Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

15.05.2014 позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 01 квітня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON], діючою за довіренстю в інтересах [PERSON], в письмовій формі укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що прилягають до нього, розташований на земельній ділянці площею 0,3466 га, яке знаходиться за адресою: с.Кабичівка Марківського району Луганської області, провулок Пархоменко,3, належний [PERSON] на підставі договору дарування ААО №291700 від 11 серпня 1998 року, що підтверджується розпискою від 01.04.2014року. На виконання даної угоди відповідач [PERSON] зобовязалася передати йому майно у власність, а також ключі та документи від будинку та всіляко сприяти при переоформленні документів, а він в свою чергу зобовязався прийняти дане майно та сплатити погоджену між ними суму коштів. Він свої зобовязання повністю виконав, сплативши відповідачу [PERSON] суму коштів в повному обсязі, що підтвеорджується розпискою, проте відповідач ухиляється від належного оформлення права власності домоволодіння та не віддає йому документи на вказане домоволодіння. До цього часу, незважаючи на його неодноразові звернення до відповідача, переоформлення домоволодіння та земельної ділянки на його імя так і не відбулося. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі із наведених підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав,- Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу зв`язку. Власноруч написана представником відповідача [PERSON] розписка є документом, що стверджує про вчинення правочину між нами. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. У відповідності до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Судом встановлено, що 01 квітня 2014 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON], діючою за довіренстю в інтересах [PERSON], в письмовій формі укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що прилягають до нього, розташований на земельній ділянці площею 0,3466 га за адресою: с. Кабичівка Марківського району Луганської області, провулок Пархоменко,3, що підтверджується розпискою від 01.04.2014року. /а.с. 22/. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю І-ЛГ №021744 [PERSON] ф. на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,3466 га, що розташована на території Кабичівської сільської ради в с. Кабичівка, вул. Пархоменко №3 Марківського району Луганської області /а.с. 11-12/. Згідно технічного паспорту від 06.07.1995р. та договору дарування ААО №291700 від 11 серпня 1998 року [PERSON] належить житловий будинок № 3 по вул. Пархоменка в с. Кабичівка Марківського району Луганської області /а.с.13-14, 16-21/. Таким чином, 01.04.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] діючої за довіреністю в інтересах [PERSON] було досягнуто згоди по всім істотним умовам, необхідним для даного виду договору, укладеним ними у встановленій законом письмовій формі, що повністю відповідає вимогам ст.ст. 207, 208 ЦК України. Разом з тим суд враховує позицію відповідача про визнання ним позову. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову судом за наявністю для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі суд вважає можливим задовольнити позов, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та відповідно про необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved