Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

16 жовтня 2018 року позивачі звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилалися на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Окрім них за вказаною адресою також зареєстровані [PERSON], 2005р. та відповідач [PERSON], 2000р.н. Однак відповідач [PERSON] з грудня 2016 року у вказаній квартирі не проживає та протягом цього часу жодного разу туди не навідувався. Особисті речі його у квартирі відсутні. Зазначає, що реєстрація місця проживання [PERSON] в квартирі створює їм ряд перешкод та порушує їх право власності, а саме: неможливість оформлення субсидії на оплату комунальних послуг, надходження кореспонденції та повідомлень адресованих відповідачу. Просили позов задовольнити та визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. 03 січня 2019 року від позивачів через канцелярію суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, просили визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. Справа слухалась у відсутність сторін, які у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Від позивачів [PERSON] та [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи через публікацію оголошення про його виклик на сайті суду. Причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи те, що у судове засідання не з'явились учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що позивачі не заперечували проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить домоволодіння по [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.09.2005року, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.09.2005р.(а.с.8-10). Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім»ї та реєстрацію) ПП «Житлосервіс» від 30 липня 2018 року в домоволодінні по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.11). Як вбачається із акту ПП «Житлосервіс» №294 від 30 липня 2018р., відповідач [PERSON], [INFO]. з листопада 2016 року по теперішній час у вказаному житлі не проживає. (а.с.12). Статтею 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як було встановлено судом, жодної домовленості між позивачами та відповідачем щодо користування спірним житлом укладено не було. Більше того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушує права позивачів, як співвласників житла, зокрема, вони змушені сплачувати за відповідача комунальні послуги, а також, у зв'язку із реєстрацією відповідача вони не мають змоги оформити субсидію, що суттєво впливає на їх фінансове становище. Таким чином, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази, враховуючи наведені вище норми закону, а також фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], [PERSON] щодо визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved