Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

15 травня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 14 серпня 1993 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАЦС виконкому Бабушкінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №854. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного, взаємодопомоги і підтримки. Шлюбні стосунки припинено з жовтня 2013 року, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї не можливе, на примирення не згоден. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 14 серпня 1993 року у відділі РАЦС виконкому Бабушкінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №854. Позивач в судове засідання не з`явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій позов визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] 14 серпня 1993 року у відділі РАЦС виконкому Бабушкінської райради народних депутатів м. Дніпропетровська зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Жовті Води, громадянином України та [PERSON] , [INFO] уродженкою м. Дніпропетровськ, громадянкою України, актовий запис № 854. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред`явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов пред`явлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду, є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка не виявила бажання змінити прізвище , а тому суд залишає їй шлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 110- 112 СК України,

Outcome: approved