Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м.Чернігова з позивною вимогою до відповідача про захист честі та гідності. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 18.11.2014 року відповідач під час судового засідання під головуванням судді Логвіної Т.В. назвала позивачку неадекватною людиною, чим завдала їй душевну травму. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідача при вирішенні спору просила в задоволенні позову відмовити. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.11.2014 року в залі Деснянського районного суду м. Чернігова під час розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про знесення незаконного будівництва в багатоквартирному будинку під головуванням судді Логвіної Т.В. відповідач сказала, що на її думку позивач є неадекватною людиною. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Досліджена під час судового засідання аудіо фіксація судового засідання від 18.11.2014 року по справі 750/9162/14 (2/750/2809/14) підтверджує факт того, що відповідач назвала позивача неадекватною людиною, але як зазначила відповідач це є її оціночним судженням. Допитані під час судового засідання свідки [PERSON], [PERSON] не памятають що відповідачка зневажливо ставилася до позивача під час судового засідання 18.11.2014 року. Згідно зі ст.. 47-1 Закону України «Про інформацію», оціночним судженням є висловлювання, які не містять фактичних даних за винятком образи чи наклепу. Відповідно до частини 1 і 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночним судженнями, за винятком наклепу, є висловлення, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи принцип диспозитивності, суд прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку не існують підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed