Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

15 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка настала 16 травня 2005 року. Поважними причинами пропуску такого строку зазначає свою необізнаність про існування заповіту на його імя, оскільки проживав окремо від [PERSON], а дізнався про його наявність випадково лише на прикінці березня 2016 року. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримав, відповідач фактично визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їх присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2002 року [PERSON] отримала державні акти на право приватної власності на розташовані на території Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельні ділянки, площею 2,27 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та площею 0,50 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.8-9). 03 лютого 2004 року [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 03 лютого 2004 року за реєстровим № 06 (а.с.7). 16 травня 2005 року померла [PERSON], яка за даними КУ «Синівський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» із 10 лютого 2004 року по день смерті проживала в їхній установі (а.с.5). За даними Липоводолинської державної нотаріальної контори від 19 квітня 2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, спадкоємці за її прийняттям не звертались, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні, заповіт від імені померлої посвідчувався Лучанською сільською радою Липоводолинського району Сумської області 03 лютого 2004 року, за реєстровим №06. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. У звязку з тим, що [PERSON] через окреме проживання з [PERSON] лише у березні 2016 року дізнався про наявність на його імя заповіту, а тому не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, суд, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, вважає вказані причини пропуску строку такими, що дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved