Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

16.10.2015 року [PERSON] звернувся в суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє, як повнолітньої дитини на час навчання, до закінчення ним навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є його батьком. Шлюб між його батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу він проживає разом із матір'ю. З 01.09.2015 року він навчається у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», є студентом першого курсу, денної форми навчання, строком навчання з 01.09.2015р. по 30.06.2019р. Форма навчання бюджетна. Матір не може надавати йому матеріальну допомогу в достатньому розмірі, оскільки змушена годувати його, сплачувати комунальні витрати та кредитні зобов'язання. Просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частку від усіх видів доходу щомісячно, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позов визнав частково, та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина на період його навчання в розмірі 1/6 частку від доходу щомісячно. Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.189 СК України, батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК України. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч.2 ст.184 СК України. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір'ю) свого обов'язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що згідно довідки про навчання від 16.09.2015р., [PERSON] навчається у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», є студентом першого курсу, денної форми навчання, строком навчання з 01.09.2015р. по 30.06.2019р. Форма навчання бюджетна. Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] є відповідач - [PERSON]. Як убачається з позову відповідач, матеріальну допомогу на утримання сина надавав до його повноліття, на теперішній час допомоги не надає. Сторони у добровільному порядку не уклали договір про сплату аліментів на дитину. Аналізуючи матеріальне становище позивачки, виходячи з наданих суд позивачкою доказів, суд приходить до висновку, що дитина потребує допомоги батька. Платник аліментів, а саме: [PERSON] будь-яких відомостей про свій стан здоров'я, сімейного стану, суду не надав, вивчивши докази по справі, суд вважає, що він може надавати допомогу своєму сину. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини від його доходу, до закінчення ним навчання. Суд вважає, що цей розмір аліментів, виходячи з доходу батька буде сприяти забезпеченню потреб сина. Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивача повинен бути з 16.10.2015 року, тобто з дня пред'явлення позову /а.с.1/. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а позивач при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 487грн. 20коп.

Outcome: approved