overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

15.04.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені з осені 2012 року, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Представник позивача за угодою надав письмову заяву про підтримку позову, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) а.с. 16, однак за отриманням судової повістки, копії позову з додатками на пошту і в судове засідання не з'явилась (а.с. 22), причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, причин поважності неявки не убачається. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 27 січня 2001 року в Комсомольській селищній раді Зміївського району Харківської області за актовим записом № 8 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 21). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надала, до суду не з'явиилась, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідач у судове засідання не з'явилась, своєї позиції щодо зміни прізвища не зазначила, тому суд залишає їй теперішнє прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

15.04.2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Але, не ухвалив рішення стосовно вимоги з приводу якої позивач надав пояснення, а саме не вирішено питання про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] по 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] по 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також судом не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 551,21 гривень, та стягнення з [PERSON] на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 гривень. Тому, суд з власної ініціативи, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення. У судове засідання сторони по справі не зявилися, про день слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили, однак, неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. При ухвалені судом рішення за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, але суд не ухвалив рішення стосовно заявленої позивачем вимоги, а саме про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] по 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON] по 1000 гривень. Також судом не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 551,21 гривень, та стягнення з [PERSON] на користь держави судові витрати в розмірі 551,20 гривень. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

15.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис №48 (а.с.6). Від шлюбних стосунків сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 603151 від 06.10.2016 року (а.с.7). Після припинення між сторонами стосунків, малолітній син залишився проживати з позивачем та перебуває на її утриманні, про що остання зазначала в обґрунтування предявлених нею вимог. Як вказував позивач, шлюбні стосунки між сторонами припинено з жовтня 2016 року, наміру примиритись та зберегти сімю на майбутнє вона не має. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії І-БВ №148485 від 15.04.2016 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Солянік» на «Кіпін», яке після розірвання шлюбу просить залишити без змін згідно поданої нею заяви (а.с.6). Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 15.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дунаєвецького районного управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис №48 розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «Кіпін». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

15.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Бритавської сільської ради про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування після померлої [INFO] року бабки [PERSON], мотивуючи позов тим, що нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, оскільки відсутні правоустанавлюючі документи. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позов і пояснила, що [INFO] року у селі Бритавка померла її бабка [PERSON]Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної частки(паю), що знаходиться на території Бритавської сільської ради.В управління спадковим майном заявниця вступила протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, доглядала будинок бабки, забрала належні бабці документи.Батько позивачки [PERSON] помер раніше бабки [INFO] року.Тривалий час позивачка не оформляла спадщину після бабки, бо не мала грошей. Спору за спадкове майно немає.Просить задовольнити позов. Представник відповідача сільський голова села Бритавки Жовтяк В.Г. визнав позов повністю, просить його задовольнити.Підтвердив, що спору за дане спадкове майно немає. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов повністю підлягає до задоволення по слідуючим підставам. Як вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с.6) [PERSON] померла [INFO] року. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень сторін у судовому засіданні позивач [PERSON] являється онукою [PERSON] і відповідно до ч.2 ст.529 ЦК України (1964 року) являється спадкоємцем за законом першої черги. З пояснень сторін, з довідки Бритавської сільської ради (а.с.9) вбачається, що позивачка вступила в управління спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто відповідно до ст.549 ЦК України (1964 року) належним чином прийняла спадщину. З довідки відділу Держгеокадастру у Чечельницькому районі (а.с.8) вбачається що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ВН №0482828, площа якої 2.34 умовних кадастрових гектари.Земельна ділянка розташована на території села Бритавка Чечельницького району. Як вбачається з інформаційної довідки Чечельницької державної нотаріальної контори в реєстрі заповітів інформація про заповіт [PERSON] та про спадкову справу після її смерті у нотаріальній конторі відсутня(а.с.12,13). Як вбачається з повідомлення Чечельницької державної нотаріальної контори (а.с.11) позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку(пай) після смерті бабки, оскільки відсутній правоустанавлюючий документ на спадкове майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Набуття права власності в порядку спадкування не заборонено законом. Оскільки представник відповідача визнав позов, то відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України це також являється підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

15.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем з січня 2011 року по травень 2012 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. 26.01.2011 року в них народилася донька - [PERSON]. На даний час вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, проживаю окремо. Донька проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, судом про розгляд справи була повідомлена належним чином, суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити судовий розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, але до суду подав заяву, що позов визнає, просив слухати справу без його участі. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. 26.01.2011 року у сторін, які не були у зареєстрованому шлюбі народилася донька [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, в якому батьком дитини вказаний відповідач - [PERSON] (а.с. 3 ). Неповнолітня дитина - [PERSON] проживає разом з матірю за адресою:пров. Кузнєцова, буд. № 3 м. Вознесенськ Миколаївської області, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 14.04.2016 року (а.с.4). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобовязаний до її утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення донькою повноліття. Виходячи з положень\~\~ст. 79 СК України\~\~ час з якого слід присудити аліменти\~\~визначається\~\~ з дня\~\~пред'явлення\~\~позову,\~\~тобто з\~\~15.04.2016\~\~року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

15.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 04 серпня 2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими побудовами по вул. Колгоспній, 3а в с.Підгора, Кобеляцького району Полтавської області. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове домоволодіння. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими побудовами по вул. Колгоспній, 3а в с.Підгора, Кобеляцького району Полтавської області, що належав на праві власності [PERSON], який помер 04.08.2015 року. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій підтримав позовні вимоги [PERSON] та просить суд розглянути справу в їх відсутність, задовольнивши позов. Представник відповідача, Підгорянської сільської ради Кобеляцького району [PERSON] подала заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 04 серпня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5 зі звороту). Спадкодавець доводився чоловіком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Позивач є спадкоємицею першої черги за законом, та відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оскільки постійно проживала разом з ним до дня відкриття спадщини. Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадкове майно, нотаріусом відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно (а.с.7). Належність житлового будинку з господарськими побудовами по вул. Колгоспній, 3а в с. Підгора, Кобеляцького району Полтавської області спадкодавцю підтверджується довідкою Підгорянської сільської ради від 08.04.2016 р. № 02-19/127 (а.с.8). Вказаний житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,1500 га по вул. Колгоспній, 3а в с.Підгора Кобеляцького району Полтавської області для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала спадкодавцю на праві власності. На цю земельну ділянку позивач вже одержала свідоцтво про право на спадщину за законом та відповідно є її власником ( а.с.23). Оскільки, позивач [PERSON], внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності відносно спадкового майна, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який помер 04 серпня 2015 року підтверджується відповідними документами ( а.с. 8,10-12), відповідач не заперечує проти задоволення позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

15.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2010 року, однак сімейне життя у них з відповідачем не склалось. Вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку відмовляється від надання матеріальної допомоги хоча є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, який в змозі надавати допомогу своїм неповнолітній донці. У звязку з чим, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась. Надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №138151 - [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2010 року (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 217950: [PERSON] народилася 27.09.2010 року, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Довідкою, з місця проживання про склад сімї та прописку підтверджується, що [PERSON], [INFO], мешкає разом зі своєю матірю [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує ряд обставин, які мають суттєве значення для визначення його розміру, зокрема, стан здоровя та\~\~матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних утриманців. У відповідності до вимог п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Суд, враховуючи викладене, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

15.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 26.01.2007 року, мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання кожної дитини окремо у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, телефонограмою повідомив суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, аналізуючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2007 року, мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження (а.с.3-5). Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, працює ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ШУ «Тернівське», щомісячно отримує заробітну плату, має стабільний дохід. Інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу не вистачає коштів, діти фактично знаходяться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу дітям ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, беручи до уваги рівний обов'язок обох батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання кожної дитини окремо в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved