Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

16 листопада 2018 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому просила стягнути з Обласного музично-драматичного театру імені [PERSON] середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з 29 лютого 2012 року по дату прийняття рішення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 17 березня 2003 року вона працювала у Обласному музично-драматичному театрі імені [PERSON]. Наказом №38-к від 29 лютого 2012 року її було звільнено з посади керівника літературно-драматичної частини. У вказаний день роботодавець, у порушення вимог ст..47 КЗпП України, не видав їй належним чином заповнену трудову книжку. Внаслідок особистого неприязного ставлення до неї з боку тодішнього керівника театру отримати трудову книжку вона не могла, оскільки згідно розпорядження охороні було заборонено пропускати її та її сина на територію театру. Лише 21 серпня 2018 року, після зміни керівництва театру, вона змогла звернутися з відповідною вимогою та отримати трудову книжку. Оскільки саме з вини роботодавця з 29 лютого 2012 року вона не може отримати трудову книжку та офіційно працевлаштуватися, з цього дня вона перебуває у вимушеному прогулі, а днем її звільнення вважається день видачі трудової книжки. За весь цей період роботодавець зобовязаний виплатити їй середній заробіток. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 листопада 2018 року вказаний позов був прийнятий до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21 грудня 2018 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 05 лютого 2019 рік. 22 грудня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від Хмельницького обласного академічного музично-драматичного театру [PERSON] на поданий позов. В своєму відзиві відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначено, що дійсно [PERSON] з 18.03.2003 року працювала в Хмельницькому обласному академічному музично-драматичному театрі імені [PERSON] на посаді керівника літературно-драматичної частини. 29.02.2012 року вона була звільнена з займаної посади на підставі наказу директора театру №38-к. В цей день [PERSON] перебувала на роботі проте відмовилася від ознайомлення з наказом про її звільнення та від отримання належним чином заповненої трудової книжки. Вказаний факт був зафіксований у відповідних актах від 29.02.2012 та від 01.03.2012 року. 29.02.2012 року на адресу [PERSON] був направлений лист в якому зазначено на необхідності отримати трудову книжку. Пороте в подальшому позивач не зверталася до керівництва театру про видачу копії відповідного наказу чи про видачу трудової книжки, або про направлення її поштою. Лише 22 жовтня 2018 року [PERSON] усно звернулася до керівництва театру з відповідною заявою та в цей же день останній була видана трудова книжка. Вважає, що оскільки вини у затримці видачі трудової книги позивачу в діях театру не має, і така затримка виникла саме через дії позивача, вимоги останньої про стягнення середнього заробітку є безпідставними та задоволенню не підлягають. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги надали суду пояснення,що відповідають змісту позовних вимог. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що [PERSON] з 17 березня 2003 року працювала в обласному музично-драматичному театрі імені [PERSON] (нині Хмельницький обласний академічний музично-драматичний театр імені [PERSON]) на посаді керівника літературно-драматичної частини. 29 лютого 2012 року вона була звільнена з займаної посади на підставі наказу генерального директора театру №38-к на підставі п.6 ст.36 КЗпП України. 22 жовтня 2018 року [PERSON] отримала трудову книжку, про що свідчить її підпис у Книзі обліку руху трудових книжок. В своєму позові позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки видачі їй трудової книжки при звільненні. Надаючи правову оцінку заявленим вимогам та поданим запереченням суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 ст.47 КЗпП України (в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (29.02.2012 року)) власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно частин 1 та 5 ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника; порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Частиною 4 ст.235 КЗпП України визначено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Аналогічні приписи містяться і в нині діючій редакціях статтей 47, 235 КЗпП України. Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, міністерством юстиції України та Міністерством соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (абз. 1 ст.1.1). Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (абз. 5, 6 ст.4.1 Інструкції). Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника (ст..4.2 Інструкції). Отже, системний аналіз вказаних норм права свідчить, що обовязок виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у звязку з затримкою видачі звільненому працівнику трудової книжки настає лише у випадку коли така затримка сталася саме з вини власника або уповноваженого ним органу. Згідно наказу №38-к від 29.02.2012 року [PERSON] було звільнено з займаної посади на підставі п.6 ст.36 КЗпП України. Від ознайомлення з вказаним наказом та отримати трудову книжку [PERSON] відмовилася як в цей день, так і на наступний 01.03 2012 року, що підтверджено складеними актами від 29.02.2012 та від 01.03.2012 року. Також 29.02.2012 року адміністрацією театру на адресу [PERSON] було направлено письмове повідомлення, в якому останній повідомлено про її звільнення та запропоновано зявитися у відділ кадрів та бухгалтерію театру для отримання трудової книжки та проведення остаточного розрахунку. Вказане повідомлення позивач отримав 19.03.2012 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Разом з цим, після отримання вказаного повідомлення [PERSON] не зверталася до адміністрації театру з вимогою про видачу трудової книжки, чи про надіслання її поштою на визначену нею адресу. Жодних належних і допустимих доказів тому факту, що з часу звільнення позивач зверталася до адміністрації театру з вимогою видати їй трудову книжку та відповідно відмову театру у задоволенні такої вимоги останньою суду не надано та матеріали справи не містять. Посилання позивача, як на підставу неможливості отримати трудову книжку розпорядження адміністрації театру щодо заборони пропуску її на територію театру, суд не приймає до уваги, оскільки доказів таким обставинам позивачем не представлено. За таких обставин, враховуючи факт відмови позивача отримати трудову книжку в день її звільнення (29.02.2012 року), відсутності жодних звернень позивача з часу її звільнення до подачі позову (16.11.2018 року) щодо видачі їй трудової книжки, а також відсутності письмової згоди на пересилання останньої за допомогою поштового звязку, суд приходить до переконання, що затримка у видачі трудової книжки [PERSON] сталася не з вини відповідача, а отже підстави для задоволення поданого позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed