Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

17.05.2021 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 07.10.2017 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народився син [PERSON] . Проте через різні погляди на сімейні відносини, несумісність характерів їхнє спільне життя не склалось, з травня 2021 року не підтримують шлюбних відносин як подружжя, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет для кожного. Зазначає, що терміну на примирення призначати не потрібно, оскільки подальше життя є неможливим і шлюб суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить позовну заяву задовольнити, не наполягає на стягнення судового збору з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви, заяви позивачки та заяви відповідача про визнання позову встановлено, що сторони мають несумісні характери та різні погляди на ведення їхнього спільного побуту, і загалом, життя, у наслідок чого вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не планують та не проводять спільне дозвілля з травня 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved