Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

15.12.2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та виселення. У позовній заяві позивач просить суд зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні житловим будинком за адресою: с. Оброшино, вул. Самбірська, 40, Пустомитівський район, Львівська область, який належить [PERSON], 11.05.1927 р. н.; виселити [PERSON] з будинку за адресою: : с. Оброшино, вул. Самбірська, 40, Пустомитівський район, Львівська область. Позивачі у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликаються на наступні обставини: [PERSON], є власником житлового будинку за адресою: с. Оброшино, вул. Самбірська, 40, Пустомитівський район, Львівська область, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 11.12.2001 року, видане Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.10.2001 року. 21 квітня 2005 року було розірвано шлюб між дочкою позивачки [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія 1-СГ № 000859, актовий запис №94 від 21.04.2005 року. В даному будинку зареєстровані та проживають [PERSON], 11.05.1927 р. н., [PERSON], 13.05.1966 р. н., внучка [PERSON], 25.01.1995 р. н. з чоловіком [PERSON], [INFO] (проживає без реєстрації), внук [PERSON], 11.05.1999 р. н., та колишній чоловік дочки [PERSON], 18.04.1969 р. н. який проживає без реєстрації, про що свідчить довідка про склад сім'ї видана Оброшинською сільською радою Пустомитівського району, Львівської області № 2019 від 15 грудня 2015 року. Відповідач - [PERSON] не несе витрат на утримання будинку та не сплачує кошти за користування комунальними послугами. Позивач неодноразово зверталася з попередженням про виселення в добровільному порядку, однак він на її попередження жодним чином не відреагував. На підставі наведеного позивачі у позовній заяві просять суд позовні вимоги задоволити. Позивач та представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилися, проте представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву у яких просять суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останньої не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із реєстраційного посвідчення Серія КММ №067422 від 11.12.2001 слідує, що власником будинку № 40 по вул. Самбірській в с. Оброшино, Пустомитівського району, Львівської області є: [PERSON]. Встановлено, що згідно довідки №2019 від 15.12.2015 року виданої Оброшинською сільською радою Пустомитівського району Львівської області у зазначеному господарстві, крім голови господарства зареєстровані та проживають [PERSON], 13.05.1966 р. н., внучка [PERSON], 25.01.1995 р. н., внук [PERSON], 11.05.1999 р. н., та колишній чоловік дочки [PERSON], 18.04.1969 р. н. який проживає без реєстрації. Встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СГ №000859 від 21.04.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Пустомитівського РУЮ Львівської області. Встановлено, що на теперішній час відповідач не є членом сімї з [PERSON] в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК України. За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню виходячи з наступного: Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України\~\~ з\~\~ урахуванням\~\~ положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) чи інших осіб користуватися цим житлом існує лише за наявності на це волі власника. Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. У звязку із наведеним, беручи до уваги те, що відповідач чинить перешкоди власнику житлового приміщення у реалізації його права власності, що є підставою для захисту такого права, суд прийшов до висновку, позовні вимоги заявлені позивачами підлягають задоволенню. В силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved