Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

17.08.2021 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 01 жовтня 1975 року, за реєстровим № 4508, вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] . Згідно договору дарування, посвідченого 1-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 01 жовтня 1975 року, за реєстровим № 4510, позивачка отримала у дарунок 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] . Згодом позивачка 15 грудня 1983 року продала 14/25 частин належного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою [ADDRESS] , відповідно до дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 2-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 04.10.1999 року за реєстровим № 119. Тобто на теперішній час позивачка є титульним власником 11/25 частин вказаного вище житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, нинішня назва [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджені випискою про підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31.12.2012 року, виданої Первомайським МБТІ від 04.07.2018 року за № 304/04-02-03. Довідкою Первомайського МБТІ від 04.07.2018 року за № 92/06-01-05 підтверджено зміну [ADDRESS] » присвоєна нова адреса « [ADDRESS] ». Згодом позивачка з метою реалізації свого права власності, звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Первомайської міської ради із заявою щодо здійснення реєстрації речових прав на нерухоме майно житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, проте державним реєстратором рішенням № 58349735 від 26 травня 2021 року було відмовлено в оформленні реєстраційних дій права власності з посиланням на невідповідність поданих документів вимогам встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зокрема, державний реєстратор речових прав відмовив позивачці у проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації права власності, посилаючись на ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не розглядаються документи з підчищенням або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Частиною першою статті 15 ЦК України та статтею 4 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права, враховуючи що правовстановлюючі документи на належне майно позивачки містять виправлення, відсутні печатка та підпис державного нотаріуса, а також складені та посвідчені 1975 року, вважає, що єдиним можливим способом захисту її права власності, є звернення до суду, згідно ст. 392 ЦК України, із позовом про визнання права власності на майно. Позивачка в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її присутності, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є титульним власником 11/25 частин житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , нинішня назва [ADDRESS] (відповідно до довідки Первомайського МБТІ від 04.07.2018 року за № 92/06-01-05). Вказані обставини підтверджені випискою про підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31.12.2012 року, виданої Первомайським МБТІ від 04.07.2018 року за № 304/04-02-03, копією свідоцтва про право на спадщину, виданого 1-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 01 жовтня 1975 року, за реєстровим № 4508, копією договору дарування, посвідченого 1-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 01 жовтня 1975 року, за реєстровим № 4510. Відповідно до дублікату договору купівлі-продажу від 15.12.1983 р., посвідченого 2-ою Первомайською державною нотаріальною конторою від 04.10.1999 року за реєстровим № 119, позивачкою було продано 14/25 частин належного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою [ADDRESS] . Позивачці було відмовлено у здійсненні реєстрації речових прав на нерухоме майно житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, рішенням № 58349735 від 26 травня 2021 року, з посиланням на невідповідність поданих документів вимогам встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved