Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

16.09.2021 року позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами в 2002 році було зареєстровано шлюб, про що в Рибненській сільській раді Косівського району зроблено актовий запис №3. У даному шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачем. Рішенням Косівського районного суду від 26.03.2007 року з відповідача ухвалено стягувати аліменти на утримання дочки. Рішенням цього ж суду від 31 березня 2011 року розмір аліментів на утримання дитини змінено у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. З 03.06.2021 року виплату аліментів припинено у зв`язку з досягненням дочкою сторін повноліття. Заборгованості немає. [PERSON] вказує, що на даний час дочка продовжує навчатися і для забезпечення її проживання, навчання, придбання навчально-методичних посібників продуктів харчування та предметів повсякденного вжитку, необхідно щомісячно витрачати значні кошти. Дочка навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, тому інших доходів для забезпечення своєї життєдіяльності, окрім аліментів, сплата яких на даний час припинено, вона не має. [PERSON] час не працює, постійного джерела доходів не має, окрім дочки з нею проживала мати [PERSON] , яка досягла пенсійного віку, та брат [PERSON] , інвалід 2 групи з дитинства, які також потребують матеріальної допомоги. Забезпечення нормального рівня життя для дочки сторін для однієї позивачки є непосильним. Відповідач має на утриманні одну неповнолітню дитину від другої дружини. Аліменти нікому не сплачує. Місце роботи відповідача невідоме, але відомо що він працює на кількох роботах і має непогані доходи. На підставі викладеного позивач вважає за можливе, відповідно до вимог ст.184 СК України стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, в сумі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 років, що є адекватним та співмірним з урахуванням всіх наведених вище обставин. Вважає визначений розмір аліментів реальним і зможе підтримати повнолітню доньку для забезпечення її життєдіяльності у період навчання. За змістом ч.2, п.4 ч.6 ст.19, п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження малозначні справи, в тому числі справи про стягнення аліментів. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст.279 ЦПК України). Ухвалою судді Косівського районного суду від 20.09.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань пов`язаних із розглядом даної позовної заяви, а позивачу строк для подання відповіді на відзив. Відповідач 11.10.2021 року подав до суду відзив, в якому зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, вважає, що позивач намагається перекласти весь обов`язок по утриманню дочки на нього, а сама при цьому працює перукарем і має доходи, її стан здоров`я та матеріальне становище дозволяють нести посильні витрати в утриманні спільної дочки. Тому вважає вимоги позивач щодо сплати аліментів у розмірі 2500 тисячі гривень на утримання дочки безпідставними. Максимальна грошова сума аліментів, яку відповідач погоджується надавати на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , становить 1200 гривень на місяць, зважаючи на те, що на його утриманні також перебуває ще двоє неповнолітніх дітей та непрацездатний батько,а його середньомісячний дохід становить близько 7000 грн. 17.11.2021 року до Косівського районного суду надійшло заперечення на відзив, згідно якого позивач вважає, що поданий відзив відповідачем [PERSON] на позовну заяву суперечить чинному законодавству, категорично наполягає на своїх позовний вимогах та вважає, що вони підлягають до задоволення в повному обсязі. Додала до вказаного заперечення письмові докази на підтвердження смерті її матері, інвалідності та непрацездатності її брата та про незадовільний стан свого здоров`я та здоров`я дочки сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що її мати [PERSON] допомагала їй та її дочці [PERSON] і здійснювала догляд за братом [PERSON] , але [INFO] мати померла і вона самотужки вимушена здійснювати догляд за непрацездатним братом, що позбавляє її можливості повноцінно працювати. Крім того, з об`єктивних причин вона вимушена була припинити свою діяльність перукаря і наразі не працевлаштована, позичила значну суму коштів для лікування матері від хвороби ковід-19; дочка [PERSON] та [PERSON] мають незадовільний стан здоров`я, що також потребує значних витрат на лікування. Дочка [PERSON] несе значні витрати на практичні заняття, пов`язані із навчанням, не в змозі поєднувати навчання із роботою, тому вона вимушена просити суд стягнути із [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на період її навчання, оскільки останній має можливість надавати таку матеріальну допомогу та його матеріальне становище і стан здоров`я значно краще, ніж позивача. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково та пояснив, що навчання дочки [PERSON] повністю забезпечує навчальний заклад, також вона одержує стипендію у розмірі близько 500 грн. на місяць. Його дохід становить близько 7000 грн. на місяць, має на утриманні батька-пенсіонера, який одержує пенсію 2500 грн., та двох неповнолітніх дітей, його дружина працевлаштована вихователем у дитячому садочку та її дохід становить близько 5000 грн. Старша дочка дружини навчається, не працевлаштована та стипендії не отримує, житлом за місцем навчання навчальний заклад не забезпечує та винаймає для неї квартиру, за яку сплачує по 2000 грн. на місяць. У його дружини є мати-пенсіонер. Він нерухомого та рухомого майна не має. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позов підставним та таким, що підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що батьком повнолітньої дочки сторін [PERSON] є відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 31.03.2011 року (а.с.7-9) було ухвалено стягувати щомісячно із [PERSON] на утримання [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, внаслідок чого стягнення аліментів на її утримання з відповідача [PERSON] припинилося. Так, [PERSON] сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] до досягненню нею повноліття, що підтверджується довідкою Косівського відділу ДВС №25376/20.6-27 від 13.09.2021 року (аліменти сплачено в повному обсязі). (а.с.10). [PERSON] з 01.09.2021 року навчається в ДНЗ «Кутський професійний ліцей» на денній формі навчання, що підтверджується довідкою №204 від 03.09.2021 року (а.с.14). [PERSON] не має іншого доходу, навчається на денній формі навчання і не може поєднувати навчання із роботою та потребує у зв`язку із навчанням матеріальної допомоги, а [PERSON] може надавати таку допомогу. Отже, наявні правові підстави для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї №216/09-27/3 від 09.09.2021 року виданої виконкомом Рожнівської сільської ради ТГ с. Рибне Косівського району Івано-Франківської області (а.с.15) та Акту обстеження матеріально-побутових умов життя від 09.09.2021 року (а.с.16), [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] , мамою [PERSON] і братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.11.2021 року. Брат позивача [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства та йому протипоказана важка фізична праця, що підтверджується довідкою МСЕК від 17.02.2016 року. Відповідач [PERSON] працевлаштований оператором АЗС в ТОВ «Поділлянафтозбут» та станом на серпень 2021 року одержував дохід 7101,60 грн., що підтверджується довідкою від 05.10.2021 року (а.с.33), склад його сім`ї становить: дружина [PERSON] , дочка дружини [PERSON] , 2005 року народження, студентка 2-го курсу Івано-Франківського фахового коледжу РСіТ, дочка [PERSON] , 2012 року народження, учениця 4-го класу гімназії с.Рибне, батько [PERSON] , 1956 року народження, вдівець, пенсіонер, що підтверджується довідкою №286 від 04.10.2021 року, студентським квитком, свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження (а.с.34, 35, 36, 37, 38). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №243/09-27/3 від 04.10.2021 року [PERSON] із сім`єю проживає в [ADDRESS] у будинку батька [PERSON] - вдівця та пенсіонера і не працевлаштованого; власного житла не має, на утриманні має двох дітей. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (\~стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). За правилами частини першої\~статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України\~виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що дочка сторін [PERSON] є повнолітньою та навчається на 1 курсі ДНЗ «Кутський професійний ліцей» на денній формі навчання і отримує стипендію, будь-яких інших доходів не має, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач на даний час ніде не працює, доходів немає, на утриманні перебуває також брат-інвалід ІІ-ї групи з дитинства [PERSON] , за яким вимушена здійснювати догляд, має незадовільний стан свого здоров`я, що позбавляє її можливості повноцінно працювати та у зв`язку із цими обставинами несе вимушені значні витрати, тому не вистачає коштів для повноцінного забезпечення дочки [PERSON] , яка продовжує навчання. [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] , від якої має ще одну малолітню дитину, працює оператором АЗС, крім того - на забезпеченні має дочку дружини [PERSON] , [INFO] , яка навчається у ВСП «Івано-Франківський фаховий коледж ресторанного бізнесу і туризму НУХТ» та батька-пенсіонера [PERSON] , [INFO] . При цьому він надав суду довідку про доходи з місця роботи ТОВ «Поділлянафтозбут» за період роботи з 01.06.2021 року по 31.08.2021 року, в якій вказано, що місячний дохід відповідача складає близько 7000 гривень, що свідчить про безпідставність вимоги позивача щодо стягнення із відповідача аліментів в розмірі 2500 гривень на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , адже нею не надано доказів на підтвердження можливості сплачувати аліменти саме у такому розмірі відповідачем. Разом з тим, позивачем доведено потребу [PERSON] у зв`язку із продовженням останньою навчання у матеріальній допомозі та факт важкого матеріального становища самої позивачки, якій важко самотужки надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, пов`язаний з відсутністю доходу. Інших доказі, які б вказували на краще матеріальне становище позивача, порівняно із відповідачем, як і можливість [PERSON] отримувати дохід з інших джерел, ніж від батьків - судом не встановлено. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує: матеріальне становище позивача, яка на даний час не працює; матеріальне становище відповідача, який працює оператором АЗМ, має на утриманні одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу; а також те, що [PERSON] навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, окрім стипендії, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, враховуючи необхідність витрат на проїзд, харчування, придбання одягу та інших необхідних життєвих витрат, а також - витрат, пов`язаних із навчанням. Отже, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання з урахуванням вимог\~статті 182 СК України. Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3\~ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»\~та\~п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Заробітна плата відповідача станом на серпень 2021 року становила 7101, 60 грн. Враховуючи, що\~сторонами не надано доказів іншого розміру доходу відповідача, суд виходить саме з цієї суми. 50% від 7101, 60 гривень складає\~3550,80\~грн. Прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2390 гривень. 50% від 2390 гривень складає\~1195\~гривень. Враховуючи наявність у відповідача ще однієї малолітньої дитини Ѕ від 3550,80\~грн. становить 1775,4 грн. Отже, розмір аліментів не має перевищувати 3550,80 грн. та не бути меншим, ніж 1195 грн. Таким чином, запропонована відповідачем сума аліментів у розмірі 1200 грн., підлягає стягненню з нього на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з урахуванням матеріального становища обох батьків [PERSON] , їх рівність у питанні участі в утриманні дітей та недоведеність спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, що цілком узгоджується із розміром аліментів, визначеним чинним законодавством та необхідністю іншого із батьків брати участь в утриманні дитини. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів\~їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1\~ст.192 СК України). З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, недоведеність позивачем спроможності відповідача виплачувати на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліментів у розмірі саме 2500 гривень щомісяця та/або витрат відповідача на придбання нерухомого або рухомого майна вартістю понад десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, наявності у відповідача майна чи майнових прав, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання \~ [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень щомісячно до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід присудити з 16.09.2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Вимогами частини третьої\~статті 199 СК України\~встановлено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів того з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання. Таким чином, [PERSON] , з якою постійно проживає повнолітня дочка сторін має право на звернення до суду із даним позовом. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 1000 гривень за надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу, які понесла позивач, підтверджується квитанцією від 16.09.2021 року, виданою адвокатом Бельмегою О. І., з якої вбачається, що [PERSON] сплатила гонорар адвокату Бельмезі О. І. в сумі 1000 гривень за надання правничої допомоги у справі про стягнення аліментів (а.с. 18). Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У ч.1 ст.134 ЦПК України зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Частиною 1 статті 137 ЦПК України закріплено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача слід стягнути 500 гривень судових витрат на користь позивача [PERSON] пропорційно задоволеної частини позовних вимог. Крім цього, враховуючи норми\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі ст.ст.141,\~182,\~191,\~198-201 СК України,

Outcome: partial