Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

16.03.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що відповідно до протоколу №1 від 10.03.1993 року засідання правління він був прийнятий в члени колективного сільськогосподарського підприємства «Попівське» (далі за текстом КСП «Попівське») Новосанжарського району. Працював скотарем ВРХ. Звільнений з роботи 06.03.2000 року. При складенні списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) по невідомим причинам позивача не включили в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Про той факт, що позивач має право на земельну частку (пай), він дізнався тільки 21.12.2015 року, коли отримав рішення сесії Попівської сільської ради Новосанжарського району, в якому рекомендовано звернутися до суду. Тому строк позовної давності необхідно рахувати з 21.12.2015 р. з того часу, коли дізнався про факт, що він пропущений в списках осіб, які мають право на земельну частку (пай). В даний час позивач хоче скористатися своїм правом на земельну частку (пай), тому завернувся до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Заперечень на позов суду не надав. Представник третьої особи Попівської сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперетиву, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами заснованого підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розмір в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Право громадян на земельну частку (пай)в колективній власності на землю настає з часу отримання державного акту на право колективної власності на землю і долученим до нього обов'язкового списку членів колективного сільськогосподарського підприємства. У відповідності до Указу Президента України кожному члену підприємства, кооперативу, товариства, видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (пай) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом колгоспу на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Згідно «Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 року за № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). Згідно виписки рішення від 21.12.2015 року, розглянувши заяву [PERSON] про надання земельної частки (паю), як такому, що був пропущений у списках пайовиків, сесія сільської ради вирішила: рекомендувати [PERSON] звернутися до суду і визнати за собою право на земельну частку (пай) по Попівській сільській раді (а.с.12). Згідно довідки виконавчого комітету Попівської сільської ради Новосанжарського району № 61 від 15 березня 2016 року в 2000 році була виготовлена «Схема організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель колективного сільськогосподарського підприємства «Попівське» Новосанжарського району Полтавської області, згідно якої проводилося розпаювання земель (а.с.10). Згідно світлокопії трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] [PERSON], 01.03.1993 року прийнятий в колгосп ім. Тельмана Новосанжарського району Полтавської області скотарем ВРХ. 17.02.1995 року звільнений з КСП «Попівське» за власним бажанням (а.с.13-15). Згідно архівного витягу із протоколу №1 засідань правління колективного сільськогосподарського підприємства «Попівське» від 10 березня 1993 року слухали заяву [PERSON] щодо прийняття в члени колгоспу та вирішили прийняти його в члени колгоспу (а.с.34). З членів КСП [PERSON] не виходив. В довідці відділу Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської області від 05.05.2016 року зазначено, що згідно розпорядження голови Новосанжарської райдержадміністрації № 356 від 19.07.2000 року затверджено розмір середньої частки (паю) по колишньому КСП «Попівське» Попівської сільської ради, який складає 5,15 умовних кадастрових гектарів, вартість її без урахування коефіцієнтів індексації і становить 18542,3 грн. Державний акт на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству «Попівське» був виданий 05.02.1998 року (а.с.36). Суд вважає, що строк позовної давності підлягає поновленню, оскільки причини, на які посилається позивач суд визнає поважними. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved