Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

16 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його доходу щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що з 07 листопада 2015 року вона перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі. Вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно коштів на її утримання не надає. Ухвалою від 30.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження на 19.11.2019. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 6). [INFO] у них народилась донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дитини - [PERSON] , [INFO] , а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів, судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Як убачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви було додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у сумі 500 грн, а саме витрат на професійну правничу допомогу зі складання позовної заяви. Однак доказів понесення таких витрат позивачем не надано, тому підстави для розподілу зазначених судових витрат відсутні.

Outcome: approved