Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

17.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.10.2014 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки не має утриманців, є працездатною особою. За таких обставин просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 19.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Відповідачем отриманні завчасно копії позовної заяви, додатків до неї, йому запропоновано подати відзив і докази, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи, однак у визначений судом час такі документи суду не подані. Відповідач надав заяву про визнання позову; наслідки визнання позову йому відомі. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03.10.2014 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.04.2015 року відділом ДРАЦС по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Дитина зареєстрована та проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 08.07.2019 року, виданою головою правління ОСББ «Михайла Грушевського 19» Горшковим С.В. Крім того, позивачка має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, про що зазначено у довідці про склад сім`ї. Син [PERSON] часто хворіє гострими застудними захворюваннями, а також має ряд хронічних захворювань, з приводу чого перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря; дитина потребує постійного прийому противірусних, вітамінних та імуностимулюючих препаратів, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15.07.2019 року, виданої лікуючим лікарем [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до частин 1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів згідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно не виконує свого обов`язку з утримання дитини. Відповідач має II групу інвалідності, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 05.05.2017 року; не має інших утриманців. Іншого судом не встановлено. Суд враховує при визначені розміру аліментів визнання позову відповідачем. [PERSON] погодився із розміром аліментів, про який просить позивачка. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Враховуючі матеріальне становище дитини, задля забезпечення умов життя, достатніх для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою як матері, так і батька, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення позивачки до суду з наданим позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави, оскільки сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п.п. 3, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved