Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

16.10.2018\~року [PERSON]\~звернулась в\~суд з\~позовом до\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]\~про виділення\~часток майна,\~що є\~в спільній\~сумісній власності\~та визначення\~порядку користування\~квартирою №1\~в будинку\~28\~по вул.Хортицьке\~шосе в\~м.Запоріжжі,в якому просить виділити в користування: [PERSON] кімнату № 1 площею 16,3 кв. м., [PERSON] кімнату № 2 площею 9,3 кв. м., [PERSON] кімнату № 3 площею 14,0 кв. м., та частину лоджії площею 1,7 кв. м., [PERSON] кімнату № 4 площею 14,3 кв. м., та частину лоджії площею 1,7 кв. м., залишити у спільному користуванні: коридор площею 13,8 кв. м, кухню площею 10,3 кв. м, ванну кімнату площею 2,7 кв. м, туалет площею 1,0 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, щоє співласником квартири [ADDRESS], однак між нею та відповідачами склались тяжкі стосунки, постійно виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утриманням та збереженням цього майна, сплати комунальних рахунків, через це щомісяця зростає заборгованість. Ухвалою судді від 15.11.2018 року справа прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.01.2019 року справа призначена до розгляду. Позивачка [PERSON] \~ \~ \~ \~й О.В. в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Просить розглянути справу за його відсутності, та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явились, про місце, день, та час розгляду справи були повідомлений у встановленому порядку. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2008 року, посвідчене Хортицькою\~районною адміністрацією\~Запорізької міської\~ради , власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є : [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. \~\~ \~ \~ \~ \~\~\~Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2017 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» П. 1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Порядок користування спірною квартирою між учасниками спільної сумісної власності не встановлено. У свідоцтві на право власності на житло не визначені розміри часток квартири, що належала кожному із співвласників даної квартири. На теперішній час в зв'язку з неприязненими стосунками у сторін виникла необхідність у виділені часток у даній спільній квартирі та встановлення порядку її користування. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2017 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» П. 17. Частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У відповідності до частини 1\~статті 368 ЦК України: спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1\~статті 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право спільної сумісної власності є безчастковим (бездольовим) правом спільної власності. Тому кожен з учасників спільної сумісної власності не має права на частку в праві власності на спільну річ і не має повноважень у відношенні часток інших співвласників на спільну річ. Відповідно до частини 2\~статті 370 ЦК України\~визначено,\~що у\~разі виділу\~частки із\~майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При праві спільної сумісної власності розмір частки кожного із співвласників не визначений. Разом з тим, кожний із співвласників має право на виділ частки з майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, в натурі. При виділі частки одного із співвласників необхідно попередньо визначити розмір частки в праві спільної сумісної власності, що належить цьому співвласникові. Відповідно до п.14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995р.,\~квартира,\~яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо сторонам виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Суд вважає, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. Оскільки в даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею, то застосування критерію необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення з забезпеченням відповідності ідеальних часток реальним, суд вважає не обовязковим. Суд вважає необхідним виділити в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно і вважає допустимим відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі № 6-1500цс15. Відповідно до технічного паспорту загальна площа квартири складає - 86,0 кв. м., житлова площа 53.9 кв. м.. Квартира складається з чотирьох окремих жилих кімнат: 1-а кімната площею 16,3 кв. м., 2-а кімната площею 9,3 кв. м., 3-я кімната площею 14,0 кв. м., 4-а кімната площею 14,3 кв. м.. Окрім жилих приміщень у квартирі є : кухня площею 10,3 кв. м., ванна кімната 2,7 кв. м., туалет 1,0 кв. м., коридор 13, 8 кв. м., комора 0,9 кв. м., лоджія 3,4 кв. м.. Також судом встановлено, що на момент розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані позивачка [PERSON], відповідачі: [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] Крім того, судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування спірною квартирою. Отже, враховуючи відсутність взаємної згоди сторінна здійснення права спільної часткової власності, неможливість у добровільному порядку встановити порядок володіння і користування спільним майном, а також право сторін на судовий захист, з метою усунення спорів та конфліктів між співвласниками, суд вважає необхідним встановити порядок користування спірною квартирою. При визначенні конкретного порядку користування суд виходить з того, що частки співвласників у спірній квартирі є ідеальними і рівними, на ідеальну частку у праві спільної власності на спірну квартиру кожної із сторін припадає 21,5 кв.м. загальної площі та 13,48 кв.м. житлової площі. Кімнат, які б відповідали розміру ідеальної частки кожного зі співвласника, в квартирі немає. Разом з тим, суд вважає, що у випадку встановлення порядку спільного користування квартирою застосування критерію необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення з забезпеченням відповідності ідеальних часток реальним не є обов'язковим. Суд може виділити в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно, і відхилення в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність в даному випадку є допустимим. Таке рішення суду не змінює розмір часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Як вже зазначалось вище, спірна квартира має чотири ізольовані житлові кімнати: 1-а кімната площею 16,3 кв. м., 2-а кімната площею 9,3 кв. м., 3-я кімната площею 14,0 кв. м., 4-а кімната площею 14,3 кв. м. Суд вважає необхідним, встановити такий порядок користування спірною квартири, який запропонований позивачкою, а саме виділити в користування : [PERSON] кімнату № 1 площею 16,3 кв. м., [PERSON] кімнату № 2 площею 9,3 кв. м., [PERSON] кімнату № 3 площею 14,0 кв. м., та частину лоджії площею 1,7 кв. м., [PERSON] кімнату № 4 площею 14,3 кв. м., та частину лоджії площею 1,7 кв. м., інші приміщення залишити в спільному користуванні. Суд вважає, що саме такий порядок користування спільним майном буде відповідати інтересам усіх власників і не порушуватиме їх прав. На підставі викладеного, суд вважає, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, жодним доказом з боку відповідача не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved