Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

15.10.2021 року після постановлення судового рішення [PERSON] через свого представника - адвоката Бровка Р.М. звернувся до суду з заявою про постановлення додаткового рішення у зазначеній вище цивільній справі, посилаючись на те, що 12.10.2021 року судом ухвалено рішення по справі, яким його позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Сторона позивача надає суду остаточний розрахунок судових витрат (витрат на правову допомогу) та докази їх понесення для ухвалення рішення про судові витрати в порядку передбаченому ст.246 та п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України. Тому просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат (витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору) в розмірі 9862 грн. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що Ковпаківський районний суд м.Суми своїм рішенням від 12.10.2021 року позов [PERSON] задовольнив та визнав виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, зареєстрованого в реєстрі за №2344 від 12.01.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 908 грн (а.с. 23), а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову - 454 грн (а.с.17) 15.10.2021 року після постановлення судового рішення [PERSON] через свого представника - адвоката Бровка Р.М. звернувся до суду про постановлення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат (витрати на правову допомогу та витрати по сплаті судового збору). Разом із вказаною заявою надано договір про надання правової допомоги та розмір гонорару, що затверджений Радою адвокатів Харківської області. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно з матеріалами справи, 15.10.2021 року на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, подано лише Договір про надання правової (правничої) допомоги від 18.07.2021 року (а.с.58-60) та остаточний розрахунок суми судових витрат (витрати на правову допомогу). Однак, позивачем не надані суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), а також акту про виконані роботи на професійну правничу допомогу адвоката, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат (витрат на правову допомогу). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заяву [PERSON] в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8500 грн необхідно залишити без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки рішенням суду від 12.10.2021 року не вирішено питання про стягнення судового збору у сумі 908,00 грн за подання позовної заяви та судовий збір у сумі 454,00 грн за подання заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір на загальну суму 1362,00 грн.

Outcome: partial