Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

17.02.2015 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулося до суду з дійсним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Луганськ на користь [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця до досягнення нею повноліття. А також, позбавити громадянина [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що неповнолітня [PERSON], [INFO], є ученицею Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 і проживає у гуртожитку закладу за адресою: [ADDRESS]. Неповнолітня прибула до учбового закладу з м. Луганська та була зарахована до 11 класу на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території» без згоди батьків. [PERSON] перебуває на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Мати дитини, [PERSON], померла [INFO], що підтверджено актовим записом № 697 від 03.10.2014 виконаним Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. Причиною смерті було вогнепальне вибухове відламкове поранення грудної клітки з розтрощенням внутрішніх органів. Неповнолітня [PERSON] мешкала разом з матір'ю [PERSON] у м. Луганську за адресою: [ADDRESS]. Батьки неповнолітньої у шлюбі не перебували. Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України ( встановлення батьківства). З 2005 року батько дитини, [PERSON], [INFO], проживав окремо від родини за адресою: [ADDRESS]. Матеріально доньці не допомагав, що спонукало [PERSON] звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Луганська (справа № 2-2915 від 01.06.2005) з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки. [PERSON], як єдиний законний представник неповнолітньої доньки, самоусунувся від вирішення питань її соціального захисту: не звернувся до Пенсійного фонду щодо оформлення пенсії за втратою годувальника, не надав допомоги в отриманні необхідних документів для її оформлення. Неповнолітня змушена була самостійно вирішувати дані проблеми. Так, як відповідач самоусунувся від виховання та утримання своєї доньки [PERSON]. Неповнолітня фактично залишилась без батьківського піклування, однак правового статусу не має, що не дозволяє їй отримувати пільги та державні соціальні гарантії для дітей даної категорії, у зв'язку з чим Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулося з позовом до суду про встановлення розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі та позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - [PERSON], позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений своєчасно, та належним чином про, що було складено акт. В судовому засіданні прокурор Якутіна О.В. просила ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини. Суд, вислухавши думку представника позивача та прокурора, вивчивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO]. Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ст. 125 СК України (встановлення батьківства), що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства, копія якого міститься в матеріалах справи. Мати дитини, [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджено актовим записом № 697 від 03.10.2014 виконаним Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. Копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи. З матеріалів справи відомо, що неповнолітня [PERSON] мешкала разом з матір'ю [PERSON] у м. Луганську за адресою: [ADDRESS]. Батьки неповнолітньої у шлюбі не перебували. З 2005 року батько дитини, [PERSON], [INFO], проживав окремо від родини за адресою: [ADDRESS]. Матеріально доньці не допомагав, що спонукало [PERSON] звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Луганська (справа № 2-2915 від 01.06.2005) з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки. Копія даного рішення міститься в матеріалах справи. На даний час неповнолітня [PERSON] є ученицею Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 і проживає у гуртожитку закладу за адресою: [ADDRESS]., що підтверджується довідкою з навчального закладу, яка міститься в матеріалах справи. Неповнолітня прибула до учбового закладу з м. Луганська та була зарахована до 11 класу на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованої території» без згоди батьків. [PERSON] перебуває на обліку осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON], як єдиний законний представник неповнолітньої доньки, самоусунувся від вирішення питань її соціального захисту: не звернувся до Пенсійного фонду щодо оформлення пенсії за втратою годувальника, не надав допомоги в отриманні необхідних документів для її оформлення. Неповнолітня [PERSON] змушена була самостійно вирішувати дані проблеми. За час навчання у м. Харкові, [PERSON] жодного разу не відвідав училище, не телефонував класному керівнику дитини. Участі у заходах, які проводяться в училищі для батьків та дітей не брав. Із телефонної бесіди з [PERSON], співробітниками служби у справах дітей Дзержинського району з'ясовано, що батько ніякої допомоги донці не надає і надавати не має можливості. Приїхати до м. Харкова, як єдиний законний представник дитини, та надати їй допомогу у вирішенні проблемних питань пов'язаних з призначенням пенсії за втратою годувальника, вирішення інших питань, він не може. Надати згоду стосовно позбавлення його батьківських прав не має бажання оскільки це суперечить його переконанням. Даний факт підтверджується актом співбесіди у телефонному режимі з відповідачем від 31.03.2015 року. Згідно зі ст. 143 СК України, батьки зобов'язані забрати дитину із пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України вони повинні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, Батьківщини. Батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, дбати про матеріальне забезпечення сім'ї, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон України «Про охорону дитинства» гарантує кожній дитині право на проживання в сім'ї разом з батьками, або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основними обов'язками батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки не мають права зловживати своїми обов'язками і несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є останньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські права. У відповідності зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у відношенні своїх дітей, у випадку якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, які б перешкоджали позбавлення відповідача батьківських прав відсутні. З урахуванням викладеного, та приймаючи до уваги те, що батько самоусунувся від виховання своєї доньки, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, в зв'язку з чим повинен бути позбавлений батьківських прав. Згідно з ч. 2. ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Рішенням місцевого суду Ленінського району міста Луганськ від 01.06.2005 року, справа № 2-2915/05 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради просить стягнути з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] аліменти в сумі 500 гривень, щомісяця до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з цього, відповідач, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, змінити розмір аліментів встановлених рішенням місцевого суду Ленінського району міста Луганськ від 01.06.2005 року в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) та визначити стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Луганськ на користь [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України та/або орган опіки та піклування або служби у справах дітей.

Outcome: approved