Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

16.01.2014 року [PERSON] в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнив та просить визнати частково недійсними, в 1/2 частині, свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] 05.05.2009 року державним нотаріусом Овруцької ДНК Шевчуком В.Ю. на 1/4 частину квартири в [ADDRESS], яке вона отримала після смерті свого чоловіка - [PERSON], визнати частково недійсним, в 2/3 частині, свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] 19.05.2009 року державним нотаріусом Овруцької ДНК Шевчуком В.Ю. на 1/4 частину квартири в [ADDRESS], яке вона отримала після смерті своєї дочки - [PERSON] визнати частково недійсним, в 1/2 частині, свідоцтво про право на спадщину, видане [PERSON] 12.12.2013 року приватним нотаріусом Овруцького нотаріального округу [PERSON] на 1/2 частину квартири в [ADDRESS], яке він отримав після смерті своєї бабусі - [PERSON] та визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на 1/8 частини квартири в [ADDRESS] після смерті його матері - [PERSON]. Мотивує це тим, що його померла дружина [PERSON], померлий тесть - [PERSON] його син [PERSON] та відповідач мали у власності в рівних долях, тобто по 1/4 частині вказаної квартири. Коли він забажав оформити на себе та свого сина свідоцтво про право на спадщину на квартиру, виявилось, що [PERSON] оформила на себе спадщину після смерті свого чоловіка та своєї дочки та заповіла своє майно відповідачу, про що він не знав. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповідач та його представник позов не визнали, пояснивши, що спливли строки позовної давності, а у позивача та [PERSON] була домовленість щодо спірної квартири. Треті особи щодо позову покладалися на погляд суду. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 4926 від 06 вересня 2005 року, квартира [ADDRESS] дійсно належала на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачу. [PERSON] помер [INFO] року, а [PERSON] померла [INFO] року. Неповнолітній [PERSON] та відповідач, як діти [PERSON] є її спадкоємцями першої черги за законом. [PERSON] та відповідач, як малолітня та неповнолітня особи, і у відповідності із ч. 4 ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка мала частку спадщини після смерті свого батька [PERSON], але не встигла її прийняти, а тому право на прийняття належної їй частки спадщини, перейшло до її спадкоємців, зокрема і до її матері - [PERSON] яка померла [INFO] року. Крім того, [PERSON], бабуся [PERSON] та відповідача, на випадок свої смерті зробила заповіт на останнього. Вказані обставини сторонами не заперечуються та стверджуються матеріалами справи та копіями спадкових справ №№80/2013, 289/2009, 981/2008. Крім того, [PERSON] при отриманні свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] було вказано, що крім неї спадкоємців немає, чим було порушено цивільне право неповнолітнього [PERSON], а тому посилання представника відповідача відносно спливу позовної давності є безпідставними, оскільки у відповідності із ч. 4 ст. 261 ЦК України позовна давність в даному випадку починається лише від дня досягнення [PERSON] повноліття. Встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на спірну квартиру в 1/8 частці. Як спадкоємці [PERSON] та відповідач мають право на спадкування, прийняття спадщини, обов'язок одержати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно та здійснити державну реєстрацію цього майна. Позивач зробив всі необхідні дії, спрямовані на прийняття спадщини його сином, але з вини [PERSON] не зміг здійснити реєстрацію належної 1/8 частки квартири. Пояснення сторін та допит свідка [PERSON] щодо домовленості про залишення квартири відповідачу не має правового значення, оскільки це стосується права на нерухоме майно малолітньої особи. Всупереч правилам ст. 1223 ЦК України, відповідач одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS], з якої 1/4 її частина належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05 травня 2009 року Овруцькою державною нотаріальною конторою Житомирської області та 1/4 її частина, належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Овруцькою державною нотаріальною конторою Житомирської області 19 травня 2009 року, чим порушив право [PERSON], як спадкоємця за законом на 1/8 цієї квартири. Відповідно до статті 1301 ЦК України, якщо свідоцтво про право на спадщину на частку неповнолітнього спадкоємця було видано іншим особам (іншим спадкоємцям), то судовий захист їх прав може здійснюватися шляхом визнання таких свідоцтв про право на спадщину частково (або повністю) недійсними та визнання за ними права на відповідну частину спадкового майна. Видачею трьох свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.05.2009 року, 19.05.2009 року та за заповітом від 12.12.2003 року на ім'я [PERSON] та [PERSON] порушено право власності [PERSON] на 1/8 частину спірної квартири. Оскільки при видачі оспорюваних свідоцтв нотаріуси керувалися саме заявою [PERSON] яка не породжує юридично значимих наслідків, та враховуючи що неповнолітня особа може відмовитися від прийняття спадщини лише за згодою батьків і органу опіки та піклування, тому такі свідоцтва є такими, що видані всупереч вимогам закону. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і доведеними у судовому засіданні. Оскільки позивача, який діє в інтересах неповнолітнього, від сплати судового збору звільнено, то судові витрати в розмірі 487, 20 грн. у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved