Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

16.08.2017 року [PERSON], в особі представника позивача [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про витребування безпідставно отриманих коштів, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до виписки по особовому рахунку Позивача, за період з 19.08.2015 року по 30.09.2015 року, а саме 20.08.2015 року, з рахунку позивача на користь відповідача було перераховано 100000,00грн., при цьому у графі «призначення платежу» зазначено «поворотна фінансова позика по договору №71 від 19.08.2015 року», однак даного договору безпосередньо між позивачем та відповідачем укладено не було, також не існувало жодних правовідносин, відповідно до яких позивач зобовязаний був сплатити на користь відповідача 20.08.2015 року кошти у розмірі 100000,00 грн.. Таким чином позивач вважає, що не існувало зобовязань, які виникли відповідно до ст.11 Цивільного Кодексу України, та грошові кошти у розмірі 100000,00грн. набуті без достатньої правової підстави та підлягають поверненню. Позивач в судові засіданні в режимі відеоконференції не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. Представники позивача, [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задовольнити. Справу просили розглянути у відсутності позивача. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову заперечував (а.с.30). Крім того до суду було надіслано заперечення, в якому вважав позовні вимоги необґрунтованими та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі (а.с.31-32). Крім того, на адресу суду надійшло пояснення відповідача [PERSON], в якому вона повідомила, що на підставі її заяви від 19.08.2015 року було укладено договір № 71 з ТОВ «ТПП ВЕСТА» про надання їй безпроцентної поворотної позики. Від імені ТОВ «ТПП ВЕСТА» заяву та договір підписав позивач, на підставі даного договору було видано наказ по підприємству про надання [PERSON] безпроцентної поворотної позики, наказ було підписано позивачем. В графі «призначення платежу» зазначено, що кошти перераховуються на підставі договору №71, тому немає жодних доказів та підстав вважати грошові кошти майном, яке набуте без достатньої правової підстави відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, оскільки між нею та позивачем не було укладено жодних правовідносин, про надання їй безпроцентної поворотної позики, чи інших фінансових позик позивачем особисто.(а.с.84). Суд, заслухавши представників позивача вивчивши матеріали справи вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.08.2015 року [PERSON] перерахував з власного рахунку на рахунок [PERSON] 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням та виписками з особового рахунку,(а.с.4,67,68,88), згідно яких [PERSON] отримала 100000,00 грн., призначення платежу поворотна фінансова позика по договору № 71. Отже, дані письмові докази дають суду підстави для висновку про те, що відповідач отримав у позивача грошову суму у вказаному розмірі. Доказів про повернення цієї суми суду не надано. Також, судом встановлено, що на підставі заяви [PERSON], складеної на імя директора ТОВ «ТПП ВЕСТА» [PERSON] від 19.08.2015 року (а.с.85) було укладено договір № 71 від 19.08.2015 року про надання безпроцентної поворотної позики між [PERSON] та ТОВ «ТПП ВЕСТА» (а.с.86,87). Тобто, жодних договорів, між фізичною особою позивачем [PERSON]Є та відповідачем [PERSON] укладено не було. Крім того, аналізуючи пояснення та заперечення надані відповідачем, суд вбачає їх суперечливими один одному. Так, в своїх запереченнях відповідач повідомляє суд, що в повному обсязі не визнає позов, так як жодних коштів не отримувала від позивача і факт отримання нічим не підтверджений, натомість в наданих згодом поясненнях зазначає (а.с.84) п.6 « Позивач … не повідомив мене про перерахування коштів з власного рахунку і зробив це з власної ініціативи по невідомим мені причинам. Підтвердженням цього є платіжне доручення №2 від 20.08.2015 року…». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе, за рахунок іншої особи, без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна , потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна чи грошових коштів від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України до підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію як то передати майно, виконати роботу, сплатити гроші. При цьому зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною першою ст.202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно за ст.205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. А відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або у кількох документах. За приписами ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Судом не встановлено будь-яких правових підстав щодо набуття відповідачем коштів позивача. Не надано суду також і письмового договору, на підставі якого міг діяти відповідач для отримання коштів. Вищенаведене вказує на безпідставність привласнення відповідачем грошових коштів позивача, а тому відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України, якою передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, з відповідача слід стягнути на користь позивача 100000,00 грн.. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог тому з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1000,00грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved