Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

15 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначає, що 24 серпня 2000 року Хмільнівською сільською радою Радехівського району Львівської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №2. Від шлюбу у них дітей немає. Протягом останніх декількох років відповідач систематично зловживає спиртними напоями, створює неможливі умови для спільного проживання, зокрема вчиняє дебоші, сварки, бійку, погрожує вбивством. Всі її намагання вплинути на нього, щоб зберегти сім»ю не дають позитивних результатів. Жити в шлюбі стало неможливо. Просила постановити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 24 серпня 2000 року Хмільнівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №2. Перед початком розгляду справи позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує (а.с15). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався позивач. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с.14), тому суд прийшов до висновку про розгляд справи у заочному провадженні у його відсутності, згідно з ст.224 ЦПК України, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 24 серпня 2000 року Хмільнівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №2 (а.с.4). Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 551 гривень 20 копійок.

Outcome: approved