overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

15 лютого 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 36. У шлюбі народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO]. У червні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до своєї дружини [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя з відповідачем не склалося за відсутності порозуміння, поваги та любові між ними, спільних поглядів на сімейне життя. У звязку з цим вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Посилаючись на ці обставини просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглянути справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дитини подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам дитини подружжя що має істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

15 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 листопада 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18937,49 грн., заборгованність за кредитом - 2771,19 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 12088,32 грн, заборгованність за пенею та комісією - 2700,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 877,98 грн., всього загальна сума забогованості склала 18937,49 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 лютого 2013 року в розмірі 18937,49 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 лютого 2013 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2800,00 гривень вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 листопада 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 18937,49 грн., заборгованність за кредитом - 2771,19 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 12088,32 грн, заборгованність за пенею та комісією - 2700,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 877,98 грн., всього загальна сума заборгованості склала 18937,49 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

15 лютого 2014 року між сторонами був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Немирівського районного управління юстиції у Вінницькій області. Від подружнього життя у сторін народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає разом із позивачкою і після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою [PERSON]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, різні характери, вони не можуть знайти між собою спільної мови. Під час яких виникають суперечки. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що 13 листопада 1997 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна частка (пай) розміром 3,26 в умовних кадастрових гектарах колективного сільськогосподарського підприємства ім. Куйбишева. У звязку з тим, що він після смерті батька позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не підтверджено факт родинних відносин заявника з померлим, він просить встановити факт родинних відносин, а саме - що [PERSON], який помер 13 листопада 1997 року, є його батьком. Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву про підтримання заяви та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що батьками [PERSON] (російською) є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР №0884769 від 11 січня 1969 року (а.с.5). [PERSON] помер 13 листопада 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БП №021777 від 14 листопада 1997 року (а.с.6). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав [INFO], разом із сином [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради. Крім того, [PERSON] своєчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], вступивши у володіння та управління спадковим майном (а.с.8) Довідкою приватного нотаріуса від 14 січня 2016 року № 22/01-16 заявнику розяснено, що йому необхідно підтвердити факт родинних відносин з [PERSON] (а.с.9). Зважаючи на викладене, суд, виходячи з засад розумності та справедливості, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 10 грудня 2014 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке заявник має намір успадкувати. Під час підготовки документів для звернення до нотаріальної контори, заявник виявив наступні розбіжності: згідно свідоцтва про смерть прізвище батька вказано як «Торяник», в свідоцтві про народження заявника прізвище батька записано як «Торянік». Викладені обставини перешкоджають заявнику отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. В звязку з цим [PERSON] звернувся до суду. В судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені в заяві та просив суд встановити факт, що померлий 15 лютого 2016 року [PERSON] за життя був його батьком. Представник заінтересованої особи Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в відкрите судове засідання не прибув, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. 14 серпня 1985 року народився [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Козіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області серії ІII ЯР № 834712, де прізвище батька записано, як «Плахотнік» . 14 серпня 1985 року помер батько заявника, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 454279 14 серпня 1985 року Козіївською сільською радою Краснокутського Харківської області, в якому прізвище померлого батька записано, як «Торянік». Факт, що [PERSON] являвся батьком заявника [PERSON] підтвердив також допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] Встановлення того факту, що [PERSON] був батьком заявника, необхідно йому для звернення до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, оскільки він, відповідно до ст. 1261 ЦК України, являються спадкоємцями першої черги за законом. У відповідності з ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник надав суду достатньо доказів, які підтверджують вимоги, заінтересована особа проти задоволення вимог заявника не заперечувала, що не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 06 червня 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 59. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені більше року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 06 червня 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 59 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені більше року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дититни. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за її відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бугар) [PERSON], про що зроблений актовий запис № 322 (а.с. 5). Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї просив проводити розгляд справи за його відсутністю. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала повністю та пояснила, що у зв'язку з погіршенням стосунків вона та позивач припинили шлюбні відносини і проживання однією сім'єю. Погоджується з обставинами, викладеними позивачем. Вважає, що сім'я існує формально, вони втратили порозуміння, тому збереження сімейних відносин є неможливим. Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне. Громадяни України [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 98. Подружжя від шлюбу дітей немає. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. У разі визнання відповідачем позову, як визначено в частині 4 статті 174 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить їх інтересам. За таких обставин заява позивача відповідає дійсній волі подружжя, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 06 грудня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Однією сім'єю проживали до лютого 2016 року. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаєморозуміння з дружиною. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачкою не можливе та суперечить його інтересам, позивач просить розірвати шлюб із [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність (а. с. 14). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна (а. с. 15). У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 06 грудня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис №156. Після укладення шлюбу відповідачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 4). Від подружнього життя [PERSON] і [PERSON] дітей не мають. Як вбачається з позовної заяви, сім'я фактично розпалася внаслідок відсутності взаєморозуміння між подружжям. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. У відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, на підставі заяви відповідачки, залишити останній прізвище, присвоєне при одруженні, [PERSON]. Позивач [PERSON] відмовився від стягнення з відповідачки [PERSON] судових витрат у виді сплаченого при зверненні з даним позовом до суду судового збору, про що подав відповідну письмову заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 05 листопада 1983 року у Нововолинському міському відділі ЗАГС Волинської області, актовий запис №488. Від спільного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON] Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved