overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

15 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Смоленська, 138. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.08.2017р. о 14 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.08.2017р. о 14 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодер лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора роздратована, гнівлива, багатомовна. На запитання відповідає переважно не за змістом. Говорить, що «сусідка мене оскорбляє, підкидає мясо та кукурудзу». Мислення паралогічне, різнопланове. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

15 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 25/114. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.08.2017р. о 09 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.08.2017р. о 09 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Пазич лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора багатомовна, напружена, тривожна, голосно кричить. Прислуховується. Заявляє «дитину облучили». [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

15 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 1/67. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.08.2017р. о 21 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.08.2017р. о 21 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Живодер лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора негативістична, настрій пригнічений, практично не відповідає на запитання. Говорить, «я в усьому вина, страшно». Мислення дезорганізоване. Прислухається. Увага вкрай нестійка. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

15 серпня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Упорна, буд. 1/А. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 20.07.2017р. о 09 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 20.07.2017р. о 09 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] Верхньодніпровського психоневрологічного інтернату, При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, напружений. Емоційно неадекватний, парадоксальний. Поведінкою виявляє наявність обманів сприйняття, не заперечує їх наявність, в тому числі імперативного характеру. Мислення аморфне, паралогічне. Адекватної оцінки свого стану немає. [PERSON] було поставлено попередній діагноз Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту. Є інвалідом 2 групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач, [PERSON], звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилався на те, що він 03 лютого 2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 78, зареєстрував шлюб з відповідачем. Мають доньку, [PERSON], [INFO]. Зазначав, що спільне життя не склалося, через різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припиненні з листопада 2015 року Просив, шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, докази по справі суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 03 лютого 2007 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 78. Сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні. Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки з листопада 2015 року, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що з 18 листопада 1995 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей сторони не мають. В сім'ї часто виникали сварки, які призвели до втрати між сторонами почуттів взаєморозуміння та поваги один до одного. З 20 травня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе. Просить суд шлюб розірвати та залишити їй прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Отримавши згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 18 листопада 1995 року [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки зареєстрували шлюб, актовий запис № 623. З 20 травня 2015 року сторони припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть та сімейним побутом не пов'язані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони не бажають відновлювати сімейні стосунки Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що з 22 квітня 1989 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Неповнолітніх дітей сторони не мають. В сім'ї часто виникали сварки, які призвели до втрати між сторонами почуттів взаєморозуміння та поваги один до одного. З січня 2009 року вони припинили шлюбні відносини і почали мешкати за різними адресами. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить суд шлюб розірвати У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Отримавши згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 22 квітня 1989 року [PERSON] та [PERSON] у міському відділі ЗАГС м. Дружківка Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 208. Сторони разом не мешкають, спільне господарство не ведуть та сімейним побутом не пов'язані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони не бажають поновляти сімейні стосунки

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 26 грудня 2014 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження виявилось невдалим, сімейні стосунки припинилися, сумісне господарство не ведеться, дружина його зраджує, почуття взаємної поваги та любові втрачені. Шлюб фактично розпався подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладене, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, у своїй заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у у судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просила справу розглядати без її участі, позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище взяте нею у шлюбі - [PERSON]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 111314 від 26 грудня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [PERSON], 08 жовтня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] І-ФП № 191566 від 21 жовтня 2013 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться, проживають окремо. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати, за клопотання позивача, віднести за його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 07.06.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки з ведення сумісного господарствата виховання дітей. Відповідач влаштовує постійні сварки. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 07.06.2012 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2012року, актовий запис №268. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.08.2012 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області [PERSON], [INFO], батьками заначені [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 25.09.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів, відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог, не заперечує проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №327252 виданого 25.09.2013 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - Абаполова) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2013року, актовий запис №766. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №565445 виданого 15.03.2014 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №554770 виданого 09.10.2013 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, тому шлюб підлягає розірванню. Оскільки під час відкриття провадження у цивільній справі було відстрочено сплату судового збору позивачу, то відповідно до вимог ст. ст. 82, 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved