overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

16 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Дашко Володимира Миколайовича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 15 січня 2013 року у розмірі 21 927,49 грн., станом на 30 вересня 2020 року, яка складається з наступного: 21 877,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 50,00 грн. - нарахована пеня, а також просить стягнути судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 15 січня 2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва ПАТ КБ «Приватбанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк»). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.ргіvаtbаnk.uа) АТ КБ «Приватбанк», що діє на підставі ліцензії,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

16 грудня 2020 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , вказуючи на те, що остання, з метою отримання банківських послуг\~ 25 квітня 2007 року підписала Заяву №б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 250 грн. 00 коп. у вигляді\~ встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений банком. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом, на 11 жовтня 20200 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 341 грн. 71 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 8 034 грн. 27 коп., заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 550 грн. 13 коп. та пенею у розмірі 2 727 грн. 31 коп. Тому, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 2 102 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду\~ клопотання про підтримання позовних вимог АТ КБ « Приват Банк » та розгляд справи у його відсутність. 17 грудня 2020 року, та повторно 18 січня 2021 року, на виконання\~ вимог ч.6 ст.187 ЦПК України\~ до відповідного органу реєстрації місця проживання та перебування особи направлено звернення суду. 25 січня 2021 року на адресу суду надійшла інформація про те, що [PERSON] \~ дійсно зареєстрована на території району. Ухвалою суду від 27 січня 2021 року позову заяву АТ КБ « Приват Банк »\~ до\~ [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено проводити\~ у порядку\~ спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с.62 /. При\~ цьому, сторонам рекомендованим листом за зареєстрованою адресою місця проживання /знаходження/ було надіслано ухвалу суду від 27 січня 2021 року, в якій зазначено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 00 хв. 01 березня 2021 року та роз`яснено право на відзив. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у\~ відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи,\~ докази в їх сукупності\~ та\~\~ взаємозв`язку,\~ суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

16 грудня 2020 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують протягом тривалого часу, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України не досягнуто. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Щодо прізвища, яке бажає залишити після розірвання шлюбу, не зазначила (а.с.23). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав (а.с.22, 25). За вказаного, відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача, який не прибув у судове засідання та не подав заяву про його відкладення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 09 січня 2020 року, про що виконавчим комітетом Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області здійснено актовий запис за №1. Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 16). Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, шлюбні стосунки між ними не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, тому збереження їх шлюбу є неможливим. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст. 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судові витрати, зокрема судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

16 грудня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 р. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинилися, з жовтня 2020 року відповідач проживає окремо. Вважає, що примирення не можливе, що стало причиною для звернення до суду. 24 грудня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. До судового засідання надійшли заяви сторін про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 387. [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіляючи судові витрати, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

16 грудня 2020 року (за поштовим штемпелем) позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 20 червня 2017 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1134. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З березня 2018 року вони проживають окремо та припинили сімейно-шлюбні відносини. Строк на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, спроби на примирення не принесли жодних результатів, тому просить шлюб між сторонами розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили письмові заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 червня 2017 року, який був зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1134.Із матеріалів справи вбачається, що сторони неповнолітніх дітей не мають. Прізвище відповідача до укладення шлюбу « [PERSON] ». Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства з березня 2018 року, примирення між ними не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Відповідач не виявила бажання після розірвання шлюбу змінювати прізвище. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Решту судових витрат стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

16 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 31 липня 1999 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 31 липня 1999 року Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 964 (а.с. 3). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України шлюб\~ґрунтується на\~вільній згоді\~жінки та\~чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

16 грудня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 вересня 2002 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позивачем вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову, в якій також просить справу розглянути за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07 вересня 2002 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 1363 (а.с. 10). Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

16 грудня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 серпня 1994 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 20 серпня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 325 (а.с. 5). Сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

16 грудня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 квітня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 38, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач у перше судове засідання не з`явилася, проте від неї до суду надійшла телефонограма з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач у перше судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Наслідки ст.206 ЦПК України йому роз`яснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 квітня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, Серії [NUMBER] , актовий запис № 38 (а.с.13). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.11). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved