Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

16.09.2013 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору № KRXRRX14500194 від 11.08.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 4 991.52 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконувала, внаслідок чого станом на 28.08.2013 року, виникла заборгованість у сумі 37 842.38 грн.. У добровільному порядку відповідач зазначену суму боргу сплатити відмовляється. Тому на підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі. Відповідач заперечень проти позову не надав. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 11.08.2008 року між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON]. було укладено кредитний договір № KRXRRX14500194, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 991.52 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахункового документу заборгованості станом на 28.08.2013 року, встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором № KRXRRX14500194 складає 37 842.38 грн., із них: за кредитом у розмірі 3 397.26 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 162.30 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 539.12 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором штраф у розмірі 31 465.49 грн., (фіксована частина) у розмірі 500.00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 1 778.21 грн.. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку встановлено, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків. Згідно ст.. 551 ч. 3 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин. Тому суд вважає можливим на підставі ст.. 551 ч. 3 ЦК України зменшити розмір неустойки (пені). На підставі ст.. 1054, 527, 530, 625, 551 ЦК України позов слід задовольнити частково - стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 9 936.45 грн., виходячи з розрахунку: 3 397.26 грн. (простроченого тіла кредиту) + 162.30 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) + 539.12 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом) + 3 559.56 грн. (пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором) + 500,00 грн.(штраф (фіксована частина)) + 1 778.21 грн. (штраф (процентна складова)) = 9 936.45 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial