overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

15 травня 2015 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. 11.01.2000 р. між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у Базрянській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають трьох неповно- літніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Більше року вони не підтримують подружні відносини, проживають окремо. Причиною тому стало те, що чоловік покинув сімю та тривалий час проживає з іншою жінкою, фактично створивши нову сімю. незважаючи на те, у них троє неповнолітніх дітей, вважає, що збереження сімї за таких обставин неможливе, тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином - поштою з по-відомленням (а.с.11,14). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сто-рін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.5) видно, що 11.01.2000 р. Базарянською сільською радою Татарбунарського району Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1. Згідно копій свідоцтв про народження [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] (а.с.7-8), сторони у справі мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постановлено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. У зв'язку з тим, що суд не має відомостей щодо визначення відповідача з приводу зміни прізвища, вважає, що підстав для відновлення дошлюбного прізвища останньої не має. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 243 грн.60 коп., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

15 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 24 жовтня 1985 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між ним та відповідачем припинені з березня 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згодний. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась по невідомим суду причина, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 428170, повторно виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 14 травня 2015 року, актовий запис №3756. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині присвоїти [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

15 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09.04.2013 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 120 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON].. просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 09 квітня 2013 зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 120 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить відновити дошлюбне прізвище Белянська. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 12 березня 2009 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, з початку 2015 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені, [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], дітей залишити проживати з відповідачкою. Позивач свої вимоги підтримав, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягав, а справу просив слухати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12 березня 2009 року між позивачем та відповідачкою зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 13 ( а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з відповідачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Березнегуватською селищною радою Миколаївської області (а.с.3). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені з початку 2015 року, на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: с. Михайло-Ларине, вул. Пушкіна, 7 Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказувала, що вона є власницею вищевказаного житлового будинку. Її колишній чоловік відповідач [PERSON] зареєстрований разом із нею за цією адресою, однак в її будинку не проживає з 2007 року, участі в утриманні цього будинку не приймає, але з реєстраційного обліку за цією адресою не знявся, що змушує позивачку нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, тому вона, як власник вказаного будинку, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування вказаним житловим будинком. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що у справі є належні докази (а.с. 32), у звязку із чим судом допустив заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, в межах заявлених позовних вимог суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.09.2014 року (індексний номер 27025344), [PERSON] є власницею житлового будинку № 7 по вул. Пушкіна в с.Михайло-Ларине Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 8-10). За даними Витягу про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень, відомості про [PERSON] як власницю вищевказаного житлового будинку земельної ділянки за цією ж адресою зареєстровано у вищевказаному Реєстрі. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу І-ФП №036727, шлюб між сторонами розірвано 21 лютого 1997 року (а.с. 12), у вказаному будинку відповідач зареєстрований з 20.01.2003 року, однак не проживає в ньому з березня 2007 року(а.с.19, 29). Відповідно до вимог ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Проте відповідач не має права власності на вказаний житловий будинок або на його частку, не є членом сімї власника, у будинку не проживає більше року, не приймає участі в його утриманні чи сплаті комунальних послуг, проте його реєстрація за цією адресую змушує позивачку нести додаткові витрати зі сплати цих послуг, тому вимоги останньої законні та обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець за законом дану спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про проведення судового розгляду без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 06.08.2007 виконкомом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області) /а.с. 6/. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Евминківської сільською радою 30.04.1968 [PERSON] змінила дівоче прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» /а.с.9/. Позивач є сином [PERSON] яка є рідної сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.1951 виданого Вовчаріською сільською радою /а.с. 8/. Відповідно до матеріалів спадкової справи 536-2007 зареєстровано в реєстрі за № 402 Остерською районною державною нотаріальною конторою що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] є її сестра [PERSON] /а.с.20-22/. 11 листопада 2015 року комісією в складі депутата Остерської міської ради Метли Н.М. та сусідів [PERSON], [PERSON] складено акт в тому, що у будинку [ADDRESS] проживає [PERSON] без реєстрації з 2006 року по теперішній час. [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої [PERSON], сплачує комунальні послуги та робить ремонт будинку /а.с. 54/. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки судом встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, та від прийняття спадщини позивач не відмовився, суд вважає, що відповідно до змісту вищезазначеного закону позов є обґрунтований, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить розмір аліментів, які з нього стягуються за рішеннями Іванківського районного суду Київської області від 30.12.2014 року та 23.04.2015 року на утримання дітей позивача - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, зменшити до 300 грн. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути втрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернулась до Дніпровського районного суд м. Херсона з позовом, де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсона за актовим записом №40 від 26.12.2013 року. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з тих причин, що Відповідача засуджено на підставі вироку Суворовського районного суду м. Херсона від. 03.07.2014 року до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Шлюбні відносини припинені в лютому 2014 року з моменту затримання Відповідача за вчинення злочину. На теперішній час Відповідач відбуває покарання у Північній виправній колонії управління державної пенітенціарної служби України у Херсонській області №90. Дочка проживає зі Позивачем і знаходиться на її утриманні. Подальше збереження сімї Позивач вважає неможливим. Спільного господарства не ведуть. Спору відносно спільного майна в них не має. Просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явилась, до суду надала заяву, якою заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надійшла з Північної виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Херсонській області №90 надійшла заява від Відповідача згідно якої останній позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26.12.2013 року Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсона за актовим записом №40, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернулась до суду в подальшому з уточненим позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 25% усіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення нею повноліття, починаючи з дня винесення рішення. Сторони в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03 серпня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а/с 5), але проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини, просила суд стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення малолітнім [PERSON]»євим [PERSON], [INFO], трирічного віку та на його утримання у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня прд»явлення позову до суду і до досягнення повноліття.. Посилаючись на те, що не проживають з відповідачем однією сім'єю. [PERSON]»єва Т.М. до суду не зявилась, натомість направила на адресу суду заяву у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON]»єв Д.Ю. в судове засідання також не зявився, натомість спрямував на адресу суду заяву про розгляд цивільної справи у його відсутність. З позовними вимогами відповідач згодний. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2005 року. Від шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину [PERSON]»єва [PERSON], [INFO], батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач. [PERSON] в своїй позовній заяві вказує, що у звязку із народженням сина вона не може працювати оскільки доглядає його, а тому в даний час перебуває у важкому матеріальному становищі. Вказує що відповідач має постійне місце роботи та сталий прибуток. Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання позивачки між ними не досягнуто. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі ст. ст. 75, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved