Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

16.07.2015 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.08.2000 року належить житловий будинок № 7-А по вулиці Корсунського в місті Артемівську Донецької області. В цьому будинку зі згоди позивача також були зареєстровані її колишня невістка [PERSON], а також онуки [PERSON] та [PERSON]. Однак відповідачі за вказаною адресою не проживають вже багато років, оскільки після розірвання шлюбу з її сином, вони виїхали у інший населений пункт. На даний час місце передування відповідачів невідоме, оскільки вони проживали в м. Донецьку, а потім виїхали до Російської Федерації. Особистих речей відповідачів у спірній квартирі немає, знятися з реєстраційного обліку в добровільному порядку у них немає можливості через неможливість повернутися на територію України, та відсутність такого бажання. Крім того, факт реєстрації відповідачів у вищезазначеній квартирі перешкоджає та не дає можливості позивачу оформити житлову субсидію. Тому, посилаючись на все вищевказане, позивач просила винести рішення, яким визнати відповідачів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, м.Артемівськ, вул. Корсунського, буд.7-А. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити на підставах, викладених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечували, про що надали суду заяву. \~\~\~\~\~\~ Відповідачі у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення\~\~про причину неявки\~\~до суду не надійшло. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідачів не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає\~ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до\~ст. 224-228 ЦПК України. \~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач, [PERSON], є власником жилої квартири за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Корсунського, буд. 7-А, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.08.2000 року, виданого Першою Артемівською державною нотаріальною конторою (арк.с.4). Відповідно до акту від 13.07.2015 року, який був складений суспільним квартальним комітетом № 25, згідно показів сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно не проживають вже 5 років за адресою: м. Артемівськ, вул. Корсунського, 7-А (арк.с.5). Свідок, [PERSON] у судовому засіданні 01.10.2015 року пояснив, що живе по сусідству з позивачем, в будинку № 5-а по вул. Корсунського з 1989 року. Знає, що колишня дружина сина позивача з дітьми виїхала вже більше 5 років тому і ніколи не приїжджала, тому що з сином позивача розійшлася. Свідок, [PERSON] у судовому засіданні 01.10.2015 року пояснила, що є квартальною, підписувала акт про те, що відповідачі не проживають [INFO]. В цьому будинку проживає [PERSON] та її син. Син вживає алкогольні напої, тому [PERSON] з ним мабуть і розійшлася, більше 5 років тому забрала дітей і поїхала. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України передбачається право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем реєстрації, за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Корсунська, буд. 7-А, більш ніж один рік, особистих речей відповідача у житловому приміщенні не має. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved