Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

16 квітня 2015 року позивач - [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області про що 16 січня 2013 року складено відповідний актовий запис № 11. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачем 16.01.2013 року у Слов'янському міськвідділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені в листопаді 2013 року, оскільки, між ними змінилися відносини і немає взаємного порозуміння, почуттів взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Примирення вважає не можливим, збереження сім'ї - недоцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Збереження сім'ї вважає недоцільним, примирення не можливим. Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вважає недоцільним примирення та збереження шлюбу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, заслухавши пояснення позивача та відповідача суд встановив, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], 16 січня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 11. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2013 року, спільне господарство не ведеться. Сторони втратили повагу один до одного та сумісне життя в подальшому та збереження сім'ї є недоцілним, примирення не можливим. Спору про поділ сумісного майна та місця проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], не має. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved