Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

17.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 24.09.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення по справі №357/4723/19, яким позов задоволено частково і стягнуто з [PERSON] па користь [PERSON] суму заборгованості в розмірі 132786,21 грн. 11.10.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив додаткове рішення по справі №357/4723/19, яким стягнуто з [PERSON] па користь [PERSON] судові витрати по справі в розмірі 5250,00 грн. 15.11.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд видав виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми заборгованості в розмірі 132786, 21 грн. та про стягнення судових витрат по справі в розмірі 5250,00 грн. 26.11.2019 року державним виконавцем Білоцерківського районного відділу ДВСГТУЮ у Київській області відкрито виконавчі провадження №60711000 та №60711257, з виконання вказаних виконавчих листів від 15.11.2019 року, однак, в ході проведення виконавчих проваджень, заборгованість не стягнута. Разом з тим, в ході примусового виконання рішень 03.02.2021 року державним виконавцем винесено акт про проведення електронних торгів, за результатами яких, було реалізовано 1/4 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0700 га, кадастровий помер 3220410500:05:006:0071, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 4499,00 грн. та 05.02.2021 року державним виконавцем винесено постанову та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, якою в рахунок погашення заборгованості передано стягувачу [PERSON] майно, а саме 1/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та 1/4 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0700га., кадастровий помер 3220410500:05:006:0070, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю 75013,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат, за період з 15.11.2019 року (дата видачі виконавчих листів) по 01.03.2021 року (дата погашення заборгованості), становить 14336,87 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 5192,65 гри. - 3% річних та 9144,22грн. - інфляційних втрат та судові витрати по справі. 20.04.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження та пакет документів отримав 29.04.2021 року (а.с. 51), однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву та заяви з процесуальних питань до суду не подав. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК Українина сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2019 року, у справі №357/4723/19, позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення заборгованості, задоволено та стягнуто з [PERSON] па користь [PERSON] суму заборгованості в розмірі 132 786,21 грн.. 11.10.2019 року додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/4723/19 стягнуто з [PERSON] па користь [PERSON] судові витрати в розмірі 5250,00 грн.. 15.11.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання рішення у справі №357/4723/19 видано виконавчі листи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми заборгованості в розмірі 132 786.21 грн. та про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат по справі в розмірі 5250,00 грн. (а.с.32-35). 26.11.2019 року державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавчі провадження №60711000 та №60711257, з примусового виконання виконавчих листів від 15.11.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості та судових витрат (а.с. 14). 03.02.2021 року державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сидоренко В.Ю. винесено акт про проведення електронних торгів (а.с.23-25), за результатами яких, було реалізовано 1/4 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0700 га, кадастровий помер 3220410500:05:006:0071, що розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 4499,00 грн., що належить [PERSON] у спільній сумісній власності відповідно до ухвали №357/4723/19, провадження № 6/357/69/20 від 24.03.2020 року. 05.02.2021 року державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сидоренко В.Ю. винесено постанову та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (а.с. 16-21), якою в рахунок часткового погашення заборгованості за виконавчим листом №2/357/2727/19 від 15.11.2019 року, виданий Білоцерківським міськрайонним судом, передано стягувачу [PERSON] майно, а саме 1/4 частина житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та 1/4 частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,10 га., кадастровий помер 3220410500:05:006:0070, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю 75013,00 грн., що належить [PERSON] у спільній сумісній власності відповідно до ухвали №357/4723/19, 6/357/69/20 від 24.03.2020 року. За змістом ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.5 ст.11 та ч.2 ст.509 цього Кодексу у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, зобов`язання можуть виникати з рішення суду. Крім цього, відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа №758/1303/15-ц, провадження №14-68цс18) ст.625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Згідно з наведеною нормою боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Правовий аналіз положень статей 526, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення. З огляду на це, зобов`язання, яке виникло між сторонами у справі, на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2019 року, яке набрало законної сили 25.10.2019 року та додаткового рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2019 року, яке набрало законної сили 12.11.2019 року, за своїм характером є грошовим зобов`язанням, оскільки, полягає в тому, що [PERSON] має право вимагати від [PERSON] сплатити грошові кошти, а [PERSON] , у свою чергу, зобов`язаний сплатити грошові кошти на користь [PERSON] . Тому, враховуючи ту обставину, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати грошових коштів, розмір, яких визначений рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у [PERSON] виникло право на застосування наслідків такого порушення, зокрема у вигляді стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних на підставі ст.625 ЦК України. Позивач просить стягнути з суми боргу інфляційні втрати за період з 15.11.2019 року по 01.03.2021 року в розмірі 9144 грн. 22 коп. Згідно із інформацією про індекси інфляції розміщеної на офіційному сайті Держстандарту, за період з листопада 2019 року по березень 2021 року визначено такі індекси інфляції (індекси споживчих цін на товари та послуги): листопад 2019 року - 100,1%, грудень 2019 року - 99,8%, січень 2020 року - 100,2%, лютий2020 року - 99,7%, березень 2020 року - 100,8%,квітень 2020 року - 100,8%, травень 2020 року - 100,3%, червень 2020 року - 100,2%, липень 2020 року - 99,4%,серпень 2020 року - 99,8%, вересень 2020 року - 100,5%, жовтень 2020 року - 101%, листопад 2020року - 101,3%, грудень 2020 року - 100,9%, січень 2021 року-101,3%, лютий 2021 року - 101 %. Суд, перевіривши проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 15.11.2019 року по 01.03.2021 року у відповідності до ст. 625 ЦК України, приходить до висновку, що позов в частині стягнення інфляційних втрат підлягає до задоволення, тому стягує з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у розмірі 9144,22 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми, тому при вирішенні даного питання суд виходить з наступного. Станом на 15.11.2019 року (момент видачі виконавчого листів) борг [PERSON] перед [PERSON] складав 138036,21 грн. (сума заборгованості в розмірі 132786,21 грн. та судові витрати у справі в розмірі 5250,00 грн.). Як зазначалося вище у рішенні 03.02.2021 року державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сидоренко В.Ю. було винесено акт про проведення електронних торгів, за результатами яких було реалізовано 1/4 частини земельної ділянки, належну [PERSON] , тим самим боржником сплачено [PERSON] грошові кошти, які надійшли від реалізації майна у розмірі 4499,60 грн. Тому, кількість днів прострочення за період з 15.11.2019 року по 03.02.2021 року складає 446 днів, а отже, розмір трьох відсотків річних за вказаний період становить 5060,06 грн., з розрахунку 138036,21 грн. х 3% х 446 : 365, де 365 кількість днів на рік, 446 кількість днів прострочення виконання. Після сплати 03.02.2021 року відповідачем 4499,60 грн., відповідно загальний основний борг зменшився і склав 133536,61 грн., з розрахунку 138036,21 грн. - 4499,60 грн. Як зазначалося вище у рішенні 05.02.2021 року державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сидоренко В.Ю. винесено постанову та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, якою в рахунок часткового погашення заборгованості передано стягувачу [PERSON] майно, загальною вартістю 75013,00 грн. Отже, кількість днів прострочення за період з 03.02 2021 року по 05.02.2021 року складає 2 дні, таким чином, розмір трьох процентів річних за вказаний період становить 21,95 грн. з розрахунку 133536,61 грн. х 3% : 365 х 2. Після сплати 05.02.2021 року відповідачем 75013,00 грн., загальний основний борг зменшився й склав 58 523,61 грн., з розрахунку 133536,61грн - 75013,00грн.. Також, позивач зазначає, що відповідач погасив заборгованість 01.03.2021 року, а тому кількість днів прострочення за період з 06.02.2021 року по 28.02.2021 року складає 23 дні, таким чином, розмір трьох процентів річних за вказаний період становить 110,63 грн. з розрахунку 58 523,61 грн. х 3% : 365 х 23. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3% річних від простроченої суми за період з 15.11.2019 року по 01.03.2021 року в розмірі 5 192,65 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати у загальній сумі 14336,87 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 908 грн..

Outcome: approved