Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

16 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 27 серпня 2015 року померла її рідна тітка по лінії матері [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарським будівлями за адресою: с. Річки, вул. Бухкалівка, 6 Білопільського району Сумської області, який вона побудувала в 1960 році, але за життя не зареєструвала в державному реєстрі прав на нерухоме майно. Як спадкоємниця після смерті тітки, позивачка звернулась до держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджувало б право власності на вищевказане домоволодіння. За відсутності правовстановлюючих документів [PERSON] звернулась за захистом свого права, як спадкоємниця пятої черги після смерті тітки. Посилаючись на викладені обставини просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Бухкалівка, 6 в порядку спадкування після тітки [PERSON], яка померла 27 серпня 2015 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] за довіреністю [PERSON] не зявилась, надавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просила задовольнити. Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника та визнання позову. Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання також не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі нотаріуса. У звязку з неявкою сторін, третіх осіб суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно мають право на спадкування за законом у пяту чергу, при цьому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266 ЦК України). Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0742369 (а. с. 12). Після реєстрації шлюбу 23 червня 1990 року позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП № 476753 (а. с. 13). Шлюб між батьками позивачки [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON] було зареєстровано 12 травня 1956 року згідно з свідоцтвом про одруження серії ЯФ № 035280 (а. с. 15). Відповідно до свідоцтва про народження № 1676836 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 14). [PERSON] померла 11 березня 2009 року, місце смерті с. Річки, Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 108135 ( а.с.38). Крім того, встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є «Пугач Владимир Моисеевич» та «[PERSON] Кузминична», що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-БП № 255611, запис якого здійснено російською мовою (а. с. 16). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 17). На підставі свідоцтва про смерть серії І-БП № 245124 [PERSON] померла 27 серпня 2015 року (а. с. 11). Наведене вище свідчить про родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], а саме що останні є рідними сестрами. З копії технічного паспорту, виданого 01 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON] є користувачем житлового будинку за адресою: с. Річки, вул. Бухкалівка, 6 Білопільського району Сумської області (а. с. 5-8). У відповідності до довідки Філіалу Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ» від 01 листопада 2016 року право власності на житловий будинок по вул. Бухкалівка, 6 в с. Річки Білопільського району Сумської області за фізичною чи юридичною особою не зареєстровано на право власності в БТІ (а. с. 20). У відповідності до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд, станом на 01 листопада 2016 року загальна інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку та господарських будівель і споруд складає 134 714 грн. (а. с. 9). Відповідно до висновку та довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» від 10 листопада 2016 року житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Бухкалівка, 6, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і протипожежних норм та правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 10). Зі змісту довідок, виданих виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області вбачається, що згідно даних погосподарської книги житловий будинок за адресою: с. Річки, вул. Бухкалівка, 6 (вул. Петровського, 60) було побудовано в 1970 році. [PERSON], яка померла 27 серпня 2015 року проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Заповіт від імені померлої [PERSON] виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 19, 21). Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У розясненнях, наданих у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого Білопільською районною державною нотаріальною конторою Сумської області та матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла 27 серпня 2015 року, заведена за № 274/2015 за заявою [PERSON] (а. с. 18, 29, 30). Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] має право на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Річки, вул. Бухкалівка, 6 Білопільського району Сумської області в порядку спадкування після тітки [PERSON], яка померла 27 серпня 2015 року. Однак, вона позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, а отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved