Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

15 листопада 2017 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] 28 листопада 2017 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 18 січня 2018 року . 18.01.2018 року розгляд справи відкладений в зв'язку з неявкою сторін в судове засідання. Розгляд справи призначений на 19.03.2018 року 19.03.2018 року справа не розглядалась в зв'язку з хворобою судді. Справу призначено до розгляду на 31.05.2018 року Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 31 травня 2018 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 06 листопада 2004 року у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 43. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 06.11.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 43. а В період шлюбу у них народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, які припинені в серпні 2017 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між ними, наявність діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю, в результаті чого у них виникають постійні сварки що привело до припинення нормального спілкування,втрати почуття любові одне до одного. На даний час кожен з них проживає власним життям, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Пояснивши, що спільне проживання з відповідачкою вони припинили з серпня 2017 року. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду спраив повідомлений належним чином. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 06.11.2004 року позивач уклала шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, яких сторони записані батьками ддітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили з серпня 2017 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що в сторін виникають постійні сварки та конфлікти, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, яка є свідком сварок та конфліктів між сторонами. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, так як в судовому засіданні позивач пояснила, що нею прийняте зважене рішення про розірвання шлюбу і вона настоює на розірванні шлюбу. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе відповідно до прохання відповідачки залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON] Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишається проживати троє неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., стягнути з відповідача. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану також повинні бути покладені на відповідача. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved