Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

16.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.06.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 103, та стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття сина. Свої вимоги мотивує тим, що 07.06.2008 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони фактично припинили шлюбні відносини. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявилися зовсім різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, які негативно впливають на психічний стан кожного з подружжя та дитини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. Після розірвання шлюбу з відповідачем бажає залишити собі прізвище, яке отримала під час державної реєстрації шлюбу, тобто - [PERSON]. Після припинення шлюбних відносин син залишилася проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює і має таку можливість, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позову з підстав, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а саме відповідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюб, якщо буде встановлено та з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дитини, їх рівний обов'язок по утриманню неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, стан здоров'я та здатність працювати і вважає, що позов в цій частині також підлягає задоволенню в розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу ) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь держави витрати пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved