Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

15 серпня 2018 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт належності померлій 25 січня 1997 року [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2170, виданого 17 листопада 1995 року на імя «Кирилаш Софії Єгорівни», на підставі рішення виконкому Ланцівської сільської Ради народних депутатів від 21 вересня 1995 року №44, розміром 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 207. У поданій заяві заявник зазначила, що 25 жовтня 2011 року померла її мати [PERSON], яка вступила в спадок за заповітом [PERSON], але не оформила вищезазначену земельну ділянку у встановленому законом порядку. [PERSON] в процесі підготовки до оформлення спадщини виявила, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2170, виданого виконкомом Ланцівської сільської ради Запорізької області від 17 листопада 1995 року помилково вказано по батькові власника «Єгорівна» замість «Георгіївна». За таких умов заявник не в змозі оформити спадщину у встановленому законом порядку. У звязку з викладеним заявник вимушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності померлій [PERSON] правовстановлюючого документа. Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд заяви на 08 годину 30 хвилин 12 вересня 2018 року. В судове засідання учасники справи, повідомлені про час, місце та час судового засідання, не зявилися. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, клопотань та заяв до суду не надав. Зазначені обставини не перешкоджають розгляду цієї справи. Під час розгляду заяви судом встановлено наступне. 17 листопада 1995 року на імя [PERSON] на підставі рішення виконкому Ланцівської сільської ради народних депутатів від 21 вересня 1995 року №44 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2170, який зареєстровано у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207, на земельну ділянку площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 16 червня 2000 року встановлено, що на підставі заповіту, виданого виконкомом Ланцівської сільської ради 28 січня 1993 року за реєстровим №42 та дублікату заповіту від 14 червня 2000 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлої 25 січня 1997 року є [PERSON]. Відповідно до записів свідоцтва про народження заявника, виданого 14 лютого 1958 року, її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. В постанові Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області ГТУЮ у Запорізькій області від 18.07.2018 про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначено, що [PERSON] звернулася за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану в с. Ланцеве Більмацького району Запорізької області, яка належала згідно державного акту про право власності на землю серії ЗП-000009 №2170, виданого Ланцівською сільською радою Запорізької області 17 листопада 1995 року, померлій 25 січня 1997 року [PERSON], спадкоємицею якої була [PERSON], дочка, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. Тобто заявник має намір успадкувати майно після померлих [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку. Згідно довідки виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] з 1926 року по день своєї смерті 25.01.1997 року. В погосподарських книгах колишньої Ланцівської сільської ради «Кирилаш Софія Георгіївна» помилково записана як «Кирилаш Софія Єгорівна». [PERSON] померла 25 січня 1997 року, про що видане свідоцтво про смерть І-ЖС №079586 Куйбишевським райвідділом реєстрації АГС Запорізької області. За життя 28.01.1993 [PERSON] залишила заповіт на [PERSON]. На підставі досліджених судом доказів суд дійшов безперечного висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою. Відповідно державний акт на право приватної власності на землю, виданий [PERSON], належить [PERSON]. Тому заява про встановлення належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імя, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За наведених обставин, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості встановити факт належності її померлій бабусі державного акта про право приватної власності на землю, що має юридичне значення для наступного його використання в цивільно-правових відносинах. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved