Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

15.09.2017 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи вимоги тим, що позивачу на праві особистої власності належить 14/25 частин будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Договору дарування від 22.02.1995 року, інші 11/25 частин вищевказаного будинку належать відповідачам по справі, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2015 року. Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2017 року вищевказаний житловий будинок було поділено в натурі між співвласниками та визначено за ними право власності в нових частках, а саме: за [PERSON] право власності на 62/100 частин будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] ; за [PERSON] право власності на 16/100 частин будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] ; за [PERSON] право власності на 11/100 частин будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] ; за [PERSON] право власності на 11/100 частин будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що складає квартиру [ADDRESS] . Вищевказаний будинок розташований на земельній ділянці пл. 1086 кв.м., яка не приватизована. Визначити добровільно порядок користування земельною ділянкою сторони не можуть. Відповідно до рішення Фастівської міської ради Київської області від 30.10.2014 року позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку 0,0560 га; для ведення особистого селянського господарства 0,0048 га. Вказане рішення підтверджує той факт, що позивачу була виділена земельна ділянка в користування, яка вказана в додатку до рішення. На підставі вищевикладеного, просить визначити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] між сторонами по справі відповідно до частки кожного у праві власності на вищевказаний будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 18 вересня 2017 року ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишовою Є.Ю. провадження у справі відкрито та призначено судове засідання. Ухвалою від 07.12.2017 клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено, провадження по справі зупинене. 07.02.2018 року до суду надійшло повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вих. № 41/18-41 від 31.01.2018 року про оплату судової експертизи, погодження строків проведення експертизи, надання додаткових документів, погодження інженера-геодезиста та призначення дати обстеження. Ухвалою від 07.02.2018 провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду. Ухвалою від 28.02.2018 клопотання позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено, провадження по справі зупинене. 05.06.2018 року до суду надійшов висновок експерта від 22.05.2018 року № 41/18-41/6490/18-41, за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою від 06.06.2018 провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду. 05.07.2018 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив, постановити рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою, що знаходить за адресою: [ADDRESS] між сторонами відповідно до варіанту №1 висновкам експертизи №41/18-41/6490/18-4 від 22.05.2018 року. Ухвалою від 22.10.2018 суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевською Л.М. справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, у зв`язку з закінченням строку повноважень судді Чернишової Є.Ю. Ухвалою від 05.12.2018 клопотання представника відповідачів про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи задоволено, провадження по справі зупинене. 02.05.2019 року до суду надійшло повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за вих. № 29750/18-41 від 16.04.2019 року про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою від 06.05.2019 провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.06.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою від 16.08.2019 клопотання представника відповідачів про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи (повторної) задоволено, провадження по справі зупинене. 19.02.2020 року до суду надійшов висновок експерта від 11.02.2020 року № 24198/19-41, за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою від 20.02.2020 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання. Ухвалою від 12.06.2020 клопотання представника відповідачів про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи задоволено, провадження по справі зупинене. 29.09.2020 року до суду надійшов висновок експерта від 24.09.2020 року № 16768/20-41, за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою від 30.09.2020 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання. Ухвалою від 16.12.2020 в задоволенні клопотання представника позивача про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи відмовлено. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити згідно варіанту № 1 висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи № 24198/19-41 від 11.02.2020. В судовому засіданні відповідачі та їх представник позовні вимоги не визнали, просили визначити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту № 1 висновку експерта за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи № 16768/20-41 від 24.09.2020. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 22.02.1995 року [PERSON] є власником 14/25 частин житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину від 09.07.2014 року спадкоємцями 11/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] є: [PERSON] (в розмірі 1/3), [PERSON] (в розмірі 1/3) та [PERSON] (в розмірі 1/3). Відповідно до рішення\~Фастівського міськрайонного\~суду Київської\~області від\~24.02.2017\~у справі\~381/5155/16-ц\~житловий будинок\~ [ADDRESS] поділений\~в натурі\~між співвласниками\~та визнано\~право власності\~в наступних\~частках, а саме: - за право власності на 16/100 частин цього будинку, що складають квартиру [ADDRESS] з приміщеннями: 1-1, 1-2, 1-3, яма вигрібна №4, трубопровід №7; - за [PERSON] право власності на 11/100 частин цього будинку, що складають квартиру [ADDRESS] ; - за [PERSON] право власності на 11/100 частин цього будинку, що складають квартиру [ADDRESS] з приміщеннями: 3-3, 3-2; - крім того в користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходяться 1/2 погреба В, 1/2 сараю Б, 1/2 вимощення І, 1/2 огорожі №1 та вбиральня Г; - за [PERSON] право власності на 62/100 цього будинку, що складають квартиру [ADDRESS] , 2-7; ганок а3, сарай Д, 1/2 погріб В, 1/2 сараю Б, 1/2 вимощення І, 1/2 огорожі №1 ворота №2, яма вигрібна №3, яма вигрібна №5 трубопровід №6, трубопровід №8. Вище зазначені частки співвласників відповідають витягам з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) будинок [ADDRESS] , інв. № [NUMBER] в цілому, та містить такий перелік об`єктів інвентаризації: -житловий будинок під літ. А,А -сарай під літ. Б, Д; -вбиральня під літ. Г; -погріб під літ В; -яма вигрібна (№3-5); -огорожа N1, N2. Відповідно до поверхового плану технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок [ADDRESS] (право власності належить [PERSON] ) має окремий вхід; -квартира [ADDRESS] (право власності належить [PERSON] ) має окремий вхід квартира [ADDRESS] (право власності належить [PERSON] та квартира [ADDRESS] (право власності належить [PERSON] ) мають спільний вхід. Відповідно до ст. 377 Цивільного Кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Судом встановлено, що між сторонами існує конфлікт з приводу визначення порядку користування земельною ділянкою ще з 2017 року. В матеріалах справи відсутні документи, що посвідчують право на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , отже жоден із співвласників будинку не набув право власності на земельну ділянку. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.213-214 т.1) та (а.с.149-150 т.2) відповідачі в 2018 році звертались з цього приводу до органу місцевого самоврядування з проханням обстежити спірну земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до акту комісійного обстеження земельної ділянки в [ADDRESS] від 07.09.2018, було встановлено, що «на земельній ділянці по [ADDRESS] розташований житловий будинок, що перебуває у власності громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Є рішення суду про виділ частки із майна, що було у спільній частковій власності. Громадянин [PERSON] встановив паркан з метало-профілю всередині присадибної ділянки, чим перешкоджає громадянам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в користуванні ділянкою. Згідно інформації наявної у відділі з питань раціонального використання земель виконавчого комітету Фастівської міської ради, земельна ділянка по [ADDRESS] рішеннями Фастівської міської ради у власність не передавалась, тому перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Фастів. Під час обстеження встановлено, що на даний час справа, щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками житлового будинку розглядається у Фастівському міськрайонному суді. Висновки: До вирішення питання в судовому порядку по суті, громадянину [PERSON] рекомендовано демонтувати паркан всередині домоволодіння по [ADDRESS] та не перешкоджати у користуванні прибудинковою територією іншим співвласникам житлового будинку» (а.с.150 т. 2). Загалом по справі було призначено та отримано висновки трьох експертиз з метою визначення порядку користування спірною земельною ділянкою. Відповідно до висновку проведеної земельно-технічної експертизи від 22.05.2018 експертом визначено чотири варіанта визначення порядку користування земельною ділянкою (а.с.84-99 т.1). За даним висновком, позивач [PERSON] просив суд прийняти рішення з урахуванням варіанту №1, при якому точка S2 водогін, знаходиться на земельній ділянці [PERSON] . Проти зазначеного варіанту категорично заперечували відповідачі, посилаючись на те, що позивач самовільно, на власний розсуд встановив паркан по надуманій межі без врахування і погодження з іншими співвласниками будинку. Зазначена обставина підтверджується висновком в акті комісійного обстеження земельної ділянки в [ADDRESS] від 07.09.2018 (т.2 а.с.150). 13.08.2019 в судовому засіданні була допитана експерт [PERSON] яка пояснила, що при проведенні першої експертизи, експертом не було враховано частки співвласників будинку, що визначені рішенням суду і в ухвалі про призначення експертизи цих даних не було. Крім цього, пояснила, що виміряла координати по паркану, що встановлений всередині земельної ділянки, при цьому брала до уваги технічний паспорт, який є в наявності у позивача, але не схему земельної ділянки. На підставі вищевикладених пояснень експерта, представник відповідача заявила клопотання про призначення додаткової експертизи, яке було судом задоволено. Відповідно до висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 11.02.2020, експертом було запропоновано три варіанта визначення порядку користування земельною ділянкою (а.с.3-21 т.2). Позивач та його представник наполягали на першому варіанті експертизи від 11.02.2020, відповідно до якого точка S2 водогін, знаходиться на земельній ділянці [PERSON] , при цьому позивач стверджує, що не буде перешкоджати користуватись криницею усім співвласникам будинку. За клопотанням представника відповідачів, в судовому засіданні, з метою роз`яснення висновку додаткової експертизи було допитано експерта [PERSON] , на предмет того, що експертом зафіксований вхід до частини будинку, що належить [PERSON] та погріб літ.В, який перебуває у спільному користуванні сторін. На фото чітко визначено, що хвіртка огорожі відкривається на пагорб над погрібом, відстань між огорожею [PERSON] та пагорбом над погрібом менше за 0,7м, що обмежує відкривання хвіртки, через яку можливо дістатись до частини будинку, що належить [PERSON] . У зв`язку з цим є необхідність у визначенні експертом варіанту розподілу земельної ділянки відповідно до будівельних норм таким чином, щоб забезпечити якість комфортного середовища безпосередньо для проживання громадян-співвласників житлового будинку та не обмежувати права всіх співвласників будинку (а.с.34 т.2). Позивач, в свою чергу, наполягав на внесенні відповідних змін експертом до висновку № 1 чи 2 даної експертизи, мотивуючи тим, що його влаштовує нерозривність земельної ділянки площею 0,0526 га. Проте, при цьому варіанті, водогін, який перебуває у користуванні сторін, буде знаходитись на ділянці, яка виділяється [PERSON] , а іншим співвласникам пропонується користуватись земельною ділянкою S 11 площею 0.0009 га на умовах сервітуту. Експерт [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що з урахуванням клопотань та пропозицій двох сторін є необхідність у наданні суду висновку, що враховуватиме побажання усіх співвласників будинку. 24.09.2020 за результатами проведення другої додаткової експертизи № 16768/20-41 (а.с.96-107 т.2) було визначено порядок користування земельною ділянкою єдиним варіантом, відповідно до якого врахована можливість проходу до частини будинку, що належить [PERSON] для облаштування хвіртки. Ширина проходу дорівнює 1.6 м, на Додатку №1 до висновку експерта №16768/20-41 від 24.09.2020 позначена від точки 6 до точки 12 (у напрямку точки 5). Прохід до земельних ділянок, які знаходяться за межами земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та перебуває у користуванні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , пропонується облаштувати навколо земельної ділянки [NUMBER] , яка пропонується у користування [PERSON] . На Додатку №1 до висновку експерта №16768/20-41 від 24.09.2020 прохід позначений: від точки 21 в бік точки 20, від точки 20 в бік точки 19, від точки 19 до точки18, від точки 18 до точки 29, від точки 29 до точки 22, від точки 22 до точки 23. Інженерна комунікація водогін, який позначений на №2 на Додатку №1 до висновку експерта №16768/20-41 від 24.09.2020, пропонується залишити на ділянці спільного користування S1. Отже, фактично єдиним варіантом останньої експертизи, врегульовано всі спірні питання, що були між сторонами по справі. З огляду на наявність довго триваючого конфлікту між сторонами по справі та враховуючи порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями та існуючі вимоги нормативних документів, діючих в будівництві, суд вважає, що не можливо поділити земельну ділянку на окремі частини (в окреме користування -нерозривне), що пропонувалось двома попередніми висновками, а тому дійшов висновку, що найбільш об`єктивним та доцільним варіантом визначення порядку користування спірною земельною ділянкою є єдиний узгоджений сторонами та запропонований варіант судової експертизи від 24.09.2020 № 16768/20-41, оскільки саме такий порядок користування зможе забезпечити якість комфортного середовища безпосередньо для проживання співвласників житлового будинку та не обмежувати їх прав та інтересів. При цьому, враховуючи загальну площу земельної ділянки та частки у домоволодінні, в даному випадку, є можливим користування усіма співвласниками будинку - водогоном, що знаходиться на земельній ділянці загального користування саме по останньому варіанту експертизи. Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність даного позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Щодо судових витрат, то суд, з урахуванням того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 гривень та вартість експертизи № 24198/1941 в сумі 11440 гривень, що підтверджено документально, а відповідачами оплачено вартість двох додаткових експертиз на загальну суму 7 690,56 гривень, що підтверджено документально, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача різницю між судовими витратами.

Outcome: approved