overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

15 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що до вересня 2014 року вона проживала однією сім'єю з відповідачем [PERSON] За час спільного проживання у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надана заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, беручи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дітини, починаючи з 15.12.2014 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

15 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, яки розірвано 14 квітня 2006 року. В шлюбі в них з відповідачем народилася дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дочка знаходиться повністю на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що дочка знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний сплачувати аліменти в розмірі, що просить позивачка. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який 14 квітня 2006 року розрізано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу(а.с.3) Від спільного життя вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 2). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

15 грудня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ «Дельта Банк» з позовом (а.с.3) до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №005-15407-250611 від 25.06.2011 року. 25.06.2011 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк Дельта»), надалі за текстом - Позивач, та фізична особа - резидент України [PERSON] [INFO], надалі за текстом - Відповідач, уклали кредитний договір №005-15407-250611. Банк відкрив [PERSON] кредитну лінію на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного Договору встановив ліміт на Рахунку в сумі 7000,00 грн. Представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за Кредитним договором № 005-15407-250611 від 25.06.2011 року заборгованість в розмірі 21721,22 грн. Станом на 12.09.2014 року відповідач не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 12.09.2014 року за Відповідачем по укладеному договору з Публічним Акціонерним Товариством «Дельта Банк» Кредитному договору №005-15407-250611 від 25.06.2011 року заборгованість на загальну суму 21721,22 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про слухання справи сповіщений належним чином, просив розглядати справу без його присутності як представника ПАТ «Дельта Банк» та позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.3 оборот). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с.19,20,21,22,23,24). Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору №005-15407-250611 від 25.06.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір (а.с.4-5). Згідно розрахунку заборгованості від 12.09.2014 року за відповідачем значиться заборгованість у розмірі 21946,22 грн. (а.с.10). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1049, 1054 ЦК України за передбачено що Позичальник зобов`язується повернути Кредитору надані кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - (а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

15 грудня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-4). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «[PERSON] банк» та [PERSON] було укладено договір №б/н від 09.12.2013 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 18.11.2014 року відповідач має заборгованість 49434,07 грн., яка складається з наступного: · 30745,37 грн. - заборгованість за кредитом; · 15125,10 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; · 733,41 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом.; · 500,00 грн. штраф (фіксована частина); · 230,19 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.45). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с.42,44). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.12.2013 року між ПАТ КБ «[PERSON] банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 16000,00 грн. під 30,00% річних (а.с. 7-33). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 49434,07 грн. (а.с.5-6). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат 243,60грн.(а.с.38).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

15 грудня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-4). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено договір №б/н від 09.12.2013 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 16000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 18.11.2014 року відповідач має заборгованість - 49434,07 грн., яка складається з наступного: · 30745,37 грн. - заборгованість за кредитом; · 15125,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; · 733,41 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом.; · 500,00 грн. штраф (фіксована частина); · 230,19 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.45). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с.42,44). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.12.2013 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 16000,00 грн. під 30,00% річних (а.с. 7-33). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 49434,07 грн. (а.с.5-6). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 494,34 грн.(а.с.39).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

15 грудня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору (а.с.2-4). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] було укладено договір №б/н від 28.05.2013 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 9500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 31.10.2014 року відповідач має заборгованість - 13765,39 грн., яка складається з наступного: · 8911,74 грн. - заборгованість за кредитом; · 3321,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; · 400 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом.; · 500,00 грн. штраф (фіксована частина); · 631,69 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі не явки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.44). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. (а.с.43,45). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.05.2013 року між ПАТ КБ «Приват банк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 9500,00 грн. під 30,00% річних (а.с. 7-33). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 13765,39 грн. (а.с.5-6). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат - 243,60 грн.(а.с.39).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

15 грудня 2014 року до Київського районного суду м.Полтави надійшла заява Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, мотивуючи її тим, що на обліку в ДПІ у м.Полтаві з 09.08.2012 року перебуває суб'єкт підприємницької діяльності ТОВ «Екоагропроект», код ЄДРПОУ 38324437. ТОВ «Екоагропроект» має розрахункові рахунки 260038164501 (українська гривня), № 2610508164501 (українська гривня) ПАТ Банк «Фінанси та кредит» в особі філії Полтавського регіонального управління «Фінанси та кредит», що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул. Жовтнева, 77, МФО 331832. Згідно поданих ТОВ «Екоагропроект» податкових декларацій з податку на прибуток підприємства встановлено: що станом на 2012 рік доходи підприємства складали 1 562,7 тис.грн., витрати, що враховувалися при визначенні об'єкта оподаткування - 1 562,7 тис.грн. податок на прибуток - 3,3 тис.грн.; станом на 2013 рік доходи підприємства складали 6 452,6 тис.грн., витрати, що враховувалися при визначенні об'єкта оподаткування - 6 434,0 тис.грн. податок на прибуток - 3,5 тис.грн.; Згідно п.п.78.1.7, п.78.1, ст.78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу №2262 від 21.10.2014 року, та направлень №1539, № 1540 від 21.10.2014 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

15 грудня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2010 року. Після реєстрації шлюбу відповідач змінив своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння та періодичність виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом телефонограми, просила суд розглядати справу у її відсутності та задовольнити позов, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, та на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 13 (а.с. 3). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

15 грудня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3-4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що в неї з чоловіком подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить її інтересам, спільне господарство не ведеться, сім'я існує лише формально. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд, шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Ширяївського району Одеської області 19 жовтня 1996 року під актовим записом № 47 між нею і відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, надала заяву про розгляд справи за її відсутності(а.с.12). Відповідач у судове засідання не прибув, позовні вимоги визнав повністю, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.13). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.5) виданого відділом реєстрації актів громадського стану Ширяївського району Одеської області 19 жовтня 1996 року під актовим записом №47 зареєстрований шлюб між [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON]) та [PERSON]. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved