Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

15 серпня 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що її з відповідачем спільне життя не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, різні інтереси, вони перестали розуміти і довіряти один одному, із-за чого відбуваються постійні сварки та суперечки. Поступово це призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З грудня 2015 р. шлюбні відносини між ними припинені, і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Оскільки діти залишаються проживати з нею, батько зобов'язаний брати участь у їх утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, має мінливий і нерегулярний дохід, аліменти нікому не платить. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог та пророзгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи, що в попередньому судовому засіданні відповідач повністю визнавав позов, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2012 р. (а.с. 6). Подружжя має двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). З позовної заяви та пояснень сторін в попередньому судовому засіданні вбачається, що їх сімейне життя не склалося: внаслідок сімейно-побутових проблем та несумісності поглядів на сімейне життя у подружжя виникали постійні сварки та суперечки, що призвело до відчуження у стосунках, втрати розуміння і довіри. Наразі сторони проживають роздільно, шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Суд вживав заходів для примирення подружжя, проте протягом встановленого ухвалою суду двомісячного строку відновлення їх шлюбно-сімейних відносин не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини суд дійшов висновку про те, що розлад подружніх стосунків сторін має не тимчасовий характер і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально і не базується на засадах добровільності, суперечить інтересам позивача. Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що діти проживають з матір'ю і перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язки утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дитини, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. Враховуючи, що [PERSON] в суді заявляв, що згоден сплачувати аліменти у заявленому розмірі, а позивач пояснила, що ця сума була попередньо ними обумовлена, та беручи до уваги, що у відповідача немає інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати, суд вбачає підстави для стягнення аліментів в сумі 2000 грн. на кожну дитину. За приписом ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України присуджує з відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого за вимогу про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а тому суд на підставі положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved