Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

16 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтувала тим, що 18 лютого 1993 року у Лісівькій сільській раді Маневицького району Волинської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 02. Від шлюбу в них є дві неповнолітніх дитини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через тривалі постійні пянки чоловіка, ухилення через це від утримання сімї, приниження ним її та дітей гідності подружні стосунки з чоловіком не склалися. З цих причин дальше спільне життя і примирення стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, дітей залишити проживати з нею і залишити їй прізвище [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] позовні вимоги, із підстав викладених в позовній заяві, підтримала повністю, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишити їй прізвище [PERSON], судові витрати покласти на відповідача, а неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України і проти чого не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом доведено, що позивач не бажає зберегти сімю і наполягає на розірванні шлюбу, що є добровільним вирішенням її волі з цього питання, неявка відповідача в суд свідчить про його небажання зберегти сімю, його поведінка свідчить про те, що він не підтримує будь яких сімейних стосунків, а всі ці обставини в сукупності дають суду підстави вважати, що шлюб між ними носить формальний характер. З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, та інтересам неповнолітніх дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати, залишивши неповнолітніх дітей проживати з матірю. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав суд вважає за доцільне позивачу за її вибором залишити право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в спеціальний фонд Державного бюджету України (УДКСУ у Манев. р - ні (Манев. р - н) 22030001. Код за ЄДРПОУ 37950857, Рахунок отримувача 31211206700287. Банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області. Код банку отримувача 803014. Маневицький районний суд Волинської області, (платник [PERSON]М) 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок судового збору.

Outcome: approved