Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

16.05.2019 року позивач звернулася до Марківського районного суду з зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги, вказала, що з відповідачем до 16.08.2018 року перебувала у шлюбі, від якого мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає на тимчасово окупованій території України, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Для духовного і фізичного розвитку сина, відпочинку та оздоровлення вона бажає влітку 2019 року вивезти його до бабусі, [PERSON] , яка мешкає у Російській Федерації. Можливості отримати від батька згоду на виїзд дитини за кордон вона позбавлена, оскільки відповідач такої згоди не дає. Позивач просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина за межі України та виїзд його до Російської Федерації в період з 15.07.2019 року по 12.10.2019 року. 19.11.2019 року позивач уточнила позовну заяву та просила надати дозвіл на виїзд дитини з 25.12.2019 року по 25.03.2020 року. Позивач просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України», заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Сторони, які перебували до 16.08.2018 року у шлюбі, мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю в с. Побєда Новоайдарського району Луганської області. Відповідач, згідно з наданою позивачем копією паспорта, зареєстрований на тимчасово окупованій території України, у селищі Родакове Луганської області, але відповідно до довідки УДМСУ в Луганській області від 28.05.2019 року зареєстрованим не значиться. Відповідно до частин 3 та 6 статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Законом можуть бути встановлені особливі правила доступу на окремі території, якщо цього потребують інтереси державної безпеки, охорони громадського порядку, життя та здоров`я людей. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України № 3857-XII від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України № 3857-XII, правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. Правила перетинання державного кордону громадянами України (далі Правила), затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року (з наступними змінами). Так, згідно з пунктом 2 Правил перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу. У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи. Відповідно до пункту 3 Правил виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Пунктом 4 Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, для перетинання державного кордону України громадянин, який не досяг шістнадцятирічного віку, повинен мати: 1) паспортні документи та 2) підтверджуючі документи, до яких у тому числі відносяться: нотаріально посвідчена згода другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі або копія рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 7 травня 2014 року затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (далі Порядок) . Згідно з підпунктом 2 пункту 7 Порядку оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються: 2) особі, яка не досягла 16-річного віку: - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа. Судом установлено, що на момент розгляду справи дитина не досягла шістнадцятирічного віку, паспортний документ для перетинання державного кордону України нею не отримано, позивач не надала суду докази на підтвердження даної обставини. Тому за відсутності у дитини паспортного документа підстав для надання судом підтверджуючого документа, рішення суду про надання дозволу на її виїзд з України без згоди та супроводу батька, немає, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed