Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

16.07.2015 позивач звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» заборгованість у розмірі 60 385,61 гривень за кредитним договором №ІКAPNABG.190325.001 від 06.11.2013. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №ІКAPNAIG.96301.001 від 08.02.2013 відповідач [PERSON] отримав кредит на споживчі цілі у вигляді строкового кредиту розмірі 58 410,00 гривень строком до 07.02.2018 зі сплатою відсотків у розмірі 15,50% річних. В забезпечення виконання зобов'язання 08.02.2013р. було укладено договір поруки №PX029031.96314.001, за яким відповідач [PERSON] зобов'язувалась відповідати за виконання зобов'язань відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати щомісяця кредит, комісію та відсотки, з 1-го по 10-те число кожного місяця Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує та станом на 13.03.2015 має заборгованість у сумі 60 385,61 гривень, яка складається з такого: 39 052,33 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 12 927,29 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 205,75 грн. - поточна заборгованість по процентам; 5 560,34 грн. - прострочена заборгованість по процентам; 1 401,84 грн. - заборгованість за комісією; 1 238,06 грн. - заборгованість по пені. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через засоби масової інформації в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 16.10.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 22.10.2015, згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що 06.11.2013 між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №ІКAPNABG.190325.001. Згідно п.1.2 Договору банк зобов'язався надати відповідачу строковий кредит в сумі 75 326,83 гривень на споживчі потреби. Згідно п.1.3 Договору термін користування кредитом до 07 лютого 2018 року. Згідно п.1.4 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 15,50% процентів річних. Відповідно до п. 2.4 Договору відповідач зобов'язаний сплачувати кредит та проценти з 1-го по 10-те число кожного місяця, згідно графіку погашення, починаючи з наступного місяця після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Згідно договору поруки №PX029031.96314.001 від 08.02.2013 відповідач [PERSON] зобов'язалась відповідати у повному обсязі перед кредитором - ПАТ «ВБР» за виконання боржником - відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. За таких обставин між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач, як кредитодавець, виконав всі взяті на себе обов'язки передбачені кредитним договором, щодо надання кредиту. Зокрема відповідно до п. 2.1 Договору видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки через касу банку або шляхом перерахування на поточний рахунок вказаний позичальником на підставі його письмової заяви. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону. Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також проценти від суми позики. Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з п. 6.1 Договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі 31% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до п. 6.3 Договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми прострочення заборгованості за кожний день прострочення. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим з 12.11.2013 виникла забргованість і станом на 13.03.2015 складає 60 385,61 гривень, яка складається з такого: 39 052,33 грн. - поточна заборгованість по тілу кредиту; 12 927,29 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 205,75 грн. - поточна заборгованість по процентам; 5 560,34 грн. - прострочена заборгованість по процентам; 1 401,84 грн. - заборгованість за комісією; 1 238,06 грн. - заборгованість по пені. Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також проценти від суми позики. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу аналогічні норми містьть і п. 3.1.9 Договору. Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Згідно з п. 13 договору поруки цей договір діє до повного виконання зобов'язання за Кредитним договром. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідачі мають солідарну заборгованість за наданим кредитом перед позивачем ПАТ «ВБР» за кредитним договором. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір у сумі 603,86 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь держави. Оскільки ст.88 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку то вона підлягають стягненню окремо в рівних частках з відповідачів, а саме по 301,93 грн. з кожного. Крім того, позивачем здійснено витрати на оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача до суду в сумі 420,00 грн., а тому ця сума підлягє стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 210, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved