Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

15.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, і просить постановити рішення, яким змінити місце проживання їхнього неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], і залишити проживати його з батьком, [PERSON], [INFO] В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 30.01.2012 року був розірваний, оскільки в них як в подружжя склалися різні погляди на життя, проживали порізно. В шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO], якого при розірванні шлюбу суд визначив місце проживання разом з нею. Однак обставини склалися так, що їхній спільний син поїхав до батька [PERSON], який вже довготривалий час проживає та працює за кордоном і не має наміру повертатися в Україну. Синові сподобалося у батька, і він залишився в нього на вихованні та навчанні, однак за рішенням суду дитина має проживати з нею, а відтак необхідно змінити місце проживання її неповнолітнього сина на проживання з батьком. Так, як вона не заперечує проти зміни місця проживання дитини та здобуття сином європейської освіти та рівня життя, тому звернулася з даним позовом до суду. Зміна місця проживання сина необхідна для впорядкування документів, оскільки син навчається в середній школі м. Відень, тому просила задовольнити її позов. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і пояснив, що зміна місця проживання їхнього сина буде відповідати його інтересам. Він має можливість забезпечити сина належними умовами проживання та здобуття європейської освіти, оскільки працює та проживає в м. Відень, що підтверджується довідкою про реєстрацію його місця проживання. Так, як зараз син проживає з ним та навчається у середній школі м. Відень і надалі буде проживати з ним, а тому йому необхідно офіційно зробити документи на сина, а відтак просив суд позов задоволити та змінити місце проживання їхнього неповнолітнього сина, [PERSON] з ним. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного: У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків, і в будь - якому випадку в атмосфері любові моральної підтримки та матеріального забезпечення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 14.06.2003 року по 30.01.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.10.2003 року (а.с.7). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.01.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6), і неповнолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу залишено проживати разом з матір'ю [PERSON] З копії заяви від 26.08.2015 року видно, що [PERSON] дала згоду на проживання сина, [PERSON], [INFO] разом із батьком, [PERSON] на території Австрійської Республіки (а.с.26). З копії учнівського посвідчення вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає та навчається в м. Відень (а.с.45-46). З довідки про реєстрацію по місцю проживання на [PERSON], [INFO] видно, що відповідач дійсно проживає на основному місці проживання в м. Відень Австрійської Республіки (а.с.47-48). Із страховки на [PERSON] видно, що дитина застрахована в районному відділенні Віденського медичного страхування, яке дійсне до 06.10.2021 року (а.с.49-50). З пояснень наданими в судовому засіданні відповідача, [PERSON] вбачається, що він не заперечує щодо визначення місця проживання їхнього сина, [PERSON] разом з ним. На цьому наполягає також позивач, [PERSON] для здобуття сином належного рівня освіти. Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна визначення місця проживання дитини з батьком, відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд відмічає, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов'язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 121, 150, 160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved