Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

15 лютого 2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 9 червня 2000 р. вона з відповідачем зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені з червня 2014 р. у зв'язку з тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, в них різні погляди на життя, відбуваються постійні сварки. Просилашлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Від позивача та відповідача надійшла заява, в якій вони просять розглянути справу за їх відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, актовий запис № 139, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 червня 2000 року. Від шлюбу сторони не мають дітей. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з червня 2014 року з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, постійних сімейних конфліктів. Відомості щодо наявності майнового спору між сторонами в матеріалах справи відсутні, до примирення сторони не прагнуть, відповідно до наданої заяви обидва наполягають на розірванні шлюбу. З вказаних підстав суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові, відсутні спільні інтереси. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить суд відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору, що підтверджені документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved