overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

17.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14.07.2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14.07.2012 року, актовий запис № 812, від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

17.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі 50 грн. щомісяця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем у справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах і народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не має постійної роботи, має мінливий дохід. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. З актового запису про народження № 62, зробленого відділом РАЦС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області 20.06.2007 року, та свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області 20.06.2007 року, актовий запис № 62, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою голови квартального комітету кварталу № 22 Ізюмської міської ради Харківської області від 02.09.2014 року, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її повному утриманні. З позовної заяви і наявної в справі довідки вбачається, що відповідач не працює, має мінливий дохід, тому аліменти з нього доцільно стягувати в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

17.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, в якій вказує, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 27.03.1992 року, який було зареєстровано у відділі Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області, актовий запис № 10. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказала, що на теперішній час сімейно-шлюбні відносини припинені. Позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, про що подала письмову заяву. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, про що також подав письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі з 27.03.1992 року, який було зареєстровано у відділі Миронівської селищної ради м. Дебальцеве Донецької області, актовий запис № 10. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочку - [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтвах про народження записаний відповідач - [PERSON]. Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні заяви, вони підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

17.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказує, що 10 липня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Часовоярською міською радою м. Артемівська Донецької області, актовий запис № 30. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейно-шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, сумісне господарство між ними не ведеться. Дмитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти розмірі ? частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що подав письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно з 10 липня 2010 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Часовоярською міською радою м. Артемівська Донецької області, актовий запис № 30. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

17.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 17.08.2010 року по 20.08.2014 року, від яких мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка у судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 17.08.2010 року по 20.08.2014 року, від яких мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні (а.с. 2-3). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

17.09.2014 року позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини у твердій грошовій сумі: 1000 грн., щомісяця, посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач позовні вимоги визнав частково і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в сумі: 350 грн., посилаючись на те, що на його утриманні знадиться дитина від іншого шлюбу: [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 21.07.2003 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про шлюб від 03.11.2007 року, відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 13.05.2009 року, відповідач від шлюбу з [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON], має дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України та наявності у відповідача на утриманні ще однієї дитини від іншого шлюбу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 600 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов частково задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення його від сплати судових витрат, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

17.09.2014 року позивачка звернулась до Краматорського міського суду з позовною заявою до КС «Мрія» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором термінового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та КС «Мрія» укладено договір про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок №0574/2013 від 24.10.2013 року на суму 30000 грн. строк на тринадцять місяців. Строк дії договору сплинув, відповідач гроші не сплачує, просить стягнути з відповідача на її користь 30000 грн. не отримані гроші по вкладам, відсотки в сумі 6750,00 грн.. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти заочного рішення суду не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час слухання справи був належним чином повідомлений, судовою повісткою. За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок №0574/2013 від 24.10.2013 року на суму 30000 грн. строком на тринадцять місяців. (а.с.3) Як вбачається з копії договору про внесення термінового внеску (вкладу) на депозитний рахунок, строк дії договору сплинув, а КС «Мрія» зобов'язання по договорам не виконала, суму внесків не сплачує. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимоги вкладника. Відповідно ч.1,ч.5 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому в договорі банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти. Згідно до ч.1,2 ст..1066 ЦК України: За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, на користь державного бюджету підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 367,50 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

17.09.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги позову обґрунтовував тим, що з вересня 2007 року дитина проживає біля батька [PERSON], [PERSON] з 2007 року не цікавиться і не приймає участі в житті дочки [PERSON], ніяких стосунків з нею не підтримує, не займається навчанням та вихованням дитини, коштів на її утримання не надає, не цікавиться здоров'ям дитини. В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, посилався на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] звернулась до суду письмово з заявою про не визнання позовних вимог та проти їх задоволення (а.с. 29). [PERSON] вважав, що з метою захисту прав дитини необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON], [INFO]. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], дитина з вересня 2007 року проживає біля батька [PERSON], [PERSON] з 2007 року не цікавиться дитиною, не приймає участі в житті дочки, ніяких стосунків з нею не підтримує, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки. Поданням виконкому Гайсинської міської ради від 21.08.2014 року визначено надати суду висновок про доцільність і відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації об'єднаних націй (ООН) «Про права дитини», за якою в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (принцип верховенства інтересів дитини); Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України, мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Оскільки, відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дочки [PERSON] і не виявляє до неї щонайменшої материнської турботи, то з метою захисту прав дитини її необхідно позбавити батьківських прав щодо дочки [PERSON], [INFO]. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] мати [PERSON], [INFO]., з 2007 р. не цікавилася і не приймала участі в житті дочки [PERSON], ніяких стосунків з нею не підтримувала, не займалася її вихованням дитини, коштів на її утримання не надавала; - копією свідоцтва про розлучення [NUMBER] відповідно до якого 25.04.2006 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 19); - копією свідоцтва про народження [PERSON] від 21.09.1998 р., де зазначено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 17); - висновком органу опіки та піклування Гайсинського міської ради № 03.08-1294 від 16.09.2014 р. в якому зазначено про доцільність і відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

17.09.2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 21790,08 гривень. У позові зазначили, що 07.03.2011р. між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по процентам, суми штрафу, на загальну суму 21790,08 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги Банку підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 07.03.2011 року [PERSON] на підставі Анкети - заяви, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 р та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підпис відповідача [PERSON] на Заяві від 07.03.2011р. свідчить про те, що останній ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразив свою згоду з тим, що зазначена Заява є договором між Банком та ним про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконав. Внаслідок чого у відповідача станом на 31.07.2014р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 21790,08 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 7982,99 грн., заборгованість по процентам - 12293,28 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1013,81 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved