Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

16.02.2021 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганській області. В обґрунтування своїх вимог, заявник посилається на те, що він досяг пенсійного віку для призначення йому пенсії за віком як учасник бойових дій, у зв`язку з чим почав збирати документи необхідні для призначення пенсії. Під час перевірки наданих ним документів працівниками Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області було виявлено у його посвідченні учасника бойових дій Серії [NUMBER] виданого 25.09.1996 року є описка, а саме його прізвище зазначено « [PERSON] », а в паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданим Марківським РВ УМВС України в Луганській області від 11.05.1999 року зазначено « [PERSON] ». Факт того, що описка яка викликала сумнів у працівників Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, підтверджується паспортом та свідоцтвом про народження, в яких збігаються його прізвище, ім`я, по батькові та дата народження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.15). В судове засідання представник заінтересованої особи: Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганській області не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 14). В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В судовому засіданні судом було встановлено, що згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Марківським РВ УМВС України в Луганській області 11.05.1999 року, прізвище, ім`я по батькові заявника зазначене - « [PERSON] », [INFO] , уродженець с.Курячівка Марківського району Луганської області (а.с.5-6). Відповідно до копії повторного Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 28.02.2018 року прізвище, ім`я по батькові заявника зазначене - « [PERSON] », [INFO] , місце народження: Україна, Луганська область, Марківський район, с.Курячівка(а.с.8). На даний час заявник досяг пенсійного віку і для призначення пенсії звернувся до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області де було надано посвідчення учасника бойових дій Серії [NUMBER] від 25.09.1996 року, де зазначено його прізвище, ім`я по батькові « [PERSON] »(а.с.7). На підстави викладеного, у суду не має сумнівів в тому, що в посвідченні учасника бойових дій, Серії АА №562038 від 25.09.1996 року, допущена помилка при написанні прізвища заявника, та помилково вказано прізвище як « [PERSON] », замість « [PERSON] », як зазначено в його паспорті та свідоцтві про народження (а.с.5-6,8). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд враховує, що у всіх вказаних документах, а саме: свідоцтві про народження [NUMBER] від 28.02.2018 року (а.с.8), паспорті громадянина України Серія [NUMBER] (а.с.5-6), співпадає прізвище, ім`я та по батькові, дата народження заявника та записано « [PERSON] », дата народження [INFO] , тому є всі підстави вважати, що вказані докази є належними та містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника. Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності посвідчення учасника бойових дій Серії [NUMBER] від 25.09.1996 року, виданої на ім`я « [PERSON] » - заявнику [PERSON] , [INFO] . Оскільки невідповідність в написанні прізвища заявника у правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявнику його цивільного права, суд дійшов висновку про задоволення заявлених [PERSON] вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Понесені заявником судові витрати у справі не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved