Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

16 вересня 2013 року між сторонами укладений договір про надання кредиту № 999-00053724/1, за яким відповідач отримав кредит в сумі 20000 грн. строком до 15 вересня 2016 року зі сплатою 19% річних шляхом відкриття йому платіжної картки Visa Electron. Також 16 вересня 2013 року було укладено договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки. Позичальник за умовами договору також зобов'язаний сплачувати щомісячну комісію за розрахункове обслуговування поточного рахунку. Позивач, представник якого уточнив під час розгляду справи позовні вимоги, просить стягнути з відповідача борг станом на 31 липня 2014 року в загальній сумі 26944,99 грн., а саме: 20000 грн. - тіло кредиту, 844,99 грн. - заборгованість по відсотках, 1400,0 грн. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 4700,0 грн. - штрафні санкції, так як останній його тривалий час не погашає та не реагує на попередження щодо дострокового погашення кредиту через невиконання його умов. Також представник позивача просив стягнути на користь банку сплачений судовий збір. Відповідач двічі в судові засідання не з'явився, хоча про день розгляду справи повідомлявся за відомими місцями проживання та реєстрації, а тому за згодою представника позивача по справі постановляється заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. За умовами договору кредиту позичальник здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі по 1083,0 грн. згідно графіка, який є додатком до договору. Судом встановлено, що кошти за договором були отримані позичальником в день його підписання, крім необхідних по ньому платежів банку. Повернення отриманих коштів відповідачем було здійснено тричі у березні, квітні, травні 2014 року та не у належному розмірі. З того часу він припинив будь-які виплати позивачу. Також він не реагував як на усні вимоги про повернення кредиту, так і на письмові претензії-вимоги від 22 листопада 2013 року та 14 березня 2014 року. Відповідно до п.п. 1.4, 2.6 та 3.3.5 договору позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та штрафними санкціями у терміни, що визначені договором, а погашення кредиту та відсотків, сплата комісії за обслуговування поточного рахунку здійснюється щомісячно згідно додатку № 1 до договору. Також п.п. 3.2.5, 3.3, 4.8 договорів визначено, що в разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню кредиту більше 30 днів, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та вимагати від позичальника сплати в повному обсязі заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, неустойки. Вказаний строк вираховується з часу отримання від банку письмового повідомлення про це. Така претензія про повне повернення кредиту та інших належних банку коштів була направлена боржнику вперше 22 листопада 2013 року, проте він вказані вимоги не виконав, як і не проводить щомісячне погашення боргу за договором. Умови договору відповідають вимогам закону, а саме ч. 2 ст. 1050 ЦК України, за якою якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином станом на 31 липня 2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем по вказаному кредитному договору, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню шляхом задоволення вимог банку. З відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 1050 ЦК України,

Outcome: approved