Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

15 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначає, що з 11 жовтня 2014 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], про що відділом ДРАЦС РС Червоноградського МУЮ у Львівській області вчинено актовий запис №306. Після укладення шлюбу проживали окремо від батьків у гуртожитку за адресою [ADDRESS]. Подружні відносини між ними не склалися, оскільки вони є різними людьми і протягом спільного проживання не змогли знайти спільних інтересів та поглядів на життя, шляхів вирішення спільних проблем. Відповідач постійно створював конфліктні ситуації, вчиняв сварки на побутовому рівні, які негативно впливали на моральний клімат сім»ї та стан здоров»я позивача й спричиняли психологічні стреси. Чоловік постійно її звинувачував у тому, що вона неправильно куховарить та робить хатню роботу, вона повинна все робити, як це робить його матір. Вважає, що шлюб у даний час існує лише формально, примирення між ними є неможливим, так як подальше подружнє життя буде суперечити її інтересам. Вона втратила до відповідача почуття як до чоловіка, на її думку шлюб розпався остаточно, а тому повинен бути розірваним. Посилаючись на вказані обставини, просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] у відділі ДРАЦС РС Червоноградського МУЮ у Львівській області від 11.10.2014 року, актовий запис №306. В судове засідання позивач не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила постановити рішення про задоволення позову, про прийняте рішення повідомити письмово (а.с.18-19). Відповідач у судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення судової повістки (а.с.21). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався позивач. Оскільки відповідач не подав суду заяв про відкладення розгляду справи чи про проведення судового засідання з його участю, хоч судову повістку отримав 24 жовтня 2015 року, завчасно до початку судового розгляду, тому суд робить висновки про розгляд справи у його відсутності. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів без фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 11 жовтня 2014 року у відділі ДРАЦС РС Червоноградського МУЮ у Львівській області, актовий запис №306, що підтверджується свідоцтвом про шлюбі серії [NUMBER] (а.с.8) Сторони спільно не проживають, подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги заяву позивача, яка підтримує заяву про розірвання шлюбу, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved