Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

16 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України». Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2012 року було затверджено мирову угоду, укладену між нею та СГ ЗАТ «Родіна», за умовами якої було укладено акт прийому-передачі будівлі їдальні за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Солончаки, вул. Очаківська, 38, що засвідчував продаж вказаної будівлі за ціною 25 690 грн. Іпотекодержателем вказаної нежитлової будівлі було ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України», а тому кошти від її продажу підлягали сплаті відповідачеві. Нею у повному обсязі було виконано умови мирової угоди, а саме сплачено за будівлю їдальні 9\~742 грн 41 коп.. Зареєструвавши за собою право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку, вона дізналась, що всупереч умовам мирової угоди, іпотекодержателем не було знято заборону з будівлі їдальні, зареєстровану в реєстрі заборон за № 9. Таким чином, вона не має іншої можливості усунути порушення своїх прав, ніж звернутися до суду з вимогою до спонукання відповідача виконати умови мирової угоди. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. В обґрунтування своїх заперечень послалась на те, що умови мирової угоди не було виконано належним чином, а саме СГ ЗАТ «Родіна» не у повному обсязі розрахувалась з ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України». Третя особа арбітражний керуючий [PERSON] до суду не зявилася, надавши письмові пояснення, в яких зазначила, що позов [PERSON] є цілком обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки на день укладення мирової угоди відповідач надав згоду та докази на зняття заборони зі спірного майна. Крім того, наявність обтяження на нерухоме майно грубо порушує положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду від 19 червня 2012 року (а. с. 10) було затверджено мирову угоду, укладену між позивачкою [PERSON] та СГ ЗАТ «Родіна», за умовами якої між сторонами складається акт прийому-передачі будівлі їдальні за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Солончаки, вул. Очаківська, 38, що засвідчує продаж позивачці вказаної будівлі за ціною 25 690 грн протягом 10 днів з моменту затвердження мирової угоди. СГ ЗАТ «Родіна» проводить залік в оплату заборгованості за реалізовану будівлю їдальні коштів, отриманих від [PERSON] та сплачених боргів СГЗАТ «Родіна» в сумі 15\~947 грн 59 коп., з яких 13 478 грн. перераховуються іпотекодержателю спірної будівлі ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України», решта коштів в сумі 2469 грн 59 коп. перераховані іпотекодержателю ВДВС Очаківського МРУЮ. [PERSON] проводить доплату СГЗАТ «Родіна» за будівлю їдальні в сумі 9\~742 грн. 41 коп., які перераховуються ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України». Також вказаною мировою угодою позивачці було гарантовано, що з нерухомого майна їдальні знято всі обтяження та заборони відчуження. На виконання умов вказаної мирової угоди було складено акт прийому-передачі нерухомого майна, з якого вбачається, що [PERSON] прийняла у власність будівлю їдальні за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Солончаки, вул. Очаківська, буд. 38 (а. с. 11). Позивачкою у повному обсязі було виконано умови мирової угоди, а саме: у передбачений цими умовами термін внесено 9\~742 грн в якості доплати за їдальню, що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру № 19 від 06 липня 2012 року (а. с. 12). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачкою розрахунок, відповідачем суду не надано. Разом із тим, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження (а. с. 13), станом на 11 червня 2015 року наявна заборона на відчуження вказаного вище нерухомого майна, в якості іпотекодержателя зазначено відповідача ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України». Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. Законодавчо не передбачено виконання ухвали про затвердження мирової угоди в примусовому порядку, оскільки презюмується її добровільне виконання сторонами. Отже, фактично за своєю природою вона є цивільно-правовою угодою, до якої застосовуються загальні правила ЦК України, в тому числі й спосіб предявлення відповідного позову, зокрема про спонукання виконати умови мирової угоди. Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В результаті неналежного виконання умов мирової угоди позивачка позбавлена права реалізувати своє право на нерухоме майно, що належить їй на праві власності, через наявність обтяжень у вигляді заборони відчуження з боку відповідача. Судом не можуть бути взяті до уваги посилання представника відповідача на невиконання у повному обсязі умов мирової угоди з боку СГЗАТ «Родіна», оскільки вони спростовуються листом генерального директора ДП «Державний резервний насіннєвий фонд України» [PERSON] на імя приватного нотаріуса [PERSON] з проханням зняти заборону № 9 на нерухоме майно: будівлі їдальні та центральну контору СЗАТ «Родина» за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Солончаки, вул. Очаківська, буд. 38, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, датованим 18 квітня 2012 року (а. с. 7), що свідчить про згоду відповідача на день укладення мирової угоди на зняття заборони з будівлі їдальні. Як вбачається з копії постанови Господарського суду Миколаївської області (а. с. 50-51), 20 вересня 2010 року СГ ЗАТ «Родіна» визнано банкрутом. За таких обставин суд погоджується з твердженнями третьої особи стосовно того, що наявність обтяжень на нерухоме майно порушує положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», частиною 1 ст. 38 якого визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Положеннями ст.ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити свої порушені інтереси шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивачка просить про захист її порушеного права шляхом спонукання відповідача до виконання мирової угоди та зняття заборони на належне їй нерухоме майно. Проаналізувавши викладене вище, суд дійшов висновку, що порушення відповідачем умов мирової угоди суттєво обмежує права позивачки, належних та допустимих доказів щодо спростування позовних вимог відповідачем суду не надано, а відтак позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 551 грн 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved