Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON], [PERSON]звернулись з позовом до [PERSON] про : - визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрованого на Одеській новій біржі 26.09.1997 року - дійсними - визначення часток у праві власності - визнання права власності в порядку спадкування за [PERSON] на 5/10 та [PERSON] на 1/10 частини квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачі послались на те, що 26.09.1997 року на Одеській Новій Біржи [PERSON]- батько [PERSON], [PERSON] - мати [PERSON], [PERSON] - чоловік [PERSON] та позивачі придбали у власність квартиру [ADDRESS]. Батько, мати та чоловік позивача [PERSON] померли. Позивачі стверджували, що після смерті родичів, постійно проживаючи разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, фактично прийняли спадщину. Окрім того, після смерті родичів позивачі звернулись до П'ятої одеської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. 07.12.2016 року [PERSON] та [PERSON]отримали відмову нотаріусу у видачі свідоцтва про право на спадщину, обумовлену тим, що частки співвласників у договорі купівлі продажу невизначені. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи в порядку статей 74,76 ЦПК України. Одеська Нова Біржа в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи в порядку статей 74,76 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 1997 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України в редакції 1963 року. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №1330/97 від 26.09.1997 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] придбали у відповідача квартиру [ADDRESS]. Зазначений договір був відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року зареєстрований на Одеській новій біржі 19.09.1997 року. Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був. Відповідно до ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов'язковою. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Позивачі позбавлені можливості розпорядитися спірним майном, оскільки договір купівлі-продажу був оформлений з порушенням вимог закону в частині його нотаріального посвідчення, на час розгляду справи зв'язок з відповідачем після продажу квартири втрачений. Поряд з тим, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виконали умови договору, передали відповідачу 12.000 грн. у якості плати за майно, вселились у спірну квартиру, утримували її. Відповідач отримала грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з неї. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст. 47, ст.227 ЦК України в редакції 1963 року, договір купівлі-продажу спірного майна, зареєстрований на Одеській новій біржі, за яким відповідач продала його, а позивачі придбали, може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ст.ст. 357, 358 ЦПК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦПК України). Згідно ст.369 ЦПК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] разом користувались квартирою, договору про визначення часток не укладали, домовленості про користування спірним майном будь-яким іншим шляхом між ними не існувало. Право власності вказаних осіб ніким не оспорюється. При таких обставинах, суд вважає можливим визначити частки у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу, виданого на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/5 частки за кожною особою. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.03.1959 року, актовий запис №23. [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON] (свідоцтво про одруження від 08.01.1971 року, актовий запис №18). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON].(свідоцтвом про народження від 28.09.1973 року, актовий запис №1542). [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності по 1/5 частині належала квартира [ADDRESS]. [INFO] року померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть від 21.05.2005 року, актовий запис №4837). Фактично проживаючи разом із дружиною [PERSON] успадкував після її смерті частку майна належну їй на праві власності. [INFO] року помер батько позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть від 12.02.2006 року, актовий запис № 1534). [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть від 07.05.2014 року, актовий запис № 4857). Після їх смерті відкрилась спадщина у розмірі 3/5 частини у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачі, фактично проживаючи із спадкодавцями на час відкриття спадщини, звернувшись після смерті [PERSON] та [PERSON] до П'ятої одеської державної нотаріальної конториз метою отримання свідоцтва про право на спадщину, отримали відмову обумовлену тим, що частки співвласників квартири в договорі купівлі продажу нерухомого майна за №1330/97 від 26.09.1997 року не визначені (постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2016 року). Протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця позивачі не заявляли про відмову від спадщини. Вищевикладені обставини підтверджуються матеріалами спадкових справ №288/2016, №82/2006. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування у спадкоємців за законом може виникнути тільки у разі відсутності цього права у спадкоємців за заповітом. До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини - день смерті особи (ст.ст. 1218,1220 ЦК України). При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених у законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості. Згідно із ст. 1261 ЦК України упершу чергу право на спадкування за законом мають діти, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що за життя спадкодавці заповітів не складали. Наявності інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] до спірного майна (2/5 частки квартири), крім позивача [PERSON] за матеріалами спадкової справи П'ятої Одеської державної нотаріальної контори №82/2006 не вбачається, як і осіб, які мають право на обов'язкову долю у спадщині. Так само, не вбачається спадкоємців першої черги і осіб, які мають право на обов'язкову долю у спадщині після смерті [PERSON] до спірного майна(1/5 частка), крім позивачів [PERSON] та [PERSON](спадкової справи П'ятої Одеської державної нотаріальної контори №288/2016). Таким чином, частка в спірному майні після смерті [PERSON], яку успадковують його дружина та син становить 1/5:2=1/10 на кожного. Оскільки наявності інших спадкоємців до майна [PERSON] та [PERSON] не вбачається, майно набуто ними за життя правомірно, сам факт відсутності визначення часток в договорі купівлі-продажу нерухомого майна №1330/97 від 26.09.1997 року не позбавляє спадкодавців власності на спірне майно, позивачі у встановленому порядку звернулись із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини не заявляли, суд вважає, вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 5/10 частин квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] та [PERSON] та вимоги [PERSON] про визнання за ним 1/10 частки квартири [ADDRESS] після смерті батька [PERSON] обґрунтованими та доведеними позивачами в процесі розгляду справи.

Outcome: approved