Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

15.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просила стягнути з відповідача на її користь та на її утримання аліменти у розмірі 1 / 7 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення сином [PERSON] [INFO], трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, без застосування технічного запису та не заперечує проти винесення рішення у заочному порядку, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в жодне призначене судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв'язку з чим суд визнає неповажною неявку [PERSON] та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 19.10.2011 року Довгинцівським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 55, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], (а.с.8). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.6,7). З травня 2017 у зв'язку з погіршенням шлюбно-сімейних стосунків між сторонами, їх сім'я фактично розпалась. На даний момент сторони мешкають окремо, діти мешкають разом з позивачем (а.с.12). 20.10.2017 року рішенням Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу по справі № 216/3464/17 було стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] на користь матері дитини [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] року народження у твердій грошовій сумі яка дорівнює 1500,00 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень) до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 26. 07. 2017 року. 20.09.2018 року судовим наказом, винесеним суддею Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу по справі № 216/4282/18 було стягнуто щомісячно аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею трирічного віку, власних доходів не має, окрім державної соціальної допомоги на дитину (а.с.9,10,11). Відповідач не має іншої родини та дітей, непрацездатних батьків, він є фізично здоровою людиною, працездатною та може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей та дружини до досягнення меншою дитиною трирічного віку, але не робить цього добровільно, хоча має таку можливість, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Згідно СК України, право щодо взаємного утримання подружжя виникає на підставі складу юридичних фактів: непрацездатність одного з подружжя, потреба в матеріальної допомозі (нужденность), спроможність одного з подружжя надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів на своє особисте утримання, відповідає вимогам СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved