Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

16.12.2019 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.04.2015 у розмірі 20153,05 грн. яка складається з: 5987,75 грн. - заборгованість за кредитом, 4779,25 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 9386,05 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також понесені судові витрати- судовий збір у розмірі 1921,00 грн.( а.с. 1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 10.04.2015 року відповідач отримав кредит у розмірі 6862,57 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач мав надавати грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Він зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» «Умовами та правилами», Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір. Позивач виконав свої зобов`язання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, у результаті чого станом на 13.11.2019 має вищевказану заборгованість. Ухвалою судді від 13.01.2020 року ( а.с.51) відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте надали суду клопотання( а.с. 40), в якому просили розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 10.04.2015 року сторони уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, копія якої приєднана до позовної заяви (а.с. 7). Зі змісту Генеральної угоди встановлено, що вона укладена з метою виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором № SAMDN550000040821157 від 09.02.2011 року. Так, сторони домовилися зменшити розмір заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 673,67 грн., комісію на 153,73 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 351,32 грн. (підпункт 1.1.1 п.1.1 ст.1 Генеральної угоди). Сторони також домовилися, що заборгованість: за договором з дати підписання Генеральної угоди становить 7292,57 грн., дата остаточного погашення заборгованості- 30.07.2017 р. (підпункт 1.1.2, 1.1.3 п.1.1 ст.1 Генеральної угоди ). Згідно п.п.1.3.1, 1.3.2, 1.3.3 п. 1.3. ст.1 Генеральної угоди, строком повернення кредиту, який зазначений в п.п. 1.1.3 Генеральної угоди, являється 2-й день з моменту такого порушення. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту(2-й день), вважається простроченою. В день наступний за днем повернення кредиту(2-й день) позичальник сплачує банку штраф: в розмірі 1178,72 грн. за Договором 1. За змістом п.2.1 ст.2 Генеральної угоди сторони домовилися, що Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 6862,57 грн. на строк 24 місяців, з 10.04.2015 по 30.04.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі на зазначену суму, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку кредиту зазначеній в угоді та Правилах строки. Також передбачено, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 343,4 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів, а також інших видатків відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.04.2017 року (п.2.1 ст.1 Генеральної угоди). Згідно з умовами п.2.2 ст.2 Генеральної угоди сторони передбачили, що відповідно до ст.212, 611,651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день за зобов`язаннями, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32 й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1178,72грн. (а.с.7). Пунктом 2.8 Генеральної угоди визначено, що при порушені позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах і правилах за кожен день прострочення. Згідно п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4,5) встановлено, що станом на 13.11.2019 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 20153,05 грн. яка складається з: 5987,75 грн. - заборгованість за кредитом, 4779,25 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 9386,05 грн. заборгованість за пенею та комісією. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Не викликає у суду сумнівів і правильність нарахування банком процентів за визначеною Генеральною угодою ставкою 1,5% в місяць (18% річних). У зв`язку з цим, суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 5987,75 грн. - заборгованість за кредитом, 4779,25 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо заявлених позивачем вимог в частині нарахованої неустойки, слід зазначити наступне. Суд звертає увагу, що умовами п.п.п. 1.1.1 п.1.1 п.1 Генеральної угоди від 10.04.2015 року сплата пені не була передбачена, а згідно з розрахунком заборгованості позивач щомісячно, починаючи з 20.09.2015 р. нараховував відповідачу заборгованість в твердій сумі ( накопичувальним підсумком) та яка складає 9386,05 грн. (а.с.4,5) . При цьому розрахунок такої пені, а також її розмір (ставка пені) та підстави нарахування, позивачем не обґрунтовані. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 10767 гривень, яка складається з: 5987 гривень 75 копійок - заборгованість за кредитом, 4779 гривень 25 копійок - заборгованість за відсотками за користування кредитом. У задоволені решти позовних вимог про стягнення з відповідача 9386,05 грн. заборгованості за пенею - слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень (а.с.39), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial