Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

15 грудня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про стягнення коштів, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача на свою користь кошти за ремонт автомобіля у розмірі 73\~809,30 грн., а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 7\~000 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є директором СТО «Бош Сервіс» та разом з ФОП [PERSON] здійснює ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів 15 жовтня 2015 року на СТО звернувся [PERSON] для ремонту автомобіля Volkswagen Passat який належить [PERSON]. На СТО було здійснено ремонті роботи зазначеного автомобіля на суму 73\~809,30 грн. Відповідач [PERSON] забрав відремонтований автомобіль, попросивши відстрочити йому сплату отриманих послуг до 06.11.2015 року, про що було останнім було складено розписку. Позивач вказує, що [PERSON] зобовязання щодо оплати вартості виконаних робіт не виконує, ігнорує вимоги щодо сплати коштів, у зв'язку з чим він і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення коштів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 73\~809,30 грн. (сімдесят три тисячі вісімсот девять гривень 30 копійок). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у сумі 738,09 грн. (сімсот тридцять вісім гривень 09 коп.). У задоволені іншої частини позову [PERSON] відмовлено. (а.с. 66, 67-69) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року заочне рішення суду від 07.06.2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про стягнення коштів - скасовано. Призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про стягнення коштів до судового розгляду в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова. (а.с. 98) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.11.2017 року, постановленою на місці без видалення суду до нарадчої кімнати, виключено із списку осіб третю особу [PERSON], у звязку зі смертю. (а.с. 82) 30 березня 2018 року від позивача по справі надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, він просив суд, у звязку з невиконанням відповідачем основного зобовязання, стягнути з нього, окрім суми основного боргу, ще й індекс інфляції за весь час прострочення з 07.11.2015 року по 19.02.2018 року у розмірі 24\~504, 69 грн, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 5\~065, 54 грн., а також стягнути з відповідача суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом. Ухвалою Жовтневого\~районного судум. Харкова від 11 квітня 2018 року заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про стягнення коштів залишено без руху. Надано строк для усунення вказаних недоліків, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. (а.с. 192) Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа [PERSON] про стягнення коштів від 30 березня 2018 року. (а.с. 235) Представник позивача [PERSON], який діє на підставі Ордеру Серії ХВ № 000092 від 28.04.2017 року, в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнений позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач та його представник, в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] здійснюють спільну діяльність щодо виконання робіт згідно їх сфер діяльності, а саме ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів та реалізація деталей та приладдя для автотранспортних засобів, про що між ними укладено Договір про спільну діяльність від 01.09.2015 року. (а.с. 8-10, 11) 15 жовтня 2015 року на СТО, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, б. 79, звернувся [PERSON] для ремонту автомобіля Volkswagen Passat, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. При цьому, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). (ст. 633 ЦК України) Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. (ч. 1 ст. 639 ЦК України) Частиною 1 ст. 866 ЦК України передбачено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2015 року о 16.57 годині ФОП [PERSON] було оформлено Заказ наряд №ТП00000981 з приводу ремонту автомобіля Volkswagen Passat, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 7) Таким чином суд приходить до висновку, що 15 жовтня 2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір побутового підряду. [PERSON] наряду №ТП00000981 також вбачається, що на СТО ФОП [PERSON] було здійснено роботи з приводу ремонту автомобіля на суму 22\~470 грн., а вартість запасних частин становить 51\~339,30, що у сумі становить 73\~809,30 грн. (а.с. 7) Відповідно до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. В своїй позовній заяві позивач зазначив, що [PERSON] було відстрочено оплату виконаних робіт до 06.11.2015 року, про що останнім було складено розписку. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали містять Розписку [PERSON] від 03.11.2015 року відповідно до якої він зобовязався до 06.11.2015 року сплатити вартість ремонту автомобіля, державний номер [NUMBER], у сумі 73\~809,30 грн. [PERSON]. (а.с. 6) Однак, позивач вказав, що [PERSON] в обумовлений сторонами строк не виконав зобовязання щодо оплати вартості виконаних робіт та й по теперішній час ухиляється від виконання свого обовязку. 07 червня 2016 року представником позивача було надано оригінал Розписки від 03.11.2015 року. Наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобовязання. (постанова Верховного Суду України від 25 квітня 2012 р. у справі № 6-24ц12). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Суд зазначає, що уклавши договір побутового підряду сторони взяли на себе певні зобовязання: ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] виконати роботи, а [PERSON] оплатити вартість виконаних робіт та запасних частин після передачі йому автомобіля. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч. 1 ст. 530 ЦК України) Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України) В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання вчасно не виконав та й по теперішній час ухиляється від їх виконання. Відповідно до положень ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. (ч. 1 ст. 623 ЦК України) Отже, оскільки [PERSON] було порушено зобовязання щодо оплати вартості наданих послуг та запасних частин, [PERSON] має право на відшкодування збитків внаслідок такого порушення у сумі 73\~809,30 грн. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за період з 07.11.2015 року по 19.02.2018 року у розмірі 24\~504, 69 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 5\~065,54 грн., що підтверджується розрахунком 3% річних та розрахунком індексу інфляції. (а.с. 186, 187) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім відповідно до квитанції від 15 грудня 2015 року та від 30 березня 2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved