Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

16 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 травня 2014 року. Від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які за їхньою спільною домовленістю проживають у м. Джанкой АР Крим. Вказує, що з початком військової агресії Російської Федерації та безпосередньої окупації півострова як військовослужбовець Збройних Сил України разом зі своєю військовою частиною змінив місце дислокації на материковій частині України. Однак, його дружина не захотіла розривати свої родинні відносини та покидати облаштоване житло. Після цього фактичні шлюбні відносини між ними були припинені. Вважає, що задля їхніх інтересів та інтересів їхніх дітей шлюб із відповідачем необхідно розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Остання належним чином, шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, була повідомлена про час, день і місце розгляду справи (а. с. 26). На підставі ч. 10 ст. 130 ЦПК України суд розглядає справу без участі відповідача. У зв`язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі зареєстрували шлюб 23 травня 2014 року у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №205. Після укладення шлюбу кожному з подружжя залишено дошлюбні прізвища, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 15). Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 16). Крім того, позивач визнає факт батьківства [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони у справі припинили шлюбні стосунки. Сім`я розпалася внаслідок того, що після анексії Криму позивач як військовослужбовець Збройних Сил України разом зі своєю військовою частиною змінив місце дислокації на материковій частині України, а його дружина не захотіла розривати свої родинні відносини та покидати облаштоване житло. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи обставини, викладені позивачем в заяві до суду, та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що намір [PERSON] розірвати шлюб з відповідачем є виваженим та свідомим. Причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї не можливе. Сторони у справі не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved