overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

17.06.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Другої полтавської державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що 07.05.2012 року помер його батько [PERSON], а 18.05.2015 року померла його мати [PERSON]. Після смерті батьків відкрилася спадщина. Для отримання спадщини, [PERSON] не зміг вчасно звернутися з заявою до нотаріальної контори, оскільки хворів. В звязку з чим просив суд поновити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. В судове засідання [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, попередньо надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.05.2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №215341 від 16.05.2012 року, актовий запис №851 (а.с.4). 18.05.2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №300370 від 21.05.2015, актовий запис №337. Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-КЕ №490498 від [INFO], актовий запис 1349 (а.с.9). Також судом встановлено, що ще за життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй частку квартири №129, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул. Половки, 95 своєму синові [PERSON], [INFO], даний факт підтверджується копією заповіту від 28.05.2012 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.07.1995 року квартира 129, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул. Половки, 95 на праві приватної, спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Також судом встановлено, що в установлені законом строки [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим пропустив відповідні строки на прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, у суду є всі підстави задовольнити позов позивача [PERSON] та визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

17.06.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.09.1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей. На теперішній час син [PERSON], [INFO], є неповнолітнім. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з червня 2015 року через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 11.09.1998 року зареєстрували шлюб. (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с.18) Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

17.06.2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивачка, в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 06.01.1996 року, Великоновосілківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 1. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину, сина [PERSON],\~ [INFO] та повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають з матірю (позивачкою у справі), окремо від батька (відповідача по справі), у батьків позивачки. Протягом спільного проживання між позивачкою та відповідачем склалися погані стосунки, втрачена любов та повага один до одного, постійно виникали сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин, тому позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна, просить суд, її шлюб з відповідачем, розірвати. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, але також надіслав до суду заяву, згідно якої просив суд провести розгляд справи без його участі та вказав, що з позовними вимогами позивачки згоден у повному обсязі. Тому суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача та позивача. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 104,109,110,112 Сімейного кодексу України. Згідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 441115 вбачається, що 06.01.1996 року Великоновосілківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 1, зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 452526 (а.с. 8), виданого Великоновосілківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, у позивачки та відповідача є спільний малолітній син - [PERSON],\~ [INFO], який відповідно до позовної заяви мешкає разом з матірю, позивачкою по справі, що не заперечив відповідач, і спору між позивачкою та відповідачем, про місце проживання дитини не виникло. Повнолітня донька, [PERSON], також проживає разом з матірю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позовної заяви вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини і позивачка наполягає на розірванні шлюбу, спільне життя суперечить інтересам сторін, на примирення позивачка не згодна, з позовними вимогами відповідач погодився у повному обсязі, тому суд приходить до висновку у необхідності задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. На підставі викладеного та згідно ст. ст. 110,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

17.06.2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивачка, в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 18.05.2013 року, Великоновосілківським районним відділом ДРАЦс ГТУЮ в Донецькій області, актовий запис № 27. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] який проживає з матірю (позивачкою у справі), окремо від батька (відповідача по справі). Протягом спільного проживання між позивачкою та відповідачем склалися погані стосунки, втрачена любов та повага один до одного, що призвело до припинення шлюбних відносин, тому позивачка просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове за засідання не прибула, надала суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна, просить суд її шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, але також надіслав до суду заяву, згідно якої просив суд провести розгляд справи без його участі та вказав, що з позовними вимогами позивачки згоден у повному обсязі. Тому суд вважає можливим справу розглянути без участі відповідача та позивача. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 104,109,110,112 Сімейного кодексу України. Згідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Із свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 322915 вбачається, що 18.05.2013 року Великоновосілківським районним відділом ДРАЦс ГТУЮ в Донецькій області, актовий запис № 27 (а.с. 3), зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 552067 (а.с. 7), виданого ВРАЦс Ленінського УЮ м. Донецьк, у позивачки та відповідача є спільний син - [PERSON] [INFO], який відповідно до довідки про взяття на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території від 05.12.2014 року та довідці Шахтарської сільської ради, мешкає разом з матірю, що не було спростовано відповідачем, і спору між позивачкою та відповідачем, про місце проживання дитини не виникло. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позовної заяви вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини і позивачка наполягає на розірванні шлюбу, спільне життя суперечить інтересам сторін, на примирення позивачка не згодна, з позовними вимогами відповідач погодився у повному обсязі, тому суд приходить до висновку у необхідності задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивачка має намір залишити собі прізвище [PERSON]. На підставі викладеного та згідно ст. ст. 110,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

17.06.2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлим 16.05.2015 року батьком [PERSON]. В свідоцтві про народження заявника його батьком записано «ПЕТРЕНКО ПЕТРО ОКСЕНТІЙОВИЧ», а згідно свідоцтва про смерть батька він значиться як «ПЕТРЕНКО ПЕТРО АВКСЕНТІЙОВИЧ». Неточності в написанні по батькові спадкодавця унеможливлюють отримання заявником спадщини батька. Заявник, заінтересована особа в судове засідання не прибули, в поданих заявах просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер 16.05.2015 року в місті Чернігів Чернігівської області у віці 87 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЕЛ №257204 від 18.05.2015 року, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції. Згідно свідоцтва про народження серія 7-УР №1080263, виданого 02.01.1967 року Прачівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області та довідки з місця проживання, батьками заявника (який народився 19.12.1966 року в с.Прачі Борзнянського району Чернігівської області) є «ПЕТРЕНКО ПЕТРО ОКСЕНТІЙОВИЧ» та «ПЕТРЕНКО ГАННА ТИМОФІЇВНА» і заявник спільно з батьками мешкав в квартирі [ADDRESS] на момент смерті спадкодавця. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник є сином померлого [PERSON] і це є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного юридичного факту має для заявника значення, оскільки це є однією з необхідних умов для отримання ним як єдиним спадкоємцем спадщини батька.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

17.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 07.06.2011 року. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦС заяви про розірвання шлюбу. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що протягом спільного життя вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя. Вони не підтримують подружні стосунки протягом року та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але в п. 2 позовної заяви просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~\~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 254834 (а.с.3), сторони уклали шлюб 07.06.2011 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Секретарівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідачка у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦС заяви про розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

17.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 06.11.1993 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з березня 2016 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, просила залишити їй прізвище «Лисогор». Дослідивши письмові докази по даній справі, суд\~\~встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Прибужанівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 41 (а.с. 3 ). Сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження ( а.с. 5 ). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений\~згідно вимог ст. ст.105,110,112 Сімейного кодексу\~\~\~України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

17.06.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона працювала у відповідача з 04 серпня 1983 року по 24 вересня 2014 року, після чого була звільнена. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату в сумі 3263 гр. 74 коп., що підтверджується довідкою. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. За заявами сторін справу розглянуто без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, проводиться в день звільнення. У разі спору про розмір сум, що належить виплатити працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в указаний термін виплатити суму, що ним не оспорюється. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 04.08.1983 року по 24.09.2014 року працювала на посаді завідуючого провізора у відповідача, після чого була звільнена за власним бажанням. З довідки КП «Центральна районна аптека № 90» встановлено, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 15.06.2016 року складає 3263 гр. 74 коп. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач звільнилася з роботи 24.09.2014 року, остаточний розрахунок з нею при звільненні не був проведений, в звязку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 3263 гр. 74 коп. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 гр. 20 коп. на користь держави, так як позивач звільнена від сплати вказаних витрат по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

17.06.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 30.07.2004 р. між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №70. За час перебування в шлюбі сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Сторони прожили у шлюбі 12 років, але останні роки вони не можуть як сімя проживати разом, виконувати сімейні обовязки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Відповідач не приділяє уваги сімї, вживає алкоголь, у сторін склалися неприязні стосунки. Постійні сварки та скандали відбуваються в присутності їх дитини, що може вплинути на її психіку. Позивач неодноразово звертала увагу на це відповідача, але він не звертав уваги на її зауваження. Сторони неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, але це не дало ніяких результатів. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останні кілька років, хоча сторони прикладали для цього максимально зусиль, їх відносини переросли в ще більш ворожі. Позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін побудувати нове життя, відповідач особисто вирішив сам розірвати з позивачкою будь-які стосунки. Збереження сімї і подальше спільне проживання сторін є неможливим. Шлюб сторони розривають вперше, спору про місце проживання дитини і розділ спільного майна на даний час немає. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просив суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити теперішнє прізвище «Рекитянська». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просила суд справу розглянути в його відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 30.07.2004 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 30.07.2004 р. серії 1-ЖС№113195. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№151173 від 30.07.2004 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved