Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

17.08.2020 року з Сєвєродонецького міського суду Луганської області до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за підсудністю надійшла вище вказана цивільна справа. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення суми виплаченого матеріального забезпечення по безробіттю у розмірі 5 644, 03 грн. та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач знаходився на обліку в центрі зайнятості в період з 19.08.2019 року по 04.11.2019 року, однак як виявилося при перевірці в зазначений період, а саме з 01.10.2019 року по 07.11.2019 року відповідач [PERSON] працював в ПП « Санрайз Плюс» торговельним представником, у зв`язку з чим безпідставно отримував допомогу по безробіттю. В добровільному порядку відповідач не повернув зазначені кошти, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 2 102 грн.. Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 серпня 2020 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлене на його адресу судове повідомлення повернулося до суду з відміткою про отримання судової повістки. У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, заявою про надання ( поновлення) статусу безробітного від 19.08.2019 року підтверджується що [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського центру зайнятості з проханням надати йому статус безробітного відповідно до Закону України« Про зайнятість населення». Заявою від 04.11.2019 року підтверджується, що [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського центру зайнятості з проханням зняти його з обліку з 04.11.2019 року, у зв`язку з його відмовою від послуг служби зайнятості, оскільки тимчасово виїжджає з міста. Актом за № 6 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України « про зайнятість населення» від 08.01.2020 року підтверджується, що провідним інспектором з розслідування страхових випадків відділу взаємодії з роботодавцями Сєвєродонецького міського центру зайнятості проведено розслідування страхового випадку, оскільки виявлені розбіжності між даними ПФУ та даним про трудову діяльність з документів безробітного [PERSON] щодо трудової діяльності, який перебував на обліку як безробітний з 19.08.2019 року по 04.11.2019 року. Та було встановлено, що згідно обміну ПФУ в період перебування на обліку безробітних [PERSON] працевлаштований з 01.10.2019 року, статус надано 19.08.2019 року, ДБ розпочато з 26.08.2019, реєстрацію припинено за поданням заяви з 04.11.2019 року, ДБ перерахована по 03.11.2019 року. Згідно копії витягу з наказу № 74 від 30.09.2019 року працевлаштований з 01.10.2019 року та згідно з копії наказу № 77 від 07.11.2019 року [PERSON] звільнений з роботи ПП « Санрайз Плюс» 07.11.2019 року за власним бажанням. Висновки: [PERSON] працював в ПП « Санрайз Плюс» з 01.10.2019 року та звільнений з роботи 07.11.2019 року за власним бажанням у період перебування на обліку безробітних з 19.08.2019 року по 04.11.2019 року. Період виплати допомоги по безробіттю підлягає перегляду. Наказом Сєвєродонецького міського центру зайнятості за № 3 про утримання зайво отриманого безробітним матеріального забезпечення від 08.01.2020 року, вирішено, начальнику відділу бухгалтерського обліку - головному бухгалтеру Горобинській С.В. на підставі здійсненого перерахунку допомоги по безробіттю у сумі 5 644,03 грн., нарахованої гр.. [PERSON] за період з 01.10.2019 року по 03.11.2019 року взяти на облік вказану суму для здійснення контролю за відшкодуванням дебіторської заборгованості. Провідному юрисконсульту Курінній Н.В. здійснити заходи по утриманню з гр.. [PERSON] матеріального забезпечення на випадок безробіття. Довідкою за 578 виданою Сєвєродонецьким міським центром зайнятості від 29.04.2020 року підтверджується, що [PERSON] , який зареєстрований як безробітний з 19.08.2019 року, дата припинення реєстрації 04.11.2019 року, дохід за період з 01.10.2019 року по 03.11.2019 року складає 5 644,03 грн.. Довідкою за вих.. № 84 від 26.12.2019 року виданою ПП « Санрайз Плюс» та наказами за № 74 від 30.09.2019 року та № 77 від 07.11.2019 року підтверджується, що [PERSON] був прийнятий на посаду представника торговельного з 01.10.2019 року. Звільнений з займаної посади 07.11.2019 року за власним бажанням. Повідомленнями про заборгованість направленими [PERSON] . Сєвєродонецьким міським центром зайнятості за № 13/06-105 від 10.01.2020 року та № 13/01-655 від 20.03.2020 року підтверджується, що [PERSON] повідомлено про заборгованість у сумі 5 644,03 грн. та запропоновано добровільно перерахувати протягом п`ятнадцяти календарних днів з моменту отримання повідомлення ( а.с. 4-21). Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що відповідно до ст.3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ст.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», страхування на випадок безробіття здійснюється за принципом, зокрема, обов`язковості страхування на випадок безробіття всіх працюючих на умовах трудового договору (контракту) та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, за цивільно-правовим договором, військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців, а також добровільності такого страхування громадянами України, які працюють за межами України, членами особистого селянського та фермерського господарства, якщо вони не є найманими працівниками. Відповідно до ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, визнані у встановленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) не менше 26 календарних тижнів та сплачували страхові внески, мають право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу. Згідно з ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Згідно з ч.2, 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У той же час, згідно з п.4 ч.2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч.1 ст.45 цього Закону. Відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 №7-1 (далі - Порядок) для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (виконання послуг) за цивільно-правовими договорами. Згідно із п. 6 Порядку у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений законом строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що позов позивача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приходячи до такого висновку судом враховується, що відповідачу, внаслідок ненадання ним відомостей щодо перебування у договірних відносинах з Приватним підприємством « Санрайз Плюс», було безпідставно виплачено допомогу по безробіттю в розмірі 5 644,03 грн., в добровільному порядку грошові кошти не повернено, тим самим з його боку порушені цивільні права, свободи та інтереси позивача, які підлягають захисту. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 2102 грн..

Outcome: approved