Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

16 березня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі. Він зазначав, що йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] від 13 червня 2012 року належить земельна ділянка площею 3,7020га, яка розташована на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. У 2012 році він уклав з відповідачем договір оренди зазначеної ділянки, пунктом 9 якого передбачено, що розмір орендної плати щорічно складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки земельної ділянки, з виплатою орендної плати до 31 грудня щороку. У 2014 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,249 відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 р. та коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки ріллі згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 №1185-1,756, становила 193797грн.78коп. Отже розмір орендної плати за умови договору оренди землі в 2014 році склав 5813гр.93коп. Договір пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку 28 листопада 2012 року. Однак, відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасного розрахунку за користування земельною ділянкою у 2014 році, не виконавши вимоги п.11 договору оренди, за яким орендна плата вноситься у строк з 01.01 по 31.12 кожного року, заборгованість по орендній платі на час звернення з позовом до суду становить 5813грн.93коп. На неодноразові звернення до відповідача щодо орендної плати останній не реагував, умови договору оренди не виконує. У зв'язку з цим просив розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений з відповідачем, та стягнути з останнього на його користь заборгованість по орендній платі в розмірі 5813грн.93коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 32грн.49коп. Також просив зобов'язати відповідача передати йому земельну ділянку загальною площею 3,7020га, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, кадастровий [NUMBER], в стані, придатному для цільового використання. В судовому засіданні позивач [PERSON] відмовився від позовних вимог в частині стягнення 3% річних від простроченої суми в розмірі 32грн.49коп. і ухвалою суду провадження у справі в цій частині було закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову. В решті позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. У запереченнях проти позову позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що позивачем невірно застосований коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі 1,249, який на 1 січня 2014 року фактично складає 1,0. У зв'язку з цим орендна плата за 2014 рік складає 2559грн.68коп. З урахуванням того, що за попередній період та за січень 2014 року позивачу сплачена орендна плата в розмірі 1596грн.97коп., заборгованість по цій платі на час розгляду справи судом складає 2346грн.37коп. Заслухавши позивача, дослідивши подані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. За змістом положень ст.32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 141 ЗК України визначені підстави для припинення права користування земельною ділянкою, однією ї яких є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що у 2012 році між сторонами було укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач, як орендодавець, передав в користування на 12 років відповідачу для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 3,7020га, що належить йому на підставі державного акту про право власності на землю [NUMBER] від 13 червня 2012 року (а.с.8), за умовами якого орендар відповідно до п.9 зазначеного договору взяв на себе обов'язок виплачувати орендну плату орендодавцю за користування землею в розмірі 3% нормативної грошової оцінки. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції з виплатою орендної плати з 01.01 по 31.12 кожного року. Договір пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку 28 листопада 2012 року у відділі Держкомзему Костянтинівського району за №142240004003538. Згідно п.п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки, а у п.п.289.2. ст.289 цього Кодексу зазначено, що центральній орган виконавчої влади, який реалізує державну політику в сфері земельних відносин, по індексу споживчих цін за попередній рік щорічно розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки землі, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки землі застосовується кумулятивно у залежності від дати проведення нормативної грошової оцінки землі. Таким чином, при розрахунку орендної плати за використання земельної ділянки позивача за 2014 рік необхідно брати за основу грошову оцінку землі із застосуванням коефіцієнту, який діяв на 1 січня 2014 року, тобто коефіцієнт 1,0, і орендна плата за 2014 рік складає 2559грн.68коп. Згідно відомості про виплату грошей №46 позивач 12 травня 2014 року отримав грошові кошти у сумі 1596грн.97коп., а саме залишок по орендній платі за 8 місяців 2013 року в розмірі 1415грн.66коп. та орендну плату за січень 2014 року в сумі 213грн.31коп. (а.с.23-24), тому на час розгляду справи судом заборгованість по орендній платі за 11 місяців 2014 року складає 2346грн.37коп. (2559,68грн. - 213,31грн.) Що стосується вимог позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки на підставі систематичного невиконання відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати, встановленої договором, то ці вимоги підлягають задоволенню. За умовами договору, укладеному між сторонами, підставою для його розірвання є невиконання однією із сторін зобов'язань, передбачених договором. Аналізуючи відповідні положення ст.24,25,32 Закону «України «Про оренду землі», та ст.141 ЗК України суд виходить із того, що договір оренди землі може бути припинений шляхом розірвання в судовому порядку при систематичній несплаті орендної плати. Із матеріалів справи вбачається, і це не оспорюється представником відповідача у запереченнях проти позову, що орендна плата систематично позивачу не сплачувалась, заборгованість по орендній платі, як вказано вище, складає 2346грн.37коп., тому, слід припинити укладений між сторонами договір оренди землі від 2012 року шляхом його розірвання. Розірвавши договір оренди землі, слід зобов'язати Дочірнє підприємство «Агрофірма «Шахтар» ОП «Шахта ім. О.Ф. Засядька» передати позивачу земельну ділянку загальною площею 3,7020 га, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, кадастровий [NUMBER], в стані, придатному для цільового використання. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне згідно з вимогами ст.88 ЦПК України присудити позивачу з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243грн.60коп.

Outcome: partial