Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

16 серпня 2016 року Приватне акціонерне товариство «AICE Україна» звернулося до Михайлівського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу (а.с. 3-5). Ухвалою суду від 28 листопада 2016 року для участі у справі в якості відповідача було залучено [PERSON] (а.с. 105). Ухвалою суду від 23 січня 2017 року провадження у справі, в частині позовних вимог до [PERSON], було закрито. В позові зазначено, що 12 грудня 2008 року між ЗАТ «AICE Україна» та [PERSON] було укладено угоду № 213540 про надання послуг спрямованих на придбання автомобіля Chery AMULET, вартість якого складала 49698 грн., [PERSON] зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків. 10 лютого 2009 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» і [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останні зобов'язалися відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобов'язань за угодою. В березні 2009 року відповідач [PERSON] отримав автомобіль Chery AMULET, кузов № [NUMBER], 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Відповідач, протягом січня 2009 - червня 2013 року сплачував щомісячні внески. Починаючи з липня 2013 року, [PERSON] припинив сплачувати щомісячні внески, передбачені умовами Угоди. Внаслідок невиконання відповідачем своїх обов'язків по угоді, виникла заборгованість в сумі 52004,67 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідача [PERSON], як з основного божника та з [PERSON] і [PERSON] як з поручителів. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, заперечують проти задоволення позову. Крім того, відповідач [PERSON] надала суду письмові заперечення, у відповідності до яких з позовними вимогами позивача не згодна та просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись при цьому на ст. 559 ЦПК України, у відповідності до якої порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника (а.с. 44-46). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням неявки учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріли справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2008 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та [PERSON] було укладено Угоду №213540 про надання послуг спрямованих на придбання автомобіля марки Chery AMULET та підписано додатки № 1 та 2 до неї, які є невід'ємними частинами угоди. Дана угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «Автоплан». Вказана система відома під назвою «придбання в групах» в багатьох країнах світу, зокрема в Аргентині, Португалії, Польщі та інших. Дана система продажу полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості - наприклад автомобіль - і які стають учасниками системи. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років. При виконанні умов угод, укладених з учасниками в рамках системи Автоплан, Позивач надає учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи Автоплан. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів, а також інших послуг, передбачених угодою, які гарантують придбання автомобіля кожним Учасником системи Автоплан. На Асигнаційному акті від 27 січня 2009 року [PERSON] було надано право на отримання автомобіля марки Chery AMULET. У березні 2009 року [PERSON] отримав автомобіль Chery AMULET, кузов [NUMBER] 5, 2008 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. [PERSON] в свою чергу, зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% Ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 (ста) щомісячних Повних внесків (розділ II ст. 5 Угоди). Відповідач [PERSON] протягом січня 2009 - червня 2013 року сплачував щомісячні внески. Починаючи з липня 2013 року [PERSON] припинив сплачувати щомісячні внески, передбачені умовами Угоди. Внаслідок невиконання відповідачем своїх обов'язків по угоді, виникла заборгованість в сумі 52004,67 грн. За період з січня 2009 по червень 2013 року (включно), на виконання умов угоди, [PERSON] було сплачено 54,2328% від ціни автомобіля та 54 із 100-та щомісячних внесків в оплату послуг позивача. Відповідно до термінології, викладеної у додатку № 2 до угоди: «Повний внесок - щомісячний платіж, який складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату Страхового внеску, і підлягає сплаті учасником системи в порядку і терміни, визначені цими правилами. Чистий внесок може бути цілим та половинним». «Цілий чистий внесок - це частина повного внеску, який АІСЕ використовує для оплати Автомобіля та формування Фонду для повернення коштів і розмір якого розраховується шляхом ділення Поточної ціни автомобіля на кількість внесків, зазначену у Графіку внесків». «Ціна послуг - плата за послуги АІСЕ з організації функціонування АВТОПЛАНУ. Фірма надає можливість учаснику сплачувати ціну послуг рівними частинами разом з цілим чистим внеском або половинним чистим внеском у вигляді внесків в оплату послуг, розмір кожного з яких складає зазначений у додатку №1 відсоток поточної ціни автомобіля». «Поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором щомісяця та є основою для розрахунку розміру цілого чистого внеску, ціни послуги, страхового платежу та інших платежів, передбачених цими правилами». Розмір боргу [PERSON] за угодою складає: в оплату щомісячних чистих внесків - 45,7672% (100% - 54,2328% = 45,7672%) від ціни автомобіля, актуальної в червні 2013 року. В оплату чистих внесків (оплата вартості автомобіля) - 46,внесків із 100-та (54 -100 = 46 внесків). Поточна ціна автомобіля Chery AMULET, станом на липень 2013 року (місяць з якого припинено сплату щомісячних внесків), становила 79900,00 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] за угодою, складає: щомісячного чистого внеску: 79900,00 грн. х 45,7672% = 36567,99 грн. Щомісячні внески в оплату послуг: (79900,00 грн. х 0,35% + 20%ПДВ) х 46 внесків = 15436,68 грн., а всього: 36567,99 грн. + 15436,68 грн. = 52004,67 грн. Відповідно до пп.12.2.8 п.12.2 ст. 12 Додатку 2 до Угоди, [PERSON] були надані гарантії повного виконання зобов'язання за угодою, а саме надано позивачу, в якості забезпечення виконання зобов'язань, гарантії поручителів [PERSON] та [PERSON] щодо солідарної відповідальності за зобов'язаннями [PERSON] за угодою. 10 лютого 2009 року між позивачем, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати перед кредитором (Позивачем) в повному обсязі за виконання боржником [PERSON] зобов'язань у за Угодою. У відповідності до свідоцтва про смерть від 13 червня 2013 року серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області відповідач [PERSON] помер. Як вбачається з копії спадкової справи № 66/2013 заведеною Михайлівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 03 серпня 2013 року з заявою про прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] звернулась його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] Згідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно матеріалів справи Приватне акціонерне товариство «AICE Україна» дізналося про смерть відповідача [PERSON] 11 липня 2013 року, що підтверджується вимогою кредитора в спадковій справі № 66/2013 заведеною Михайлівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 03 серпня 2013 року (а.с. 58-59). Позивач, якому було достовірно відомо про смерть відповідача [PERSON] не звернувся вчасно до його спадкоємців з вимогою про стягнення боргу в межах шестимісячного строку. Тобто, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач звертався безпосередньо до спадкоємців боржника із вимогою про погашення суми боргу, а останні, у свою чергу, відмовилися погасити суму боргу в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Крім того, позовні вимоги заявлені у вигляді стягнення боргу, а не у вигляді звернення стягнення на спадкове майно у межах його вартості. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Проте, тільки 28 листопада 2016 року, під час перебування в провадженні суду вказаної цивільної справи, в якості відповідача по справі, за клопотанням позивача, ухвалою суду була залучена дружина [PERSON] - [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що позивач відповідно до вимог ч. 2 ст.1281 ЦК України, після того як дізнався про відкриття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] не пред'явив вимоги до спадкоємців щодо задоволення кредиторських вимог в порядку, передбаченому ст. 1281 та ст.1282 ЦК України. Позивач як кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у шестимісячний строк, встановлений ч.2 статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідач [PERSON] помер [INFO], його зобов'язання припинились внаслідок його смерті, проте протягом шестимісячного строку позивач не звернуся з вимогою до його спадкоємців, внаслідок чого, за правилами ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються. Враховуючи те, що позивач пропустив передбачені ст. 1281 ЦК України строки пред'явлення вимоги до [PERSON] за угодою про стягнення боргу з спадкодавця [PERSON], він втратив право на задоволення своїх вимог кредитора в порядку ст. 1282 ЦК України. Отже, позов в частині позовних вимог до [PERSON] задоволенню не підлягає. Стосовно позовних вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON] суд звертає увагу на таке: Відповідно до ст. 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. У відповідності до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. З вимог ст. 555 ЦК України, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг. Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. У відповідності до ст. 1282 ЦК, якщо боржник помер, то спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. За наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (якщо таке зазначено в договорі поруки). Отже, з вказаного убачається, що у разі смерті боржника за основним зобов'язанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобов'язанням. Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобов'язання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обов'язку є неправомірним. Крім того, як вбачається з вимог ч. 3 ст. 559 ЦК України, якщо в договорі поруки є умова про згоду поручителя відповідати за нового боржника, то поручитель є відповідальним за виконання зобов'язання спадкоємцями. Так, зокрема, ухвалою Верховного Суду України від 14 жовтня 2009 року залишено без змін рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 1 жовтня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 23 січня 2008 року, постановлені у справі за позовом ЗАТ «КБ «ПриватБанк» до І., поручителя за боржника Ч., померлого 15 березня 2004 року третя особа -ПП «Ві-транс-юг», про стягнення заборгованості за договором кредиту та розірвання договорів, якими в позові відмовлено. Верховний Суд України зазначив, що встановивши факти, що боржник Ч. помер, та рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2005 року стягнуто на користь ЗАТ «КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість за двома договорами шляхом звернення стягнення на майно відповідно до договорів застави майна, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що договір поруки припинив свою дію. Відповідно до ст. 608 ЦК зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою, а згідно зі ст. 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Згідно з ЦК України (стст.513, 520, 521) заміна боржника у зобов'язанні відбувається шляхом укладення правочину про заміну боржника, причому у тій самій формі, в якій було укладено правочин, на підставі якого виникло зобов'язання. Однак заміна боржника може здійснюватись і з інших підстав, зокрема при спадкуванні. Так, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобов'язанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (ст.ст.1216, 1218 ЦК). Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням (про що зазначається в ухвалі ВС від 06.07.2011 у справі №6-25785св09). При цьому згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття ними спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідальність поручителя, який поручився за нового боржника - спадкоємця, також має обмежуватися вартістю майна, одержаного у спадщину, а не усією сумою боргу у випадку, якщо борг перевищує спадкову масу. Отже, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за таких умов: наявності у боржника правонаступника - спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмово згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки. Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що за вказаними нормами Закону, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, обумовлене, зокрема, в договорі поруки. Поручитель є відповідальним перед кредитором за особу, на яку переведено борг, якщо це передбачено у договорі поруки. Поручитель може поручитися перед кредитором за нового боржника і шляхом укладення змін до договору поруки чи шляхом укладення нового договору поруки. Крім того, згідно п. 4.2 ст. 4 договору поруки від 9 лютого 2009 року, зобов'язання за цим договором припиняються також, коли Боржник повністю вибуває з передбачених Угодою зобов'язань внаслідок заміни його іншою особою (заміни сторони в договорі), якщо Співпоручитель не виявить бажання відповідати за нового боржника. З наданих доказів та матеріалів цивільної справи суд не вбачає відомостей про те, що поручителі, відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] виявили бажання відповідати за нового боржника по кредитним зобов'язанням і те, що до нового боржника, позивач вчасно пред'явив вимогу, а тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed