Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

15 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 08 червня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №67. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть більше року. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 16 травня 2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та справу було призначено до підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 08 червня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]), актовий запис №67. (свідоцтво про шлюб І-ФП №080690, видане 08 червня 2012 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO] . Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Крім того, у своїй заяві позивач [PERSON] просить вирішити питання про повернення їй з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн.80 коп., згідно квитанції №ПН1230779 від 14 травня 2018 року, отримувач ГУ ДКУ в Миколаївській області, код отримувача 38037770, МФО 826013, р/р 31210206700113. \~ \~ \~ \~Розгляд справи по суті не здійснювався, що підтверджено матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 352 грн.40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved