Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

16.03.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, до 30.06.2015; стягнення додаткових витрат на оплату навчання дитини, яка продовжує навчання в Чернігівському національному технологічному університеті, в розмірі 1/2 витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання 30.06.2018 чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку, в залежності яка з цих обставин настане першою. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 1995 по 2000 роки перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, від якого мають спільну повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що з 01.09.2014 їх син навчається на денному відділенні Чернігівського національного технологічного університету на контрактній основі та сплачує за навчання згідно договору про надання освітніх послуг № 1179 від 11.08.2014. Вона пенсіонерка, утримує сина одна, має тяжке матеріальне становище, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина. Також, посилаючись на ст. 185 СК України, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала, з підстав викладених у ньому та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив суд при винесенні рішення врахувати його стан здоров'я та обставини, викладені у письмових запереченнях (а.с.35-40). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.14) та копією свідоцтва про зміну імені (а.с.15). Згідно довідки від 25.02.2015 № 37, [PERSON] навчається в Навчально-науковому інституті права та соціальних технологій Чернігівського національного технологічного університету на 1 курсі факультету соціальної роботи на денній формі навчання за рахунок коштів фізичної особи, термін навчання з 01.09.2014 по 30.06.2018 (а.с.8). За умов ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, враховуючи вік дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача (а.с.29, 42-49), спільний обов'язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд визначає аліменти що підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. В силу ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з 16.03.2015 і до закінчення навчання [PERSON], тобто до 30.06.2018. Суд визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання дитини, то вони не підлягають задоволенню, оскільки стягнення додаткових витрат на утримання повнолітніх дітей главою 16 СК України не передбачено, а положення ст. 185 СК України до даних правовідносин не застосовуються. Тому підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на оплату навчання дитини - немає. Судові витрати, відповідно до Закону України «Про судовий збір», необхідно віднести за рахунок держави, оскільки відповідач від їх сплати звільнений як інвалід другої групи. На підставі наведеного,

Outcome: partial