overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

16 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді житлового будинку та іншого майна. У встановлений законом строк він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В судове засідання [PERSON] не з'явився, подав заяву в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Представник Гопчицької сільської ради до суду не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що вимоги позову визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть - а. с. 9) станом на 15.04.1991р. була членом колгоспного двору, що розташований в [ADDRESS] (а. с. 15) та за життя здійснювала повноваження власника цієї садиби без реєстрації права власності у встановленому законом порядку. Заповітом від 24.03.1999р. [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу (а. с. 11). [PERSON], як спадкоємиць за заповітом подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі на його ім'я свідоцтва про право на житловий будинок йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (відмова нотаріуса - а. с. 10). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], однак не зареєструвала його у встановленому законом порядку; [PERSON], як спадкоємиць за заповітом прийняв спадщину, що належала спадкодавцю, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на цей будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

16 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 230665, копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2013 року про розірвання шлюбу між сторонами, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НК № 662799. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

16 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2014 року. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей, [INFO]. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 15 вересня 2014 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №02. Мають спільних дітей: Валентину, Вікторію та Вероніку, [INFO]. [PERSON] також має дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

16 вересня 2015 року [PERSON] через свого представника, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 серпня 2013 року виконавчим комітетом Залузької сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 3, вказавши, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки у них почали виникати розбіжності введення господарства та вирішення сімейних питань. За час перебування в шлюбі малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Вже майже рік разом не проживають та не виконують сімейні обовязки. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Заперечень щодо винесення заочного рішення не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2013 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Залузької сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 3. Від шлюбу дітей не мають. Через розбіжності введення господарства та вирішення сімейних питань сімя розпалась. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, відповідач на судові засідання не зявляється, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

16 вересня 2015 року Генічеським районним судом Херсонської області позовні вимоги [PERSON] задоволені: встановлено порядок користування квартирою за адресою [ADDRESS] та передано в індивідуальне користування для [PERSON]: житлова кімната площею 7,7 кв.м, житлова кімната площею 15,3 кв.м, балкон площею 1,1 кв.м; встановлено порядок користування квартирою за адресою [ADDRESS] та передано в індивідуальне користування для [PERSON]: житлова кімната площею 17,1 кв.м; в спільне користування [PERSON], [PERSON] залишено коридор площею 4,3 кв.м, коридор площею 4,7 кв.м., санвузол площею 3 кв.м, топочна площею 1,2 кв.м, кухня площею 10,5 кв.м, балкон площею 1,1 кв.м., всього 24,8 кв.м.. підвальне приміщення площею 8,2 кв.м; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 2\~361,8 (дві тисячі триста шістдесят вісім) гривень 08 копійок. 26 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення по зазначеній справі. В обґрунтування заяви посилається на те,що під час ухвалення рішення суд не визначив право власності на ? частки квартири за [PERSON]. В резолютивній частині рішення зазначено, що позов [PERSON] до [PERSON] задоволено. Проте не знайшло відображення дані, щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? частку трикімнатної квартири, загальною площею 74,2 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м, з підвалом ІХ площею 8,2 кв.м у [ADDRESS]. Спір, відповідно до заявлених вимог судом вирішено і в мотивувальній частині рішення має відповідне обґрунтування. В судовому засіданні позивач підтримала заяву, просила винести додаткове рішення по справі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти заяви позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне винести додаткове рішення. Згідно з п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Таким чином, додатковим рішенням суд встановлює, що позов [PERSON] до [PERSON] задоволений, та визнає за позивачем [PERSON] права власності на ? частку трикімнатної квартири, загальною площею 74,2 кв.м., житловою площею 40,1 кв.м, з підвалом ІХ площею 8,2 кв.м у [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

16 вересня 2015 року гр. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився без поважної причини, хоча про місце, дату й час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи без його участі не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

16 вересня 2015 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 06 серпня 2005 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 313. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися через різні погляди на сімейне життя та подружні відносини, частих сварок. З початку вересня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору між ними немає. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] (до шлюбу Карпова) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області 06 серпня 2005 року, актовий запис №313 (а.с.12). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.13,14). Шлюбні відносини не склалися через різні погляди на сімейне життя та подружні відносини, частих сварок. З початку вересня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Майнового спору між ними немає. Відповідно до \~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивач не наполягав на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

16 вересня 2015 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернулась позивачка з вищеназваним позовом в якому просить усунути перешкоди у користуванні її власністю шляхом зняття з реєстрації відповідача [PERSON], [INFO] з житлового будинку: розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Надлиманське, вул. Набережна, 18. Позивачка до суду не зявилась, але направила заяву в якої зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідачі до суду не зявились. Представник Овідіопольського РС ГУДМС України в Одеській області до суду не зявився, але направили лист в якому зазначили, що просять справу розглянути в їх відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Так судом встановлено, що [PERSON], [INFO] на підставі Свідоцтва про право власності від 18.05.2000 року, який належними чином зареєстрований у КП «Овідіопольський РБТІ» є власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Надлиманське, вул. Набережна, 18. З матеріалів справи видно, що відповідач по справі зареєстровані як фізичні особи за вищевказаною адресою, його реєстрація перешкоджає власнику житлового будинку належним чином користуватись будинком, тягне за собою додаткові витрати по комунальним послугам. Добровільно знятись з реєстрації не бажає. В ході розгляду справи судом було зясовано, що дійсно відповідач по справі не має іншого житла, до кримінальної та адміністративної відповідальності на13.11.2015 року не притягувався, виконавчого провадження відносно відповідача на 27.11.2015 року не відкривалось, однак власник житлового будинку [PERSON] при наявності зареєстрованих фізичних осіб несе додаткові витрати по користуванню житлового будинку, що обмежує її права, як власника житлового будинку. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] перешкоджає здійснювати право власності, тому що оплата комунальних і інших платежів провадиться виходячи з кількості зареєстрованих осіб. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» в ред. 22.11.2014 року до повноважень структурних підрозділів РС ГУДМС України в Одеської області покладається реєстрація фізичних осіб, в звязку з тим, що відповідач у добровільному порядку знятись з реєстрації не бажають, законних підстав для цього не має, суд вважає необхідним зобовязати посадових осіб вищевказаного відділу зняти з реєстрації відповідача. При подані позову позивачка сплатила державне мито у повному обсязі, вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір та витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

16 вересня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2013 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння, психологічну несумісність та періодичність виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви з клопотанням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 322567 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 263 (а.с. 3). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини, зявилась психологічна несумісність. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сімї дійсно склались складні відношення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сімї, відповідач не заперечує проти позову. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

16 вересня 2015 року заявники звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження, про розірвання шлюбу. Суд вважає, що заінтересована особа є відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві. 17 вересня 2015 року суддею Голосіївського районного суду міста Києва було відкрито провадження за вказаною заявою та призначено судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва. У своїй заяві зазначили, що шлюб між ними був зареєстрований 20 листопада 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження 1998 року листопада місяця 20 числа зроблено відповідний актовий запис за № 912. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Також від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбу не склались. Не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет. Прийшли до висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. Заявники надіслали до суду листи у яких просили суд слухати справу за їх відсутності та вимоги заяви задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Вимоги заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей була підтримані в адресованих суду письмових заявах, що свідчить про відповідність дійсній волі дружини і чоловіка. Також, як зазначили заявники у спільній заяві, у разі задоволення їх заяви, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви.

Outcome: approved