Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

16 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 758/2-130 від 24.03.2996, договором поруки № 758/2-131 від 24.03.2006 в сумі 98842 грн. 92 коп. та 1921 грн. 00 коп. понесених судових витрат. Позов мотивований невиконанням [PERSON] , [PERSON] умов договору, що призвело до заборгованості, яку позивач просить з них стягнути. 26 липня 2019 року суд відкрив провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження. 13 серпня 2019 у відзиві на позовну заяву відповідачі просили в задоволенні позову відмовити повністю в зв`язку з його незаконністю та необґрунтованістю і пропуском строку позовної давності, мотивуючи тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.07.2016 у справі № 585/1990/16-ц в позові ПАТ «Укрсоцбанк» до них про стягнення заборгованості згідно кредитного договору № 758/2-130 від 24.03.2006 було відмовлено в зв`язку з застосуванням позовної давності, яке набрало законної сили. В судовому засіданні представник позивача Павленко А .А . позов підтримав, пояснив обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовільнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] проти позову заперечували, пояснили, що вже прийнято рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.07.2016 у справі № 585/1990/16-ц, яким в позові ПАТ «Укрсоцбанк» до них про стягнення заборгованості згідно кредитного договору № 758/2-130 від 24.03.2006 було відмовлено в зв`язку з застосуванням позовної давності, рішення набрало законної сили, тому просили в позові відмовити. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.03.2006 Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту 3 758/2-130, відповідно до якого остання отримала грошові кошти у сумі 23358,00 євро зі сплатою 10 процентів річних (а.с. 10-17). З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, банк та [PERSON] уклали договір поруки № 758/2-131 від 24.03.2006 (а.с. 18-20). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13.06.2019 прострочена заборгованість становить 643387,08 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом - 221703,29 грн., суми заборгованості за відсотками - 256503,90 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 80207, 32 грн. , розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 84972,56 грн. Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за обліковою ставкою НБУ та 3 % річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 13.06.2019 становить 98842,92 грн., з яких: нараховані 3 % річних - 19953 грн., нарахована пеня за обліковою ставкою НБУ - 78889,92 грн.(а.с. 21-38). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.07.2016 у справі № 585/1990/16-ц (номер провадження 2/585/587/16) в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту 758/2-130 від 24.03.2006 відмовлено в пованому обсязі. Станом на 12.08.2016 рішення суду набрало законної сили(а.с. 71-72). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.07.2016 у справі № 585/1990/16-ц (номер провадження 2/585/587/16) відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту 758/2-130 від 24.03.2006 у зв`язку зі спливом строків позовної давності, вказане рішення набрало законної сили, за таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідачів три проценти річних від простроченої суми - 19953 грн., а також нарахована пеня за обліковою ставкою НБУ в сумі 78889,92 грн. не підлягають стягненню. За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача, оскільки в позові відмовлено. На підставі ст.ст. 11, 13, 81, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 533, 536, 554, 610, 612, 1049 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed