Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

16 червня 2020 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вказаним позовом, відповідно до якого просила суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), розміром 4,96 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0078686, виданого Шосткинською районною державною адміністрацією Сумської області, в порядку спадкування після смерті [INFO] її батька - [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на правомірність набуття спадкодавцем [PERSON] права власності на спірне майно, набуття позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на це майно та неможливість оформлення нею своїх прав на спадкове майно в порядку спадкування через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нього. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши заяву, згідно з якою позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] /а.с. 5/. За життя [PERSON] належала земельна частка (пай), розміром 4,96 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 0078686. Проте, як зазначає позивач, оригінал правовстановлюючого документу на неї втрачений. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належні йому майнові права. Згідно з роз`ясненнями, наданими судам Пленумом ВСУ у п. 1 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи, що спадщина після [PERSON] відкрилася [INFO] , а 6-місячний строк для її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, скінчився до набрання чинності ЦК України, то дані правовідносини у справі мають врегульовуватися ЦК УРСР. За життя [PERSON] заповіту не складав. За змістом ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994, № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлого [PERSON] , передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. З листа Шосткинської районної державної нотаріальної контори за вих.№ 128/02-14 від 22.07.2020р. вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини не звертались. Разом з тим, на день його смерті разом з ним був зареєстрований та проживав його син - [PERSON] , що підтверджується довідкою за вих.№ 276 від 23.07.2020р., витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 16.11.2018р. Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] , який спадщину прийняв в силу приписів ст. 549 ЦК УРСР шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлого. Водночас, за життя спадкових прав він не оформив та [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, в тому числі й земельну частку (пай) розміром 4,96га, успадковану ним від батька [PERSON] . За життя [PERSON] склав три заповіти. Заповітом від 07.12.2001р. [PERSON] заповідав все своє майно донькам [PERSON] та позивачу /а.с.10/. В подальшому заповітом від 15.08.2008р. [PERSON] заповів належні йому земельні ділянки площею 3,7904га (державний акт серії ЯЕ 412674) та площею 0,4564 (державний акт серії ЯЕ 425322) [PERSON] /а.с. 12/. 11.12.2008р. [PERSON] складено заповіт на користь [PERSON] , предметом якого є жилий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] /а.с. 11/. Відповідно до ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Таким чином, в силу приписів ст. 1254 ЦК України, заповіти [PERSON] від 15.08.2008р. та від 11.12.2008р. частково скасували заповіт від 15.08.2008р., виключивши з загального складу спадкової маси, майно визначене в останніх заповітах 2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21.02.2020р. у справі № 589/5324/19 [PERSON] визначений додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась [INFO] зі смертю [PERSON] . Дане рішення набрало законної сили 23.03.2020р. З відповіді нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори за вих.№ 128/02-14 від 22.07.2020р. на запит суду вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 371/2009. 05.05.2020р. позивач подала заяву про прийняття спащини за заповітом на все належне майно, посвідченим 07.12.2001р. Коротченківською сільською радою Шосткинського району Сумської області № 139. Також, 30.11.2009р. мати спадкодавця [PERSON] надала заяву про відмову від обов`язкової долі у спадщині, а 05.05.2020р. до спадкової справи долучена заява [PERSON] про неприйняття спадщини за заповітом, посвідченим 07.12.2001р. Коротченківською сільською радою Шосткинського району Сумської області № 139. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що [PERSON] станом на день ухвалення рішення є єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] за заповітом, посвідченим 07.12.2001р. Коротченківською сільською радою Шосткинського району Сумської області № 139, яка спадщину прийняла. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач, будучи спадкоємицею померлого [PERSON] за заповітом, звернулася до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на своє ім`я на спірну земельну частку (пай), але відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на таку позбавило її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спірне майно. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У даному випадку у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спірну земельну частку (пай), що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за нею, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved