Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просив встановити факт належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 5.72 га серія [NUMBER] від 20 серпня 1997 року виданого [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що заявник є спадкоємцем за законом, але оформити свої спадкові права на земельну ділянку він не має можливості, оскільки в написанні по батькові спадкодавця маються розбіжності, а саме: « [PERSON]» та « [PERSON]», у зв'язку з чим виник сумнів з приводу належності зазначеного Державного акту на право приватної власності на землю померлому [INFO] [PERSON]. Встановити цей факт в інший спосіб, ніж за рішенням суду, є не можливим. Заявник на судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просив справу слухати у його відсутність, доводи заяви підтримує з наведених у ній підстав /ас. 39/. Заінтересована особа явку представника в судове засідання не забезпечила, згідно поданої заяви просила справу розглянути за відсутності її представника, не заперечує проти задоволення заяви /ас. 37/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 158, 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд приходить на наступних висновків. Право власності на земельну ділянку площею 5,72 га, розташованої на території Рижівської сільської ради та призначеної для ведення сільськогосподарського виробництва, виникло у [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого 20 серпня 1997 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 14 серпня 1997 року № 220 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 229 /копія ас.7/. [INFO] помер [PERSON], місце смерті м. Суми, місце державної реєстрації виконком Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис за № 21 від 06 вересня 2006 року/копія повторного Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 24 лютого 2015р., ас. 5/. Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, змін або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник позбавлений можливості оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що маються розбіжності в написанні по батькові спадкодавця в правовстановлюючому документі та у свідоцтві про смерть як «[PERSON] » та «[PERSON] «. Відповідно до статті 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Обставини щодо належності померлому [INFO] [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданого [PERSON] 20 серпня 1997 року повністю підтверджуються: - свідоцтвом про народження заявника серія [NUMBER], де його батьками зазначено /далі мовою оригіналу- російською мовою/ отец- [PERSON] мать - [PERSON] /копія ас. 4/; - витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу виданого Білопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області № 00016880258 від 15 липня 2016 року, згідно якого 15 вересня 1957 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]/ копія ас.6/ - довідкою Рижівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 469 від 07 липня 2016 року, за змістом якої [PERSON], до дня смерті [INFO] проживав за реєстрацією разом з дружиною [PERSON] за адресою [ADDRESS] / копія ас. 8/. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Встановлені по справі обставини в їх сукупності не спростовані і не оспорені заінтересованою особою, тому суд вважає доведеним факт, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 20 серпня 1997 року виданого [PERSON], належить померлому [INFO] [PERSON]. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на спадкування за законом і законом не визначено іншого порядку його встановлення. З огляду на викладене, заява є обгрунтованою і підставною для задоволення. У відповідності до частини сьомої статті 235 ЦПК України суд не відшкодовує судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved