Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

15.04.2020 р. представник позивачів звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житлов № [NUMBER] від 21.10.2004 р., виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської Ради на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . У вказаній квартирі, окрім позивачів, зареєстрована неповнолітня онука [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] . [PERSON] був одружений з [PERSON] , матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , яка була зареєстрована в квартирі без відома інших членів родини. [PERSON] також зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , проте не проживає, оскільки виїхав до Російської Федерації. [PERSON] у 2008 р. розірвав шлюб з колишньою дружиною. Малолітня дитина з моменту реєстрації в квартирі та по цей час у житловому приміщенні не проживає, а мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Підвищення тарифів на оплату комунальних послуг, які нараховуються у тому числі і на зареєстровану дитину, несе додаткове фінансове навантаження на власників та створює позивачам перешкоди у користуванні власністю. За позовом позивачі, посилаючись на ст.ст.316, 317, 391, 405 ЦК України, просять визнати неповнолітню [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 24.04.2020 р. відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду на 03.06.2020 р. 03.06.2020 р. розгляд справи відкладено на 31.08.2020 р. для повторного виклику відповідача та притягнення третьої особи. 31.08.2020 р. розгляд справи відкладено на 02.10.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивачів подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач, як законний представник неповнолітньої, до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської Ради по Шевченківському району до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, до суду подано акт обстеження житлового приміщення та заяву про те, що третя особа не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг ЗМР в судове засідання не з`явився, про про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, пояснень по суті спору не подавав. На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності представників третіх осіб. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові документи, приймаючи до уваги позицію представника позивачів та третьої особи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] на праві сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 21.10.2004 р., виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради. Малолітня [PERSON] , [INFO] , законним представником якої є мати [PERSON] (а.с.12), зареєстрована, але не мешкає у спірній квартирі, що підтверджено актом остеження житлового приміщення від 29.07.2020 р., складеного комісією районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району (а.с.64-65). Відповідно до\~ст.. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає (ч.3 ст.29 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З огляду на надані позивачами докази, враховуючи, що позов ґрунтується на положеннях діючого законодавства, суд постановляє рішення про його задоволення.

Outcome: approved