Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

16 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що в 1999 році вона з чоловіком [PERSON], з яким проживала в зареєстрованому шлюбі, придбали житловий будинок. [INFO] чоловік помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на 1\\2 частину будинку, яку успадкував їх неповнолітній на час смерті чоловіка син [PERSON]. Заявниця є спадкоємцем після смерті сина, але у свідоцтві про народження сина вона записана під своїм дівочим прізвищем «[PERSON]», оскільки після реєстрації шлюбу не встигла поміняти паспорт. Син проживав в Полонному, прийняв спадщину після смерті батька, але не був зареєстрований в будинку. В 2012 році син [PERSON] помер. Вказані обставини не дають можливості оформити спадщину. Інших спадкоємців нема. Просить встановити факт родинних стосунків - що померлий [PERSON] був її сином і після його смерті відкрилась спадщина. Представник заявника в суді доводи заяви підтримує. Представник міської ради Загоруйко М.В. подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти заяви не висловив, покладається на суд під час ухвалення рішення. Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши інші докази, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви. Встановлено, що заявниця [PERSON] в 1999 році придбали з чоловіком [PERSON] житловий будинок. Чоловік заявниці помер в 2003 році. Спадкове майно у вигляді 1\\2 частини будинку фактично прийняв неповнолітній син заявниці, але син не мав громадянства України, не був зареєстрований за місцем відкриття спадщини, право неповнолітнього сина на спадкове майно після смерті його батька заявниця [PERSON] в нотаріальному порядку не оформила. Син заявниці помер в 2012 році, після його смерті відкрилась спадщина, що потребує нотаріального посвідчення, у вигляді 1\\2 частини житлового будинку. У свідоцтві про народження сина заявниці [PERSON] прізвище матері вказано «[PERSON]», що є дівочим прізвищем заявниці. Пояснення представника заявниці узгоджуються із письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні - свідоцтвом про народження заявниці, свідоцтвами про смерть чоловіка та сина заявниці, свідоцтвом про шлюб заявниці, договором купівлі-продажу житлового будинку. Письмові докази узгоджуються з показами свідка [PERSON], яка в суді показала, що заявниця є її тіткою, а її син [PERSON] народився в Росії, але сім»я переїхала жити в Полонне, її двоюрідний брат [PERSON] в м. Полонному ходив в школу, жив з батьками в будинку, який вони купили. Він був громадянином Росії і до його загибелі в 2012 році не оформив українське громадянство. Аналогічні покази в суді дала свідок [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги при спадкоємництві за законом є в рівних частках діти померлого. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, об'єктивно підтверджують правдивість доводів заявниці про те, що [PERSON] був її сином. Також встановлено, що на момент смерті чоловіка заявниці [PERSON] їх син [PERSON], який був неповнолітній, постійно проживав в м. Полонному в будинку батьків і фактично прийняв спадщину після смерті батька. Тому є підстави визнати факт, що після смерті сина заявниці [PERSON] місцем відкриття спадщини є м. Полонне. Встановлення факту родинних стосунків та встановлення місця відкриття спадщини після смерті сина для оформлення спадщини має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved