Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

17.01.2018 позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1996 року, мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], 17.05.2004р.н., донька проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1000 грн., щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, відзив до суду не надав, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 28 вересня 1996 у Гладківській сільській раді Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №11 (а.с. 5). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сімї. Основна причина розпаду сімї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Зі свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками доньки [PERSON], 17.05.2004р.н., дитина проживає та знаходиться на утриманні матері (а.с. 4, 7). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивач - мати неповнолітньої [PERSON], займається її вихованням, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню доньки, суд вважає вимоги позивачки щодо стягнення аліментів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved