Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

16.06.2020 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої позивач зазначає, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2017. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. З травня 2020 року вона з дітьми проживають окремо від відповідача. Вона не працює, займається доглядом за дітьми. Відповідач працює, має постійний заробіток, однак добровільно матеріально допомоги не надіє. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу відповідача та на своє утримання у розмірі 3000грн. до досягнення сином трирічного віку. З метою встановлення підсудності справи цьому суду та місця реєстрації відповідача у справі відповідно до ст.187 ЦПК України 16.06.2020 було зроблено відповідні запити. Остання відповідь надійшла до суду 26.06.2020. Ухвалою від 26.06.2020 відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 12.08.2020. Ухвалою від 12.08.2020 відкладено розгляд справи на 22.09.2020 у зв`язку з неявкою сторін та відсутністю у суду відомостей про вручення їм повідомлень про дату, час і місце судового засідання. 22.09.2020 сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, часткову підтримку позовних вимог, просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини та на її утримання в розмірі 1/6 частини доходів відповідача (вх.№17559 від 22.09.2020). Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог, а саме: в розмірі 1/3 частини його доходу на утримання дітей та 1/6 частину на утримання дружини. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 статті 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: свідоцтва про шлюб; свідоцтв про народження; довідок з місця проживання позивача та дітей (а.с.5, 9, 11, 12, 13, 14), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем (а.с. 5, 12, 14). Отже, суд вважає, що оскільки відповідач є батьком дітей, які проживають з позивачем - матір`ю дітей, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, що згідно зі ст. 180 СК України, є підставою для стягнення аліментів на утримання дітей, розмір яких суд визначає відповідно до ст. ст. 182, 183 СК України у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 77 ч. ч. 1, 2 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. За ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з нормами, що викладені у ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги, а отже, її вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому, запропонований нею розмір аліментів 1/6 частина заробітку (доходу) відповідача, який визнаний відповідачем, визнається судом достатнім і не порушує прав та інтересів інших осіб. Після дослідження доказів у справі, надані позивачем, у відповідності до ст. 12, 81 ЦПК України, докази вважаються судом належними та допустимими згідно зі ст. ст. 77, 78 ЦПК України, і вони свідчать про необхідність задоволення позовних вимог, для чого є фактичні та правові підстави. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. за кожну вимогу, від сплати якого звільнена позивач згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст. ст. 75, 77, 80, 84, 88 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved