Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

16.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням зменшених вимог просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку після звільнення в сумі 28718 грн. 46 коп., компенсацію втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 9817 грн. 53 коп. В обґрунтування вимог зазначила, що вона працювала на посаді інженера технолога 1 категорії в ПАТ «АТ НДІРВ» та була звільнена 30.12.2016 року за п. 1 ст. 40 КЗпП, остаточного розрахунку на день звільнення проведено не було. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року з ПАТ «АТ НДІРВ» на її користь було стягнуто заборгованість з заробітної плати 30395 грн., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати (березень 2015 року) - 9985,40 грн., середній заробіток за час затримки заробітної плати при звільненні (квітень 2015 року) - 3624,66 грн. Рішення суду було повністю виконано лише в червні 2016 року. Тому на день фактичного розрахунку остаточна сума компенсації втрати заробітної плати складає 9817,53 грн. (згідно з уточненими вимогами), а середній заробіток за час затримки розрахунку становить 28718 грн. 46 коп. (згідно з уточненими вимогами). В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача не з'явився, надав письмові пояснення по справі визнав позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку після звільнення в сумі 28718 грн. 46 коп., компенсацію втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 9817 грн. 53 коп. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до записів у трудовій книжці та матеріалів справи, [PERSON] в період з 08.06.1989 року по 30.12.2014 року працювала на посаді інженера-технолога у Публічному акціонерному товаристві «АТ Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань». Наказом № 158-к від 23.12.2014 року [PERSON] звільнено 30.12.2014 року з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (за скороченням штату працівників). У зв'язку з тим, що з позивачкою при звільненні не були проведені остаточні розрахунки та виплати, вона звернулася в березні 2015 року з позовом про стягнення заробітної плати. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року стягнуто з ПАТ «АТ НДІРВ» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 30395 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 9985 грн. 40 коп., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 3624 грн. 66 коп. (за період по квітень 2015 року включно) та моральну шкоду у сумі 1500 грн. Постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 30.05.2017 року (ВП 48233041) закінчено виконавче провадження з примусового виконання вказаного рішення суду у зв'язку зі стягненням сум заборгованості у повному обсязі. Згідно з Наказом Директора ПАТ «АТ НДІРВ» № 102 від 27.06.2013 року на підприємстві в період з 01.09.2013 року по 31.12.2013 року встановлено неповний дводенний робочий тиждень, з яким позивачку було ознайомлено. Згідно з Наказом Директора ПАТ «АТ НДІРВ» № 138 від 28.10.2013 року на підприємстві в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року встановлено неповний дводенний робочий тиждень. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Положеннями статті 34 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статті 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до статті 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року). Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Як вбачається з матеріалів справи, при звільненні позивачки з нею не були проведені всі розрахунки, присуджені до стягнення суми (станом на квітень 2015 року) були повністю сплачені лише 16.06.2017 року. Як вбачається з наданої представником відповідача довідки від 18.07.2017 року, з яким погодилась позивачка, середній заробіток за час затримки розрахунку після звільнення за період з 01.05.2015 по 31.05.2017 (206 днів, при дводенному робочому тижні, середньоденної заробітної плати позивачки 139,41 грн.) становить 28 718 грн. 46 коп. (206 х 139,41), компенсація втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати станом на 31.05.2017 року становить 9817 грн. 53 коп. (19802,93 (сума компенсації станом на 30.05.2017) - 9985,40 (компенсація стягнута рішенням суду від 19.06.2015) = 9817,53). У зв'язку з цим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню станом на 31.05.2017 року середній заробіток за час затримки розрахунку після звільнення в сумі 28718 грн. 46 коп. та компенсація втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 9817 грн. 53 коп., з утриманням при їх виплаті передбачених законом податків та обов'язкових платежів. На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку після звільнення, компенсації у зв'язку з затримкою виплати заробітної плати, підлягає задоволенню. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь позивача заробітну плату в межах суми платежу за один місяць у розмірі 1115 грн. 28 коп. (8 х 139,41) Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved