Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

16 грудня 2020 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради звернувся до суду в інтересах малолітніх дітей з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що останні є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі перебувають у шлюбі, однак [PERSON] з дітьми часто переїжджає жити до своєї матері [PERSON] на [ADDRESS] , коли в родині через вживання алкоголю виникають скандали та бійки. Відповідачі зловживають алкогольними напоями, від виховання дітей ухиляються. [PERSON] відмовляється проходити курс лікування від алкогольної залежності. Обоє батьків безвідповідально ставляться до виконання батьківських обов`язків. Малолітні діти перебувають на обліку служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Конфлікти між батьками відбуваються у присутності дітей, через що діти отримують психологічний стрес, збуджені, мають високий рівень тривожності. [PERSON] та [PERSON] допускали часті пропуски шкільних занять без поважних причин, батьки не цікавляться навчанням дітей. Також родина [PERSON] перебуває на обліку в Шепетівському міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Надані фахівцями із соціальної роботи рекомендації батьки не виконують. За дітьми періодично доглядає бабуся [PERSON] , яка є особою похилого віку. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.08.2020 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей, так як добровільно він не надавав кошти. Фактично батьки не займаються вихованням дітей, не утримують їх, не створюють умови для навчання та розвитку. Неодноразово з відповідачами проводилася профілактична робота щодо виконання ними батьківських обов`язків. Проте останні й надалі продовжують вживати алкоголь. Перебування дітей в цій сім`ї може становити загрозу їх здоров`ю, моральному та духовному розвитку, психічному стану. А тому, просить суд позбавити їх батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягувати з них аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття кожної дитини. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2020 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13 год. 00 хв. 22 січня 2021 року, яке через неявку відповідачів відкладено на 09 год. 30 хв. 12 лютого 2021 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. 01 березня 2021року. В судовому засіданні представник позивача Гайдайчук Ю.П. позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали. Пояснили, що змінили своє ставлення до виховання дітей, перестали вживати алкогольні напої, діти не пропускають навчаня в школі, виконують домашні завдання, забезпечені усім необхідним. Категорично заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав, оскільки дуже сильно люблять своїх дітей та не хочуть з ними розлучатися. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до п.п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з врахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтв про їх народження. Відповідно до акту обстеження умов проживання та психологічної атмосфери сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 25.09.2019 року [PERSON] , [INFO] , разом зі своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] , та малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , свекрухою [PERSON] , 1958 року народження, та бабусею чоловіка [PERSON] , 1939 року народження, проживають в трьохкімнатній квартирі, яка належить на правах спільної власності свекрусі [PERSON] та чоловіку [PERSON] . Квартира складається з трьох кімнат, кухні, санвузла та коридору. Облаштована всіма необхідними меблями та побутовою технікою. В кожної дитини є власне спальне місце, достатньо одягу, шкільного приладдя. В сім`ї достатній запас продуктів харчування. Санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний. [PERSON] повідомила про те, що її чоловік [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно, наносить їй побої, виражається в її бік нецензурною лексикою, принижує її честь та гідність. На фоні знущань та принижень з боку чоловіка та сварок на побутовому рівні між нею та свекрухою [PERSON] відповідачка почала зловживати алкогольними напоями. Психологічна атмосфера в сім`ї нестабільна. [PERSON] вчиняє психологічне та фізичне насильство стосовно дружини. Свідками сварок та бійок є малолітні діти. Окрім того, згідно актів обстеження умов проживання та психологічної атмосфери сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 05.11.2019 року, 11.12.2019 року, 16.03.2020 року, 16.06.2020 року під час соціального інспектування [PERSON] перебувала в неадекватному стані, відчувався запах алкоголю. На зауваження працівників щодо її неадекватного стану остання не реагувала, поводила себе агресивно, висловлювалася до працівників ЦСССДМ нецензурною лексикою. В квартирі, де проживає сім`я [PERSON] було брудно, по кімнатах розкидані речі. Запас продуктів харчування достатній. Батьки отримали рекомендації щодо забезпечення належних умов для проживання дітей та їх повноцінного розвитку, дотримання належного санітарно-гігієнічного стану в житловому приміщенні, проходження реабілітації від алкогольної залежності. Психологічна атмосфера в сім`ї нестабільна. Згідно інформації центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шепетівської міської ради №01-06/375 від 11.11.2019 року, №01-06/384 від 21.11.2019 року, № 01-06/34 від 23.01.2020 року сім`я [PERSON] перебуває на обліку та під соціальним супроводом, підставою якого є здійснення фізичного та психологічного насильства стосовно [PERSON] її чоловіком [PERSON] в присутності малолітніх дітей. В сім`ї часто виникають конфлікти, сварки, бійки, коли [PERSON] та [PERSON] перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Психологічна атмосфера в сім`ї нестабільна. Діти часто без поважних причин не відвідують школу. Батьки не підтримують зв`язок з навчальним закладом, де навчаються їх малолітні діти. Також не виконують рекомендації працівників Шепетівського міського ЦСССДМ щодо забезпечення належних умов для проживання дітей та їх повноцінного розвитку, проходження реабілітації від алкогольної залежності. Батьків було попереджено про недопущення неналежного ставлення до виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, з інформації центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шепетівської міської ради №01-06/4615 від 25.11.2019 року вбачається, що [PERSON] за рекомендаціями працівників та психолога центру пройшла медичне обстеження, де їй було призначено лікування. Також було рекомендовано та надано перелік реабілітаційних та лікувальних центрів, які лікують від алкогольної залежності, однак остання відмовилась від лікування. На даний час вона разом з сином та дочкою проживають у своєї матері, старший син залишився проживати з батьком. Під час соціального інспектування [PERSON] перебувала в стані алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно. За дітьми доглядає бабуся [PERSON] . Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї №34 від 25.11.2019 року стан задоволення потреб дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задовольняються не в повній мірі. Наявні проблеми та обставини певною мірою порушують нормальну життєдіяльність дітей. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти [PERSON] та [PERSON] від 25.09.2019 року слідує, що батьки не приділяють належної уваги вихованню та навчанню дітей. Вказане підтвердила також допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює фахівцем Шепетівського міського ЦСССДМ. Також, вказала, що ситуація в сімї [PERSON] останнім часом покращилась, оскільки [PERSON] разом із донькою проживає окремо, відповідачі перестали зловживати алкогольними напоями, не вчиняють сварок в присутності дітей, діти стали спокійнішими. Ствердила, що відповідачі змінили ставлення до виховання дітей в кращу сторону, забезпечивши задовільні умови для їх виховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що являється психологом Шепетівського міського ЦСССДМ. Знає родину відповідачів з 2019 року, оскільки вони перебувають під супроводом центру. Ствердила, що поведінка відповідачів щодо виховання дітей змінилась, в даний час сини проживають разом з батьком, а донька разом з матір`ю. Нарікання зі сторони навчального закладу відсутні, діти відвідують школу та виконують домашні завдання. Створені належні умови для проживання та виховання дітей у обох батьків. Вищевказані обставини дійсно свідчать про винну поведінку [PERSON] та [PERSON] щодо дітей, яка мала місце до звернення органу опіки та піклування з позовом до суду. В подальшому, в тому числі під час судового розгляду, відповідачі просили не позбавляти їх батьківських прав, оскільки вони перестали вживати алкогольні напої, дуже люблять своїх дітей і не хочуть з ними розлучатися, створили належні умови для їх проживання, забезпечують їх необхідним одягом, харчуванням. Вказані обставини підтвердила допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , - мати [PERSON] , ствердивши, що поведінка відповідачів у вихованні дітей змінилась в кращу сторону, вони разом не проживають, перестали вживати алкогольні напої, здійснюють належний догляд за дітьми, покращили умови їх проживання, оскільки в даний час проводять косметичний ремонт у кімнаті дітей. В судовому засіданні була заслухана думка малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які вказали, що мама [PERSON] та батько [PERSON] їх доглядали, збирали до школи, виявили бажання виховуватись у родині із обома батьками. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області від 04 грудня 2020 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що такий висновок органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер, не є безумовною підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що відповідачі категорично заперечують проти позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] в даний час ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Не містять і матеріали справи медичного висновку про хронічний алкоголізм відповідачів. Натомість, аналіз досліджених судом доказів в сукупності вказує на те, що відповідачі почали належним чином ставитись до виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, перестали ухилятись від їх виконання. Разом з тим, враховуючи факти зловживання відповідачами алкогольними напоями, конкретні обставини справи, суд вважає попередити [PERSON] та [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради контроль за виконанням ними батьківських обов`язків. Оскільки позовні вимоги про позбавлення відповідачів батьківських прав задоволенню не підлягають, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з останніх аліментів. На підставі ст.ст. 150, 164 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed