Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

15 серпня 2013року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 29 серпня 2014року позивач подала до суду змінену позовну заяву. В своїх зміненій позовній заяві позивач посилаючись на те, вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 05.06.1993року, шлюб розірвано за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №1419/850/2012р. від 28 травня 2012року . За період шлюбу і ведення спільного господарства сторони нажили спільне майно, а саме: трактор МТЗ 80 1989року випуску, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,40га, що знаходиться за адресою с. Зарічне Новоодеського району по вул. Перемоги, 54а, складське приміщення в [ADDRESS], лущильник - дисковий вартістю 13000 грн., культиватор вартістю 9000 грн., борони 10 шт. загальною вартістю 6000 гр., сівалка СЗС вартістю 1000 грн. стіл вартістю 300 гр. палас розмір 5x4м. вартістю 200 гр.. м'який куточок вартістю 800грн., кухонний гарнітур вартістю 1000грн. та телевізор Самсунг вартістю 800грн. холодильник ЛДЖ- який коштував 2000 гривень і який зараз не працює так як згорів мотор, який позивач оцінює в 700грн. Крім того позивач вважає спільним майном врожай 2012року, так як відповідач зібрав його після того як сторони розірвали шлюб і використав на власні потреби. Це врожай є спільним майном, так як земельні ділянки, які подружжя брало в користування у людей засіяли до розірвання шлюбу. Відповідач зібрав 20 тон соняшнику ціною 3500 гривень за тону на суму 70000грн. Позивач зазначила, що подружжя також дало в борг [PERSON] 2 тис дол. США, які позичальник віддав особисто відповідачу і відповідач приховав цей факт використавши кошти на власні потреби. [PERSON] вказала також, що в 2011 році подружжя заплатило [PERSON] за три роки користування його землею (площею 20га) вперед 36000 гривень, вказаною землею вони користувалися протягом двох років, гроші за оренду землі за 2013 рік [PERSON] віддав відповідачу, а той повернув землю, от же поділу підлягають також 12000грн. поверненої оплати за користування земельною ділянкою. Також в 2012році сторони заплати [PERSON] за оренду 7.8 га землі на 4 роки 19000 гривень. Оскільки між сторонами розірвано шлюб, вони не ведуть спільного господарства і відповідач сам буде користуватися вказаною орендованою землею, то сума орендної плати за три роки орендодавцю - 15000 гривень також є спільним майном подружжя яке підлягає поділу. Посилаючись на вищевикладене позивач просила визнати за нею право власності на: ? частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,40га, розташованої в [ADDRESS], складське приміщення в [ADDRESS], вартістю 18000 гривень, на трактор МТЗ-80 номер [NUMBER] випуску 1989 року, реєстраційний [NUMBER] - 60000 гр., сівалку СЗС вартістю 1000 гривень, кухонний гарнітур вартістю 1000 гр., холодильник вартістю 700 грн., всього майна на суму 79700 грн. Визнати за відповідачем право власності на інше майно, а також стягнути з відповідача на її користь різницю в сумі 30200 гривень та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.06.1993року цей шлюб розірвано за рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №1419/850/2012р. від 28 травня 2012року, що підтверджується копією вказаного рішення суду. За період шлюбу і ведення спільного господарства сторони набули право власності на наступне майно: 24.02.2011року за [PERSON] зареєстровано трактор МТЗ-80 випуску 1989 року, заводський номер [NUMBER], двигун [NUMBER], реєстраційний [NUMBER], що підтверджується довідкою управління технічного нагляду ДІСГ в Миколаївській області №5 від 18.09.2013року; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,40га, розташовану в [ADDRESS], зареєстровану за [PERSON]; а також не жиле приміщення, гараж загальною площею, 59,3кв.м. розташоване за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим виконкомом Новосафронівської сільської ради 01.06.2007року на ім'я [PERSON]. З наведеного видно, що вищевказане спірне майно набуто відповідачем в період перебування в шлюбі з позивачем. Наявність і належність іншого майна та коштів зазначених позивачем, як предмет позову, рівно як і час набуття подружжям права власності на них з матеріалів справи встановити не є можливим. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З наведеного видно, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Суд прийшов до висновку про необхідність визнання за сторонами права власності за кожним на ? частину майна наявність та належність якого підтверджено і яке було зареєстровано за відповідачем в період перебування його у шлюбі з позивачем, в задоволенні іншої частини вимог слід відмовити. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати, понесені нею по справі в розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: partial