Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

15.02.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з нього аліменти. Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] перебуває з 07.12.2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в їх сімї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам дитини. У звязку з чим вона припинила з відповідачем [PERSON] шлюбні відносини і перестала вести спільне господарство. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач [PERSON], жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх малолітнього сина [PERSON] і змушена звернутися до суду ще й з позовною вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі, на примирення не згоден, зі змісту заяви вбачається, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та Дем»яненко [PERSON], 07.12.2011 року зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 2982, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК №181531 (а.с. 22). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 315222 (а.с. 5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, фактично їх сімя розпалась, вони проживають окремо, в різних містах, шлюбні відносини не підтримують. Позивачка [PERSON] у своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] не повідомив суду жодних заперечень щодо цього, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружини. Тому суд приходить до висновку, що сім»я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивачка, відповідно до положень\~ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище «Бокотей». Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього сина у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~ інші обставини, що мають значення. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність відомостей про розмір доходів відповідача, відомостей про наявність на його утримання інших осіб, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову, тобто з 15.02.2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць, за період з 15.02.2018 року по 16.03.2018 року. \~ \~ \~ \~Стосовно судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Відтак, встановлені підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved