overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

16.09.2016року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 30.09.2013року він відповідно до кредитного договору № 8636/13-Ф2 надав відповідачеві кредит в сумі 2500,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався своєчасно погашати кредит, сплачуючи кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом із розрахунку 0,13% від залишку кредиту за кожен день користування. Відповідач зобовязання належним чином не виконав і станом на 23.12.2016р. має заборгованість за кредитом, який складається з залишку по кредиту 2053,84грн., нарахованих відсотків за користування кредитом за період з 26.01.2014р. по 23.12.2016р. у розмірі 2838,20грн. та судового збору в сумі 1378грн., усього 6270,04грн., які просив стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача до судового засідання не зявився, але надала заяву слухати справу без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи, через оголошення у газеті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір % не встановлений договором. Судом встановлено, що 30.09.2013року позивач відповідно до кредитного договору № 8636/13-Ф2 надав [PERSON] кредит в сумі 2500,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки. Згідно до умов кредитного договору відповідач зобовязувався своєчасно погашати кредит, сплачуючи кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом із розрахунку 0,13% від залишку кредиту за кожен день користування. За час користування кредитом [PERSON] зробив наступні платежі:25.10.2013року 200грн., 26.11.2013року 200грн., 26.12.2013року 200грн., 25.01.2014року 200грн. Більше платежів не було. Залишок про кредиту складає 2053,84грн. Станом на 23.12.2016р. відповідач має заборгованість за кредитом - залишок по кредиту 2053,84грн., нараховані відсотки за користування кредитом за період з 26.01.2014р. по 23.12.2016р. у розмірі 2838,20грн., які варто стягнути на корсить позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1378грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

16.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 134, в порядку спадкування майна дружини [PERSON], яка померла 02.12.2015 року. В обґрунтування позову зазначив, що за життя дружина не здійснила державну реєстрацію права власності на належну їй ? частину земельної ділянки, що унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину дружини за законом у нотаріальній конторі. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача не з'явився, про день і час розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач народився 11.04.1951 року в м. Чернігові. З 01.06.1974 року він перебував у шлюбі із [PERSON], яка померла 02.12.2015 року. Згідно договору дарування частини будинку та земельної ділянки від 31.01.2006 року [PERSON] була власником ? частини земельної ділянки площею 0.018 га, розташованої за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 134 (далі земельна ділянка, а. с. 4-8). У звязку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, в тому числі й на ? частину земельної ділянки. Відповідно до статей 1261, 1266 Цивільного кодексу України спадкоємцями майна [PERSON] першої черги за законом є: позивач як чоловік, дочка померлої [PERSON], син померлої [PERSON] та матір померлої [PERSON]. У встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини дружини; у свою чергу всі інші спадкоємці першої черги за законом подали заяви про відмову від спадщини [PERSON] на користь позивача. Таким чином, позивач залишився єдиним спадкоємцем майна [PERSON] У звязку з тим, що за життя [PERSON] не вчинила дії, спрямовані на здійснення державної реєстрації права власності на належну їй частину земельної ділянки, на теперішній час позивач позбавлений можливості отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину дружини за законом, що є підставою для захисту його прав у судовому порядку. За таких обставин, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

16.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання, і свої доводи обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком, зараз вона є студенткою 2-го курсу денного відділення Маріупольського коледжу Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON], строк навчання по 30.01.2018р. Відповідач має постійний доход, але не допомагає їй матеріально, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач до судового засідання не зявилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON]. /а.с.3/. Позивач є студенткою 2-го курсу денного відділення Маріупольського коледжу Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON], строк навчання по 30.01.2018р. /а.с.4/ У відповідності зі ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 200 СК України суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Аналізуючи викладене суд, прийшов до висновку, що з відповідача варто стягнути на період навчання доньки 1/4 частину від його заробітку (доходу), виходячи з майнового стану відповідача. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у сумі 551,20грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

16.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 21082 грн. 19 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. Позов мотивовано систематичним невиконання відповідачем умов договору. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив суду про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень частини 2 статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 11.01.2012 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 11200 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% на рік (а.с. 9-24). Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.08.2016 року складає 21082 грн. 19 коп., та складається з: заборгованості за кредитом 10478 грн. 49 коп., заборгованості по відсотках 8973 грн. 60 коп., 150 грн.00 коп. заборгованості за пенею та комісією та 1480 грн. 10 коп. штрафу. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5-8), правильність якого відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

16.09.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання, особи такою, що втратила право на користування житлом і свої доводи обґрунтовує тим, що вона є співвласником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Володимирівської селищної ради від 12.08.2016року № 1318 у вказаному житлі прописаний, окрім неї та її дітей, [PERSON], який з моменту прописки 01.11.2007року у квартирі не мешкав,тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у зал судового засідання не зявилась, але надала листа слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 6/2000п від 10.11.2000року [PERSON] та членам її родини: [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира № 24 будинку № 14 смт. Володимирівка Волноваського району Донецької області /а.с.3/ Відповідно до довідки Володимирівської селищної ради Донецької області від 12.08.2016року № 1318 у квартирі за адресою: [ADDRESS] прописані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 5/ Згідно акту обстеження на предмет проживання від 26.08.2016року, складений депутатом Володимирівської селищної ради [PERSON] фактично з моменту прописки 01.11.2007року і теперішній час не мешкає, т.б. відсутній понад 5 років. У квартирі відсутні його речі. /а.с.7/ Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач втратив право на користування житлом, оскільки не мешкає у зазначеній квартирі протягом шести місяців. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

16.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та на ненадання ним матеріальної допомоги на утримання сина. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він пояснив, що є пенсіонером МВС, має проблеми зі здоров'ям і, крім того, надає матеріальну допомогу непрацездатній матері, в зв'язку з чим не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в тому розмірі, який визначила позивач. У той же час, відповідач повідомив про свою згоду сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу). Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з пояснень сторін, у червні 2016 року вони припинили сімейні відносини і проживають окремо. Дитина залишилася проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, систематичної матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, матеріальний стан сторін і те, що єдиним доходом позивача є пенсія в розмірі 1695 грн, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на користь позивача в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу). Таким чином, пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

16.09.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 04.08.2007 р., від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

16.09.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.04.2012 року та судових витрат по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору № б/н від 20.04.2012 року відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт надав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і відповідач дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які є невід'ємною частиною договору, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Банком нараховуються відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Позивачем виконано взяті на себе зобов'язання шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідач всупереч умов договору та ст.ст.526, 527, 530 ЦК України не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором у встановлений строк, у результаті чого станом на 31.07.2016 року виникла заборгованість в розмірі 52896,64 грн., з яких: 10596,54 грн. - заборгованість за кредитом, 36922, 68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 2382,34 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2495,08 грн. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

16.09.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 20.07.1996 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні стосунки з січня 2015 р., просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

16.09.2016 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 18.10.2012 р. сторони уклали шлюб. Від цього шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] 15.06.2015 р.. Крім того в неї є дитина від першого шлюбу [PERSON] [INFO].. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося, на грунті особистих непорозумінь між сторонами виникали суперечки, які переростали у сімейні конфлікти та скандали, вже більше року з відповідачем фактично разом не живуть, як нормальна сімя і перебувають в поганих стосунках, тому вважає, що продовження шлюбних відносин є недоцільним. Позивачка [PERSON] на розгляд справи не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. Представник відповідача [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 18.10.2012 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше року, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

16.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 42176 грн 26 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 18.09.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 30.09.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.09.2019 в розмірі 42176 грн 26 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді інженера-конструктора. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.09.2019 становить 42176 грн 26 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 24.09.2019 № 466/189. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

Outcome: approved