overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

16.01.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення нею навчання. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON], навчається в Чернігівському професійному ліцеї побуту на денній формі навчання з 01 вересня 2012 року по 15 травня 2015 року (а/с. 7, 8). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на її утримання, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця на період навчання в Чернігівському професійному ліцеї побуту, тобто до 15 травня 2015 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

16.01.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і суду показала, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.02.2002 року. Вони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Син знаходиться у її на утриманні, мешкає з нею. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав і суду показав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сина повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

16.01.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача процентів за безпідставне користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору вкладу, за період з 01.02.2014 року по 31.01.2015 року включно в розмірі 83506 грн 50 коп., а також трьох процентів річних в сумі 12334 грн 45 коп. та інфляційних в сумі 102375 грн 93 коп. за порушення відповідачем грошового зобов'язання. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також повідомив про підтримання позову. Відповідач про причини неявки свого представника не повідомив, у зв'язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 10.10.2008 року сторони уклали договір вкладу № ДС2N012124 на суму 397650 грн, зі сплатою за користування вкладом 21% річних, строком до 10.10.2009 року (далі - Договір). Посилаючись на невиконання відповідачем умов цього договору та не повернення суми вкладу по закінчення строку дії договору, позивач просить суд стягнути з відповідача 21% річних за безпідставне користування грошовими коштами в період з 01.02.2014 року по 31.01.2015 року включно в розмірі 83506 грн 50 коп., а також 3% річних за період з 01.02.2014 року по 31.01.2015 року включно в сумі 12334 грн 45 коп. та інфляційні, нараховані за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року включно, в сумі 102375 грн 93 коп., а всього 198216 грн 88 коп. Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях статей 625, 1061 ЦК України, а правильність здійснених нею розрахунків відповідачем не спростовано, що є підставою для задоволення цього позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

16.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 26 листопада 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. З 22.11.2014 року сторони припинили спільне життя, причиною розпаду родини з'явилися різні погляди на життєві проблеми, втрата розуміння та поваги один до одного. Майнових суперечок немає. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у попередньому судовому засіданні за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в які просить справу слухати у попередньому судовому засіданні в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 948, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

16.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі з 25.02.2000 року. Від шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Зазначає, що за час спільного проживання у них багато разів виникали суперечки у зв'язку із зловживанням відповідачем спиртними напоями. Тому вона вирішила, що в такому вигляді їхня сім'я не може існувати, оскільки це суперечить її інтересам та негативно впливає на їхніх неповнолітніх дітей. В зв'язку з наведеним просила суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 02.12.2000 року у виконавчому комітеті Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 02. Від шлюбу вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Позивач вважає, що реєстрація шлюбу суперечить її інтересам. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4 ст. 56 СК України). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 55 - 56, 104 - 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

16.01.2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 07.05.2002 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них постійно виникали непорозуміння , вони втратили повагу один до одного , внаслідок чого з 01 січня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені і з цього часу вони проживають окремо. Посилаючись на те , що примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов , позивачка просила суд розірвати їх шлюб. Сторони у судове засідання не з»явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність , у яких просили суд розірвати їх шлюб. Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі з 07.05.2002 року, який був зареєстрований у Кричунівській сільській раді Любашівського району Одеської області (актовий запис № 02) Як вбачається з матеріалів справи , в сім»ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають , звернулись до суду з заявами , у яких просили суд розірвати їх шлюб. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа , яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

16.01.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 13.09.2008 року та мешкали однією родиною до серпня 2014 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитини: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Питання про стягнення аліментів та про поділ спільного майна вирішено у добровільному порядку. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що у позивачки з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, у родині постійні сварки, що призвело до розпаду сім,ї, позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, подальше сумісне мешкання не можливо, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з,явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

16.01.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 11.08.1984 року, мотивуючи вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що вона з відповідачем не може віднайти взаємопорозуміння, що призвело до того, що вони втратили взаємні почуття поваги один до одного та припинили шлюбні відносини , примирення між ними неможливе. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі, у зв'язку з її виїздом на сезонні роботи за межі України, позовні вимоги підтримує. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подавши суду письмову заяву в якій вказує , що позов [PERSON] про розірвання шлюбу визнає, згідний на розірвання шлюбу. Справу просить розглянути без його участі, на розгляд справи не може з'явитися у зв'язку з хворобою. Суд оцінивши позиції сторін та подані в справу докази дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Сторони не живуть фактично в шлюбі, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї. Відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

16.01.2016 р.\~[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2013 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №445. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з листопада 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 26.07.2013 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.4. Від даного шюбу у них народився син [PERSON], [INFO], - а.с. 6. Шлюбні відносини припинили з листопада 2014 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

16.01.2016 р. в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить шлюб розірвати, зареєстрований 01 серпня 2002 року в Н. Стринавській сільській раді Стрийського району з тих підстав, що з відповідачем спільно не проживають однією сім'єю уже чотири роки. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що вони з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 01.08.2002 року. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей сини [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO]., які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем в них не склалося оскільки він нігде не працював, їздив на заробітки, однак їй грошей не давав, за утримання дітей його питання не турбує. Влаштовував дома скарки та скандали. Фактично з 2012 року вони з відповідачем спільно не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбних відносин, вони розійшлися та живуть окремо. Майна до поділу в них немає, питання щодо визначення місця проживання дитини вони вирішили в добровільному порядку та з питань утримання та виховання дитини спору немає, оскільки проживати дитина буде з нею, а тому просить шлюб розірвати. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем по справі спільно не проживають з народження другої дитини, фактично з грудня 2011 року, не приходив до них і не прохав про примирення. Настоює на розлученні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно припинив спільне проживання у 2011 році, поїхав на роботу в Росію, дійсно має іншу жінку, яка проживає у м. Львові. Тобто зраджував в подружній вірності. Разом з жінкою жити не може, також настоює на розірванні шлюбу. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і має для них істотне значення, так як вправі облаштувати своє сімейне життя. Сторони остаточно припинили спільне проживання в 2011 року. Тривале непроживання є підставою для задоволення позовних вимог

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

16.01.2016 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21.09.1990 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Пересічанській сільській раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 60. Cпільне життя з відповідачем не склалося із самого початку, подружжя [PERSON] окремо витрачали свої кошти, чоловік почав заводити зв'язки з іншими жінками, що призвело до розпаду сім'ї, шлюбно-сімейні відносини давно не підтримують, проживають в різних областях країни. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої вона позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив факти і відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.09.1990 р., про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Однак сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, в наслідок чого ставлення один до одного склалося як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим і подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції № 975036259 від 16.12.2015 р. позивачем було сплачено судовий збір за подачу позову у розмірі 497 грн. 00 коп. (чотириста дев'яносто сім гривень), який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

16.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі , середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів виплати заробітної плати. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

16.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.07.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 161. Свої вимоги мотивує тим, що 04.07.2003 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають малолітню доньку Наталю, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхніх дітей. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини, вона має іншу сімю. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке не підтримує шлюбних відносин, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved