Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

15.04.2015 року ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію [PERSON] (надалі-Позивач), звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі-Відповідач), посилаючись на те, що 17.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк Український фінансовий світ» та громадянином України [PERSON] був укладений договір № 042/03О-О про надання споживчого кредиту на умовах овердрафту по картковому рахунку (надалі - Кредитний договір). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, Банк надав Позичальнику споживчий кредит на умовах овердрафту по картковому рахунку Позичальника № 26252001600548.980 (надалі - Рахунок), відкритому в Банку на підставі Кредитного договору. Підпунктами 2.2.1. - 2.2.5. пункту 2.2. Кредитного договору, сторони Кредитного договору визначили основні умови овердрафту: 1) ліміт овердрафту - 1800,00 грн.; строк дії ліміту овердрафту - до 13.06.2014 року (п.п.2.2.1.); 2. строк користування кредитними коштами в межах встановленого строку дії ліміту овердрафту (строк, упродовж якого Позичальник зобов'язаний забезпечити повне погашення заборгованості) - не може перевищувати 60 днів з моменту списання коштів з рахунку клієнта (виникнення дебетового сальдо по картковому рахунку). Після повного погашення заборгованості згідно цього абзацу, строк користування кредитними коштами в межах встановленого строку дії ліміту овердрафту поновлюється на аналогічний термін (п.п.2.2.2.); 3. плата за користування овердрафтом - 0,2 % за день користування від суми фактичної заборгованості (п.2.2.3.); 4. річна відсоткова ставка за користування овердрафтом в період дії ліміту овердрафту розраховується, як відсоткова ставка вказана у п. 2.2.3. помножена на кількість календарних днів у році (п.п.2.2.4.); 5. відсоткова ставка за користування овердрафтом при перевищенні встановленого строку користування кредитними коштами (безпідставне користування овердрафтом) дорівнює річній ставці, зазначеній у п. 2.2.4. (2.2.5.). За умовами п. 2.3. Кредитного договору, овердрафт надається шляхом здійснення платежів в безготівковій формі або видачі готівки за допомогою банківської платіжної картки готівкових коштів з карткового Рахунку Позичальника на суму, що перевищує залишок на такому рахунку, в межах встановлено ліміту овердрафту, при цьому на картковому рахунку Позичальника утворюється дебетове сальдо. Сума встановленого ліміту овердрафту і розмір (сума) заборгованості Позичальника за овердрафтом (сума заборгованості позичена із знаком «-») відображається на чекові або екрані банкомата при виконанні операцій в банкоматах Банка. Пунктом 2.4. Кредитного договору передбачено, що датою надання овердрафту вважається день списання з рахунку суми понад залишок грошових коштів на цьому рахунку. Розмір заборгованості Позичальника перед Банком за овердрафтом вважається розміром зазначених операцій (основного боргу). Згідно з п. 3.3.1. Кредитного договору, Банк зобов'язався здійснити видачу кредиту відповідно до п. 2.3. Кредитного договору на цілі передбачені цим договором, а відповідно до п. 3.4.1. Кредитного договору, Позичальник взяв на себе зобов'язання вчасно погашати заборгованість за овердрафтом, сплачувати відсотки з його користування у терміни, встановлені Кредитним договором (п. 3.4.3.). Позивач свої зобов'язання за договором виконав та надав Відповідачу споживчий кредит на умовах овердрафту - ліміт овердрафту 1800,00 грн. Проте, Відповідач порушив умови Кредитного договору у частині повернення овердрафту та сплати відсотків. У зв'язку з цим, у Відповідача виникла заборгованість по Кредитному договору, за період з 07.07.2014 року по 12.11.2014 року і яка згідно із розрахунком загальної заборгованості за Кредитним договором (у додатках), станом на 13.11.2014 року, складає 2214,50 грн., у тому числі: · сума поточної заборгованості за кредитом - 1773,35 грн.; · сума заборгованості за нарахованими процентами - 441,15 грн.; Позивач посилається на ч. 1 ст. 1054 ЦК України, відповідно до якої за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як випливає із положень правових нормам викладених у ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У ст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) Отже, беручи до уваги положення зазначених правових норм та вищевикладені обставини справи, вбачається що Відповідач порушив зобов'язання - умови Кредитного договору, щодо вчасного повернення кредитних коштів, сплати відсотки за користування кредитними коштами та комісії за супровід кредитної справи Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Умовами п. 3.1.3. Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення овердрафту і сплати відсотків, у разі несплати Позичальником будь-якої суми, яка підлягає сплаті на користь Банку відповідно до цього Договору, в передбачений ними термін. Також позивач зазначає, що 15.08.2014 року Фондом на своєму офіційному веб-сайті оприлюднено оголошення про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 року № 491 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ ФІНАНСОВИЙ СВІТ» (далі - ПАТ «КБ «УФС») до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 року №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «УФС», згідно з яким з 15.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «УФС», код ЄДРПОУ 26444836, МФО 377777, місцезнаходження: 83050, м. Донецьк, проспект Миру, 56. На підстави постанови Правління Національного банку України від 10.11.2014 року № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.11.2014 року № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «УФС» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «УФС» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 1 рік, з 13.11.2014 року по 12.11.2015 року включно. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Відповідності до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує повноваження органів управління банку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. -2- Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Представник позивача надав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № 042/030-О від 17.07.2013 року Відповідач отримав споживчий кредит у національній валюті на умовах овердрафту по картковому рахунку з лімітом овердрафту 1800,00 грн., зі строком дії овердрафту до 16.07.2014 року та зобовязався повернути наданий кредит разом із відсотками у повному обсязі у визначений строк (а.с.3-5). Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу споживчий кредит на умовах овердрафту - ліміт овердрафту 1800,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку клієнта № 010368-2013/0716 за період з 01.04.2013 року по 16.07.2013 року (а.с.6). Проте, Відповідач у порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 13.11.2014 року має заборгованість у розмірі 2214,50 грн., у тому числі: сума поточної заборгованості за кредитом - 1773,35 грн.; сума заборгованості за нарахованими процентами - 441,15 грн., що підтверджується розрахунком загальної заборгованості (а.с.7). Часткове погашення відповідачем заборгованості за вищезазначеним кредитним договором підтверджується виписками по особовому рахунку №26252001600548.980 з 17.07.2013 року по 18.05.2015 року (а.с.30-50). Інформація про видачу та погашення кредиту відображається у Руху грошових коштів за договором овердрафту №042/030-0 від 17.07.2013 року (а.с.51-56). Стаття 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі ст. 527 цього кодексу слідує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частина 2 наголошує, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує на те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач у порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Таким чином, належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи, обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених підстав з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 2214,50 грн. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved