Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

15.11.2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька обл., Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Набережна, 26, пославшись на те, що є власницею зазначеного житлового будинку, в якому, окрім неї, на правах члена сімї зареєстрований відповідач, який не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним понад встановлений ст.405 ЦК України строк, оскільки з 1999 року брат відбував кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі на 15 років. В 2014 році відповідач в телефонній розмові повідомив їй про звільнення з місць відбування покарання, але до спірного житлового приміщення не повернувся. Інформацією щодо місця перебування відповідача на теперішній час вона не володіє. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву суду не надав, тому за ч.1 ст.280 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Згідно з ч.1 ст.383\~ЦК України та ст.150\~ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За приписами ч.1 ст.156\~ЖК України - члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За вимогами ч.2 ст.405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що спірне житлове приміщення розташоване за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Іванопілля, вул. Набережна, 26. [PERSON] є власницею зазначеного будинку, що підтверджено Договором дарування жилого будинку від 01 червня 1999 року, посвідченим Державним нотаріусом Другої Костянтинівської Державної нотаріальної контори. Зареєстровано в реєстрі за №656 (а.с.9). За адресою спірного житлового приміщення зареєстровані як позивач, так і відповідач, вселений в спірне житлове приміщення як член сімї власниці, що підтверджено Обліковою карткою обєкту по господарського обліку (а.с.8-9), довідкою Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №2329 від 07 листопада 2018 року (а.с.11), та відомостями Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за №16/02-25 від 17.01.2019 р. (а.с.17). Відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає і ним не користується більше 15 років, що підтверджено Актом паспортного режиму житлового органу Виконавчого комітету Іванопільської сільської ради від 07.11.2018 р. (а.с.10), а також висновком ДОП СП Костянтинівського ВП Бахмутського відділу ГУНП від 12.09.2018 р. (а.с.13). Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з тієї обставини, що, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відповідач не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, і що відповідачем не спростовано, у зв'язку з чим на підставі ст.405 ЦК України має бути визнаним таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved