Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

17.08.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті брата, [PERSON] , який помер [INFO] , житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] ; на земельну ділянку загальним розміром 2, 54 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 7425883000:02:000:0508, площа земельної ділянки - 1, 7622 га, кадастровий номер 7425883000:02:000:1563, площа земельної ділянки 0 , 7793 га), яка належала [PERSON] , що помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син, [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; на земельну ділянку загальним розміром 2, 44 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 7425883000:02:000:0528, площа земельної ділянки - 1, 7611 га, кадастровий номер 7425883000:02:000:1583, площа земельної ділянки - 0, 6817 га), яка належала [PERSON] , що померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син, [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого був його син, [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав; визнання права на земельну частку (пай) розміром 3, 52 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває в КСП «Кучинівське», с. Кучинівка Сновського району, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЧН № 008493, яка належала діду спадкодавця, [PERSON] , що помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина, [PERSON] , що померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, спадкоємцем якої був її син, [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого був його син, [PERSON] , що помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] , який прийняв спадщину від свого батька, що прийняв спадщину від своїх батьків, проте спадкові права належним чином за життя спадкодавця оформлені не були. 20.01.2020 р. нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Ухвалою від 20.08.2020 р. відкрито провадження у зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання на 17.09.2020 р. 04.09.2020 р. надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без участі представника Сновської міської ради. У клопотанні зазначено про повне визнання позовних вимог. Відзив до суду не надходив. 16.09.2020 р. надійшло клопотання позивача, зареєстроване за № 2520, про розгляд справи за його відсутності. 17.09.2020 р. розгляд справи знято зі складу у зв`язку з зайнятістю судді в якості слідчого судді у кримінальній справі № 749/595/20 (розгляд призначено на 09 год. 55 хв. Час закінчення судового засідання: 14 год. 27 хв.). Ухвалою від 24.09.2020 р. оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14 години 00 хвилин 12 жовтня 2020 року. Ухвалою від 12.10.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 листопада 2020 року о 12 годині 00 хвилин. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується записом акта про смерть № 28 від 26.05.1999 р. (а. с. 17). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входило право власності на земельну частку (пай) розміром 3,52 га, що підтверджується копією сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 008493, який було видано 12.08.1996 р., на підставі рішення Щорської РДА від 08.07.1996 р. № 231. Сертифікат зареєстровано 12 серпня 1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 982 (а. с. 64). Спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59060150 від 20.01.2020 р. (а. с. 9) та копією відповіді Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 6910/01-17 від 21.12.2019 (а. с. 105). На день смерті [PERSON] разом із ним проживали [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 13.08.2019 р. № 751 ( а. с. 103). [PERSON] була дружиною [PERSON] , що підтверджується копією запису акту про шлюб № 6 від 1947 р. (а. с. 23), записом акту про народження № 72 від 22.12.1954 р. (а. с. 25), а [PERSON] був його сином, що підтверджується записом акту про народження № 72 від 22.12.1954 р. (а. с. 25). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 57 від 21.11.2007 р. (а. с. 15). За життя їй належала земельна ділянка площею 2,44 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 0311637 (а. с. 46). Спадкова справа до майна померлої не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 59060028 від 20.01.2020 р. (а. с. 11). На день смерті [PERSON] разом із нею проживали [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 13.08.2019 р. № 751 ( а. с. 103). [PERSON] був її сином, що підтверджується записом акту про народження № 72 від 22.12.1954 р. (а. с. 25). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). За життя йому належала земельна ділянка площею 2,54 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ- ЧН 031629 (а. с. 47). Спадкова справа до майна померлого не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 59059885 (а. с. 10). На день його смерті разом із ним проживав [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 13.08.2019 р. № 751 ( а. с. 103). [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 75). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 14). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). Позивач є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 27). [PERSON] звернувся до Сновської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його брата [PERSON] (а. с. 117). Згідно копії довідки Чернігівського МБТІ від 14.01.2020 р. № 2 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] не зареєстровано (а. с. 118). 20.01.2020 р. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з наддвірними будівлями [ADDRESS] , земельну ділянку, яка належала [PERSON] , права на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] , земельну частку (пай), яка належала [PERSON] , у зв`язку із тим, що [PERSON] не надав нотаріусу документи, що посвідчують право власності спадкодавців на нерухоме майно, повідомивши, що такі документи відсутні (а. с. 119). Згідно копії сторінки газети «Промінь» за 24.07.2020 р. у ЗМІ розміщено оголошення про те, що загублені державний акт на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 031629, виданий на ім`я [PERSON] , державний акт на право власності на землю серії ІІ-ЧН № 031637, виданий на ім`я [PERSON] , сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008493, виданий на ім`я [PERSON] , слід вважати недійсними (а. с. 68). Позивачем також надано копію технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . (а. с. 69-74). Надаючи правову оцінку обставинам справи в частині позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , суд звертає увагу на таке. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону № 1952 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. З огляду на наведені норми, суд звертає увагу на те, що збудований у 1951 році будинок експлуатувався без порушень вимог чинного законодавства. Як вбачається із довідки Сновської міської ради, будинок згідно даних погосподарської книги зареєстровано за [PERSON] (а. с. 28). Факт існування вказаного будинку підтверджується наданою позивачем технічною документацією. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на будинок в порядку спадкування підлягають задоволенню. Надаючи оцінку позовним вимогам в частині визнання права власності на земельні ділянки згідно державних актів № 031637 та № 031629 суд зазначає про таке. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності наземельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 р. № 43, яка діяла на момент видачі державних актів на право приватної власності на землю № 031637 та № 031629, державні акти заповнювались у двох примірниках, один з яких видавався землевласнику або землекористувачу, а інший, з нанесеною у лівому верхньому кутку першої сторінки відміткою «архівний» та відповідною документацією із землеустрою, залишався на зберіганні відповідно у районних (міських) відділах (управліннях) Держкомзему України. Як свідчать матеріали справи, після відмови у вчиненні нотаріальних дій від 20.01.2020 р. Міжрегіональним управлінням у Корюківському та Сновському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області 23.01.2020 р. за вих. № 31-25-0.202-63/117-20 видано позивачу копії вказаних державних актів та засвідчено підписом уповноваженої особи та печаткою вказаного державного органу з написом «З оригіналом згідно» (а. с. 46 - 47). Наведене свідчить про те, що орган Держгеокадастру мв повноваження засвідчити оригінальність виготовлених копій саме на підставі наявних у нього оригіналів державних актів. В той же час, відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. № 3425-XII нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Згідно пунктів 1-4 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, відповідно до статті 46 Закону нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса залишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів. В той же час, як свідчать матеріали справи, підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність правовстановлюючих документів, а не неможливість витребування у органу Держгеокадастру оригіналів державних актів. При цьому, як вбачається судом, позивач не надавав копії державних актів із відміткою «З оригіналом згідно» до нотаріуса, внаслідок чого не отримував відмову у вчиненні нотаріальних дій нотаріусом з урахуванням всіх обставин у справі. Відповідно до положень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги щодо визнання права власності на земельні ділянки, належні [PERSON] та [PERSON] на підставі Державних актів на право приватної власності на землю ІІ-ЧН 031637 та ІІ-ЧН № 031629 відповідно передчасними, оскільки позивач не вичерпав всіх ефективних засобів для отримання земельних ділянок у власність у позасудовому порядку, зокрема не подав нотаріусу копії державних актів, відповідність яких оригіналам засвідчена посадовою особою уповноваженого органу. Надаючи правову оцінку позовним вимогам в частині визнання права на земельну частку (пай) суд зазначає про таке. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Як вбачається із матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входило право власності на земельну частку (пай) розміром 3,52 га, що підтверджується копією сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 008493, який було видано 12.08.1996 р., на підставі рішення Щорської РДА від 08.07.1996 р. № 231. Сертифікат зареєстровано 12 серпня 1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 982, на день смерті [PERSON] разом із ним проживали [PERSON] [INFO] - його дружина, та [PERSON] [INFO] - його син. Верховний Суд у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17 зазначає, що під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Таким чином [PERSON] та [PERSON] відповідно до ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР набули право на земельну частку пай. [PERSON] помер [INFO] . На день його смерті разом із ним проживав [PERSON] , [INFO] , його син, який фактично прийняв спадщину у вигляді будинку. Таким чином, [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України успадкував право на земельну частку (пай) після смерті свого батька - [PERSON] . Позивач є братом [PERSON] та його спадкоємцем. З огляду на зазначене, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ціна позову позивачем заявлено у розмірі 149182, 21 грн. При цьому, вартість земельних ділянок про визнання права власності на які відмовлено заявлена у розмірі 77424, 73 грн. Відтак на користь позивача підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову щодо частини задоволених позовних вимог у розмірі 358, 79 грн.

Outcome: partial