Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплачених щомісячних страхових виплат та моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позов мотивує тим, що тривалий час він працював на «Шахті ім. А.І. Гайового» ДП «Артемвугілля» робочим підземної шахтної професії з повним робочим днем під землею. Працював на роботах зі шкідливими умовами та під впливом шкідливих факторів виробничого середовища. Під час роботи під землею у шкідливих умовах праці з позивачем 15.12.2008 року трапився нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Позивач отримав трудове каліцтво. Роботодавцем було проведено розслідування та складений та виданий позивачеві акт по формі Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, та акт по формі Н-5 розслідування нещасного випадку, повязаного з виробництвом. Вперше висновком МСЕК від 18.03.2009 року позивачеві була встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 10% у звязку з трудовим каліцтвом, проте він не був визнаний інвалідом. Висновком МСЕК від 26.06.2012 року стійка втрата професійної працездатності у розмірі 10% позивачеві була встановлена безстроково. Після встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатності відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань в Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області йому була призначена щомісячна страхова виплата у сумі 10% від середнього заробітку. У звязку з бойовими діями та початком АТО, починаючи з липня 2014 року, відповідач перестав виплачувати позивачеві вказану щомісячну страхову виплату. Станом на 1 жовтня 2015 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по вказаним щомісячним страховим виплатам за період з липня 2014 року по вересень 2015 року у сумі 8130 грн. Окрім того, відповідачем не було здійснено перерахунок страхової виплати в розмірі 814,34 грн. Зазначені суми позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Окрім того, просив стягнути на свою користь 10000 грн. моральної шкоди в якості компенсації за тривалу невиплату вказаних сум. Позивач, [PERSON], в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим проводити судовий розгляд у відсутності позивача та його представника з урахуванням наданих суду доказів. Представник відповідача, [PERSON], заперечувала проти задоволення позову, вказала, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку у відділенні ВД Фонду у Центрально-Міському районі м. Горлівки з 15.12.2008 року по теперішній час у звязку з отриманою виробничою травмою. З 01.03.2014 року розмір щомісячної страхової виплати позивачу становить 585,33 грн. Місто Горлівку віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Постановою від 06.08.2014 року №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» НБУ зобовязав банки України, небанківські установи та національного оператора поштового звязку, які є учасниками платіжних систем, призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою. Відділення ВД Фонду у Центрально-Міському районі м. Горлівки з 02.02.2014 року переміщено із зони проведення АТО та зареєстровано за адресою: [INFO]. Особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення АТО чи населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати. Особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування). На теперішній час позивач не є тимчасово переміщеною особою із зони проведення АТО, тому здійснити йому страхові виплати у відповідності з вищезазначеними нормативно-правовими актами України не представляється можливим. Таким чином, вина Фонду за несвоєчасні виплати [PERSON] відсутня, тому немає підстав для відшкодування моральної шкоди позивачеві, в звязку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Висновком МСЕК від 26.06.2012 року [PERSON] була встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 10% безстроково. Відповідно до довідки 0512 №0 про суми страхових виплат потерпілому (членам його сімї), та страхових витрат на медичну та соціальну допомогу, нараховані за липень 2014 року жовтень 2015 року, виданої відділенням ВД Фонду у Центрально-Міському районі м. Горлівки, за вказаний період проводилось нарахування щомісячних страхових виплат [PERSON] Заборгованість з невиплачених щомісячних страхових виплат становить: з липня 2014 року по грудень 2014 року по 542,47 грн., з березня 2014 року по грудень 2014 року по 42,86 грн. , з січня 2015 року по жовтень 2015 року по 585,33 грн. Відповідно до\~ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. У відповідності до\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі-Закон) страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Згідно ст.37 Закону Перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться в разі: зміни ступеня втрати професійної працездатності; зміни складу сімї померлого. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає. Відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року «Про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій і Луганській областях», постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №595 «[PERSON] питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», з метою сталого забезпечення надання послуг із соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань громадянам України в наведених регіонах виконавчою дирекцією Фонду видано накази, якими зобов'язано керівників управлінь виконавчої дирекції Фонду у Донецькій та Луганській областях провести організаційні заходи щодо припинення роботи та переміщення робочих органів виконавчої дирекції Фонду з населених пунктів, на території яких такі робочі органи не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади України здійснюють свої повноваження в повному обсязі. З урахуванням наведеного, відділення ВД ФССНВ у Центрально-Міському районі м. Горлівки, яке перебувало на непідконтрольній українській владі території, було переміщено в населений пункт, на території якого органи державної влади України здійснюють свої повноваження в повному обсязі (м. Краматорськ, б-р Машинобудівників, 53). З матеріалів справи вбачається, що відділення ВД ФССНВ у Центрально-Міському районі м. Горлівки нарахувало, але не виплатило щомісячні страхові виплати [PERSON] за липень 2014 року жовтень 2015 року. Перерахунок страхової виплати було здійснено відповідно до ст.ст.17,29 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, що діяла до 01.01.2015 року) із застосуванням коефіцієнту 1,079, який встановлено постановою правління Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №19 від 11.12.2014 року, зареєстрованою в МЮУ 26.12.2014 №1647/26424. Тобто відповідачем визнається наявність заборгованості з щомісячних страхових виплат, яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період з 01 березня 2014 року по 30 вересня 2015 року в сумі 8951,39 грн. Вирішуючи питання стосовно стягнення моральної шкоди, суд вважає дані вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 36 частини 8 Закону відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень\~Цивільного кодексу України\~та\~Кодексу законів про працю України. Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п.п.3, 4 ПП ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст.137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач в позовній заяві не зазначив, в чому саме, на його думку, полягає моральна шкода та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір цієї шкоди, в звязку з чим суд відмовляє в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди. При зверненні до суду за захистом порушеного права судові витрати не понесені. Згідно п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач, на користь якого постановлене рішення, звільнений від сплати судових витрат при зверненні з даним позовом до суду, як позивач - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи. На підставі статті 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», за подачу даного позову до суду підлягає стягненню судовий збір у сумі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, тобто 487 грн. 20 коп. за вимоги немайнового характеру, та судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру ( 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати), усього 974 грн. 40 коп. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди позивачеві відмовлено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. \~\~\~\~\~\~

Outcome: partial