overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

16.07.2013 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2013 і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути ? частину вартості навчання з 01.09.2013 і до закінчення навчання. Ухвалою суду від 12.08.2013 провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08.04.2014 ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.08.2013 скасовано, а справу направлено на новий розгляд. У судовому засіданні 20.05.2014 позивач та її представник, уточнивши позовні вимоги, просили стягнути з [PERSON]аліменти на утримання неповнолітньоїдоньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2013, за виключенням період з 25 серпня по 16 листопада 2013 року, і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути ? частину додаткових витрат у вигляді витрат на навчання в ІІ семестрі 2013-2014 навчального року у розмірі 2050 грн. Відповідач, визнавши частково позовні вимоги, погодився сплачувати аліменти в розмірі ? частки своїх доходів. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.08.2013 (справа № 750/6703/13-ц) між сторонами розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Крім того, [PERSON] навчається в Чернігівському кооперативному технікумі на ІІ курсі денного відділення, навчання платне, стипендію не отримує. Строк навчання - з 01.09.2012 по 30.06.2016 (а.с. 9). Як вбачається з квитанції № 100/206 від 20.01.2014, [PERSON] оплатила за навчання в технікумі 4100 грн. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

16.07.2013 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 23.11.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до червня 2008 року. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що вони перестали розуміти один одного, втрачено почуття поваги та любові, постійно виникали сварки, тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка на позові наполягала. 30.07.2013 ухвалою Волноваського районного суду було доручено уповноваженому органу РФ, м.Таганрог допитати відповідача, який проживає в РФ. Згідно протоколу судового засідання Таганрогського міського суду Ростовської області від 11.11.2013 року, відповідач позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.23). Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 23.11.1998 року зареєстрували шлюб, про що Носівською сільською адміністрацією Неклинівського району Ростовської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу виконано запис №6 (а.с.3). Проживали однією сім'єю до червня 2008 року. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7-10). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що вони перестали розуміти один одного, втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивачка наполягає на розірванні даного шлюбу, відповідач заперечень не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

16.07.2013 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 23.11.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до червня 2008 року. Від шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач на позові наполягає. 30.07.2013 ухвалою Волноваського районного суду було доручено уповноваженому органу РФ, м.Таганрог допитати відповідача, оскільки він проживає в РФ. Згідно протоколу судового засідання Таганрогського міського суду Ростовської області від 11.11.2013 року, відповідач позов визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутність (а.с.24). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.180,183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 23.11.1998 року зареєстрували шлюб, про що Носівською сільською адміністрацією Неклинівського району Ростовської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу виконано запис №6 (а.с.5). Проживали однією сім'єю до червня 2008 року. Від спільного життя мають чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6-9). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

- 16.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу дітей не мають. У січня 2014р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивач звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала на розірвання шлюбу згідна. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи \~до \~уваги \~пояснення \~позивачки, \~суд \~вважає, що сімя повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

16.07.2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 22.11.1992 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. В судове засідання сторони не з'явились, до його початку надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.11.1992 року, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

16.07.2014 р. до суду подано дану заяву, в якій заявниця вказала, що [INFO] р. в с.Носівці Гайсинського району померла її мати [PERSON], яка в свідоцтві про її народження записана в графі «мати» як [PERSON], просила встановити факт, що [PERSON] є її рідною матір`ю для подальшого оформлення нею права власності в порядку спадкування за заповітом спадкового майна. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву згідно якої заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, справу розглянути без неї (а.с. 14). [PERSON] до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 15). Доведено, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] р. її матері [PERSON], через зазначення її імені в свідоцтві про смерть «[PERSON]», а не «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявниці для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі. Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Оскільки, [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO] р., як спадкоємиця за заповітом спадщини через зазначення імені її матері в свідоцтві про смерть «[PERSON]» не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією паспорта серії [NUMBER] виданого Гайсинським РВ УМВС 11.06.2002 р. на ім`я [PERSON] (а.с. 3); - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.1956 р., де зазначено, що [INFO] р. народилась [PERSON] батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4);. - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2014 р., згідно з яким [INFO] р. в с.Носівці Гайсинського району померла [PERSON] (а.с. 6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

16.07.2014р. Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] 05.08.2014р. [PERSON] надала заяву згідно якої просить вирішити питання щодо стягнення з [PERSON] на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрати за складання позовної заяви - 300,00 грн. В судове засідання сторони не з,явились, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. Судом встановлено, що при ухваленні рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, а саме судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрат, пов,язаних зі складанням позовної заяви - 300,00 грн. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, оскільки при ухваленні рішення 16.07.2014р. не вирішено питання про судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. У позовній заяві позивач вказав, що є співвласником 2-кімнатної квартири [ADDRESS]. Дана квартира приватизована на трьох осіб, на нього та відповідачів [PERSON] та [PERSON] Посилаючись на те, що між ним та відповідачем [PERSON] виникають непорозуміння, позивач не може вільно розпоряджатися своєю часткою квартири, оскільки вона не визначена, просив визначити частки у спільної сумісної власності. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спірна квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.05.1996р., виданим Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду. Також встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 22.05.1996р., не були визначені конкретні долі співвласників. Вказана квартира складається із двох ізольованих житлових кімнат площею: 18,9кв.м та 11,6 кв.м, кухні площею - 7,8 кв.м, ванної кімнати - 2,5 кв.м, вбиральні - 1,0 кв.м, коридору - 6,9 кв.м, при цьому вказана квартира обладнана балконом - 7,9/2,4 кв.м, який розташований в обох кімнатах. Судом встановлено, що з моменту приватизації квартири усі співвласники проживають разом і несуть сумісні витрати на її утримання. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.1 ст.386 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Оскільки співвласники квартири користуються спірною квартирою у рівних частках, між ними не було ніякої домовленості по різниці часток у спільній сумісній власності, тому за кожним із співвласників квартири необхідно визнати рівне право власності, тобто по 1/3 частки квартири [ADDRESS], за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2011 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №48. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, оскільки вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 05.03.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO],- а.с.4. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 26.03.1991 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №6. Від даного шлюбу дітей не мають. З квітня 2008 року шлюбні відносини припинено. Позивачка зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалось, внаслідок різності характерів, конкретні причини припинення шлюбних відносин, вважала можливим не уточнювати. Подальше сімейне життя з відповідачем вважала неможливим. Спору про поділ майна не має. У судове засідання позивачка не з'явився, звернулась із заявою, в якій зазначила, що наполягає на задоволенні позову, просить розглянути справу за її відсутності, постановити заочне рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, заперечень не надав, що відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України є підставою для постановлення заочного рішення. За неявки сторін, суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 26.03.1991 року, який було зареєстровано Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 111-ВЛ № 441926 від 26.03.1991 року. (а.с.7) Шлюбні відносини припинено у 2008 році. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за причин відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги. Сторони не підтримують шлюбних відносин тривалий час. Відповідач заперечень не надав. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказав позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Спору про поділ майна не має. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи на те, що вона проживає у цивільному шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює. Вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду. Відповідач більш нікому аліменти не сплачує. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). В судовому засіданні позивачка підтримала свої позивні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згодний на стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В свідоцтві про народження сина [PERSON], [INFO], відповідач вказаний, як його батько. Дитина сторін проживає з позивачкою, що підтверджено довідкою ОСББ «Супутник» від 14.07.2014 року, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому, на розсуд суду, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки для утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст.ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через те, що останній перебував в місцях позбавлення волі. У зв'язку з цим протягом більш ніж 2 роки вони проживають окремо, вона має нові стосунки з іншим чоловіком, від якого вагітна. В судове засідання сторони не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивачка повідомила суд про підтримання свого позову, а відповідач про визнання вказаного позову. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 06.06.2009 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 7, 8) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили не менш ніж за два роки до звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу і з того часу проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/2 частки заробітку відповідача до повноліття дитини. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в уточненому обсязі у розмірі в 1/4 частки заробітку. Відповідач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 26.11.2005 року Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 564. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого, батьком записаний [PERSON] - відповідач у справі. Відповідач працевлаштований, та має можливість виділяти кошти на утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved