Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

16.07.2019р. до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , де просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , який згідно Технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 14.01.2019р. складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, веранди літ.а1, загальною площею 77,8кв.м., житловою площею 35,2кв.м., літньої кухні з сараєм літ.Б, гаражу літ.Б1, жомової ями літ.В, гаражу літ.Г, погрібу літ.П/Г, убиральні літ.г, воріт літ.№1, огорожі літ.№2, вартістю відповідно до Звіту незалежної оцінки, проведеної 05.06.2019р. Вінницькою торгово-промислової палати - 68800грн., в порядку спадкування за законом, як спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в селі Райки Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в селі Райки Калинівського району Вінницької області, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями [ADDRESS] . Вона, будучи спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка, відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963р. прийняла спадщину, оскільки на день його смерті постійно проживала з ним та була зареєстрована за вказаною адресою. Інші спадкоємці, відповідачі по справі, спадщину не приймали та на неї не претендують. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, через що вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть за серією [NUMBER] , виданим 01.12.1998р. Лемешівською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , де померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня смерті, про що свідчить довідка Виконавчого комітету Лемешівської сільської ради Калинівського району Вінницької області № 138 від 19.02.2019р. За положенням ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004р., ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 р.). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Крім того, у відповідності до п.п.1, 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно положень ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкове майно, залишене після смерті [PERSON] , фактично відповідно до вимог ч.1 ст.549 ЦК Української РСР прийняла дружина позивача - [PERSON] , яка перебувала з померлим в зареєстрованому шлюбі з 22.01.1967р., про що свідчить Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 22.01.1967р. Лемешівською сільською радою Калинівського району Вінницької області, де на день його смерті постійно проживала та була зареєстрована за місцем проживання померлого. Інші спадкоємці згідно матеріалів справи спадщину не приймали та на неї не претендують. Проте, оформити спадщину на вищевказане майно після смерті чоловіка в нотаріальній конторі, по місцю відкриття спадщини, не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Лемешівської сільської ради Вінницької області за вих. № 32 від 14.01.2019р., власником житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , є [PERSON] згідно погосподарської книги № 8. Рік забудови - 1968. Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 14.01.2019р. зазначене домоволодіння складається з житлового будинку літ.А, веранди літ.а, веранди літ.а1, загальною площею 77,8кв.м., житловою площею 35,2кв.м., літньої кухні з сараєм літ.Б, гаражу літ.Б1, жомової ями літ.В, гаражу літ.Г, погрібу літ.П/Г, убиральні літ.г, воріт літ.№1, огорожі літ.№2, вартість якого відповідно до Звіту незалежної оцінки, проведеної 05.06.2019р. Вінницькою торгово-промислової палати становить 68800грн. Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved