Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

16.03.2021 до Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 25.04.2015 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років, відносини між позивачем та відповідачем стрімко погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрального протилежні погляди на шлюб, сім`ю, дана ситуація призвела до того, що вони вже протягом 12 місяців не проживають однією сім`єю, на даний момент ведення між ними спільного господарства та фактичне сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно, примирення з відповідачем неможливе. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті. 05.04.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, направлений поштою 02.04.2021, в якому вона просила суд шлюб розірвати, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, просила справу розглядати без її участі. 29.04.2021 представник позивача [PERSON] - адвокат Драган Я.С. подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача та про підтримання позовних вимог. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову встановлено, що сторони упродовж 13 місяців не проживають однією сім`єю, на даний момент ведення між ними спільного господарства та фактичне сумісне проживання припинено, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених ч. 2 ст. 110 цього Кодексу, судом не встановлено. Отже, враховуючи, що відповідач визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved