Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

16 травня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування скарги посилалася на те, що у березні 2020 року від працівників банку, де обслуговується її банківський рахунок для зарахування заробітної плати, вона дізналася про накладення арешту на нього постановою від 26 лютого 2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. на виконання виконавчого напису №6730, виданого 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з неї на користь АТ «Банк «Форвард» заборгованості в сумі 14859,43 гривень. Ознайомившись із змістом виконавчого напису №6730 від 09 листопада 2019 року, вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. По-перше: на дату вчинення виконавчого напису п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, втратив чинність згідно постанови суду від 22.02.2017 року; по - друге, відповідачами не дотримано вказаного п.2 вищевказаного Переліку, оскільки в документах, доданих до заяви банку про здійснення виконавчого напису відсутній оригінал кредитного договору з усіма його додатками; по - третє строк пред`явлення виконавчого напису з моменту його вчинення відповідачем порушено. Разом із позовом позивачкою подано до суду клопотання про забезпечення позову, в якому вона просить суд зупинити стягнення на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 26 лютого 2020 року по виконавчому провадженню № 60799448 про звернення стягнення на її заробітну плату. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 травня 2020 року за клопотанням [PERSON] зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 60799448 від 26 лютого 2020 року на підставі виконавчого напису № 6730 від 09 листопада 2019 року приватного нотаріуса КМНО Незнайко Є.В. 16 червня 2020 року представником позивачки - адвокатом Крохмальовою Л.П. подана заява про виключення з числа відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. та залучення його в якості третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог. Ухвалою суду від 16 червня 2020 року виключено з кола відповідачів по справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. та залучено його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за за участю її представника адвоката Крохмальової Л.П. Представник позивачки Крохмальова Л.П. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що маються відповідні розписки. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, про що маються відповідні розписки. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»). Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов`язань. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 6730, за яким у безспірному порядку стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» (правонаступника ПАТ «Банк «Руський Стандарт») заборгованість за кредитним договором №110026710 від 28.10.2013 року у розмірі 14859,43 гривень, а також плату за вчинення виконавчого напису - 850 гривень. Зі змісту виконавчого напису видно, що при його видачі приватний нотаріус керувався вимогами ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 в редакції від 10 грудня 2014 року та Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак з такими правовими підставами вчинення виконавчого напису суд не погоджується, оскільки згідно п.3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій номатірусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, безспірність заборгованості підтверджують документи, визначені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. В подальшому постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було визнано нечинною та незаконною Постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року. Таким чином станом на дату вчинення виконавчого напису - 09 листопада 2019 року у приватного нотаріуса, за відсутності Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не було підстав для його вчинення та стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, який до того ж нотаріально не посвідчувався. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису. Однак у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначений у написі є безспірними. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача. За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Окрім цього, строк, передбачений ст.91 Закону України «Про нотаріат», встановлений для пред`явлення до примусового виконання виконавчого напису відповідачем порушено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович та приватний виконавцеь виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь [PERSON] суми сплаченого нею судового збору у повному розмірі, а саме по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 840,80 гривень, за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 гривень, а всього 1261,20 гривень. Також підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу адвоката, понесені [PERSON] , виходячи з наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою [PERSON] та адвокатом Крохмальовою Л.П. 12 травня 2020 року укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується оплатити працю адвоката у розмірі 4000 гривень. До вказаного договору додано акт приймання-передачі наданих послуг із зазначенням наданих послуг та їх вартістю, а також квитанції про оплату. З урахуванням наведеного, підлягають стягненню з відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь позивачки [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4000 гривень.

Outcome: approved