Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

15.10.2020 [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , в обґрунтування якої зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1434 , виданого 24.06.1998 року Ленінською районною радою належить 1/2 частина вищевказаної квартири. Інша 1/2 частина вказаної квартири належить її чоловіку [PERSON] . При видачі свідоцтва, в ньому була допущена помилка в написанні її прізвища, а саме замість « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] », а це не збігається із записом її прізвища у паспорті громадянина України, що був виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 19.06.2001 року, де її прізвище зазначено як « [PERSON] ». Задля виправлення вказаної описки, заявниця звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, але отримала відповідь, що рай адміністрація не є правонаступником Ленінської районної ради. У зв`язку з тим, що вирішити вказане питання в позасудовому порядку не має можливості, [PERSON] звернулася з вказаною заявою до суду. Заявниця [PERSON] у судове засідання заявниця не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив.. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з іменем, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК (в теперішній час - п.6 ст.315 ЦПК України) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, свідоцтва про право власності, тощо. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановив, що заявниця [PERSON] , народилася [INFO] у м. Гамбург, Німеччина та 11.01.1967 уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 19.06.2001. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло № 1434 , виданого 24.06.1998 Ленінською районною радою м. Запоріжжя на підставі розпорядження від 24.06.1998 №1434-п, Ленінська районна рада посвідчила, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності громадянам: [PERSON] - 1/2, та [PERSON] - 1/2. У зв`язку з тим, що написання прізвища заявниці у свідоцтві про право власності не співпадає з написанням її прізвища у паспорті громадянина України, [PERSON] звернулася до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району. Листом №Г-0549 від 04.08.2020, повідомлено, що районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району утворена на підставі рішення Запорізької міської ради від 18.02.2011 №6 «Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради, загальну чисельність апарату Запорізької міської ради та її виконавчих органів» та не є правонаступником Ленінської районної ради. Враховуючи зазначене, єдиним шляхом підтвердження встановлення факту належності правовстановлюючого документу (свідоцтва від 24.06.1998 №1434) є судовий порядок. З огляду на вищевказане, суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що оформити [PERSON] виправлення її прізвища у свідоцтві про право власності в організації, яка видала документ, а саме у Ленінській районній раді м. Запоріжжя не має можливості, оскільки така організація не існує, як і не існує її правонаступників, у зв`язку з чим, заявниця вимушена була звернутись з вказаною заявою до суду. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що юридичний факт, з приводу встановлення якого заявниця звернулась до суду, не може бути встановлений в інший спосіб, аніж в судовому порядку, а тому зазначена помилки у правовстановлюючому документі для заявниці має юридичні наслідки, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку. Дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Гамбург, Німеччина правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло № 1434 , виданого 24.06.1998 Ленінською районною радою м. Запоріжжя.

Outcome: approved