Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

16 березня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми наданої тимчасової допомоги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2007р., повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] аліменти не отримувала, так як боржник ухилявся від їх сплати. 08 жовтня 2008 року [PERSON] звернулась до УПСЗН за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. 14 жовтня 2008 року їй була призначена тимчасова допомога на період з 01.10.2008р. по 31.03.2009р. Надалі відповідно до порядку [PERSON] зверталася до управління 7 квітня 2009 року, 8 жовтня 2009 року, 14 квітня 2010 року, 8 листопада 2010 року, 6 травня 2011 року, 3 листопада 2011 року, 10 травня 2012 року, 5 листопада 2012 року, 7 травня 2013 року, 6 листопада 2013 року, 5 травня 2014 року, 4 листопада 2014 року, 21 травня 2015 року. У червні 2015 року на особистому прийомі у спеціаліста управління, [PERSON] надала заяву в якій повідомила, що вона звернулась до Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з заявою про повернення їй виконавчого листа без подальшого виконання у зв'язку з набуттям дитиною, на утримання якої призначалась та виплачувалась тимчасова допомога, права власності на нерухоме майно. Одночасно просила припинити виплату тимчасової державної допомоги з 1 липня 2015 року. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 25263,60грн., як суму наданої тимчасової державної допомоги у зв'язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. (а.с.1-3). Представник позивача в судове засідання не з'явилася надала до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують з підстав викладених у позові та просять задовольнити позов в повному обсязі (а.с.61). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2007р., [PERSON] повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.4). Відповідно до довідки № 13/664 від 08.10.2008р. [PERSON] не отримує аліменти на забезпечення дитини за виконавчим листом №2-988/07 від 17.12.2007 року (а.с.5). 08 жовтня 2008 року [PERSON] звернулась із заявою до УПСЗН за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Відповідно до п. 8 та п. 9, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 та на підставі наданих документів, 14 жовтня 2008 року [PERSON] була призначена тимчасова допомога на період з 01.10.2008р. по 31.03.2009р. Надалі [PERSON] 07 квітня 2009 року зверталася за продовженням виплати тимчасової державної допомоги, на дитину [PERSON], [INFO] народження, (допомога була призначена на період з 01.04.2009 р. по 30.09.2009 р.) Також з аналогічними заявами вона зверталася 8 жовтня 2009 року (допомога була призначена на період з 01.10.2009 р. по 31.03.2010 р.), 14 квітня 2010 року (допомога була призначена на період з 01.04.2010 р. по 30.09.2010 р.), 8 листопада 2010 року (допомога була призначена на період з 01.11.2010 р. по 30.04.2011р.), 6 травня 2011 року (допомога була призначена на період з 01.05.2011 р. по 31.10.2011 р.), З листопада 2011 року (допомога була призначена на період з 01.11.2011р. по 30.04.2012 р.), 10 травня 2012 року (допомога була призначена на період з 01.05.2012 р. по 31.10.2012 р.), 5 листопада 2012 року (допомога була призначена на період з 01.11.2012 р. по 30.04.2013 р.), 7 травня 2013 року (допомога була призначена на період з 01.05.2013 р. по 31.10.2013 р.), 6 листопада 2013 року (допомога була призначена на період з 01.11.2013 р. по 30.04.2014 р.), 5 травня 2014 року (допомога була призначена на період з 01.05.2014 р. по 31.10.2014 р.), 4 листопада 2014 року (допомога була призначена на період з 01.11.2014 р. по 30.04.2015р.), 21 травня 2015 року (допомога була призначена на період з 01.05.2015р. по 31.10.2015 р.). (а.с.6-46). Згідно заяви [PERSON] від 15.06.2015р. №1037 тимчасова допомога припинилася у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно дитиною, на яку призначено аліменти, що підтверджується Рішенням №3881 УПСЗН від 23.06.2015р. (а.с. 47-48). Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. З огляду на те, що за змістом п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 01.10.2008 року по 30.06.2015 року яка склала 25263,60 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.50-51).

Outcome: approved