Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

15 січня 2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодувальної матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він 02.09.2015 року рухався на власному автомобілі Джили, державний номер [NUMBER], в м. Дніпропетровську, в цей час в центральну частину його машини вїхав автомобіль ВАЗ 2102, державний номер 36379АЕ, під керуванням [PERSON] Після огляду автомобілів, сторони прийшли до висновку, що винуватцем ДТП є водій [PERSON] Останній повідомив, що всі затрати повязані з ремонтом автомобіля [NUMBER], він зобовязується сплатити і власноруч написав відповідну розписку. 17.09.2015 року позивач телеграмою повідомив відповідача про те, що 22.09.2015 року відбудеться експертиза по визначенню розміру матеріального збитку внаслідок ДТП. [PERSON] на авто експертизу не зявився, про причини неявки не повідомив. Відповідач в телефонній розмові запевнив, що в жовтні 2015 року розрахується за матеріальні збитки. Після цього. Починаючи з жовтня [PERSON] різноманітними підставами переносив зустріч. У звязку з такою поведінкою відповідача він несе переживання морального характеру, яку позивач оцінює в 5000 грн. Відповідно до висновку експертного дослідження авто товарознавця вартість матеріального збитку становить 12883,81 грн. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 12883,81 грн., вартість експертизи у розмірі 750 грн., сплати коштів згідно рахунку у розмірі 320 грн., сплату послуг телеграфу у розмірі 97,98 грн., а також стягнути суму моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити в повному обсязі на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що не вважає себе винним у ДТП, а розписку його змусив написати позивач шляхом погроз. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Джили», державний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], та автомобіля «ВАЗ-2102», державний номер 36379АЕ, під керуванням відповідача [PERSON] Зазначені обставинами визнаються усіма учасниками справи, у звязку з чим у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України вони доказуванню не підлягають. Після скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідачем [PERSON] власноруч була написана розписка, в який він визнав себе винним у скоєнні ДТП та зобовязувався відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду (а.с. 11). Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця №3219 від 05.10.2015 року, сума матеріальної шкоди, заподіяної в наскок ДТП власнику автомобіля [NUMBER], складає 12883,81 грн. (а.с. 7-10). Як вбачається з копії свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля [NUMBER], є позивач [PERSON] (а.с.5). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він був очевидцем ДТП, яка сталася по вул. Заводська Набережна у м. Дніпропетровську напроти Річкового порту, між автомобілями позивача та відповідача. Зазначена пригода сталася через те, що відповідач керуючи автомобілем ВАЗ, знаходячись в зоні дії дорожнього знаку «Уступить дорогу», не впевнившись у відсутності інших транспортних засобів, виїхав на дорогу, по якій рухався автомобіль позивача, внаслідок чого сталося їх зіткнення. Враховуючи той факт, що ні позивач, ні відповідач не заперечували проти викладених свідком [PERSON] обставин пригоди, та дали аналогічні пояснення з приводу обставин ДТП, суд приходить до висновку, що винним у скоєнні ДТП є саме відповідач, тим паче відповідач сам визнав свою вину, що і зазначив у розписці. Суд критично ставиться до пояснень відповідача, даних ним в судовому засіданні, про те, що розписка їм буда написана внаслідок погроз з боку позивача, оскільки він не тільки не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх пояснень, а й не зміг пояснити суду в чому саме полягали погрози з боку позивача і чому він не звертався з цього приводу до правоохоронних органів. Відповідно до ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що судом встановлено вину відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди заподіяної майну позивача в наслідок ДТП в сумі 12883,81 грн. Крім того, позивачем були понесені витрати із вартості проведення експертного дослідження у розмірі 750 грн. (а.с.12), витрати повязані із направленням телеграми для огляду транспортного засобу у розмірі 97 грн. 98 коп. (а.с.29), витрати повязані із проведенням робіт у розмірі 320 грн. (а.с.13), які суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача. Що стосується вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди, то цю частину вимог суд вважає за необхідне задовольнити частково виходячи із наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає доведеним, що внаслідок ДТП позивач зазнав душевних страждань у зв'язку із пошкодженням його майна, однак заявлена сума моральної шкоди в розмірі 5000 грн. на думку суду є дещо завищеною, у звяжу з чим суд вважає за необхідне визначити суму, що підлягає стягненню на користь позивача в якості відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial