overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

15 грудня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося в суд з цим позовом, в якому вимагало стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором, вказуючи, що станом на 31.10.2016р. відповідач заборгувала 3498,27 грн. основного боргу за кредитним договором від 10.11.2010р., 27970,91 грн. процентів за користування кредитом, 3250 грн. заборгованості по пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1735,96 грн. штрафу (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася також, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку. З урахуванням позиції позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що 10.11.2010р. між сторонами було укладено кредитний договір (а. с. 5), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 3500 (три тисячі п'ятсот) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, в порушення умов договору, відповідач станом на 31.10.2016р. заборгувала 3498,27 грн. основного боргу за кредитним договором, 27970,91 грн. процентів за користування кредитом, 3250 грн. заборгованості по пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1735,96 грн. штрафу (процентна складова).Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у визначений у ньому строк. Ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і у випадку прострочення його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач станом на 31.10.2016р. заборгувала Банку 3498,27 грн. основного боргу за кредитним договором від 10.11.2010р., 27970,91 грн. процентів за користування кредитом, 3250 грн. заборгованості по пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1735,96 грн. штрафу (процентна складова), то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

15 грудня 2016р. позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вони перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], 12.03.2012 року року народження, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини.\~ Розглянувши заяви сторін та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 12 березня 2012р.н. (а.с.3). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. \~ Згідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, у звязку з чим вважає, що заявлена позивачем сума аліментів у розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходів) щомісячно співмірна із матеріальним становищем сторін, а тому підлягає стягненню щомісячно, що відповідатиме дійсним обставинам справи. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551грн. 20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

15 грудня 2017р. до суду [PERSON] подано заяву, в якій вказано, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], актовий запис № 10. Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте через розбіжність у Свідоцтві про їх одруження, в якому біла допущена помилка, а саме: запис її імені був зроблений як, «[PERSON]», тоді як необхідно було внести правильний запис як, «[PERSON]», вона не має змоги реалізувати своє спадкове право. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. (а.с. 18) Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, проте державний нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області Швець О.В. телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заявленої вимоги не заперечував. (а.с. 20) З'ясувавши позиції сторін та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON], виданого 1 лютого 1964 року, серія [NUMBER], Дзюньківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується матеріалами справи, а саме: ксерокопією свідоцтва про одруження ( а. с. 6 ), ксерокопією паспорта ( а. с. 5 ), ксерокопією пенсійного посвідчення ( а. с. 7 ), ксерокопією Державного акту на право приватної власності на землю ( а. с. 9). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

15 грудня 2017р. до суду [PERSON] подано заяву, в якій вказано, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], актовий запис № 10. Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте через розбіжності у Державному акті на право приватної власності на землю та Свідоцтві про одруження, в якому біли допущені помилки, а саме: запис по батькові її чоловіка, [PERSON] був зроблений як, «[PERSON]», тоді як необхідно було внести правильний запис як, «[PERSON]», вона не має змоги реалізувати своє спадкове право. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. (а.с. 18) Представник заінтересована особа до суду не з`явився, проте державний нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області Швець О.В. телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заявленої вимоги не заперечував. (а.с. 20) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] (а. с. 8), виданий на ім'я [PERSON] належить [PERSON], який помер [INFO], та встановлено факт, що шлюб зареєстрований 01.02.1964 року, Серія [NUMBER] Дзюньківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області дійсно укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-6), а іншого порядку встановлення цих фактів законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпорядитися успадкованим майном, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

15 грудня 2017 року [PERSON], [INFO], ІПН2069513703, зареєстрована за адресою: [INFO], звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], в якій просить суд розірвати шлюб, 22.09.1999 року зареєстрований між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 397. Ухвалою судді від 19.12.2017 року провадження у зазначеній справі відкрито. Підготовче судове засідання призначалося на 22.01.2018 року та 08.02.2018 року. Ухвалою суду від 08.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2018 року. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 22.09.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 397. Від подружнього життя у них є повнолітні діти. Спільне життя з відповідачем не склалося. Останній зловживає алкогольними напоями, скандалить, піднімає на дружину руку. Лікування від алкоголізму не дало результатів. Подружні стосунки не підтримуються, спільного господарства не ведуть та не спілкуються. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судове засідання позивач не прибула, проте подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подав, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд у відповідності до вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 22.09.1999 року. Від подружнього життя у сторін народилися діти, які є повнолітніми на час розгляду справи. Судом встановлено, що сторони протягом останнього часу спільного господарства не ведуть, не підтримують подружні стосунки. Їх шлюб існує формально. Спору про поділ майна та місце проживання дітей не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

15 грудня 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 10 вересня 2013 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що у шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладилися, зникло почуття взаєморозуміння і поваги, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. На даний час вони із відповідачем живуть окремо, шлюб існує лише формально, а тому збереження сімї є неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 07 лютого 2018 року о 14.00 год., позивач [PERSON] не зявилася та подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та не подав відзив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

15 грудня 2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28.04.2001 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 226, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу подружжя мають повнолітню дочку. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.01.2018 р. позовна заява [PERSON] прийнята судом до розгляду та призначене підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позовні та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, надавши суду письмову заяву, в якій просить шлюб між ним та позивачем розірвати. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, 28 квітня 2001 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 226, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Після одруження позивач взяла прізвище «[PERSON]». Подружжя від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що з травня 2017 р. шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Спору про місцепроживання дитини та поділ майна у сторін не має. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

15 грудня 2017 року заявниця, [PERSON], звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб, мотивуючи тим, що з кінця серпня 2017 року почала зустрічатися з [PERSON] і на даний час проживає з ним у шлюбних відносинах як чоловік та жінка. Вони кохають один одного та вирішили одружитися, однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено, оскільки заявниця не досягла шлюбного віку. Від [PERSON] заявниця вагітна 24 тижні, а батьки не заперечують проти реєстрації даного шлюбу. [PERSON] працює, має заробіток та в подальшому зможе забезпечувати сімю, а тому звернулася до суду. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила, що кохає [PERSON]М, та хоче зареєструвати з ним шлюб, оскільки чекає дитину і хоче,щоб дитина народилася в сімї. Заінтересована особа: [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що хоче взяти за дружину заявницю, оскільки кохає її, хоче ,щоб дитина народилася в зареєстрованому шлюбі та зможе забезпечувати сімю. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила надати її дочці право на шлюб разом з [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю та заінтересованих осіб, вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно з ч. 3\~ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Згідно зі\~ст. 22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до\~ст. 23 СК України\~право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON], народилася 27 червня 2001 року, що підтверджується копією паспорту та свідоцтвом про народження і є особою, яка не досягла шлюбного віку, тобто їй виповнилось 16 років. На даний час заявниця бажає зареєструвати шлюб з [PERSON], який досяг шлюбного віку, вагітна строком 24 тижні і перебуває на обліку з приводу вагітності, що підтверджується довідкою № 358 від 23.11.2017 року Хмельницького міського перорального центру. Судом також встановлено, що [PERSON] може забезпечити сім'ю, як зазначив у судовому засіданні, та бажає зареєструвати шлюб із заявницею. Враховуючи наведене, суд вважає, що надання права на шлюб [PERSON] з [PERSON] відповідає їх інтересам, а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

15 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 05 березня 2012 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, про що виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області був здійснений відповідний актовий запис № 04. Разом з тим їх сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з вересня 2012 року. Неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка відмовляється від розірвання шлюбу через органи ДРАЦС. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що звернувся до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності. (а.с. 14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову (а.с. 17). За вказаного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб 1-ФП № 079054 виданим виконкомом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 05 березня 2012 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за № 04. Під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з «Куликової» на «Дмитріва» (а.с.5). Сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного протягом тривалого часу. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Сторонами не досягнута згода на примирення. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, з урахуванням того, що сторони в наданий судом строк не примирились, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача також підлягають стягненню на користь позивачки судові витрати по справі в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved