Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

15 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони підтримували фактичні шлюбні відносини та проживали разом з лютого 2014 року. За цей час у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у її вихованні та утриманні. В зв'язку з тим, що у них не склалися нормальні сімейні стосунки з травня поточного року вони з відповідачем стали проживати окремо. Відповідно з того часу вони припинили вести спільне господарство та підтримувати близькі стосунки. Відповідач повернувся до свого попереднього місця проживання, де і проживає на даний час. Перші два місяці потому відповідач добровільно надавав позивачеві грошові кошти на утримання дочки, але в подальшому його допомога звелася лише для придбання дитині іграшок. Так як домовленості по утриманню дитини між ними не досягнуто, позивач вимушена звернутися за вирішенням даного спору до суду. Відповідачем суду надані заперечення на позовну заяву, в яких він просить задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісяця. Кожні вихідні він проводить майже увесь час з дитиною та намагається якнайбільше приділити увагу своїй дитині для того, щоб вона не відчувала відсутності батьківської уваги та любові з його боку. У вихідні дні, в тому числі під час своєї відпустки, він разом з дочкою, а інколи і з позивачем, відвідують дитячі заходи. В період своєї відпустки у вересні поточного року він за власні кошти з метою оздоровлення відвіз свою дочку разом з позивачем до моря. Щомісячно він надавав позивачеві кошти на утримання дитини, на її харчування. В листопаді місяці позивач відмовилася отримати від нього будь-яку допомогу, в тому числі фінансову, посилаючись на бажання бути незалежною. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що вона несе витрати на утримання дочки. Вартість таких витрат щомісяця становить 3000 гривень. На даний час [PERSON] відвідує дитячий садок № 6, за харчування в якому необхідно сплачувати 350-400 гривень щомісяця. Щоб забезпечити дитину одягом, харчуванням, в середньому щомісяця витрачається 2000 гривень. Окрім того, [PERSON] має проблеми зі здоров'ям, в зв'язку з чим досить часто змушена проходити лікування. В залежності від тяжкості захворювання витрати на лікування дитини становлять від 700 до 1500 гривень щомісяця. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісяця, посилаючись на те, що вказаної суми аліментів, які буде отримувати позивач, достатньо для забезпечення витрат, пов'язаних з утриманням дитини. Крім того, він не відмовляться брати участь у додаткових витратах на дитину. Дитина не має жодних хронічних захворювань, а захворювання, якими хворіє дитина, мають сезонний характер. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач і відповідач проживали однією сім'єю з лютого 2014 року. Під час спільного проживання в них народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, а матір'ю - позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Наданою довідкою з управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 07.11.2017 року підтверджено, що [PERSON] та її дочка [PERSON], зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 17.11.2017 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Як вбачається із пояснень позивача та не заперечується відповідачем, на час розгляду справи в суді вони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачем, між батьками виник спір щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилом ч.2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належить на праві власності 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. До позовної заяви позивачем додано копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг. Проте, слід зазначити, що наявність у співвласності у позивача квартири та пов'язані з цим витрати на її утримання і оплату житлово-комунальних послуг на аліментні обов'язки батьків не впливають. [PERSON] значиться в списках та відвідує дошкільний навчальний заклад № 6 «Крунк» комбінованого типу з 29.03.2016 року. Згідно довідки про доходи № 866 від 08.11.2017 року, [PERSON], відповідач у справі, працює на посаді інженера з експлуатації устаткування атомної електростанції 1 категорії Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», загальна сума доходу за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року склала 119541,66 гривень. З довідки № 867 від 08.21.2017 року вбачається, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 15305,69 гривень. Згідно довідки про доходи від 20.11.2017 року [PERSON], позивач, працює у ФОП [PERSON], її дохід з вересня по жовтень 2017 року складає 3609,52 гривень. В судовому засіданні позивач пояснила, що дочка часто хворіє на простудні захворювання, в зв'язку з чим потребує лікування. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано виписку з амбулаторної карти [PERSON], [INFO]. Доводи позивача про необхідність визначення аліментів розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісяця в зв'язку з тим, що вона несе витрати на лікування дитини, яка часто хворіє на простудні захворювання, суд до уваги не приймає, оскільки у розумінні ст. 185 СК України вони є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами і позивач вправі заявити вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень відповідача, стан його здоров'я задовільний. Інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, немає. Відрахування на підставі виконавчих листів з його заробітної плати не здійснюються. Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, щодо якого виник спір, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, стан здоров'я дитини, нормальний стан здоров'я відповідача, матеріальне становище дитини, розмір витрат на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи та достатній заробіток, не має на утриманні інших осіб, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні. В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial