Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

15 січня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 березня 2008 року в сумі 57145 грн. 83 коп. В позовній заяві зазначав, що 13 березня 2008 року між сторонами був укладений договір кредиту №135 на суму 77400 грн. під 15 % річних, строком на 84 місяці. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі, через що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2010 року з [PERSON] стягнуто було на користь банку заборгованість станом на 10 грудня 2009 року в загальному розмірі 86408, 78 грн. Відповідно до вимог кредитного договору банк за період з 10 грудня 2009 року по 30 березня 2011 року нарахував проценті за користування кредитом та пеню. Таким чином, за [PERSON] утворилася загальна заборгованість в сумі 57145 грн. 83 коп., яка складається з : процентів за користування кредитом - 13486, 71 грн., пені по основному боргу - 30340, 77 грн., та пені по процентам - 13318, 35 грн., тому просив стягнути з нього на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 13 березня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір № 135, в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до Договору публічне акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України», яке на той час мало статус відкритого акціонерного товариства (далі - Банк), зобов'язалося надати позичальнику, тобто відповідачу, кредит в сумі 77400 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15% річних, строком на 84 місяці. Кредит надавався відповідачу готівкою, шляхом надання її з каси Банку для здійснення оплати на покупку автомобілю. Також, відповідно до пункту 3.3 Договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та відсотків за його користування він повинен був достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій, відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2010 року з [PERSON] стягнуто було на користь банку заборгованість станом на 10 грудня 2009 року в загальному розмірі 86408, 78 грн. Згідно з п.1.5.1.3. Договору проценти Банком нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит. Відповідно до умов кредитного договору Банк за період з 10 грудня 2009 року по 30 березня 2011 року нарахував проценти за користування кредитом та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення (п.5.2 Кредитного договору). Також, відповідно до п. 7.7 Договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності до трьох років для всіх грошових зобов'язань позичальника, що передбачені умовами кредитного договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим за [PERSON] утворилася загальна заборгованість в сумі 57145 грн. 83 коп., яка складається з : процентів за користування кредитом - 13486, 71 грн., пені по основному боргу - 30340, 77 грн., та пені по процентам - 13318, 35 грн. Дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача на користь Банка в повному об'ємі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в сумі 571 грн. 46 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved