Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 лютого 2013 року в м. Словянську помер її рідний брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: м. Словянськ, вул. Лісозахисна, буд. 21. Вона є спадкоємцем за заповітом, складеним 09 листопада 2012 року. Інших спадкоємців немає. 21 березня 2014 року вона звернулася до Першої Словянської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про спадщину. Однак, їй було відмовлено з звязку з тим, що не було надано правовстановлюючий документ на будинок. Оскільки, за життя її братом було втрачено правовстановлюючий документ, просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок № 21, розташований по вул. Лісозахисній в м. Словянську. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач Словянська міська рада, повідомлена належним чином про дату, час і місце судового розгляду, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та винесення рішення на розсуд суду з урахуванням наявних у справі документів. Дослідивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. У судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що [PERSON] помер 04 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО № 684024 (а.с.5). Згідно заповіту, складеного за життя [PERSON], все його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він матиме право за законом, заповів [PERSON] Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 09 листопада 2012 року, зареєстрований в реєстрі за № 3961(а.с.6). До складу спадщини, відкритої після смерті [PERSON], входить житловий будинок, розташований в м. Словянську по вул. Лісозахисній, 21, право власності на який згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації м. Словянська», станом на 01 січня 2013 року зареєстроване за [PERSON] на підставі Договору купівлі продажу № 1104Н, зареєстрованому в Словянській філії Донецької товарної біржі 29 серпня 2001 року , дата реєстрації 07 вересня 2001 року (а.с.7). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП «Бюро технічної інвентаризації», житловий будинок № 21 по вул. Лісозахисній у м. Словянську, складається з житлового будинку, який позначений на плані літерою «А-1», погребу, позначеного на плані літерою «Б», убиральні, позначеною на плані літерою «В» та водопроводу, позначеного на плані «№1» (а.с.10-15). Державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори 21 березня 2014 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зі змісту даного документа вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Лісозахисна, 21, оскільки, у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Державним нотаріусом розяснено право на звернення до суду для вирішення зазначеного питання (а.с.4). Відповідно ч. 1 п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Як з достовірністю встановлено, позивач [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після померлого 04 лютого 2013 року [PERSON] До складу спадкового майна входить житловий будинок, з господарськими будівлями, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Лісозахисна, 21. Право власності було зареєстровано за спадкодавцем на підставі Договору купівлі продажу № 1104Н, зареєстрованому в Словянській філії Донецької товарної біржі 29 серпня 2001 року. Інших спадкоємців немає. Проте, у теперішній час, втрачено оригінал правовстановлюючого документа, що позбавляє позивача можливості оформити свої спадкові права. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав. Однак, враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди, тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти не може бути визнано.

Outcome: approved