Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

16 серпня 2018 року позивач в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до пункту 1.1.4 Договору № 1993133, укладеного між сторонами 30 травня 2014 року, позивачем відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 5400 гривень зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Пунктом 4.4 договору передбачено, що відповідач зобовязаний щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 10 квітня 2018 року має заборгованість у сумі 12402,35 гривень, яка складається з наступного: 5398 гривень заборгованість за тілом кредиту; 4676,20 гривень заборгованість по процентам, 1929,42 гривень інфляційне збільшення заборгованості, 398,73 гривень три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитом та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 гривень. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 16 годину 30 хвилин 02 жовтня 2018 року. Судове засідання, призначене на 16 годину 30 хвилин 02 жовтня 2018 року, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2018 року відкладене на 17 жовтня 2018 року на 08 годину 10 хвилин у зв'язку з неявкою відповідача. До судового засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, надав суду заяву про розгляд справи за вказаною позовною заявою без присутності представника позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: у відповідності до пункту 19 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Тому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У звязку з неявкою сторін та у відповідності до\~частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до Договору № 1993133 від 30 травня 2014 року позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № 26253502516117 в гривні України на умовах тарифного пакету «Зарплатний» з процентною ставкою на залишок коштів 0,0 процентів річних (а.с. 22). Згідно додаткового договору № 1 від 09 липня 2014 року банком встановлено відповідачу кредит у сумі 5400 гривень строком дії на відповідний період дії платіжної картки з процентною фіксованою ставкою за кредитом в розмірі 24% річних, яка сплачується щомісячно, а також процентної ставки за несанкціонованим овердрафтом в розмірі 35% річних. Відповідно до п. 4.4 Договору, відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором (а.с. 20). Банк зі свого боку виконав свої зобовязання та надавав відповідачу грошові кошти у розмірі 5400 гривень, проте остання\~свої зобовязання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом не виконала, у звязку з чим станом на 10 квітня 2018 року має заборгованість у сумі 12402,35 гривень, яка складається з наступного: 5398 гривень заборгованість за тілом кредиту; 4676,20 гривень заборгованість по процентам, 1929,42 гривень інфляційне збільшення заборгованості, 398,73 гривень три проценти річних від суми заборгованості (а.с. 6), що також підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 10-19). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобовязаний виконати своє зобовязання, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зважаючи на те, що позивач свої обовязки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобовязання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, у звязку з чим суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості, за яким станом на 10 квітня 2018 року відповідач має заборгованість у сумі 12402,35 гривень, яка складається з наступного: 5398 гривень заборгованість за тілом кредиту; 4676,20 гривень заборгованість по процентам, 1929,42 гривень інфляційне збільшення заборгованості, 398,73 гривень три проценти річних від суми заборгованості. Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором № 1993133 від 30 травня 2014 року (та додатковою угодою до нього), внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що підтверджується представленими суду письмовими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1762 гривень.

Outcome: approved