Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

16.05.2018 р. позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 3000,00 грн. щомісяця з урахуванням індексації, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття; та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісяця з урахуванням індексації до досягнення доньки [PERSON] трирічного віку. В обгрунтування своїх вимог посилається, що 13.01.2016 року між сторонами було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано. У сторін є малолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим позивач разом з дитиною знаходяться у скрутному матеріальному становищі, оскільки позивач не має можливості працювати, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву про проведення судового засідання без своєї участі, позов підтримала, просила задовольнити, та ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 18.05.2018 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судом встановлено, що 13.01.2016 між сторонами був укладений шлюб, який в подальшому розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2018 року. У сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач разом з дитиною є внутрішньо переміщеними особами, мешкають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідач кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини у добровільному порядку не надає. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, зі стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, який фізично здоровий, здатен працювати та отримувати доходи, інших обставин, що мають істотне значення не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 6 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд враховує, те, що відповідач інших аліментних зобов'язань немає, є здоровим та працездатним чоловіком, а тому за таких обставин, суд задовольняє позов частково про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації визначеного розміру відповідно до закону, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1000,00 грн. щомісячно без врахування індексації, оскільки індексація приписами ст. 84 СК України не передбачена. У відповідності зі ст.430 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial