Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

17.03.17 [PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON], ПАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, страхового відшкодування, пені, інфляційних витрат, трьох процентів річних. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив про наступне. 06.02.15 о 10.30 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER], в м.Києві по вул. Набережно-Лугова, не витримала безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н. [NUMBER], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 03.03.15 [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що ДТП сталася з її вини, притягнуто до адміністративної відповідальності. [PERSON] керувала автомобілем марки «Шкода» д.н.з. [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON] та здійснила наїзд на автомобіль «Мазда» д.н.з. [NUMBER] яким керував [PERSON] Внаслідок зазначеної ДТП, було пошкоджено автомобіль позивача, у зв'язку з чим він, 07.02.15 звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про страховий випадок та виплату страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована вказаною вище страховою компанією згідно полісу № АІ/7102122 і Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 97-2809-14-00119. Згідно звіту № 201 від 05.06.15, виконаного на замовлення позивача, вартість матеріального збитку завданого власникові транспортного засобу пошкодженого в ДТП склала 118 977,61 грн. ( а.с. 64-80 ). Однак, страховою компанією, 07.05.15 з незрозумілих причин, на рахунок СТО ТОВ «ВіДі-Скай» було виплачено лише 53 689,90 грн. страхового відшкодування. Після надання до ПАТ «СК «Українська страхова група» скарги від 18.06.15 та Звіту № 201 від 05.06.15 на рахунок СТО ТОВ «ВіДі-Скай» 23.06.15 було доплачено ще 16 408,09 грн. Крім того, на думку позивача, страховиком протиправно 22.09.15 було виплачено на рахунок СТО і пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 787,59 грн. На підставі вище викладених обставин, вважаючи дії відповідачів незаконними, позивач просив суд стягнути з [PERSON] 19877,61 грн. матеріальної шкоди (118 977,61 грн. - 99 500,00 грн. + 400,00 грн. = 19877,61 грн. ) та судові витрати, а з ПАТ «СК «Українська страхова група» матеріальну шкоду у розмірі 101116,00 грн. (100000,00 грн. - 500,00 грн. + 1616,00 грн. разом з витратами на її розрахунок ), 82226,40 грн. - пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 66918,09 грн. - інфляційних втрат, 6248,81 грн. - три проценти річних та витрати у розмірі 707,00 грн. (за проведення рецензування звіту № 1718 і Звіту № 1718/1 ) та судові витрати. У письмових запереченнях проти позову представник ПАТ «СК «Українська страхова група» зазначив про наступне ( а.с. 103-110). 06.02.15 сталася ДТП за участю застрахованого транспортного засобу «Шкода», д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON] та автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] 06.02.15 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] та надала письмові пояснення щодо обставин вказаної ДТП. 07.02.15 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи та надав письмові пояснення про обставини настання ДТП. 07.02.15 на виконання вимог ст. 34.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представником ПАТ «СК «Українська страхова група» [PERSON] у присутності [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER] у зв'язку з чим було складено відповідний Акт огляду пошкодженого транспортного засобу, який був власноручно підписаний позивачем. Крім того, у зв'язку з тим, що позивач виявив бажання відремонтувати свій пошкоджений автомобіль на СТО ТОВ «ВіДі-Скай» [PERSON] було видано направлення № ДКЦВ-9532 від 07.02.15 16.02.15 на адресу ПАТ «СК «Українська страхова група» надійшов рахунок ТОВ «ВіДі-Скай» № СКмС-0001207 від 14.02.15 та ремонтна калькуляція № ДКЦВ-9532 від 14.02.2015р. Згідно матеріалів страхової справи та наданої Довідки ДАІ, складеної працівниками УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, транспортний засіб «Мазда», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, яка сталася 06.02.15, отримав механічні пошкодження заднього бампера, кришки багажника, задньої блок фари. Відтак, у ПАТ «СК «Українська страхова група» відсутні докази, що пошкодження оббивки заднього сидіння утворилися в результаті ДТП, а отже ПАТ «СК «Українська страхова група» не має підстав для відшкодування позивачеві витрат на заміну оббивки заднього сидіння. Таким чином, страховик відшкодовує лише ту шкоду, яка перебуває в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП. Також, як вбачається із заперечення [PERSON] на позовну заяву, як учасниці ДТП, остання не знає коли та за яких обставин виникли пошкодження оббивки заднього сидіння транспортного засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER], оскільки під час оформлення правоохоронними органами ДТП, жодних розмов про пошкодження салону автомобіля не йшлося та в матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про це також немає. Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» при визначенні розміру шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER], не враховувало пошкодження оббивки заднього сидіння, оскільки на думку відповідача, вказане пошкодження не перебувало в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП. Вартість відновлювального ремонту розраховувалася відповідно до методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика). Згідно Звіту № 1718 про оцінку транспортного засобу від 24.02.15, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER], склала 54 189,90 грн. 06.05.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» на підставі заяви [PERSON] від 07.02.15 про виплату було складено страхові акти № ДКЦВ-9532 і № ДКЦВ-9903 та розрахунки сум страхових відшкодувань до них. 07.05.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату в розмірі 49500,00 грн. і 4189,90 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «ВіДі-Скай» згідно заяви [PERSON], про виплату від 07.02.15, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників НТЗ № А1/7102122 ( платіжне доручення № 8873 ) та згідно Договору добровільного страхування відповідальності № 97-2809-14-00119 ( платіжне доручення № 8874 ). 07.05.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» на адресу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування. 18.06.15 до ПАТ «СК «Українська страхова група» звернувся [PERSON] та надав копію Звіту № 201 від 05.06.15. 19.06.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась до ФОП «[PERSON]» з приводу перевірки Звіту № 1718 про оцінку транспортного засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER] у зв'язку із скаргою [PERSON] 22.06.15 ФОП «[PERSON].» було складено Звіт № 1718/1, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда», д.н.з. [NUMBER], внаслідок пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, склала - 70597,99 грн. 23.06.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» було складено страховий акт ДКЦВ-9903/1 і розрахунок суми страхового відшкодування до нього та здійснено доплату в розмірі 16408,09 грн. на рахунок ТОВ «ВіДі-Скай» згідно заяви [PERSON] про виплату від 07.02.15, згідно договору № 97-2809-14-00119 (платіжне доручення № 12319). 23.06.15 та 02.07.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» до [PERSON] було надіслано лист про рішення щодо доплати страхового відшкодування і лист про те, що розмір відшкодування переглянуто і здійснено доплату 16408,09 грн. 22.07.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» згідно заяви [PERSON] від 07.02.15 про виплату складено страховий акт № ДКЦВ-9903/2 та розрахунок пені до нього і здійснено виплату пені в розмірі 787,59 грн. на рахунок ТОВ «ВіДі-Скай» згідно договору № 97-2809-14-00119 (платіжне доручення № 13999). 22.07.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» [PERSON] надіслало письмове повідомлення про виплату пені. 12.07.16 ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась до ФОП «[PERSON].» з приводу перевірки Звіту № 1718/1 про оцінку ТЗ «Мазда», д.н.з. [NUMBER] у зв'язку із постійними скаргами [PERSON] 18.11.16 ПАТ «Українська страхова група» отримало вимогу від Нацкомфінпослуг з копією Рецензії на копію Звіту № 1718/1. 22.11.16 ПАТ «СК «Українська страхова група» звернулась до ФОП «[PERSON].» з приводу перевірки Звіту № 1718/1 про оцінку транспортного засобу «Мазда», д.н.з. [NUMBER] та надало копію рецензії на зазначений звіт. 02.12.16 до ПАТ «СК «Українська страхова група» надійшов доопрацьований Звіт від 29.07.2016р. № 1718/2 про оцінку транспортного засобу, виконаний суб'єктом оціночної діяльності - ФОП [PERSON], який відповідає вимогам нормативно-правових актів оцінки майна і згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «МАЗДА», д.н.з. [NUMBER] складає 70 597,99 грн. Представником ПАТ «СК «Українська страхова група» і відповідачем [PERSON] в своїх запереченнях було звернуто увагу суду з приводу того, що страхова компанія після виплати 70097,99 грн. звернулась до суду з приводу передачі [PERSON], страховику пошкоджених деталей, які зазначені у звіті № 1718/1 про оцінку трансполярного засобу. Позов було задоволено і винесено заочне рішення Солом'янським районним судом м. Києва від 09.02.16, яке залишено без змін рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.03.17, а тому відповідачі вважають, що ПАТ «СК «Українська страхова група» виконало свої зобов'язання за укладеним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/7102122 та Договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 97-2809-14-00119. Окремо представник ПАТ «СК «Українська страхова група», хотів звернути увагу суду на наступне: 1. Жодних повторних виправлених заяв про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від [PERSON] до ПАТ «СК «Українська страхова група» надано не було та не реєструвалося. 2. Доводи [PERSON] з приводу порушень працівниками ПАТ «СК «Українська страхова група» вимог ст. 34.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відповідають обставинам справи. Так, 07.02.15 ПАТ «СК «Українська страхова група» отримало від [PERSON] письмове повідомлення (заява про настання страхового випадку), у зв'язку з чим 07.02.15 представником страхової компанії - [PERSON] у присутності [PERSON], було оглянуто транспортний засіб «Мазда», д.н.з. [NUMBER], складено Акт огляду і підписано [PERSON] Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» не було порушено ст. 34.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оскільки транспортний засіб «Мазда» д.н.з. [NUMBER], було оглянуто представником ПАТ «СК «Українська страхова група» та складено відповідний акт огляду 07.02.15, а тому витрати, понесені позивачем за складання Звіту № 201 від 05.06.15 не підлягають задоволенню. Даний факт, також підтверджує у своєму листі Національна комісія, що здійснює державне врегулювання к сфері ринків фінансових послуг № 4488/13-12 від 15.07.16, копію якого додано [PERSON] до позовної заяви. 3. У позові [PERSON] зазначено про проведення рецензії на копію Звіту № 1718 від 24.02.15 та копію звіту № 1718/1 від 22.06.15 у ВГО «Союз експертів України». За результатами рецензій на копії Звіту № 1718 та Звіту № 1718/1, дані звіти було класифіковано, як такі що не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна є неякісними та (або) непрофесійними і не можуть бути використаними. Однак, на думку відповідача, даний факт не відповідає дійсним обставинам справи, ПАТ «СК «Українська страхова група» вважає, що рецензії проведені ВГО «Союз експертів України» на замовлення [PERSON] є упередженим, оскільки останнім за проведення даних рецензій були заплачені грошові кошти. Упередженість ВГО «Союз експертів України» вбачається ще й з того, що проведені рецензії ФДМУ на копію Звіту № 1718 та копію звіту № 1718/1 виконані на замовлення Нацкомфінпослуг класифікували дані звіти, як такі, що не повною мірою відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і мають значні, недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але можуть використовуватися з метою, визначеними у звітах, після виправлення зазначених недоліків. Зазначені недоліки у рецензіях на копію Звіту № 1718 та копію звіту № 1718/1, проведених ФДМУ на замовлення Нацкомфінпослуг, були усунуті ФОП [PERSON], та Звіт №1718/2 від 29.07.16, повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і може бути використаний. 4. [PERSON] безпідставно зазначає про порушення з боку ПАТ «СК «Українська страхова група» вимог ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв'язку з тим, що в страховій справі було проведено експертизу по визначенню розміру відновлювального ремонту транспортного засобу «Мазда» д.н.з. [NUMBER], ПАТ «СК «Українська страхова група» має право здійснювати виплату страхового відшкодування без погодження розміру страхового відшкодування із потерпілою особою. 5. У позовній заяві [PERSON] зазначено, що ПАТ «СК «Українська страхова група» прострочило виплату страхового відшкодування на 752 дні, у зв'язку з чим [PERSON] заявлено про стягнення з ПАТ «СК «УСГ» пеню у розмірі 82 226,40 грн., інфляційних втрат у розмірі 66 918,09 грн. та 3% річних у розмірі 6 248,81 грн. Однак, дане твердження не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ПАТ «СК «УСГ» здійснила виплату у сумі 70 097,99 грн. на реквізити ТОВ «ВіДі-Скай» згідно заяви [PERSON] про виплату від 07.02.15. Крім того, ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату пені за період з 07.05.15 по 23.06.15 у сумі 787,59 грн. у зв'язку з доплатою страхового відшкодування у розмірі 16 408,09 грн. Страховик звернув увагу суду на той факт, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, ПАТ «СК «Українська страхова група» заявляє про той факт, що стягнення з страхової компанії на користь [PERSON] пені за період з 24.02.15 по 17.03.17 є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню у зв'язку зі спливом позовної давності. Згідно вимог ст. 2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», три проценти річних та інфляційні втрати не підлягають відшкодуванню з боку ПАТ «СК «УСГ», оскільки зазначені витрати не відшкодовуються страховою компанією відповідно до цього Закону та Договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності № 97-2809-14-00119, а тому в цій частині позову до ПАТ «СК «Українська страхова група» необхідно відмовити. У зв'язку з призначенням судової експертизи, з'ясуванням усіх обставин справи та дослідженням доказів, розгляд справи здійснювався тривалий час у тому числі за участю сторін. 13.06.18 позивач та його представник у судове засідання не з'явились. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник [PERSON] в судове засідання 13.06.18 не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник ПАТ «СК «Українська страхова група» в судове засідання 13.06.18 також не з'явився. Про розгляд справи був повідомлений належним чином. У поданих до суду запереченнях проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] 06.02.15 о 10 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Набережно-Лугова керуючи автомобілем «Шкода» д.н. [NUMBER], не витримала безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Мазда» д.н. [NUMBER] що призвело до матеріальних збитків. Відповідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 03.03.15 [PERSON] було визнано винною у вчинені вищезазначеної ДТП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 6). Власником автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER], пошкодженого у ДТП, відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] є [PERSON], а автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER] - [PERSON] На час та день вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] і [PERSON] була застрахована у ПАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до полісу № АІ/7102122 та договору № 97-2809-14-00119 ( а.с. 9, 10, 12, 111-113). 07.02.15 [PERSON] звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «Українська страхова група», повідомивши письмово про ДТП від 06.02.15 в м. Києві і пошкодження його автомобіля «Мазда» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 7). Того ж дня, представник страхової компанії [PERSON] здійснив огляд транспортного засобу Mazda [NUMBER] та склав Акт огляду пошкодженого транспортного засобу від 07.02.15 (а.с. 16, 121, 122). Однак, суд критично відноситься до змісту вказаного Акту, у зв'язку з тим, що його було складено не якісно та не повно. Зі змісту вказаного Акта не зрозуміло, який саме автомобіль було оглянуто представником ПАТ «СК «Українська страхова група», оскільки в Акті огляду в графі «Державний реєстраційний номер транспортного засобу» зазначено: [NUMBER], однак [PERSON] було пошкоджено автомобіль Mazda д.н.з. [NUMBER]. Тобто, працівником страхової компанії [PERSON] не було належним чином ідентифіковано пошкоджений автомобіль, а саме не встановлено його номер кузова, не звірено державні номерні знаки із записами в свідоцтві про реєстрацію, не встановлено показники одометру та не було зафіксовано належним чином всі пошкодження, які було отримано автомобілем внаслідок ДТП, що в майбутньому в свою чергу призвело до спору з приводу розміру збитку. За наведених вище обставин, суд робить висновок, що працівниками ПАТ «СК «Українська страхова група» не було вчасно та належно здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу позивача і тим самим порушено вимоги ст. 34.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п.п. 7.4.4 п. 7.4 Договору № 97-2809-14-00119 (а.с. 10 та 112-113): «7.4. Страховик зобов'язаний: 7.4.4. протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня отримання письмової заяви про настання страхового випадку від потерпілої особи, здійснити огляд пошкодженого транспортного засобу та/або вжити заходів для проведення експертизи». Огляд пошкодженого транспортного засобу Мазда д.н.з. [NUMBER], було проведено оцінювачем [PERSON] 23.02.15 (а.с. 58), тобто на одинадцятий робочий день з дня отримання (07.02.15 - а.с. 7) письмової заяви про настання страхового випадку від 06.02.15. Крім того, працівниками ПАТ «СК «Українська страхова компанія» було допущено ряд помилок під час заповнення заяви про виплату, а саме не вірно заповнено час ДТП - 00:00 (а.с. 7 зв), тоді як ДТП відбулась о 10:30 год., про що свідчить Довідка ДАІ від 06.02.15 (а.с. 5) та інформаційний лист страхової компанії (а.с. 11) з відміткою про подання до Страховика довідки ДАІ про реєстрацію ДТП. Не було повністю заповнено графу «що проживає за адресою, телефон»: м. Київ, вул. Леваневського, буд.». Зазначені недоліки дають можливість зробити об'єктивний висновок, про те, що працівниками страхової компанії не було надано консультаційної допомоги заявникові при складанні заяви, чим було порушено його права згідно вимог ст. 35.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом достовірно встановлено, що за заявою ПАТ «СК «Українська страхова група» суб'єктом підприємницької діяльності ФОП «[PERSON]» (оцінювач [PERSON] ) було складено три Звіти: 1. Звіт № 1718 від 24.02.15 і визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача у розмірі 54 189,90 грн. (а.с. 55-63 та а.с. 132-142). Оцінювачем без жодних пояснень та застережень було зроблено під час огляду транспортного засобу в графі «Назва складової та опис пошкодження» запис у п. 9.: «Обшивка сиденья задняя прожжена кислотой ЛКП» і зазначено, що її потрібно замінити, проте пізніше без жодних застережень, оцінювач зробив додатковий запис - «не считать» та проставив поруч підпис. Тобто, оцінювач безпідставно та необґрунтовано змінив своє рішення, щодо «Обшивки сиденья задней». Позивачем було направлено копію Звіту № 1718 на рецензування до ВГО «Союз експертів України». За результатами рецензування Звіт № 1718 було класифіковано, як такий що не відповідає нормативно-правовим актам з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаним (про що свідчать дві рецензії від 25.01.16 експерта ВГО «Союз експертів України» та від 26.09.16 - працівника ФДМУ (а.с. 207-211). 2. Звіт № 1718/1 від 22.06.15 і визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача у розмірі 70 597,99 грн. (а.с. 155-166). Судом встановлено, що Звіт № 1718/1 було складено після того, як Звіт № 1718 за результатами рецензування було визнано та класифіковано, як такий що є неякісним та не може бути використаний та без особистого огляду оцінювачем. Про що свідчить АКТ № 1718/1 від 22.06.15 складений оцінювачем [PERSON] без зазначення в ньому місця огляду, без заповнення показань одометра і комплектації транспортного засобу, і головне в графі «Під час огляду у автомобіля виявлено: Назва складової та опис пошкодження» зазначено: «Облицовка запасного колеса - замена согласно информации, предоставленой страховой компанией» (а.с. 160-161). Звіт № 1718/1 також був прорецензований і класифікований, як такий що не може бути використаний (а.с. 38-39). 3. Звіт № 1718/2 від 29.07.16 (а.с. 52-54 та 187-206), яким визначено вартість матеріального збитку завданого позивачу у розмірі 78 470,10 грн., судом досліджено та встановлено, що його також було складено оцінювачем [PERSON] без огляду пошкодженого транспортного засобу, чим грубо порушено вимоги п. 5.1 відповідної Методики. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] звернув увагу суду на те, що страховиком було грубо порушено вимоги ст. 22.1, ст. 29, ст. 34.2 та ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник Страховика [PERSON] заперечував проти цих порушень і зазначив, що законність дій страхової компанії та оцінювачів підтверджує у своєму листі Національна комісія, що здійснює державне врегулювання к сфері ринків фінансових послуг № 4488/13-12 від 15.07.16, копію якого додано [PERSON] до позовної заяви (а.с. 84-85). На підставі наданих сторонами пояснень, всебічно та повно збірних доказів, судом критично оцінюється інформація викладена у листі Нацкомфінпослуг за № 4488/13-12 від 15.07.16, щодо законності дій Страховика. Судом встановлено, що зміст листа Нацкомфінпослуг суперечить обставинам справи, зокрема: «Відповідно до отриманих від ПАТ «СК «Українська страхова група» інформації та документів на вимогу Нацкомфінпослуг, страховиком, здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «ВіДі-Скай» у розмірі 49500,00 грн. (за вирахуванням франшизи - 500,00 грн. ), що підтверджується платіжним дорученням від 07.05.15 № 873. (такого платіжного доручення не існує взагалі, а є за № 8873 ( а.с. 84, 85, 148 ). Розрахунок страхового відшкодування за договором № 97-2809-14-00119 (далі - Договір) був здійснений в порядку, визначеному пунктом 10.1 Договору, на підставі кошторису вартості відновлювальних робіт (розрахунок вартості ремонту від 17.06.16 № ДКЦВ 9903). Однак, суд критично ставиться до висновків Нацкомфінпослуг з приводу належного виконання вимог Договору і не підтримує аргументи працівників Нацкомфінпослуг з приводу того, що розрахунок № ДКЦВ 9903 (а.с. 162-165 ), який складений аварійним комісаром [PERSON] більше ніж через один рік після здійснення виплати (виплату проведено - 07.05.15), а саме 17.06.16, а інспектор Нацкомфінпослуг Носенко В.А. у своєму листі (він є виконавцем) зазначає що розрахунок страхового відшкодування, яке було виплачено 07.05.15, зроблено на підставі кошторису від 17.06.16 № ДКЦВ 9903 (а.с. 162-165). Тобто, Страховик спочатку здійснив виплату, а потім через рік передав розрахунки страхового відшкодування до Нацкомфінпослуг, що свідчить про порушення діючого законодавства, яке регулює надання фінансових послуг. «ПрАТ «СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування за Договором на рахунок ТОВ «ВіДІ-Скай» у розмірі 20597,99 грн. що підтверджується платіжними дорученнями від 07.05.15 № 8874 на суму 4189,90 грн., від 23.06.15 № 12319 на суму 16408,09 грн., а також сплатило пеню у розмірі 787,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.07.15 № 13999. ПрАТ «СК «Українська страхова група» надало до Нацкомфінпослуг звіт № 1718/1 про оцінку транспортного засобу Mazda 6, д.н.з. [NUMBER]. У відповіді на скарги [PERSON], інспектор Нацкомфінпослуг посилався на ст. 34.2, 34.3 та 36.2 Закону ( а.с. 85 ), а потім зазначив наступне. Відповідно до інформації та документів, наданих ПрАТ «СК «УСГ» на вимогу Нацкомфінпослуг, 07.02.15 страховиком отримано повідомлення про ДТП, що сталася 06.02.15, та в той же день представником ПрАТ «СК «УСГ» проведено огляд пошкодженого автомобіля MAZDA 6, державний реєстраційний номер [NUMBER], та складено акт огляду пошкодженого ТЗ від 07.02.2015, тобто в строки передбачені п. 34.2 ст. 34 Закону. Також, 07.02.2015 страховиком отримано Вашу Заяву від 07.02.2015 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи та 07.05.2015 здійснено виплату страхового відшкодування, тобто в термін передбачений пунктом 36.2 статті 36 Закону». Дослідивши зміст листа Нацкомфінпослуг та матеріали справи (в тому числі Акт огляду (а.с. 16 і 121, 122) і розрахунок № ДКЦВ 9903 (а.с. 162-165) судом встановлено, що відповідальні особи Нацкомфінпослуг не звернули уваги на порушення ст.ст. 29, 34.2, 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з боку страховика і прийняли до уваги неналежні документи, а саме Звіт № 1718/1, який складено без огляду пошкодженого ТЗ (а.с. 160 і 199) та зроблені аж через рік після виплати, розрахунок від 17.06.16 № ДКЦВ 9903, а виплату по його результатам було зроблено, коли його не було взагалі. Крім того, суд не вважає належним та допустимим доказом розрахунок № ДКЦВ 9903 від 17.06.16, оскільки він був складений на підставі не об'єктивних вихідних даних (а.с. 162-164), використаних аварійним комісаром для надання висновку про вартість ремонту. Як вбачається з матеріалів справи наданих представником страхової компанії [PERSON] і на які він посилається у своїх запереченнях (а.с. 103-110), а саме копії рахунку № СКмС-0001207 від 14.02.15 (а.с. 124-125) та ремонтної калькуляція № ДКЦВ-9532 (а.с. 126-129) від 14.02.15, то згідно цих документів загальна сума вартості робіт та фарбування (а.с. 129) складає 24608,27 грн. (5332,00 + 15174,89 = 20506,89 + 20% ПДВ ) із вирахуванням знижки - 15%». Однак, в розрахунку вартості ремонту № ДКЦВ 9903 сума вартості робіт та фарбування складає всього 11013,64 грн., тобто в два з половиною рази менша за суму, яка необхідна для відновлення пошкодженого автомобіля Мазда на СТО ТОВ «ВіДі-Скай». Відтак, суд критично ставиться до даного розрахунку і не вважає, що страхова компанія належним чином виконала свої обов'язки згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/7102122 та договору добровільного страхування відповідальності № 97-2809-14-00119. Судом також встановлено, що представник страхової компанії на вимогу суду надав до матеріалів справи у Звіт № 1718/1 замість ремонтної калькуляції № 1718 «расчет стоимости ремонта» № ДКЦВ 9903 від 17.06.16 ( а.с. 162-165 ), що свідчить про неналежне виконання останнім своїх процесуальних обов'язків. А до суду замість витребуваних оригіналів документів надавав копії звітів, які не відповідають копіям, які наявні у справі. Зазначені обставини підтверджуються витягом звукозапису Журналу судового засідання від 11.12.17: «10:33:20 Представник позивача: [PERSON] звертає увагу на звіт (а.с. 155); 10:34:24 Представник відповідача: 2-[PERSON] надає пояснення; 10:35:47 Головуючий суддя Васильченко О.В. оригінал звіту не сходиться з копіями, які наявні у справі; 10:36:35 Представник відповідача: 2-[PERSON] не може пояснити» (а.с. 82)». Звіт № 1718/1, який Нацкомфінпослуг прийняло від страхової компанії, як належний та закрило провадження за скаргою [PERSON], як було встановлено в судовому засіданні, був складений з порушенням норм діючого законодавства України, а саме без огляду оцінювачем, про що свідчить запис в Акті № 1718/1 технічного стану ТЗ від 22.06.15 (а.с. 160-161): «Облицовка запасного колеса - замена согласно информации, предоставленой страховой компанией». Тобто, оцінювач [PERSON] акт огляду складав не за результатами огляду, як це передбачено вимогами законодавства України, а за інформацією страхової компанії, що прямо заборонено Законом. Крім того в акті огляду від 22.06.15 відсутній перелік інших пошкоджень, показання одометра, місця огляду. Відтак, суд дослідивши копію Звіту № 1718/1 у сукупності з наданим поясненнями сторін та іншими матеріалами справи, дійшов висновку про неприйняття вказаного звіту у якості належного та допустимого доказу, що обґрунтовує заперечення страхової компанії. Із огляду на те, що страховиком надано до суду три Звіти (оцінювач [PERSON]) щодо одного об'єкта оцінки і всі вони мають різні результати, [PERSON] просив суд витребувати у ПАТ «СК «Українська страхова група» оригінали всіх трьох Звітів: Звіт № 1718 від 24.02.15, Звіт № 1718/1 від 22.06.15 та Звіт № 1718/2 від 29.07.16. Однак, з боку страховика вимогу суду не було виконано та не було надано для огляду оригінали вищезазначених Звітів. Зібраними у справі доказами достовірно встановлено, що оцінювач [PERSON] у даній справі складав Звіти з порушенням Методики та діючого законодавства України. Про це свідчать копії витягів протоколів № 86, № 87 засідання Екзаменаційної комісії Фонду державного майна України від 28.04.16 та 30.06.16. Зі змісту протоколів вбачається, що оцінювач [PERSON] Звіт № 1711 з оцінки транспортного засобу від 01.04.14 не складав і стверджував, що його підпис на цьому Звіті фальсифіковано (а.с. 113, 114, 122-124). Щодо зазначених обставин, представник позивача [PERSON], даючи свої пояснення суду просив суд звернути увагу на те, що позивач [PERSON], а також [PERSON] (інша особа, яка отримувала страхове відшкодування в ПАТ «СК «Українська страхова група») є потерпілими, внаслідок неправомірних дій оцінювача [PERSON], оскільки останній умисно, без законних підстав, здійснюючи оціночну діяльність занижував розміри страхових відшкодувань та матеріальних збитків. Вказане підтверджується зібраними у справі письмовими доказами, зокрема: висновками Екзаменаційної комісії № 86, № 87 (за скаргами [PERSON] та [PERSON].), висновком експертного почеркознавчого дослідження за № 14427 від 21.06.16, проведеного Київським експертно-дослідним Центром (т. 2 а.с. 118-121). Беручи до уваги всебічно та повно з'ясовані у судовому засіданні обставини справи та досліджені докази у їх сукупності, суд не вважає належними та допустимими доказами розрахунок вартості ремонту № ДКЦВ 9903 від 17.06.16, складений аварійним комісаром [PERSON], Звіт № 1718 від 24.02.15, Звіт № 1718/1 від 22.06.15 та Звіт № 1718/2 від 29.07.16, які складені оцінювачем [PERSON] і на підставі яких страхова компанія вирахувала страхове відшкодування і вважає, що страхова компанія не здійснила належної оцінки пошкодженням автомобіля позивача та не виконала своїх обов'язків щодо своєчасної виплати йому страхового відшкодування, як це передбачено ст.ст. 29, 34.2, 36.2 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв'язку з незгодою [PERSON] з розміром матеріального збитку, який був визначений оцінювачем [PERSON] за заявою страхової компанії, позивач був вимушений звернутися із заявою до ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» про проведення оцінки матеріального збитку. Згідно Звіту № 201 від 05.06.15 вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням його автомобіля складає 118977,61 грн. Позивачем понесені також витрати на проведення оцінки збитку - Звіту № 201 у розмірі 2016,00 грн., а відтак вони мають бути покладені на відповідачів (а.с. 81). Судом встановлено, що ПАТ «СК «Українська страхова група» прийшло до висновку про виплату страхового відшкодування позивачу, з врахуванням безумовної франшизи, у розмірі 53689,90 грн., перерахувавши вказану суму на СТО ТОВ «ВіДі-Скай» 07.05.15, а після написання позивачем до страхової компанії скарги від 18.06.15 страховиком було здійснено доплату у розмірі 16408,09 грн. на рахунок СТО ТОВ «ВіДі-Скай». Виплату пені у розмірі 787,59 грн. страховик, також здійснив на рахунок ТОВ «ВіДі-Скай». Отже, фактично було встановлено, що на момент звернення до суду з позовом, страховиком на станцію технічного обслуговування було перераховано грошові кошти у сумі 70597,99 грн., яка в двічі менша ніж реальні збитки - 118977,61 грн., які було розраховано на замовлення позивача. У зв'язку з неможливістю визначити розмір матеріального збитку завданого [PERSON] внаслідок ДТП, судом за клопотанням Страхової компанії було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку експерта від 25.04.18 № 5305/18-54 матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу Мазда д.н.з. [NUMBER], з урахуванням цін на деталі та відновлювальні роботи станом на час проведення експертизи (враховуючи строк експлуатації транспортного засобу станом на дату ДТП - 06.02.15) складає 118 871,27 грн. (а.с. 200-208). Відповідно до умов укладеного Договору добровільного страхування, а саме п. 7.4.6. Страховик зобов'язаний прийняти рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування в термін не пізніше одного місяця від дати отримання всіх необхідних документів, зазначених в розділі 8 цього Договору, що підтверджують факт настання Страхового випадку та розмір збитків. Позивачем станом на 07.02.15 було надано всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи, однак ПАТ «СК «Українська страхова група» на протязі одного місяця не прийняло жодного рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування, а тому зазначена бездіяльність визнається судом протиправною. У п. 13.1 Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання обов'язків за договором страхування, за кожен день прострочення страховиком, нараховується пеня в розмірі 0,1 % від суми боргу, але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ. Таким чином в період з 10.03.15 по 17.03.17 (день звернення до суду позивача з даним позовом) на користь позивача має бути стягнута сума пені з розрахунку періоду прострочення в 739 дні на суму боргу в 50000,00 грн. за договором добровільного страхування та за період з 24.02.15 по 17.03.17 (752 дні) на суму 49500,00 грн. за полісом обов'язкового страхування та в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Формула розрахунку пені: сума боргу / 100% х подвійна облікова ставка НБУ / 365 х кількість прострочених днів = сума пені. Відтак, судом обраховано, що розмір пені за період прострочення виконання договірного зобов'язання перед позивачем за договором добровільного страхування складає 36950,00 грн., а за невиконання зобов'язання за полісом обов'язкового страхування 43229,17 грн., що разом становить 80179,17 грн. Розрахунок пені: 1. невідшкодований збиток з відповідача складає 99500,00 грн.: 100000,00 грн. - 500,00 грн. Згідно полісу підлягає сплаті 49500,00 грн., а по договору добровільного страхування підлягає 50000,00 грн. 2. період прострочення становить: з 24.02.15 по 17.03.17 = 752 днів; 3. Розрахунок пені згідно полісу: з 24.02.15 по 03.03.15 - 49500,00 х (19,5% * 2) / 365 х 8 (днів) = 423,12 грн. з 04.03.15 по 27.08.15 - 49500,00 х (30 % * 2) / 365 х 177 (днів) = 14402,46 грн. з 28.08.15 по 24.09.15 - 49500,00 х (27 % * 2) / 365 х 28 (днів) = 2050,52 грн. з 25.09.15 по 21.04.16 - 49500,00 х (22 % * 2) / 365 х 210 (днів) = 12530,96 грн. з 22.04.16 по 26.05.16 - 49500,00 х (19 % * 2) / 365 х 35 (днів) = 1803,70 грн. з 27.05.16 по 23.06.16 - 49500,00 х (18 % * 2) / 365 х 28 (днів) = 1367,01 грн. з 24.06.16 по 28.07.16 - 49500,00 х (16,5 % * 2) / 365 х 35 (днів) = 1566,37 грн. з 29.07.16 по 15.09.16 - 49500,00 х (15,5 % * 2) / 365 х 49 (днів) = 2060,01 грн. з 16.09.16 по 27.10.16 - 49500,00 х (15 % * 2) / 365 х 42 (днів) = 1708,77 грн. з 28.10.16 по 17.03.17 - 49500,00 х (14 % * 2) / 365 х 140 (днів) = 5316,16 грн. Всього пеня по полісу - 43229,17 грн. 4. Розрахунок пені по договору добровільного страхування ЦПВ: (50000,00 х 0,1% ) х 739 = 50,00 х 739 = 36950,00 грн. Усього, загальна сума пені по полісу та договору добровільного страхування ЦПВ складає 80179,17 грн. Розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних: 105,3%х110,8% х114,0% х 102,2 % х 100,4% х102,3% х102,0% х 100,7% х 100,9% х 101,0% х103,5% х100,1% х101,8% х102,8% х101,8% х100,9% х101,1% х101,0% х 101,8% = 169,18% (49500,00 грн. х 169,18%) - 49 500,0 = 83744,10 - 49500,00 = 34244,10 грн. 49500,00 / 100 = 495,00 х 3 = (1485,00 /365 ) х 752 = 3059,51 грн. 110,8% х114,0% х 102,2 % х 100,4% х102,3% х102,0% х 100,7% х 100,9% х 101,0% х103,5% х100,1% х101,8% х102,8% х101,8% х100,9% х101,1% х101,0% х 101,8% = 160,66% (50000,00 грн. х 160,66%) - 50000,0 = 80330,00 - 50000,00 = 30330,00 грн. 50000,00 / 100 = 500,00 х 3 = (1500,00 /365) х 739 = 3036,99 грн. Отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню: - з ПАТ «СК «Українська страхова група» не відшкодований збиток 99500,00 + 80179,17 + 34244,10 + 3059,51 + 30330,00 + 3036,99 = 250349,77 грн.; - з [PERSON] не відшкодований збиток: (118871,27 - 99500,00) + 400,00 = 19371,27 + 400,00 = 19771,27 грн. Причиною спору між сторонами стала незгода позивача з розміром страхового відшкодування. [PERSON] звернувся до суду з вимогою про стягнення зі страхової компанії та [PERSON] матеріального збитку згідно Звіту № 201 від 05.06.15 у розмірі 118977,61 грн. (а.с. 64-80 ), витрат на проведення оцінки (Звіту № 201), пені, інфляційних втрат та 3% річних за невчасну виплату страхового відшкодування. Пред'явивши позовні вимоги до відповідачів, позивач посилався саме на Звіт № 201. Відповідачі заперечували проти позовних вимог в повному обсязі, а страховиком після того, як ПАТ «СК «Українська страхова група» не було надано до суду оригінали Звітів, було подано до суду клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення матеріального збитку завданого позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу Мазда д.н. [NUMBER]. 19.02.18 ухвалою Подільського районного суду м. Києва клопотання представника страхової компанії було задоволено і призначено у справі № 758/3884/17 судову автотоварознавчу експертизу та направлено її для виконання до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 08.05.18 до суду повернулися матеріали цивільної справи № 758/3884/17 разом з Висновком автотоварознавчої судової експертизи. За результатами проведеної судової експертизи матеріальний збиток, який завдано власнику транспортного засобу Мазда [NUMBER], внаслідок ДТП від 06.02.15, з урахуванням цін станом на 24.02.15, складає 132 311,47 грн., що в свою чергу перевищує розмір заявленого в позові матеріального збитку по Звіту № 201 - 118 977,61 грн. на 13 333,86 грн. А матеріальний збиток на час виконання експертизи складає 118 871,27 грн. Дослідивши об'єктивно, повно та всебічно матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підтвердженими належними та допустимими доказами, а заперечення ПАТ «СК «Українська страхова група» є безпідставними та такими, що не знайшли свого доведення у суді. Дослідивши результати судової експертизи та трьох Звітів, замовлених страховиком у ФОП «[PERSON].» і складених оцінювачем [PERSON], суд критично ставиться до результатів Звіту № 1718 (а.с. 55-63), Звіту № 1718/1 (а.с. 155-166), Звіту 1718/2 (а.с. 187-206). Суд, не може прийняти до уваги посилання представника страхової компанії [PERSON] на результати рецензій працівника ФДМУ [PERSON], стосовно того, що Звіт № 1718 та Звіт № 1718/1 можуть бути використані після виправлення. Оскільки, суд критично ставиться до висновків рецензії на копію Звіту № 1718 (а.с. 207-211) та висновків рецензії на копію Звіту №1718/1 (а.с. 182-185), які було складено працівником ФДМУ [PERSON], як такі, що були складені не об'єктивно та з порушенням норм діючого законодавства України. Суд, приймає до уваги висновок рецензії (а.с. 38-39) ВГО «Союз експертів України» на копію Звіту №1718/1 і вважає, що всі три Звіти, які складено оцінювачем [PERSON] (Звіт №1718, Звіт №1718/1 та Звіт №1718/2) є такими, що складені з порушенням діючого законодавства України, а відтак не можуть бути використаними, з огляду на те, що всі Звіти було складено на підставі невірних вихідних даних, використаних оцінювачем для надання необ'єктивного висновку про вартість об'єкта оцінки і з грубими порушеннями нормативно-правових актів з оцінки майна, що призвело до заниження вартості оцінки майже в два рази (згідно Звіту № 1718/1 збиток складає 70 597,99 грн. (а.с. 159), а згідно результатів судової експертизи збиток дорівнює 132 311,47 грн. з урахуванням цін станом на 24.02.15) (т. 2 а.с. 208). Із матеріалів справи вбачається, що потерпілий звернувся до страховика з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування 07.02.15. Таким чином, страхова компанія на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов'язана була протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Зобов'язана була розпочати розслідування для здійснення страхової виплати на користь потерпілого та протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Страховик не виконав вимог ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому позивач мав право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Статтею 992 ЦК України передбачено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-927цс16 потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування і зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, суд вважає, що ПАТ «СК «Українська страхова група» не провело належну оцінку пошкоджень автомобіля позивача, отриманих внаслідок ДТП при вищевказаних обставинах, не виконало своїх обов'язків за полісом №АІ/7102122 щодо визначення розміру страхового відшкодування за страховим випадком, в зв'язку з чим зі страхової компанії підлягають стягненню витрати позивача на проведення оцінки збитку у розмірі 1 616,00 грн. та витрати на проведення двох рецензій у розмірі 707,00 грн., а з [PERSON] у розмірі 400,00 грн. Оскільки під час розгляду справи в суді, ні ПАТ «СК «Українська страхова група», ні [PERSON] не надали доказів на спростування висновку судової автотоварознавчої експертизи № 5305/18-54 від 25.04.18 відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу становить - 118 871,27 грн. (а.с. 208 зв.), суд вважає даний доказ належним, допустимим та достовірним в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. При визначенні розміру страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, трьох процентів річних, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, суд враховує розмір матеріального збитку, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 5305/18-54 від 25.04.18 і вважає, за необхідне стягнути з ПАТ «СК «Українська страхова група» - 250 349,77 грн.; з [PERSON] - 19 771,27 грн. При цьому суд відхиляє всі розрахунки страхової компанії стосовно виплаченого страхового відшкодування, оскільки вони були зроблені без належної оцінки збитків, виходячи зі Звіту № 1718 від 24.02.15, Звіту № 1718/1 від 22.06.15 та Звіту № 1718/2 від 29.07.16, а також розрахунку вартості ремонту № ДКЦВ 9903 від 17.06.16, складеного аварійним комісаром [PERSON], які є необ'єктивними та такими, що не можуть бути використані. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», суд за результатами вирішення даної справи вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача, сплачений ним судовий збір пропорційно до задоволених вимог останнього до кожного з відповідачів (а.с. 22-23). Крім того, з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1616,00 грн., а з [PERSON] у розмірі 400,00 грн., які підтверджені документально (т. 1 а.с. 81, 102). Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial