Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернувсь до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що він є власником ? частини домоволодіння № [ADDRESS] після смерті матері [PERSON]. Власником іншої ? частини після смерті [PERSON] став його батько та чоловік останньої [PERSON], також як спадкоємець першої черги за законом. Згідно технічного паспорту від 23.07.1996 року загальна площа будинку становила 72,7 кв.м, а частина кожного із співвласників 36,35 кв.м. відповідно. Проте, між ним та [PERSON] було досягнуто згоди щодо порядку користування будинком, відповідно до якого йому у володіння перейшла частина будинку площею 27,2 кв.м, а [PERSON] відповідно 45,5 кв.м. Протягом 1999-2009 років ним було здійснено добудову до своєї частини будинку площею 70,4 кв.м., внаслідок чого загальна площа належної йому частини будинку збільшилась до 97,6 кв.м, а відповідно збільшилась і його частка в будинку. Його батьком [PERSON] було здійснено внутрішнє переобладнання своєї частини будинку, яка після смерті [INFO] року останнього на підставі заповіту перейшла до його (позивача) сестри [PERSON], відповідача по справі. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2010 року за ним визнано право власності на добудову до належної йому ? частини житлового будинку № [ADDRESS], загальною площею 46,4 кв.м. Після набрання вказаним рішенням суду чинності відповідач звернулась до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку № [ADDRESS], що залишилась після смерті [INFO] року батька [PERSON]. Однак, нотаріусом помилково було зазначено, що спадкове домоволодіння складається з житлового будинку загальною площею 144,2 кв.м, тобто з площею добудов здійснених ним до своєї ? частини житлового будинку. В зв язку з чим просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім я [PERSON], видане 24.10.2011 року державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Київської області Шакодько О.П., зареєстрованого в реєстрі № 2-1539, спадкова справа № 385/2009. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердивши викладені в позові обставини, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в суді проти позову заперечила, пояснивши, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім я [PERSON] видане у відповідності до вимог чинного законодавства на момент видачі, і підстав для його скасування на даний час не має. Бориспільське міськрайонне управління юстиції в Київській області та Бориспільська міська державна нотаріальна контора, будучи викликаними до суду в якості третіх осіб, своїх представників не направили, надали листи, в яких просять проводити розгляд справи у відсутність своїх представників, покладаючись при вирішенні спору на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником ? частини домоволодіння № [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.06.1997 року, яке видано після смерті [INFO] року його матері [PERSON] державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Сіпко Л.М., спадкова справа № 138, зареєстровано в реєстрі за № 502. Того ж дня, батьку позивача [PERSON], як чоловіку померлої, нотаріусом було видано свідоцтво про право власності на іншу ? частину спадкового домоволодіння як на долю у спільному майні подружжя (реєстровий № 500, спадкова справа №138). Згідно даних правовстановлюючих документів житлова площа спадкового будинку становила 46,2 кв.м, а згідно технічного паспорту на домоволодіння Бориспільського МБТІ від 23.07.1996 року загальна площа будинку становила 72,7 кв.м. Таким чином, частина із загальної площі в житловому будинку кожного із співвласників становила 36,35 кв.м, де житлова - 23,1 кв.м. Рішенням виконкому Бориспільської міської ради № 67 від 09.02.1999 року позивачу та його батьку [PERSON] було надано дозвіл на внутрішнє переобладнання будинку та здійснення відповідної добудови. Протягом 1999-2009 року позивач здійснив добудову до своєї частини будинку, що згідно даних бюро технічної інвентаризації складається з приміщень під номерами: 2-1 площею 3,1 кв.м, 2-1 площею 18,0 кв.м, 2-4 площею 4,4 кв.м, 2-5 площею 18,4 кв.м, 2-6 площею 26,5 кв.м, а всього загальною площею 70,4 кв.м. Таким чином, з урахуванням частки позивача у спільному з його батьком майні, а також тих приміщень, які відійшли в користування позивача в спадковому будинку та приміщень, які були збудовані ним у складі добудови до будинку, загальна (сумарна) площа належного йому нерухомого майна по [ADDRESS] фактично становить 97,6 кв.м. [INFO] року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.10.2009 року. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт на корить сестри позивача, відповідача по справі [PERSON], в зв язку з чим було видано спірне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. З огляду на те, що на час відкриття спадщини ні переобладнання, ні належна позивачу добудова не були добудовані, не були введені в експлуатацію, оформлені та зареєстровані в органі БТІ на праві власності, тобто узаконені, останній звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказану добудову. Це було вмотивовано тим, що в силу приписів 357 ЦК України, дана добудова є виключно власністю позивача та не входить до складу спадкової маси померлого батька [PERSON]. Відповідач по справі заявлений [PERSON] позов визнала в суді в повному обсязі. 24.11.2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області виніс рішення у цивільній справі № 2-2379/2010 року за позовом [PERSON] до [PERSON], яким визнав за позивачем право власності на нерухоме майно - добудову до належної йому ? частини будинку по [ADDRESS] яка згідно поверхового плану складається з приміщень: ґанок 2-1 площею 3,1 кв.м, коридор 2-1 площею 18,0 кв.м, убиральні 2-4 площею 4,4 кв.м, кухні 2-5 площею 18,4 кв.м та кімнати 2-6 площею 2,5 кв.м. Тобто за вказаним рішенням суду збудована позивачем добудова була окремо визнана за ним на праві власності як нерухоме майно. Дане рішення суду набрало чинності. Після набрання рішенням суду законної сили, 24.10.2011 року державний нотаріус Бориспільської міської державної нотаріальної контори видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що зареєстровано в реєстрі за № 2-1539, спадкова справа № 385/2009. Згідно даного свідоцтва, спадщина, на яку воно видано, складається з ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд під № [ADDRESS], належної померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 10.06.1997 року, зареєстрованого в реєстрі під № 500 та 17.06.1997 року Бориспільським МБТІ. В описовій частині спадкового майна нотаріусом помилково вказано, що спадкове домоволодіння складається з житлового будинку (погріб)/дерево обкладене цеглою/ житловою площею 78,9 кв.м, загальною площею 144,2 кв.м, зазначений на плані літерою «А-І, Л» та господарсько-побутові будівлі та споруди: сарай /шлакоблок/ «Б», убиральня /дерево/ «В», гараж (погріб) «Ж, 3», убиральня /цегла/ «М», навіс /металева сітка/ «О», колодязь питний /трубчатий/ «К», колодязь питний /трубчатий/ «Н», яма вигрібна /цегла/ «Р», огорожа /мет.профіль/ «№1,3», літній душ /сталь листова/ «Т». Вартість спадкового майна нотаріус зазначив посилаючись на витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» 19.07.2011 року за № 30661431, в сумі 246380,50 гривень. Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А часом відкриття спадщини, відповідно до положень ч.2 ст.1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Враховуючи вказані норми закону, нотаріус при оформленні свідоцтва про право на спадщину, повинна була врахувати саме те майно, право на яке було набуто і належало спадкодавцеві на момент смерті. Тобто на житловий будинок у стані та розмірах, що існував на час набуття ним права власності на нерухоме майно та на законних підставах існував на день його смерті. Згідно ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід або припинення підлягають державній реєстрації. Отже, з огляду на те, що до складу спадщини увійшло право власності [PERSON] на нерухоме майно, то відповідно до спадкової маси увійшла лише та частина житлового будинку, яка у встановленому законом порядку була зареєстрована на праві власності. А як свідчить технічна документація на житловий будинок, на момент смерті спадкодавця спірна добудова не була введена в експлуатацію, узаконена та зареєстрована на праві власності. Таким чином, спадкування житлового будинку повинно було здійснюватись у стані, що існував на 1997 рік, тобто на час набуття [PERSON] права власності. Згідно технічної документації на житловий будинок станом на 1997 рік, спірної добудови на плані не було, оскільки дозвіл на її будівництво та саме будівництво здійснювалось у період з 1999 по 2009 рік, та фактично закінчено було вже після смерті [PERSON]. Дана обставина була встановлена Бориспільським міськрайонним судом Київської області під час розгляду іншої цивільної справи № 2-2379/2010 року та визнана відповідачем, а тому в силу вимог ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Це підтверджується також і договором про порядок володіння та користування спільним майном, що укладений між позивачем та відповідачем і посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 486, за яким у володіння і користування позивача відійшла належна йому частина в спадковому житловому будинку, що складається із двох кімнат та добудова, право на яку виникло у позивача на підставі рішення суду. Незважаючи на це, відповідач отримала та надала нотаріусу документ - витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданий КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» 19.07.2011 року за № 30661431, в якому було вказано загальну площу спільного житлового будинку з урахування площі належної позивачу за рішенням суду та добудови. При цьому, відповідачу було відомо про рішення Бориспільського міськрайонного суду від 24.11.2010 року та відповідно про той факт, що саме за позивачем визнано право власності на добудову, а отже вона не могла не знати, що площа даної добудови увійшла до загальної площі житлового будинку. Відповідач про дану обставину нотаріуса не повідомила, а нотаріус не звернула увагу, що право власності на це майно виникло вже після смерті спадкодавця, та відповідно не була повідомлена про існування вищевказаного рішення суду. Таким чином, помилково допущені нотаріусом в описовій частині спадкового майна неточності у розмірі загальної та житлової площі житлового будинку, у складі якої площа належного позивачу на праві власності окремо визначеного нерухомого майна, є такими, що порушують його права як власника цього майна. На даний час, як зазначила представник відповідача, [PERSON] вважає, що видане їй державним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за заповітом є законним і зміні або визнанню недійсним не підлягає, хоча сама фактично визнала, що добудова, яка фактично була включена до спадкової маси при оформлення її спадщини, є власністю позивача і спадкових прав на неї вона не має. Як зазначено в ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що спірне свідоцтво про право на спадщину за заповітом є незаконним, оскільки воно видано на ту частину майна, що не увійшла до спадкової маси на час відкриття спадщини, існують достатні правові підстави для визнання даного свідоцтва недійсним. Судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 243,60 гривні та сплачені позивачем при подачі позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути на користь останнього з відповідача, так як позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, на підставі ч.2 ст.80 ЦПК України, позивачу необхідно повернути надлишково сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 988,40 гривень. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.182 ч.1, 1216, 1218, 1220 ч.2, 1301 ЦК України,

Outcome: approved