Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області та просить встановити те, що він являється рідним батьком дітей [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] та внести зміни в актові записи, вказавши його батьком дітей, мотивуючи тим, що він знаходився у цивільному шлюбу з [PERSON] У них народилися двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] і син [PERSON] [INFO] року17.04.2009 року. Після народження дітей, його співмешканка [PERSON], зареєструвала народження дітей в органах РАЦС на своє прізвище, так як на момент реєстрації позивач з нею не знаходився в зареєстрованому шлюбі. Він знав, що обидві дитини його, займався їх вихованням, матеріально забезпечував. У 2015 році [PERSON] захворіла та 11 грудня 2015 року померла. Діти залишилися з позивачем, однак йому прийшлося виїжджати на заробітки, тому за дітьми наглядала його мати. На даний час діти знаходяться у інтернаті для дітей сиріт, він не може забрати дітей, так як з свідоцтвах про народження батьком дітей записаний «[PERSON]», тому він вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позивач до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представники позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.23), та адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги (а.с.21) в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовну заяву підтримали та наполягали на її задоволенні. Представник відповідача [PERSON], завідувач сектору з питань усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей (а.с.24), до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала, надала до суду письмове заперечення, в якому посилається, що в січні 2016 року до служби у справах дітей був запрошений [PERSON], який зі слів його родичів є біологічним батьком дітей. Він виявив бажання всиновити малолітніх [PERSON] і [PERSON], однак під час проходження медичного обстеження з'ясувалося, що він не може бути усиновлювачем. 22.01.2016 року службою у справах дітей було прийнято рішення про тимчасове влаштування дітей в сім'ю [PERSON], матері позивача. Однак при відвідуванні сім'ї [PERSON] спеціалістами служби було встановлено наступне: в кімнатах брудно, не охайно, діти не вмиті, волосся не причесане, речі розкидані по всьому приміщенні, багато сторонніх людей у стані алкогольного сп'яніння, продукти харчування відсутні, дитяча білизна відсутня, діти з 02.12.2016 року не відвідують дитячий садок із-за педікульозу. 22.12.2016 року дітей вилучили з сім'ї опікуна та тимчасово влаштували в центр соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради, де і знаходяться по теперішній час. [PERSON] лише один раз дзвонив в службу, 25.01.2017 року прийшов на прийом до начальника служби та з бесіди було з'ясовано, що він має намір проживати з дітьми в будинку батьків, які зловживають спиртними напоями, де немає відповідних умов для утримання і виховання дітей, що у нього не має постійного заробітку. Тому представник відповідача вважає, що доки [PERSON] не створить належних умов для дітей, встановлення батьківства і повернення дітей в сім'ю не доцільне і не відповідає інтересам дітей. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.01.2016 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 828, в якому в графі батько зазначено [PERSON]. Як вбачається з актового запису про народження № 827 від 28.10.2011 року, відомості про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.01.2016 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 106, в якому в графі батько зазначено [PERSON]. Як вбачається з актового запису про народження № 106 від 25.01.2013 року, відомості про батька дитини [PERSON] внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно висновку експерта №30 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, наданою КУ Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи [PERSON], [INFO] може являтися біологічним батьком дитини: - [PERSON]. [INFO], з ймовірністю 99,96 %; - [PERSON], [INFO], з ймовірністю 99,99 %. Отже, факт батьківства відповідача є фактично доведеним. Згідно ч.2 ст.128 СК України - підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно ч.3 ст.128 СК України - позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття ; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення. Посилання представника відповідача, щодо недоцільності встановлення батьківства і повернення дітей в сім'ю, суд сприймає критично, так як по даній справі встановлюється батьківство, а ні розглядається справа, щодо виконання позивачем його батьківських обов'язків щодо неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як батьківство позивача відносно доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] підтверджено висновком експерта. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved