Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

16 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який зареєстрували 12 серпня 2017 року в Ізюмському міськрайонному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, у період якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між подружжям не розірвано, але з 2018 року шлюбні відносини остаточно припинені. Дитина мешкає разом з матір`ю та знаходиться на утриманні матері. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Також позивач зазначила, що відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини від всіх видів заробітку. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, на утримання дитини відповідного віку - доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подання позовної заяви та до її повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву до суду не подав, про причини неявки не повідомив. Третя особа до зали судового засідання не з`явилася, заяв та клопотань до суду не подавала, про причину неявки суд не повідомила. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Судом встановлено, що 12 серпня 2017 року в Ізюмському міськрайонному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 12.08.2017, актовий запис №68 (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 11.12.2018 р. Ізюмським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 351, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої 20.04.2019 головою квартального комітету №9, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181, 183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В силу вимог положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен це робити. Враховуючи вищевикладене, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує у тому числі питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved