Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

17.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Хотинської РДА Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що відповідач є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Вказав, що дитина проживає з ним [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Дитина є інвалідом і весь цей час дитина перебуває на його повному утриманні. Матір з сином не спілкується, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться ним та не відвідує його, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання та лікування дитини. Зазначив, що станом на 23.11.2011 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Відповідачка [PERSON] з часу розлучення ніякої участі у її виховані дитини не брала та своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувані дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків, позивач не чинив, У відповідачки була можливість спілкуватися з дитиною купувати їй одяг і харчі, шкільне приладдя, брати іншу участь у її вихованні та утриманні, але цього робити вона не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Вона зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров'я сина, не дбає про його інтереси. Також вказав, що працівниками Клішковецької сільської ради було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов в яких проживає неповнолітній [PERSON] Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Крім того зазначив, що зважаючи на вище викладене він звернувся із заявою до служби у справах дітей Хотинської РДА. За результатами розгляду даної заяви було надано висновок в якому констатовано, що Хотинська РДА дійшла до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. 1982 року народження, стосовно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та рекомендувала батькам [PERSON] та [PERSON] знайти шляхи примирення для виконання зобов'язань по утриманню та вихованню свого неповнолітнього сина. Позивач вважає даний висновок органу опіки та піклування таким що, є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. При розгляді заяви орган опіки та піклування встановив всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON]. які передбачені ст.164 СК України (не цікавиться життям своєї дитини, не спілкується з сином, не займається духовним розвитком дитини, не надає жодної допомоги на утримання сина, не виконує батьківських обов'язків та свідомо ухиляється від них), однак, при цьому, надав висновок про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, нічим його не обґрунтувавши. Посилаючись на викладене просив, позбавити батьківських прав, [PERSON], мешканку с.Клішківці Хотинського району Чернівецької області відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] та його представник . в судове засідання не з'явились, проте надав заяву, в якій вимоги викладені у позові підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. Представник служби у справах дітей Хотинської РДА в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, про розгляд справи у його відсутності, вказав що просить справу розглянути на розсуд суду. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає з [PERSON] за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за № 1405 від 03.07.2015 року. Також судом встановлено, що станом на 23.11.2011 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Відповідачка [PERSON] з часу розлучення ніякої участі у її виховані дитини не брала та своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувані дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. . Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по утриманню дитини, не надає ні в примусовому, ні в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, не цікавиться його вихованням, моральним розвитком та здоров'ям. На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріально його не утримує, не піклується про нього, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, в зв'язку з чим, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких встановлених обставин винної поведінки відповідача та свідомого нехтування нею своїх батьківських обов'язків, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про злісне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. Згідно з ч. 3 ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 167 СК України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнути судовий збір у розмірі 487 гривня 20 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved