Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

15.06.2020 року до Сквирського районного суду Київської області звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовом до Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на земельні ділянки. В обгрунтування своїх позовних вимог представник позивач вказав, що у 2008 році [PERSON] набув у власність нежитлову будівлю, літ «А/пд.» площею 46.4 кв. м., що розміщена за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: - Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 22 квітня 2008 року Виконавчим комітетом Малолисовецької сільської ради; - Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстраційний номер 23034857 ; - Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер витягу:198456306, сформованого 31.01.2020 року [PERSON] , державним реєстратором Сквирської міської ради, реєстраційний номер нерухомого об`єкта нерухомого майна 2020080732240; - Справою на нежитлову будівлю (підвал) [ADDRESS] , виготовленою Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації. Дана нежитлова будівля до набуття позивачем у власність відносилась до майна бувшого КСП «Малолисовецьке»,яке в свою чергу було розпайоване. Позивач скупив майнові сертифікати та зареєстрував за собою право власності, що підтверджується: -довідкою ПОСП «Малолисовецьке» від 20 грудня 2007 року про розмір часток чотирьох осіб у майні пайового фонду; -договорами купівлі-продажу майнового паю від 19 лютого 2008 року ,укладених [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] ; -накладною ПОСП «Малолисовецьке» від 12.12.2007 року про передачу погреба на МТП під майнові паї; -актом приймання-передачі майна, виділеного на майнові паї; Нежитлова будівля на час набуття позивачем у власність була розміщена на земельній ділянці колективної власності КСП «Малолисовецьке» с.Малі Лисовці Сквирського району Київської області, що підтверджується: -копією Державного акту на право колективної власності на землю Серії КВ , виданим Малолисовецькою сільської радою Сквирського району Київської області 2 листопада 1995 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №14 ; -довідкою №1300/176-19 від 11.11.2019 року виданої Відділом у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; -викопіюванням з проекту роздержавлення та формування земель колективної власності КСП «Малолисовенцьке» с.Малі Лисовці Сквирського району Київської області; -довідкою Малолисовецької сільської ради вих. №188 від 04.06. 2020 року; -технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності Малолисовецької сільської ради для іншого сільськогосподарського призначення (за заявою [PERSON] ) по [ADDRESS] в межах Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області виготовленої фізичною особою підприємцем, сертифікованим інженером -землевпорядником С.І.Шеремет. Відділом у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області 20.12.2019 року зареєстрована у Державному земельному кадастрі земельна ділянка площею 0.1379 га з місцем розташування: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для іншого сільськогосподарського призначення присвоєно кадастровий номер 322 408 4300:04:003:0031; форма власності вказана-комунальна, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру №НВ-3217687122019 сформованого 20.12.2019 року. Як власність Малолисовецької сільської ради земельна ділянка кадастровий номер якої 322 408 4300:04:003:0031 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстрована, що підтверджується Інформаційною довідкою № 1988 762 86 сформованою 04.02.2020 [PERSON] ,державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації. У 2010 році позивач набув у власність нежитлову будівлю, літ «Б» площею 901.20 кв.м., що розміщена за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: -Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 23 вересня 2009 року Виконавчим комітетом Малолисовецької сільської ради; -Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27418199 виданим Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 23.09.2010 року, реєстраційний номер об`єкта 31578502; -Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ,індексний номер витягу:198478367,сформований 31.01.2020 року [PERSON] , державним реєстратором Сквирської міської ради,реєстраційний номер нерухомого об`єкта нерухомого майна 2020216532240; -Справою на нежитлову будівлю літ`Б» по [ADDRESS] ,виготовленою Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації). Дана нежитлова будівля відносилась до майна бувшого КСП «Малолисовецьке»,яке в свою чергу було розпайоване. Позивач скупив майнові сертифікати і переоформив будівлю,як майно пайового фонду бувшого КСП «Малолисовнецьке», що підтверджується: - розписками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про отримання коштів в рахунок договорів купівлі-продажу часток у нежитловій будівлі-складу-ангару; -заявою [PERSON] до Виконкому Малолисовецької сільської ради. Нежитлова будівля на час набуття позивачем у власність була розміщена на земельній ділянці колективної власності КСП «Малолисовецьке» с.Малі Лисовці Сквирського району Київської області, що підтверджується: - копією Державного акту на право колективної власності на землю серії КВ , виданим Малолисовецькою сільської радою Сквирського району Київської області 2 листопада 1995 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №14 ; - довідкою Малолисовецької сільської ради вих.№188 від 04.06. 2020 року; - довідкою №1300/176-19 від 11.11.2019 року виданої Відділом у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; -викопіюванням з проекту роздержавлення та формування земель колективної власності КСП «Малолисовецьке» с.Малі Лисовці Сквирського району Київської області; -технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності Малолисовецької сільської ради для іншого сільськогосподарського призначення (за заявою [PERSON] ) по [ADDRESS] в межах Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області виготовленої фізичною особою підприємцем,сертифікованим інженером -землевпорядником С.І.Шеремет ). Відділом у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області 20.12.2019 року зареєстрована у Державному земельному кадастрі земельна ділянка площею 0.7226 га з місцем розташування: [ADDRESS] , з цільовим призначенням -для іншого сільськогосподарського призначення і присвоєно кадастровий номер 322 408 4300:04:003:0030; форма власності вказана-комунальна, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру №НВ-3217 686502019 сформованого 20.12.2019 року. Як власність Малолисовецької сільської ради земельна ділянка кадастровий номер якої 3224084300:04:003:0030 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстрована, що підтверджується Інформаційною довідкою №198875894 сформованою 04.02.2020 [PERSON] , державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації. Таким чином, наведеними вище документами підтверджується набуття позивачем прав на нерухоме майно: нежитлові будівлі бувшего КСП «Малолисовецьке» та прав на земельні ділянки двору бувшого КСП на яких розташована відповідна нерухомість. Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Позивач посилаючись на вищевикладене, просить суд: Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0.1379 га ,кадастровий номер 322 408 4300:04:003:0031 з місцем розташування: [ADDRESS] ,цільове призначення - землі для іншого сільськогосподарського призначення. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0.7226 га ,кадастровий номер 322 408 4300:04:003:0030 з місцем розташування: [ADDRESS] , цільове призначення - землі для іншого сільськогосподарського призначення. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надав заяву до суду, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, а також просить не проводити фіксацію судового засідання технічними засобами (а.с.152-153). Представник відповідача Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника сільської ради та без фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують ухвалити рішення по суті позовних вимог (а.с.154). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що в 2008 році [PERSON] набув у власність нежитлову будівлю,літ «А/пд.» площею 46.4 кв.м., що розміщена за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: - копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане 22 квітня 2008 року Виконавчим комітетом Малолисовецької сільської ради (а.с.15); - копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації реєстраційний номер 230 348 57, номер Витягу 186 154 16 (а.с.15-а); - копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності Індексний номер витягу:198 456 306, сформованого 31.01.2020 року [PERSON] , державним реєстратором Сквирської міської ради, реєстраційний номер нерухомого об`єкта нерухомого майна 202 008 073 2240 (а.с.16); - копією Справи на нежитлову будівлю (підвал) [ADDRESS] , виготовленою Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с.17-22). Дана нежитлова будівля до набуття позивачем у власність відносилась до майна бувшого КСП «Малолисовецьке», яке в свою чергу було розпайоване. Позивач скупив майнові сертифікати та зареєстрував за собою право власності, що підтверджується: -довідкою ПОСП «Малолисовецьке» від 20 грудня 2007 року про розмір часток чотирьох осіб у майні пайового фонду; -договорами купівлі-продажу майнового паю від 19 лютого 2008 року ,укладених [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] ; -накладною ПОСП «Малолисовецьке» від 12.12.2007 року про передачу погреба на МТП під майнові паї; -актом приймання-передачі майна,виділеного на майнові паї; Нежитлова будівля на час набуття позивачем у власність була розміщена на земельній ділянці колективної власності КСП «Малолисовецьке» с.Малі Лисовці Сквирського району Київської області, що підтверджується: -копією Державного акта на право колективної власності на землю серії КВ , виданим Малолисовецькою сільської радою Сквирського району Київської області 2 листопада 1995 року.Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №14 ; -довідкою №1300/176-19 від 11.11.2019 року виданої Відділом у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області); -викопіюванням з проекту роздержавлення та формування земель колективної власності КСП «Малолисовенцьке» с.Малі Лисовці Сквирського району Київської області; -довідкою Малолисовецької сільської ради вих.№188 від 04.06. 2020 року; -технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності Малолисовецької сільської ради для іншого сільськогосподарського призначення (за заявою [PERSON] ) по [ADDRESS] в межах Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області виготовленої фізичною особою підприємцем,сертифікованим інженером -землевпорядником С.І.Шеремет ). Відділом у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області 20.12.2019 року зареєстрована у Державному земельному кадастрі земельна ділянка площею 0.1379 га з місцем розташування: [ADDRESS] з цільовим призначенням - для іншого сільськогосподарського призначення присвоєно кадастровий номер 3224084300:04:003:0031; форма власності вказана-комунальна, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру №НВ-3217687122019 сформованого 20.12.2019 року. Як власність Малолисовецької сільської ради земельна ділянка кадастровий номер якої 3224084300:04:003:0031 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстрована, що підтверджується Інформаційною довідкою №198876286 сформованою 04.02.2020 [PERSON] ,державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації. У 2010 році позивач набув у власність нежитлову будівлю, літ «Б» площею 901.20 кв.м., що розміщена за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується: - копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане 23 вересня 2009 року Виконавчим комітетом Малолисовецької сільської ради (а.с.30); - копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №27418199 виданим Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації 23.09.2010 року,реєстраційний номер об`єкта 31578502 (а.с.30-а); - копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ,індексний номер витягу:198478367,сформований 31.01.2020 року [PERSON] , державним реєстратором Сквирської міської ради,реєстраційний номер нерухомого об`єкта нерухомого майна 2020216532240 (а.с.31); - копією Справи на нежитлову будівлю літ`Б» по [ADDRESS] ,виготовленою Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с.32-40). Дана нежитлова будівля відносилась до майна бувшого КСП «Малолисовецьке», яке в свою чергу було розпайоване. Позивач скупив майнові сертифікати і переоформив будівлю,як майно пайового фонду бувшого КСП «Малолисовнецьке», що підтверджується: - розписками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про отримання коштів в рахунок договорів купівлі-продажу часток у нежитловій будівлі-складу-ангару; -заявою [PERSON] до Виконкому Малолисовецької сільської ради. Нежитлова будівля на час набуття позивачем у власність була розміщена на земельній ділянці колективної власності КСП «Малолисовецьке» с.Малі Лисовці Сквирського району Київської області, що підтверджується: - копією Державного акта на право колективної власності на землю серії КВ , виданим Малолисовецькою сільської радою Сквирського району Київської області 2 листопада 1995 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №14 ; - довідкою Малолисовецької сільської ради вих.№188 від 04.06. 2020 року (а.с.132); - довідкою №1300/176-19 від 11.11.2019 року виданої Відділом у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області; -викопіюванням з проекту роздержавлення та формування земель колективної власності КСП «Малолисовецьке» с.Малі Лисовці Сквирського району Київської області; -технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності Малолисовецької сільської ради для іншого сільськогосподарського призначення (за заявою [PERSON] ) по [ADDRESS] в межах Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області виготовленої фізичною особою підприємцем,сертифікованим інженером -землевпорядником С.І.Шеремет ). Відділом у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області 20.12.2019 року зареєстрована у Державному земельному кадастрі земельна ділянка площею 0.7226 га з місцем розташування: [ADDRESS] ,їв з цільовим призначенням -для іншого сільськогосподарського призначення і присвоєно кадастровий номер 3224084300:04:003:0030; форма власності вказана-комунальна, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру №НВ-3217 686502019 сформованого 20.12.2019 року. Як власність Малолисовецької сільської ради земельна ділянка кадастровий номер якої 3224084300:04:003:0030 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстрована, що підтверджується Інформаційною довідкою №198875894 сформованою 04.02.2020 [PERSON] , державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації. У зв`язку з тим, що право на земельні ділянки у попереднього власника нерухомого майна - нежитлових будівель не припинилося, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Під час розгляду цивільної справи № 693/598/13-ц (постанова від 10.10.2018р) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду роз`яснив, що зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із вимогами ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] закону не суперечать, визнання відповідачем позову також не суперечить вимогам ст. 200,206 ЦПК України та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що права позивача на земельні ділянки підлягає захисту, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved