Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

15.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] року в м. Первомайськ, Миколаївської області помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося з житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7936 га, кадастровий номер [NUMBER] га, кадастровий номер [NUMBER], та 0,0310 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані в межах території Кам'яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. У встановленому законодавством порядку Позивачка прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області. Також, заяву про прийняття спадщини за законом подав батько спадкодавця, [PERSON]. Оскільки право власності на спадковий житловий будинок посвідчувалося біржовою угодою, право власності у порядку спадкування на нього Позивачка та [PERSON] оформили за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, про що свідчить копія рішення. [INFO] року свекор позивачки [PERSON] помер, та спадщину після його смерті прийняла його донька, [PERSON], яка не бажає оформлювати спадщину, що залишилася після смерті її рідного брата [PERSON] та не заперечує щоб її отримала позивачка, а тому виступає відповідачем у справі. Так, для оформлення спадщини Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину за законам на земельні ділянки, проте, їй було відмовлено, про що нотаріусом була видана постанова від 24.04.2018 року про відмову вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на них. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчинені нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право і спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв'язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз'яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Кам'яномостівської сільської рад Первомайського району Миколаївської області, дійсно належали [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.09.2004 року, про що свідчать, копія вказаного державного акту та Витяги з ДЗК про земельну ділянку, що додаються. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органам земельних ресурсів припинені. А органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо, а отже і врегулювати спір в досудовому порядку неможливо. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. З підстав, зазначених вище, Позивачка не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування з законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в м Первомайськ, Миколаївської області. Представник позивача в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року в м. Первомайськ, Миколаївської області (свідоцтво про смерть від 18.04.2016 року серія [NUMBER]), так як сестра спадкодавця [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті брата. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7936 га, кадастровий номер [NUMBER] га, кадастровий номер [NUMBER], та 0,0310 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташовані в межах території Кам'яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. У встановленому законодавством порядку Позивачка прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області. Згідно запитів здійснених до нотаріальних контор, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось. Належність спадкового майна спадкодавцю підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 02.09.2004 року та Витягами з ДЗК про земельну ділянку, які видані на ім'я [PERSON]. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов'язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved