overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

16 жовтня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони мають дитину, [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони живуть окремо, дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив слухати справу у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у суді, та вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач не заперечує проти сплати аліментів дитині, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., а також на користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 200 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

16 жовтня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач, згідно наданої заяви, просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 19 квітня 1974 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне. Таким чином, на підставі вищевикладеного та в силу ст. 122 СК України, позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

16 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10 жовтня 2010 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що внаслідок відсутності взаєморозуміння шлюбні відносини між сторонами були припинені понад рік, позивач бажає утворити іншу сім'ю, а відповідач вже утворив, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2010 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, понад рік спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки кожен із них утворив іншу сім'ю, що підтверджується їх поясненнями, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

16 жовтня 2014 року позивач звернулася з позовом до[PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, щосторони перебували у цивільних відносинах. Від спільного проживання народилася дитина - [PERSON], [INFO], батьком якої, згідно свідоцтва про народження, записаний відповідач. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від утримання своєї дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має змогу оскільки працездатний, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання сина. Позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільних відносинах з січня 2014 року по серпень 2014 року. Від спільного проживання сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а. с. 4 ). Згідно довідки № 956 виданої 26.08.2014 року Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, неповнолітній дійсно проживає з позивачем (а. с. 3). Позивач не працює, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Магдалинівського району, її дохід у період з квітня по вересень 2014 року склав - 860 грн. 00 коп. (а. с. 3), відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, коштів на утримання дитини позивач не має. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовільнити, стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

16 жовтня 2015 року [PERSON] (далі-позивач), звернувшись до суду з позовом, просить стягнути із [PERSON] (далі-відповідач) на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно від дня предявлення позову до суду до закінчення навчання, тобто до 26.06.2018 року, посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. На даний час дочка навчається на денній формі навчання на контрактній основі Білоцерківського національного аграрного університету на другому курсі економічного факультету і перебуває на моєму утриманні. На даний час вона не працює, а перебуває на обліку у центрі зайнятості і тому не в змозі самостійно утримувати дочку. Відповідач працює, аліменти нікому не сплачує, але матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала заяву про те, що позов підтримує позов і просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає повністю та просить розглянути справу без його участі. Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про, те щоб розгляд справи відбувався без їх участи та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення ст. ст. 191, 199, 200, 201 СК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

16 жовтня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 травня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЕЛ № 067376 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження дитини серії І-ЕЛ № 131326 (а.с.5). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Відповідно до частини другої статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, те, що позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище, їй після розірвання шлюбу відповідно до статті 113 СК необхідно присвоїти дошлюбне прізвище «Арендар». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

16 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 17 березня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецькій області зареєстрував шлюб з відповідачкою. 27 квітня 1999 року у них народилась дочка, [PERSON], яка у теперішній час знаходиться у нього на вихованні. У липні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на виклик не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що сторони 17 березня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Костянтинівки Донецькій області зареєстрували шлюб, а 27 квітня 1999 року у них народилась дочка, [PERSON], яка у теперішній час знаходиться на вихованні у позивача. У липні 2015 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

16 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2014 року, шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 58. Від шлюбу дітей не мають. Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, через різні погляди на життя та несумісність характерів. Майновий спір відсутній. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав\~ заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.158, ст.169, ст.197, ст.224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін\~ та без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО №353283 від 25.04.2014р. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними. \~\~Сторони не зійшлись характерами та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Майнового спору не мають. Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження, тому суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

16 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 23 жовтня 2010 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сімї послугувало відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, [PERSON] просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, на розлученні наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 23 жовтня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1343, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 4). Як вбачається із позовної заяви, то причинами розпаду сімї позивачем зазначено відсутність між ним та дружиною взаєморозуміння, що і привело до розпаду сімї. Відповідач свою думку з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловила. На даний час сторони проживають окремо. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача позивач відмовився, про що зазначив у позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

16 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, три роки вони проживають окремо та спільно проживати не бажають. Позивач до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка також до суду не зявилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2010 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спільне життя між ними не склалося, протягом трьох років сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, тривалий час разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, примиритись не бажають. На думку суду подальше спільне життя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved