overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

17.07.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, припинили подружні стосунки, сенсу в збережені сім'ї не вбачає. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з вищенаведених підстав, суду пояснила, що фактично шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 07.04.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 367, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від вказаного шлюбу мають синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 3, 4). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2014 року сторонам по справі надався строк на примирення два місяці, у відповідності до ст.. 111 СК України (а.с. 19). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім того, як вбачається з пояснень позивачки, протягом наданого судом строку на примирення - сторони не примирились - позивач наголошує на розлученні та небажанні зберігати сім'ю з відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

17.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачем. Позов мотивує тим, що зареєструвала шлюб з відповідачем - 11.07.2008 року. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Зазначає, що близько року у них існують проблеми в спільному житті з відповідачем через взаємну втрату довіри та поваги, постійні сварки, сперечання та непорозуміння. Вони намагались зберегти сім'ю, але це не принесло відповідного результату. Останній місяць вона фактично має шлюбні відносини з іншим чоловіком, з яким одразу після розлучення має намір створити сім'ю. За таких обставин подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливе. На судовий розгляд справи сторони подали заяви, де просять про розгляд справи у їх відсутність; позивач зазначила, що на позовних вимогах наполягає, спору про місце проживання дітей та про поділ майна не мають; а відповідачка вказав, що згоден на розірвання шлюбу. Суд ухвалив, провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 23 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від спільного життя мають неповнолітніх дітей, а саме: доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6), які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Сторони спільне життя припинили, оскільки протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, виникали постійні сварки, сперечання та непорозуміння що призвело до припинення між ними шлюбних відносин, так як вони переконались, що у них немає спільних інтересів. Відповідач на розірвання шлюбу згоден, заперечень по суті заявлених вимог не подав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спору про поділ майна та місце проживання дітей немає. Позивач примирення вважає не можливим. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

17.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач являється батьком дитини, матеріальну допомогу на утримання не надає. Тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Дитина перебуває на утриманні матері, що підтверджується відповідно довідкою (а.с. 3). Відповідач офіційно не працює, інших дітей на утриманні не має, працездатний. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

17.07.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Під час судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити повністю. Відповідач до суду не з'явився з невідомої суду причини, хоча повідомлявся про судовий розгляд належним чином. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, що передбачено ст. 224 ЦПК України. Дослідив письмові докази справи та допитав позивача в якості свідка в порядку ст. 184 ЦПК України, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного. Так, судом встановлено, що сторони з 11.06.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, але фактично з липня 2014 року не проживають однією сім»єю. Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який 02.10.2014 року за рішенням суду розірвано, рішення законної сили не набрало. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина разом з матір»ю зареєстрована за адресою своїх батьків в [ADDRESS], але фактично проживають в смт Врадіївка, де винаймають житло. Дитина знаходиться на утриманні матері, яка отримує від держави соціальні допомоги на дитину. З моменту окремого проживання, з липня 2014 року, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та ухиляється від її надання, хоча має таку змогу, так як є здоровою та працездатною особою. За показаннями позивача батько дитини працює по найму у людей по виконанню сільськогосподарських робіт, де отримує дохід. Стан здоров»я дитини задовільний, на обліку у Врадіївський ЦРЛ не перебуває. Відповідач інших дітей, на утримання яких сплачує аліменти, немає. Встановив вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання неповнолітньої дитини, тому при прийнятті рішення керується ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, дослідив обставини справи, стан здоров»я та матеріальне становище дитини і відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, а аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/4 частки від заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

17.07.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 11.02.2012 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, реєстрація шлюбу здійснювалась у відділі ВРАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 532. Від спільного шлюбу не мають дітей. З недавнього часу сторони припинили сумісне життя, сумісне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просила розірвати їх шлюб. У судове засідання відповідач не з'явився за невідомою суд причиною, про час розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом публікування оголошення. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.6/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

17.07. 2014 року позивачка звернулась до районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя між ними не склалося через різні характери, різні погляди на сімейні цінності, що ганебно вплинуло на їхні стосунки як подружжя. Шлюбні відносини перестали існувати з липня 2014 року. Від даного шлюбу є неповнолітній син, який проживає біля неї. Під час судового розгляду, позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити, так як наданий судом строк для примирення не вирішив спору та вони не примирились. Відповідач до суду не з»явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся двічі у відповідності до вимог ст. ст. 74 - 77 ЦПК України. За згодою позивача, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України визнав можливим проводити заочний розгляд справи. Заслухав пояснення позивача, допитаного в якості свідка за вимогами ст. 184 ЦПК України, дослідив письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. До такого суд прийшов на підставі встановлених у судовому засіданні обставин. Так, судом встановлено, що сторони з 11.06.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, але фактично з липня 2014 року не проживають однією сім»єю та не підтримують один одного, не мають будь-яких відносин, не ведуть спільного побуту. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина разом з матір»ю зареєстрована за адресою своїх батьків в [ADDRESS], але фактично проживають в смт Врадіївка, де винаймають житло. Судом у порядку ст. 111 СК України надавався строк для примирення, який спору не вирішив, так як сторони не примирились. За вимогами ст. 112 СК України, суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. ( ст. 21 СК України) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу спору про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам як дружини, так і чоловіка. При прийнятті рішення суд керується ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст. ст. 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

17.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини доходу на утримання дочки [PERSON], [INFO] в зв'язку з її навчанням. Позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні, зазначила, що з вересня 2014 року працює, але отримує мінімальну заробітну плату, якої є недостатньо для утримання дочки. Відповідач позов визнав частково в розмірі 1/6 частини, оскільки має на утриманні малолітню дитину. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірваний в лютому 2014 року сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка навчається у Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т.Г. Шевченка. Згідно свідоцтва про народження від 07.03.2014 року відповідач має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не заперечувала, що відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку до вересня 2014 року. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а відповідач є працездатним, має на утриманні малолітню дитину, позивач також працює і отримує мінімальну заробітну плату, навчання є безоплатне, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з 01.09.2014 року на період її навчання в Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т.Г. Шевченка до 30.06.2017 року, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

17.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 27.03.2014 року вони розірвали. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на утримання сина і до його повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій справу просить розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 350 гривень щомісячно на утримання сина. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 27.03.2014 року (а.с.4) судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із копії свідоцтва про народження (а.с.5) судом встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON] Довідка Літинської селищної ради (а.с.6) свідчить, що син [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов частково і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі по 350 гривень на утримання сина до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач офіційно ніде не працює, не має інших доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

17.07.2014 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, який 31.07.2014 року уточнила, свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суд м.Суми від 25.06.2014 року, від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Враховуючи, те, що дохід відповідача має мінливий характер, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилися, надала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце судового розгляду будучи повідомленим у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ковпаківського районного суд м.Суми від 25.06.2014 року (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої дитини. Беручи до уваги, що позивачка просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки дохід відповідача носить мінливий, нерегулярний характер, то відповідно до ст. 184 СК України, із врахуванням інтересів дитини, суд вважає можливим стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд згідно зі ст. 182 СК України, приходить до висновку, що розмір аліментів у сумі 250 грн. на дитину щомісячно відповідатиме інтересам сторін і дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved