overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

16 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 жовтня 2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Сторонам надавався строк для примирення терміном два місяці за клопотанням відповідача, проте після закінчення цього строку позивач від позову не відмовилася, про що подала заяву, а відповідач подав заяву, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2007 року, актовий запис № 2215 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

16 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частині із заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, погоджується сплачувати аліменти в розмірі ? частині із заробітної плати щомісячно. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Дитина проживає з матію, яка бажає офіційно отримувати аліменти на його утримання. Вказані обставини, окрім письмових пояснень сторін підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; довідкою про склад сімї. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст.182 СК України, визначає в ? частині від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому враховується стан здоровя, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

16 червня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1995 року, актовий запис № 383, від якого мають неповнолітню дитину - дочку, [PERSON], [INFO] Більше пяти років сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, постійно виникаючими сварками, поведінкою відповідача у побуті. На теперішній час, позивачка разом із дитиною фактично проживають у [INFO]. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, а також просила стягнути з відповідача на її користь витрати повязані зі сплатою судового збору. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, задовольнити позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 3). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 27).За таких обставин з письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 04 липня 1995 року зареєстрували шлюб (а.с. 5), від якого мають неповнолітню дитину дочку, [PERSON], [INFO] Більше пяти років шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з постійно виникаючими сварками, відсутністю поваги один до одного, різними поглядами на життя, поведінкою відповідача у побуті. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В силу ст. 88 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог немайнового характеру з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

16 червня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 1977 року. Від спільного проживання сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають разом, але не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 4). Позивачка у судовому засіданні заявлений позов підтримала. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 29.04.1977 року (а.с. 8). Від спільного проживання сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зникнення у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від грудня 2016 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, але мешкають разом. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у сумі 640,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~16 червня 2018 року в с.Старі Петликівці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON] , який за життя склав заповіт щодо усієї спадщини і призначив своїм спадкоємцем [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання представник відповідача Старопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: [INFO] в с.Старі Петликівці Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON] ; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений ним 27 лютого 2014 року і посвідчений секретарем Старопетликівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповів позивачці; \~ \~ \~ \~Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов`язкову частку у спадщині, немає. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

16 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Бродівського районного суду Львівської області, заінтересована особа - орган опіки та піклування із заявою про визнання недієздатним [PERSON] та призначення йому опікуна. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, а складання повного тексту рішення відкласти на п`ят днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

16 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до Великокозарської сільської ради Романівського району Житомирської області, в якому зазначив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Посилаючись на те, що позивач згідно заповіту є спадкоємцем [PERSON] , однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності на спірне майно в порядку спадкування. В підготовче засідання учасники справи та представник позивача, які були належним чином повідомлені про час і місце його проведення, не з`явилися, заявивши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задовольнити, а відповідач позов визнав. Відповідно до положень частини 3 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що житловий будинок розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] , що підтверджується довідкою Великокозарської сільської ради Романівського району Житомирської області № 144 від 3 червня 2020 року. Відповідно до цивільного законодавства, чинного на час будівництва спірного будинку, громадяни могли мати у власності житловий будинок. При цьому наявність такого права не пов`язувалась з його обов`язковою державною реєстрацією. [INFO] помер [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить спірний житловий будинок. 5 січня 2018 року секретарем Великокозарської сільської ради Романівського району Житомирської області було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповів житловий будинок розташований по [ADDRESS] позивачу. Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у встановлений законом строк реалізувала свої спадкові права, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 6 березня 2020 року державним нотаріусом Романівської державної нотаріальної контори Житомирської області, щодо земельної ділянки, яка належала спадкодавцю. Згідно частини 1 статті 1235 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України, суд повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

16 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком який розташований в [ADDRESS] . В обґрунтування вимог вказувала, що відповідач являється для неї бувшим зятем, а тому вона зареєструвала його місце проживання у належному їй житловому будинку. Однак, відповідач фактично з квітня місяця 2015 року не проживає у даному житлі, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла, а відтак [PERSON] втратив право користування згаданим житлом. [PERSON] у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 26 червня 2020 року строк, відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.2009 року для [PERSON] в цілому належить житловий будинок [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується даними зазначеного вище витягу, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.11.2019 року виданого державним нотаріусом Полонської державної нотаріальної контори, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.11.2009 року. [PERSON] зареєстрований в належному позивачці жилому будинку, однак з квітня місяця 2015 року по теперішній день він у вказаному житлі не проживає, що підтверджується даними довідки, виданої старостою виконавчого комітетоту Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади від 10.06.2020 року. Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для позивачки перешкоди у користуванні цим житлом, тому, відповідно до ст.391 ЦК України, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом, в розмірі 1000 грн., який є співмірним із обсягом наданих послуг. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

16 червня 2020 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 14 жовтня 2006 року між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2054. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, у позові вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

16 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 01 серпня 2014 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] у виконкомі Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис № 13. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя із відповідачем у них не склалося, а саме проживши сімейним життям близько п`яти років, вони зрозуміли, що є різними за характером людьми. На ґрунті цього в них постійно виникали непорозуміння та сварки. Тому, починаючи із лютого 2020 року вони не підтримують сімейних відносин, а подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. На підставі вищевикладеного, просить суд розірвати їхній шлюб. Ухвалою суду від 22 червня 2020 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження та відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Ухвалу суду та позовну заяву з додатками відповідач отримала 23.06.2020 року, що підтверджується розпискою про вручення позовної заяви із додатками, але відзив на позов до суду станом на 04.08.2020 року нею не подано. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 01 серпня 2014 року у виконкомі Шировецької сільської ради Хотинського району, Чернівецької області, актовий запис № 13, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від подружніх відносин у сторін є одна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони шлюбні стосунки не підтримують протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру й тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Спору про майно та місце проживання малолітньої дитини не виникає. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 840,80 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved