Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 99 600,00 грн. суми авансу та 99 600,00 грн. штрафних санкцій за невиконання умов попереднього договору, в обґрунтування якого посилалась на те, що 11 липня 2014 року між нею та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], належної [PERSON]; договір купівлі-продажу сторони зобов'язались укласти до 10 вересня 2014 року. На виконання умов вказаного попереднього договору купівлі-продажу квартири позивач передала відповідачу аванс у сумі 99 600,00 грн. Пунктом 4 договору передбачена повернення потенціальному покупцю продавцем суми отриманого авансу у подвійному розмірі у разі односторонньої відмови від укладення основного договору купівлі-продажу. Оскільки [PERSON] ухиляється від укладення основного договору та повернення суми авансу, [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, представник її інтересів за довіреністю - [PERSON] надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи без участі сторони позивача, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку (а. с. 16). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, а також приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 11 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу щодо продажу [PERSON] квартири [ADDRESS]. Відповідно до умов цього договору купівлі, позивач та відповідач мали укласти основний договір купівлі-продажу до 10 вересня 2014 року. Даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. за реєстрованим № 446 (а. с. 6). Відповідно до пунктів 4, 5 вказаного попереднього договору купівлі-продажу від 11 липня 2014 року за домовленістю сторін, до укладання цього Договору, з метою забезпечення виконання зобов'язання за Договором, покупець сплатив готівкою, а продавець отримав якості авансу суму 99 600,00 на момент укладення цього Договору. Сума авансу підлягає заліку в вартість Майна, яку покупець повинен заплатити продавцю при укладанні та нотаріальному посвідченні Основного договору. Продавець, який отримав вище вказану суму авансу, у разі односторонньої відмови (ухилення) від укладення Основного договору у строк, передбачений п. 1 Договору, зміні в односторонньому порядку вартості та складу Майна, що призвело до неможливості укладення Основного договору покупцем, зобов'язана, не пізніше десяти банківських днів після спливу строку, передбаченого п. 1 Договору для укладання Основного договору, сплатити (повернути) покупцю готівкою суму отриманого авансу у подвійному розмірі. За відмову покупця від укладення Основного договору, сплачена ним за Договором (п.4) сума авансу йому продавцю не повертається. Також, судом було встановлено, що відповідачем не було дотримано домовленості стосовно продажу вказаної квартири. В свою чергу позивач свою частину домовленостей за попереднім договором із відповідачем виконала повністю - передала їй грошову суму в розмірі 99 600 грн., а відповідач від виконання свого зобов'язання щодо укладення договору купівлі-продажу квартири ухилилася, чим порушила права позивача. Статтею 635 ЦК України передбачено: Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Як вбачається з матеріалів справи, попередній договір укладений в письмовій формі та відповідає вимогам законодавства України щодо укладення договорів та є чинним. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Тому сплачені позивачем за попереднім договором грошові кошти в сумі 99 600,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд вважає, що доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо обов'язковості для виконання укладеного сторонами попереднього договору від 11 липня 2014 року є обґрунтованими. Тому, суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивачки суми 99 600,00 грн. (подвійного розмір авансу) підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved