Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

15.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Олевському районні Житомирської області (далі по тексту УПФ в Олевському районі) на її користь 12739,73 грн. у відшкодування спричиненої їй матеріальної шкоди, посилаючись на те, що постановою Олевського районного суду Житомирської області від 24.06.2011 року в адміністративній справі №2-а-1397/11 позов її батька [PERSON] до УПФ в Олевському районі задоволено та зобовязано УПФ в Олевському районі провести нарахування та виплату [PERSON] доплати до пенсії в розмірі 2 мінімальних заробітних плат та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постанова суду від 24.06.2011 року була частково виконана УПФ в Олевському районі, в частині нарахування коштів в сумі 12139,73 грн., однак виплати не здійснено. 21.10.2012 року [PERSON], який є батьком позивачки та який є стягувачем по вищевказаній справі помер. Так відповідно до ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду було проведено заміну сторони виконавчого провадження, а саме з стягувача [PERSON] на [PERSON], так як вона є дочкою померлого [PERSON], спільно проживала з ним на день смерті і вела спільне господарство, є спадкоємцем першої черги за законом, тому має право на отримання коштів, які належали за життя [PERSON] та які не були виплачені відповідачем. Тому позивачка вважає, що права її порушенні, оскільки має право на отримання зазначених коштів, як спадкоємець, які були нараховані померлому [PERSON], за життя та не були виплачені. Позивачка надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує. Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшло клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність, а також згідно наданого заперечення, яке знаходиться в матеріалах справи просить відмовити в задоволенні позову за безпідставністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що постановою Олевського районного суду Житомирської області від 24.06.2011 року в адміністративній справі №2-а-1397/11 позов [PERSON], до УПФ в Олевському районі про визнання правомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії та додаткової пенсії задоволено повністю. Зобовязано УПФ в Олевському районі здійснити перерахунок та виплату [PERSON] додаткової пенсії у розмірі 25% від мінімальної пенсії згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та доплати до пенсії за проживання в зоні гарантованого добровільно відселення відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». (а.с.6) Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 21.10.2012 року (а.с.7) Згідно відповіді наданої УПФ в Олевському районі від 09.07.2013 за № 3103/02, слідує, що відповідно до постанови Олевського районного суду від 24.06.2011 року №2-а-1397/11 [PERSON] проведено перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 12139,73 грн., однак виплата коштів не проводилася, в звязку із відсутністю фінансування з Державного бюджету України. (а.с.5) Як стверджує [PERSON] в позовній заяві, вона є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON], оскільки є його дочкою і має право на отримання зазначених коштів. Крім того, зазначила, що ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду було проведено зміну сторони виконавчого провадження, а саме з стягувача [PERSON] на [PERSON], як правонаступника. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. За положеннями ст. ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Суми відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із повідомлення Олевської державної нотаріальної контори від 18.09.2015 року №01-16/419 наданої на запит Олевського районного суду вбачається, що спадщину у шестимісячний термін після померлого 21.10.2012 року [PERSON] прийняла [PERSON], [INFO] (а.с.31) Крім того, згідно автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що [PERSON] зверталася до Олевського районного суду Житомирської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по адміністративній справі №2-а-1397/11 за позовом [PERSON] до УПФ в Олевському районі про визнання правомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії та додаткової пенсії, де їй ухвалою суду від 24.04.2014 року було відмовлено. Разом з тим, посилання позивачки в позовній заяві на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду про зміну сторони виконавчого провадження, а саме з стягувача [PERSON] на [PERSON], як правонаступника є недоведеними, оскільки в матеріалах даної справи вказана ухвала відсутня та не надана в судове засідання. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України. Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обовязок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed