Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] року після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 2,85 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; вони є спадкоємцями за законом після померлої [PERSON], прийняли спадщину, однак державним нотаріусом через неправильний запис розміру земельної ділянки відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину на земельну ділянку; у судове засідання подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, просили суд задовольнити вимоги позову (а.с.31, 33). Представник Гранівської сільської ради в судове засідання не з'явився, в поданій на ім'я суду заяві вимоги позову визнав, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.32). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що внаслідок смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Гранів Гайсинського району Вінницької області відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку розміром 2,85 га переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520880900:02:004:0043, яка розташована на території Гранівської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВН 00205-В виданим Гранівською сільською радою 18.12.2001 року; відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа спадкової земельної ділянки складає 2,8516 га (а.с.а.с.12, 15, 17-21). Державний нотаріус Гайсинської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] через розбіжності площі земельної ділянки зазначеної в державному акті на право приватної власності на землю та у витязі з Державного кадастру про земельну ділянку (а.с.9). Згідно довідок Гранівської сільської ради № 445, 446 від 14.10.2014 року спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є діти [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину (а.с.13, 14). Спірні правовідносини регулюються: - ч.1 і ч.2 ст.16 ЦК України, за змістом якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту можуть бути, визнання права; - ст.328 ЦК України, згідно приписів якої, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; - ч. 1 ст.1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Оскільки [PERSON] та [PERSON], являючись спадкоємцями після померлої матері [PERSON] прийняли спадщину до складу якої входить право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,8516 га, яка розташована на території Гранівської сільської ради, яку спадкодавець набула за життя, однак спадкоємці через розбіжності зазначені в державному акті та у витязі з Державного кадастру про земельну ділянку не можуть отримати правовстановлюючі документи на землю, то з метою захисту законних прав позивачів на спадщину, необхідно визнати за ними в порядку успадкування право власності на цю спадкову земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved