Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

17.03.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 177702 від 28.04.2009 року. Шлюб між сторонами не розірвано, але на теперішній час з жовтня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо. До вересня 2016 року відповідач частково надавав матеріальну допомогу дитині (оплачував дитячий садок). Дитина проживає разом з позивачем. Зі свого боку, позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та на інші життєві потреби дитини. На неодноразові прохання позивача та вимоги до відповідача про надання постійної щомісячної грошової допомоги на утримання його неповнолітньої дитини, він не звертає ніякої уваги. Відповідач працездатна особа та працює в Міській клінічній лікарні №10 на посаді охоронця та щомісячно отримує заробітну плату, а також має 0,5 ставки на посаді санітара у цій же лікарні. Крім того, відповідач має також підробіток на СТО по вул. М.Жукова, тобто, окрім основного постійного заробітку, має ще нерегулярний додатковий дохід. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з березня 2017 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак зазначила у позову про можливість розгляду справи без її участі, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні між сторонами було зареєстровано шлюб 25.02.2006 року, про що був зроблений актовий запис за №232 відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №177702. Дитина на даний час проживає з матірю та виховується матірю, батько дитини на її утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Куруючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved