Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

16.06.2017 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просить, відповідно до уточнених позовних вимог, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у розмірі 1/6 частини. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги у розмірі 1/6 частини визнає. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 19.08.2006 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №465, який рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2011 року розірвано. Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого, батьком записаний [PERSON] - відповідач у справі. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з відповідача [PERSON], за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2007 року, стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\5 частини доходу. Також відповідач [PERSON] має ще неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на наведене суд вважає, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню, та враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін по справі, зважаючи на передбачений законом обов'язок батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини щомісячно, які відповідач має можливість виділяти. Відповідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved