Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

16.02.2018 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 31.01.2012 року, вона спільно проживала з померлою за адресою: вул. Садова, 29, с. Високопілля Валківського району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 31.01.2012 року померла її мати, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. Але з 2000 року внаслідок тяжкої хвороби мати потребувала постійної сторонньої допомоги, а тому весь час проживала разом із заявником за адресою: вул. Садова, 29, с. Високопілля Валківського району Харківської області. Маючи намір прийняти спадщину, заявник 26.06.2017 року звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, але їй було фактично відмовлено, через різні адреси місця реєстрації заявника та спадкодавця. Стверджує, що у відповідності до вимог ст.ст.1216,1218,1268 ЦК є спадкоємцем першої черги за законом, так як прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент її відкриття. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити, посилаючись на викладені вище обставини. Заінтересована особа свої пояснення, доводи, міркування та докази в їх обґрунтування до суду не надала, заяву про відкладення розгляду справи не направила. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є рідною донькою [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ИГ № 636835, зареєстрованого 09.08.1955 року Тарнянською сільською радою Шенкурського району Архангельської області, актовий запис № 36. Після реєстрації шлюбу заявнику присвоєно прізвище Деркач (Свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 387077, видане 06.11.1975 року Палацом одруження «Жовтневий» м. Харкова, актовий запис № 3270). [PERSON] померла 31.01.2012 року, що підтверджується даними Свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 340590, виданого 01.02.2012 року Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 08. Із довідок, виданих Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області №№ 522, 02-24/381 від 16.06.2017 року та 16.07.2012 року відповідно, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. По день смерті 31.01.2012 року дійсно проживала за адресою: [INFO] разом зі своєю дочкою [PERSON], яка здійснювала за нею догляд та провела поховання за свій рахунок. З довідки № 19 від 20.06.2017 року, виданої сімейним лікарем АЗПСМ с. Високопілля [PERSON] слідує, що [PERSON] перебувала під «Д» наглядом АЗПСМ с. Високопілля з вересня 2000 року, як хвора, що потребувала постійної сторонньої допомоги. Самостійно пересуватися та обслуговувати себе не могла. Із письмової консультації приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] № 264/02-17 від 26.06.2017 року слідує, що на підставі ст.1261 ЦК України заявник є спадкоємцем, але у встановлений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини (31.01.2012 року по 31.07.2012 року) заяву про її прийняття не подала. Згідно витягу зі спадкового реєстру № 48203149, сформованого 26.06.2017 року відносно майна померлої 31.01.2012 року [PERSON] спадкова справа не відкривалась. Відповідно до ст.29 ЦК України, п.п.1.12 п.1 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/59, передбачено, що місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Обєктом відносин спадкування виступають права та обовязки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути підставою для відмови в реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об'єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов'язки спадкодавця. Із наданих заявником доказів вбачається, що вона на час відкриття спадщини спільно проживала зі своєю матірю [PERSON], яка померла 31.01.2012 року, за адресою: вул. Садова, 29, с. Високопілля Валківського району Харківської області. Від даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заяву, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України. Спір про цивільне право ніким не заявлено, тому справу розглянуто судом в порядку окремого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved