Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

15.05.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку тривалістю один місяць, починаючи з дня набрання чинності рішення суду для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], померлого, [INFO] року. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 18.05.2018 року провадження у справі відкрито. Представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності надала до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані із спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження виданим 09.06.1973 р. Качуровською сільрадою Котовського району Одеської області. На підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 25.08.1993 року виданим Управлінням Одеського морського торгівельного порту [PERSON] та членам його родини [PERSON] та [PERSON] в рівних частках за кожним належить квартира [ADDRESS], що також підтверджено витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 11.07.2012 року за №34789523. Зазначене також відображено у технічному паспорті на квартиру [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть видане 25.12.2005 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції в м.Одесі серії [NUMBER], актовий запис про смерть 11595. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому квартири [ADDRESS], що належала йому на праві власності. Спадкоємцями першої черги після смерті останнього є [PERSON] та [PERSON]. 06.07.2012 за вх. № 2167/02-14 до Третьої Одеської державної нотаріальної контори надійшла заява від громадянина [PERSON] про прийняття спадщини після смерті його сина [PERSON], померлого [INFO] року. 06.07.2012 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 741/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Відповідно до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно довідки № 1307 від 21.06.2012 виданої КП ЖКС «Вузівський» в квартирі під [ADDRESS], був зареєстрований тільки [PERSON] - померлий [INFO]. Оскільки спадкоємець [PERSON] не зареєстрований за однією адресою з померлим та був пропущений строк для прийняття спадщини, видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом та провести державну реєстрацію немає можливості, про що зазначено у постанові державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 31.03.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Однак суду надано довідку від 29.03.2018 року №548 видану КП «ЖКС «Вузівський», з якої вбачається, що у квартирі [ADDRESS] без реєстрації місця мешкання мешкав [PERSON]. Як вбачається з копії медичної документації, наданої позивачем, [PERSON] він є інвалідом першої групи за загальним захворюванням та потребує догляду, що підтверджено відповідною довідкою, а також з виписки з медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого [PERSON] від 27.04.2018 року, вбачається, що останній неодноразово, а саме у 1989 році, 2002 році, 2005 році та 2012 році переніс тяжке захворювання як ішемічний інсульт. Два рази на рік проходить стаціонарне лікування. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, спадкоємцем померлого [INFO] року [PERSON] є її позивач [PERSON] та матір померлого [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики у справах про спадкування, здійснене ВССУ, показало, що суди вирішують питання поважності причин пропуску вказаного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відсутність відомостей про смерть спадкодавця, що береться до уваги судом з урахуванням ступеня сімейно-родинної близькості спадкодавця та спадкоємців за законом і за заповітом, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Втім, не завжди суди першої інстанції враховують роз'яснення, які містяться у абзаці 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, згідно з якими поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, можна визнати поважними, оскільки позивач важко переніс смерть сина, тяжко хворіє. Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що позивач не відмовлявся від прийняття спадщини після смерті спадкодавця та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно у зв'язку з пропуском строку для подання зазначеної заяви та відсутністю реєстрації місця мешкання разом зі спадкодавцем. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк тривалістю один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця [PERSON], оскільки він пропустив вказаний строк з поважної причини. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved