Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

15 червня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до свого бувшого чоловіка [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що є власником квартири [ADDRESS] .У вказаній квартирі крім неї, зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також відповідач її бувший чоловік [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрованій в належній їй квартирі з 09.07.2015 року. Однак 23.10.2018 року відповідач звернувся до суду з позовом до неї про розірвання шлюбу, а перед цих забрав всі свої речі і переїхав на інше постійне місце проживання, а саме в квартиру, що знаходиться по [ADDRESS] та з цього часу в належній їй квартирі не проживає. Реєстрація останнього в квартирі створює їй перешкоди у розпорядженні та користуванні своїм майном, оскільки відповідач не приймає участі в його утриманні, в той же час позивач не має можливості отримувати соціальних пільг щодо утримання свого житла. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, відзиву не подав, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Враховуючи вимоги позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, якого належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, відсутністю його відзиву, суд розглянув справу відповідно до ст.280 ЦПК України та без фіксування судового процесу на підставі ст.247 ЦПК України. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний факт підтверджується поданим договором дарування квартири від 08.04.2002 року. Довідкою Володимир-Волинської міської ради Волинської області КП «Інформаційно-розрахунковий центр» № 2313 від 10 червня 2020 року стверджується, що відповідач зареєстрований, але не проживає у квартирі за вказаною адресою. Факт реєстрації відповідача у житлі позивача також стверджується копіями сторінок будинкової книги серії А № 0151322. Відтак, оскільки відповідач тривалий час та без поважних причин не проживає в квартирі позивача, тому наявні передбачені ст.405 ЦК України підстави для визнання його таким, що втратив право на користування вказаним житлом. Інші докази, які б спростовували ці обставини, в справі відсутні.

Outcome: approved