщину. Проте, оригінали сертифікатів на право на земельні частки (паї) виявлені не були і йому невідомо де вони можуть перебувати і за яких обставин втрачені. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, на спадкове майно після смерті батька, він звернувся до Шевченківської державної нотаріальної контори, яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки частки (паю) та рекомендовано звернутися до суду. Про втрату державних актів було зроблено оголошення в районній газеті «Краєвид» від 23 січня 2016 року №№ 7-8 (1625-1626). Він фактично прийняв спадщину після смерті батька та вступив в управління та володіння спадковим майном, зокрема житловим будинком, речами домашнього вжитку, правовстановлюючими документами, так як він був, і є зареєстрованим на момент смерті батька та проживав, і проживаю по цей час в цьому ж будинку по [ADDRESS]. Оформити спадщину в адміністративному порядку виявилося неможливим. Тому звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на земельні частки (паю) в порядку спадкування за законом після смерті батька. В судове засідання представники Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з'явився, нада до суду письмову заяви про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Представник Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON],[PERSON], [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі в подальшому прохала про розгляд справи за своєї відсутністю. Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.в Згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про народження (серії [NUMBER], виданого Олександрівською сільською радою Чугуївського району Харківської області 9 лютого 1963 року) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року. Матір'ю в казаному свідоцтві вказано відповідно: [PERSON]. Свідоцтвом про народження (серія [NUMBER], виданого Петропільською сільською радою Шевченківського раойну Харківської області від 1 травня 1994 року) засвідчено той факт, що [PERSON] народився [INFO] року. Батком та матір'ю позивача в вказаному свідоцтві вказано відповідно: [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтв (серія [NUMBER] виданого [INFO] року та серія [NUMBER] виданого 17 травня 2000 року виданих Петропільською сільською радою Шевченківського району Харківської області), [PERSON], померла [INFO] року, [PERSON], помер [INFO] року. З довідки № К-13/0-10/6-16 відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 26 січня 2016 року та довідки № 63 виданої директором ТОВ «ПЕРФЕКТА-Д» від 20 вересня 2015 року, вбачається, що на ім'я [PERSON], та [PERSON] були зареєстровані сертифікати ( серія [NUMBER], [NUMBER] ) згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] від 07 лютого 1997 року, та за [NUMBER] від 05 лютого 1997 року, про що є підпис власників про отримання. Земельні частки (паї) розміром 7.26 кожна умовних кадастрових гектари розташовані на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області по реформованому КСП «Надія».Також зазначено, що виготовлення дублікату сертифікату неможливо, та для вирішення даного питання запропоновано звернутися до суду. Вищезазначені сертифікати на право земельні частки (паї) були втрачені про, що зроблено повідомлення в районну газету «Краєвид», №7-8 (1625-1626) від 23 січня 2016 року (а.с.10). Довідками №200, №399 видані Петропільською сільською радою Шевченківського району Харківської області від 02 липня 2015 року, засвідчено, що [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], який помер [INFO] року, значилися зареєстрованими та постійно проживали до дня своєї смерті в [ADDRESS], разом з ними були зареєстровані і мешкають їх родичі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - позивач за справою. Листом за №02-28/681 Шевченківської райдержадміністрації Харківської області від 23 березня 2016 року, позивачу відмовлено в видачі дублікатів сертифікатів на земельні частки (паї) замість втрачених, в зв'язку з їх відсутністю та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на земельні частки (паї). З відповіді №50/01-16 Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області від 23 лютого 2016 року вбачається , що видати свідоцтво про право на спадщину на земельні частки (паї) у разі відсутності правовстановлюючих документів на вищезазначене майно, не вбачається можливим, згідно п.п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Для вирішення даного питання позивачу запропоновано звернутися до суду. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чине законодавство, зокрема, і правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року . Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця. Стаття 524 Цивільного кодексу УРСР передбачає що спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу УРСР предмети звичайної обстановки і вжитку переходять до спадкоємців за законом, які проживали спільно з спадкодавцем, незалежно від їх черги і спадкової частки, якщо вони проживали з спадкодавцем до його смерті не менше одного року. За правилами ст. 549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він- фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для прийняття спадщини необхідно , щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Таким чином суд дійшов висновку , що [PERSON] успадкував право на земельну частку (пай) що належало його матері [PERSON] відповідно до вимог діючого на час відкриття спадщини правовідносин, в свою чергу позивач має право на отримання спадщини після смерті свого батька . Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини на його користь , визнання за ним права власності не порушає нічиїх інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved