Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

16 лютого 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначив, що 4 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1499. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а їх неповнолітньою дочку [PERSON], [INFO], залишити на проживання з її матір'ю. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з дружиною мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалась остаточно і примирення є неможливим. 7 березня 2018 року суддя [PERSON] своєю ухвалою відкрив провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] та призначив судовий розгляд справи. У зв'язку із звільненням судді [PERSON] та відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 29.05.2018, 29.05.2018 після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, дану справу було передано у провадження судді Сингаївського О.П., який ухвалою від 13 червня 2018 року прийняв до свого провадження справу № 296/1485/18 2/296/1351/18 та призначив судовий розгляд. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що свої позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 4 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, актовий запис № 1499, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження, у сторін під час проживання у шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, який бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд залишає її на подальше проживання з матір'ю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обов'язків щодо неї. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід державного бюджету України судовий збір.

Outcome: approved