Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

17.06.2010 року ПАТ «УкрСиббанк», процесуальним правонаступником якого, у звязку із заміною кредитора у зобовязанні (т.2 а/с 14), є ПАТ «Дельта Банк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( раніше [PERSON]) \~[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №1283-08 ПОУ П (10612121000) від 10.02.2006 року у розмірі 238669,72 грн. 22.03.2011 року згідно уточненої позовної заяви (т.1 а/с145) позивач просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором №1283-08 ПОУ П (10612121000) від 10.02.2006 року у розмірі 35482,13 доларів США, що в еквіваленті на час звернення до суду складає 281554,28 грн., з [PERSON] та для задоволення вимог звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] стягнути заборгованість за кредитним договором №745-7 ДОУ 1 А ( 10614161000 ) від 04.09.2006 року в розмірі 16366 доларів США, що в еквіваленті на час звернення до суду складає 129\~871, 01 грн.; стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11137425000 від 05.04.2007 року в розмірі 90930,83 доларів США, , що в еквіваленті на час звернення до суду складає 721\~545,22 грн.; для задоволення вимог про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11137425000 від 05.04.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме ? частини квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; стягнути в рівних частках з до [PERSON] ( раніше [PERSON]) \~[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судові витрати у розмірі судового збору 1700 грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. Заявлені вимоги, згідно позовних заяв, вмотивовані тим, що між ПАТ « УкрСиббанк» та [PERSON] ( раніше [PERSON]) К.М. були укладені кредитні договори від 10.02.2006 року та 05.04.2007 року, у відповідності до яких остання отримала кредитні кошти та зобовязалась їх повернути зі сплатою процентів за користування. Згідно договорів поруки від 10.02.2006 року №1283 та від 05.04.2007 року № 106461 виконання вищевказаних кредитних договорів було забезпечено договорами поруки з [PERSON], та договорами іпотеки квартири, власниками якої є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім того, 09.04.2006 року, згідно кредитного договору, [PERSON] отримав у ПАТ « УкрСиббанк» кредитні кошти, повернення яких було забезпечено договором поруки з [PERSON]. У звязку із неналежним виконанням зобовязань за вищезазначеними кредитними договорами ПАТ « Дельта Банк», як правонаступник ПАТ « УкрСиббанк», просить суд стягнути зазначену заборгованість із боржників і поручителів та звернути стягнення на предмет іпотеки. 20.08.2012 року [PERSON], в інтересах [PERSON], який рішенням Київського районного суду м. Одесі від 28.03.2012 року по справі №20-175/11 визнаний недієздатним (а т.2 а/с 35), звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» (в подальшому замінено на правонаступника ПАТ « Дельта Банк»), третя особа ТОВ « Колекторська компанія « Вердикт» \~ про визнання недійсними іпотечних договорів між Відповідачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: від 10.02.2006р. укладеного в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 1283-08 ПОУ П від 10.02.2006р., та \~від 05.04.2007р.укладеного в забезпечення виконання зобовязань за Договором про надання споживчого кредиту № 0011137425000 від 05.04.2007р., відповідно до яких було передано в іпотеку нерухоме майно ( т.2, а/с32, уточнена заява т.2 а/с 41). 30.05.2013 року у судовому засіданні ухвалою суду було залишено без розгляду позовна заява ПАТ « Дельта Банк» (т.2 а/с 153) та рішенням суду задоволені зустрічні вимоги [PERSON], в інтересах [PERSON] (т.2 а/с 154) - визнані недійсними: іпотечний договір, укладений 10.02.2006р. в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 1283-08 ПОУ П від 10.02.2006р., та \~іпотечний договір, укладений 05.04.2007р. в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0011137425000 від 05.04.2007р., які були укладені між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та відповідно до яких було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: - трьохкімнатну квартиру загальною площею 67 кв. м., що розташована за адресою [ADDRESS]. Рішення суду від 30.05.2013 року було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.04.2014 року ( т.3 а/с 46) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року ( т.3 а/с 152). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.11.2014 року (т.3 а/с 93) було скасована ухвала Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2013 року і справа, в частині позовних вимог ПАТ « Дельта Банк» ( як правонаступника ПАТ « УкрСиббанк»), була направлена до суду першої інстанції для її подальшого розгляду. 17.02.2016 року від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява про визнання припиненою поруки, яка виникла на підставі договору поруки №1283 від 10.02.2006 року укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» ( в подальшому ПАТ « УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ « Дельта Банк») в рахунок забезпечення кредитного договору №1283-08 ПОУ П від 10.02.2006 року, та визнання припиненою поруки, яка виникла на підставі договору поруки №106461 від 05.04.2007 року, укладеного між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком « УкрСиббанк» ( в подальшому ПАТ « УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ « Дельта Банк») в рахунок забезпечення кредитного договору №0011137425000 від 05.04.2007 року. Вимоги повязані із тим, що на думку [PERSON] кредитор, звернувся з позовними вимогами після спливу шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання по кредитам, тобто після того як дії договорів поруки припинились. Тривалість розгляду справи обумовлена тим, що справа спочатку зупинялась до розгляду іншої цивільної справи, в якої розглядалось питання про визнання недієздатним одного з відповідачів; потім по справі позов банку був залишений без розгляду та задоволена зустрічна позовна заява; після скасування апеляційним судом ухвали про залишення без розгляду первинного позову, справа знаходилась у ВССУ, де розглядалась касаційна скарга на рішення суду про задоволення зустрічних позовних вимог щодо визнання недійсними іпотечних договорів. До судового засідання від ПАТ « Дельта Банк» та ПАТ « УкрСиббанк» надійшла заява про розгляд справи у відсутності представників. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] ( яка також є опікуном [PERSON]С.) надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились, у звязку із чим, суд розглянув справу за їх відсутності, у відповідності до ч.4 ст 169 ЦПК України. Судом встановлене наступне: Згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 1283-08 ПОУ П (10612121000) від 10.02.2006 року (т.1 а/с 28) АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] ( яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON]) кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 35 000,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день укладення договору становило 176 750,00 грн. (заява на видачу готівки т.1 а/с 35), з терміном повернення кредиту та плати за кредит (процентів та комісії) до 10 лютого 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та [PERSON], як майновими поручителями [PERSON], 10.02.2006 року укладений договір іпотеки нерухомого майна за № 359 ( т.1 а/с 31), відповідно до якого відповідачі передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: - трьохкімнатну квартиру загальною площею 67 кв. м., що розташована за адресою [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на праві приватної спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради від 29.09.1995 за № 65354. Вищезазначений кредит № 1283-08 ПОУ П (10612121000) від 10.02.2006 року також забезпечений порукою [PERSON] , про що 10.02.2006 року між укладено договір поруки за № 1283 ( т. 1 а/с 34). Згідно розрахунку заборгованості (т.1 а/с 156) з листопада 2008 року [PERSON] перестала виконувати зобовязання по поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитом, у звязку із чим виникла заборгованість. Станом на 14.03.2011 загальний розмір заборгованості 35 482,13 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на час розрахунку складає 281 554,28 грн. Складовим загальної заборгованості є: заборгованості за кредитом - 21 655,14 дол. США.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 10 882,79 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 1 582,31 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування том -1 361,89 дол. США. Крім того, згідно з Договором про надання споживчого кредиту №745-7 ДОУ 1 А (№ 10614161000) від 04.09.2006 року ( т.1 а/с 195), АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 15 508,00 доларів США, з терміном повернення кредиту та плати за кредит (процентів та комісії) до 04 вересня 2013 року. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 10614161000 від 04.09.2006 року між позивачем та [PERSON] укладений договір застави транспортного засобу, відповідно до якого позичальник передав в заставу рухоме майно, а саме: - транспортний засіб марки Chevrolet Lacetti, 2006 р.в. колір бежевий, номер кузову - KL1NF486Е6К421885, державний номер - ВН 0256 АХ, який належить [PERSON] на праві приватної власності, та підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №659265, виданого 31.08.2006 року ( т.1 а/с 201). Наданий [PERSON] 04.09.2006 кредит також забезпечений порукою [PERSON], про що 04.09.2006 між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 745-7 ДОУ 1 А ( т.1 а/с 206). Згідно розрахунку заборгованості від 14.03.2011 року, починаючи з листопада 2008 року [PERSON] перестав сплачувати кошті за кредит та плату за користування кредитом ( т.1 а/с 168). Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору №745-7 ДОУ 1 А (№ 10614161000) від 04.09.2006 року загальний розмір заборгованості перед позивачем станом на 14.03.2011 складає 16 366,65 дол. США , що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9351) на дату складення розрахунку складає 129 871,01 грн. Складовими загальної заборгованості по кредиту № 10614161000 від 04.09.2006 року, є : заборгованість за кредитом - 10 907,96 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 4 270,27 дол. США; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 675,50 дол. США; сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування - 512,92 дол. США. Згідно з Договором про надання споживчого кредиту № 11137425000 від 05.04.2007 року АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 70 000,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення кредиту та плати за кредит (процентів і комісії) 05 квітня 2017 року ( т.1 а/с 207). У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 11137425000 між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як майновими поручителями [PERSON], був укладений 05.04.2007 договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до якого іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: - трьохкімнатну квартиру загальною площею 67 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] в м. Одесі, яка належить відповідачам (іпотекодавцям) на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про права власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради від29.0 9.1995 за №65354 ( т.1 а/с 213). Наданий 05.04.2007 року [PERSON] кредит № 11137425000 також забезпечений порукою - між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 106461 від 05.04.2007 року ( т.1 а/с 218). Згідно розрахунку заборгованості від 14.03.2011 року, починаючи з листопаду 2008 року [PERSON] перестала сплачувати кошти за кредит та проценти за користування кредитом (т.1 а/с 183). Через невиконання зобов'язань перед позивачем по Кредитному договору № 11137425000 від 05.04.2007 розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 14.03.2011 складає 90 930,83 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на день розрахунку складає 721 545,22 грн. Заборгованість складається з: заборгованості за кредитом - 59 503,97 дол. США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 26 062,45 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 2 139,98 дол. США; суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 224,43 дол. США. Правовідносини, яки виникли між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України ( далі ЦК) та Законом України від 5\~червня\~2003\~р. №\~898-ІV «Про іпотеку». Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 509 ЦК визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч.1,2 ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком ( приписи ч.1 ст. 546 ЦК). Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548). Частинами першою, другою та третій статті 549 ЦК встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином [PERSON] не виконуючи зобовязання по кредитним договорам № 1283-08 ПОУ П (10612121000) від 10.02.2006 року і № 11137425000 від 05.04.2007 року та [PERSON] не виконуючи зобовязання по кредитному договору №745-7 ДОУ 1 А (№ 10614161000) від 04.09.2006 року, порушили умови зазначених договорів та повинні сплатити заборгованість , яки виникли по зазначеним договорам, в повному обсязі з урахуванням заборгованості за кредитом, процентної складової та розрахованою неустойкою на користь ПАТ « Дельта-Банк» як правонаступника ПАТ ( раніше АКІБ) « УкрСиббанк». З боку відповідачів [PERSON] та [PERSON] не заперечувались розрахунки заборгованості надані позивачем, та не заявлялись вимоги про застосування строків позовної давності по даним зобовязанням. Відповідно до ЗУ « Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Визначення іпотеки міститься і у ст.\~575 ЦК, згідно з якою іпотека це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобовязання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності (ч.\~4 ст.\~3 ЗУ « Про іпотеку»). Згідно ч.1 ст. 593 \~Право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Підстави припинення іпотеки наведені і у ст.\~17 Закону України « Про іпотеку». Відповідно до цієї норми права іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; -\~знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), у разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Таким чином визнання рішенням суду від 30.05.2013 року, яке було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ , недійсними: іпотечного договіру, укладений 10.02.2006р. в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором № 1283-08 ПОУ П від 10.02.2006р., та \~іпотечного договору, укладеного 05.04.2007р. в забезпечення виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту № 0011137425000 від 05.04.2007р., припиняють право застави (іпотеки) нерухомого майна, а саме: - трьохкімнатної квартири загальною площею 67 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] в м. Одесі, яка належить [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про права власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради від29.0 9.1995 за №65354. Припинення права застави є підставою, в даному випадку, для відмови у задоволенні вимог про звернення стягнення на іпотечне майно. Згідно вимог ч.1-3 ст. 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Частинами першою та другою статті 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Питання, повязані із припиненням поруки, неодноразово висловлював Верховний суд України. Так, у правової позиції, визначеної у постанові ВСУ від 21 травня 2012 року № 6- 20 цс 11, Верховний Суд України, зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має неминуче настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх кредитних зобовязань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного кредитного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. \~Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобовязання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин субєктивне право і кореспондуючий йому обовязок перестають існувати. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобовязальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобовязання, отже припинення юридичної особи у звязку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобовязання за кредитним договором припинилося.\~ \~Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 лютого 2013 року в справі №6-3цс13. Верховним Судом України в постанові від 10 жовтня 2012 року в справі №6-112цс12 також висловлена правова позиція, про те, що у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення кредитного зобовязання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 5, 11, 15, 31 ЦПК України). \~Згідно умов п.1.2.2 ( додаткового графіку погашення кредиту) та 1.3.4 кредитного договору № 1283-08 ПОУ П (10612121000) від 10.02.2006 року (т.1 а/с 28) укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] ( яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON]), кредит та проценти за користування кредитом повинні сплачуватись щомісячно - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. За порушення строків повернення кредиту та сплати процентів строком більш ніж на 5 (пять) календарних днів (п.5.5), сторони узгодили право банку, відповідно до п. 11.1 договору, визнавати термін повернення кредиту таким, що настав. У відповідності до п.3.1 та 3.2 договору поруки від 10.02.2006 року № 1283 ( т. 1 а/с 34), укладеному між АКІБ « УкрСиббанк» та [PERSON] строк дії договору зазначений з моменту його укладення і припиняється з припиненням всіх зобовязань позичальником. Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що у договорі поруки від 10.02.2006 року сторонами не визначений чіткий строк закінчення дії договору поруки, і відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК, вказана порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, з листопада 2008 року, після того, як позичальник в порушення умов кредитного договору більш ніж пять днів не сплачувала чергові платежі , у банка виникло право дострокового стягнення кредитних зобовязань, тобто настав строк виконання основного зобовязання. Враховуючи, що позивач, звернувся до суду з вимогою лише 07.06.2010 року, на час звернення до суду сплив термін предявлення вимоги за договором поруки від 10.02.2006 року, і тому порука вважається припиненою. Враховуючи що позивач, отримавши позовні вимоги від [PERSON] , не визнав поруку припиненою, та наполягав на задоволенні своїх вимог, у тому числі і стягнення заборгованості по даному договору поруки, суд вважає, що у даному випадку суд, захищає невизнане право за зустрічним позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою. Згідно умов п.1.2.2 (графік погашення кредиту) та 1.3.4 договору про надання споживчого кредиту №745-7 ДОУ 1 А від 04 вересня 2006 року, укладеного між АКІБ « УкСиббанк» та [PERSON] (т.1 а\\с 195) кредит та проценти за користування кредитом повинні сплачуватись щомісячно - с з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. За порушення строків повернення кредиту та сплати процентів більш ніж на один місяць сторони узгодили право банку, відповідно до п. п. 5.5, 11.1 договору, вимагати дострокове повернення кредиту та нарахований процентів і комісій. У відповідності до п.3.1 та 3.2 договору поруки від 04.08.2006 року № 645-7 ДОУ 1 А ( т. 1 а/с 206), укладеному між АКІБ « УкрСиббанк» та [PERSON] строк дії договору зазначений з моменту його укладення і припиняється з припиненням всіх зобовязань позичальником. Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що у договорі поруки від 04.08.2006 року сторонами не визначений чіткий строк закінчення дії договору поруки, і відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК, вказана порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, з листопада 2008 року, після того, як позичальник в порушення умов кредитного договору більш ніж пять днів не сплачував чергові платежі , у банка виникло право дострокового стягнення кредитних зобовязань, тобто настав строк виконання основного зобовязання. Враховуючи, що позивач, звернувся до суду з вимогою лише 22.03.2011 року, на час звернення до суду сплив термін предявлення вимоги за договором поруки від 04.08.2006 року, і тому порука вважається припиненою. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст.559 ЦК) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань\~, суд застосовується положення ч.4 ст. 559 ЦК без окремої заяви відповідача. \~Згідно умов п.1.2.2 ( графіку погашення кредиту) та 1.3.4 кредитного договору № №0011137425000 від 05.04.2007 року (т.1 а/с 207) укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] ( яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON]), кредит та проценти за користування кредитом повинні сплачуватись щомісячно - з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. За порушення строків повернення кредиту та сплати процентів строком більш ніж на один місяць (п.5.5), сторони узгодили право банку на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів.. У відповідності до п.3.1 та 3.2 договору поруки від 05.04.2007року № 106461 ( т. 1 а/с 218), укладеному між АКІБ « УкрСиббанк» та [PERSON] строк дії договору зазначений з моменту його укладення і припиняється з припиненням всіх зобовязань позичальником. Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що у договорі поруки від 05.04.2007 року сторонами не визначений чіткий строк закінчення дії договору поруки, і відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК, вказана порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, з листопада 2008 року, після того, як позичальник в порушення умов кредитного договору більш ніж пять днів не сплачувала чергові платежі , у банка виникло право дострокового стягнення кредитних зобовязань, тобто настав строк виконання основного зобовязання. Враховуючи, що позивач, звернувся до суду з вимогою лише 22.03.2011 року, на час звернення до суду сплив термін предявлення вимоги за договором поруки №106461 від 05.04.2007 року, і тому порука вважається припиненою. Враховуючи що позивач, отримавши позовні вимоги від [PERSON] , не визнав поруку припиненою, та наполягав на задоволенні своїх вимог, у тому числі і стягнення заборгованості по даному договору поруки, суд вважає, що у даному випадку суд, захищає невизнане право за зустрічним позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою. Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На аркушах справи 1,2 містяться документальні відомості сплати ПАТ « УкрСиббанком» при подачі первинного позову по кредитному договору № 1283-08 ПОУ П (10612121000) від 10.02.2006 року, судових витрат на суму 1820 гривень ( судовий збір 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн.). Враховуючи, що позовні вимоги по позову від 07.06.2010 року в частині стягнення заборгованості задоволенні лише відносно відповідача [PERSON], саме з неї стягуються судові витрати на користь ПАТ « УкСиббанк». На підставі викладеного та

Outcome: partial