Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

15 лютого 2010 року представник позивача в його інтересах звернулася до суду з позовом до Вознесенського міжрайонного управління водного господарства (далі - Вознесенське МУВГ), в якому зазначала наступне. 24 червня 2009 року в м. Первомайську на перехресті вулиць Турунова та Перовської відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля [NUMBER], який належав [PERSON], та яким керував [PERSON], та автомобіля марки «ИЖ 271790», р.н. ВЕ 07-45АІ, під керуванням [PERSON], який належав Вознесенському МУВГ. Останній водій перебував у трудових відносинах з відповідачем. В наслідок ДТП автомобілю позивача, було завдано технічних пошкоджень. Постановою Первомайського міськрайонного суду від 6 липня 2009 року було встановлено вину [PERSON] у вчиненні ДТП. На підставі договору страхування, укладеного між Вознесенським МУВГ відповідачем та акціонерною страховою компанією (далі АСК) «Вексель», остання сплатила на користь позивача відшкодування спричиненої матеріальної шкоди (за відрахуванням франшизи) в сумі 10155 грн. Посилаючись на те, що дійсна матеріальна шкода, спричинена ДТП, склала 15849 грн. 44 коп. (6165 грн. вартість замінних деталей, 9310 грн. - вартість робіт, 74 грн. 44 коп. - поштово-телеграфні витрати, 300 грн. - вартість автотоварознавчого дослідження), просила стягнути з Вознесенського МУВГ на користь позивача різницю між сплаченим страховою компанією відшкодуванням та дійсним матеріальним збитком, що склала 5694 грн.44 коп. Також просила стягнути з відповідача спричинену позивачу моральну шкоду, яку він отримав через душевні страждання, спричинені пошкодженням майна та тривалим його відновленням, в розмірі 1500 грн. Під час розгляду справи до участі в ній було залучено в якості співвідповідача АСК «Вексель». В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити повністю. Позивач в судове засідання не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином через свого представника. Представник відповідача - Вознесенського МУВГ до судового засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову заперечувала повністю. Третя особа в судовому засіданні заперечував проти позову з підстави його необґрунтованості та безпідставності, посилаючись на те, що страховою компанією було повністю відшкодовано вартість спричиненої шкоди, розмір якої було визначено експертом за присутності представника позивача. Представник відповідача - АСК «Вексель», в судове засідання не зявився, про його час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки не відомі. Суд вбачає можливим здійснити судовий розгляд справи за відсутності позивача та представників відповідачів, оскільки матеріалів справи достатньо для її вирішення по суті, а інші учасники розгляду не заперечують проти цього. Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників розгляду, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 12 січня 2009 року між Вознесенським МУВГ та АСК «Вексель» був укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності належного першому транспортного засобу - автомобіля [NUMBER] (далі застрахований автомобіль). 24 червня 2009 року в м. Первомайську на перехресті вулиць Турунова та Перовської відбулася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], який належав [PERSON], та яким керував [PERSON], та застрахованого автомобіля під керуванням працівника Вознесенського МУВГ [PERSON] Постановою Первомайського міськрайонного суду від 6 липня 2009 року було встановлено вину [PERSON] у вчиненні ДТП і його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В подальшому, 14 липня 2009 року було складено висновок № 4735 експертного автотоварознавчого дослідження, згідно з яким вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача склала 10820 грн.24 коп. 4 вересня 2009 року АСК «Вексель» було перераховано позивачу страхове відшкодування згідно з договором страхування в сумі 10155 грн. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказують на те, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована винною особою в повному обсязі. Відповідно до ч. 18 ст. 9 Закону «Про страхування» від 07 березня 1996 року франшиза, визначена в договорі страхування, страховиком не відшкодовується та повністю покладається на страхувальника. Також, згідно з абз. 2 п. 12.1. ст. 12, п. 37.5 ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування. Тому АСК «Вексель» було правомірно переховано позивачу страхове відшкодування в межах страхового ліміту та за відрахуванням франшизи, але не в повному обємі. Розмір несплаченого відшкодування склав 155 грн. 24 коп. (10820 грн. 24 коп. - 510 грн. франшизи - 10155 грн. фактично сплаченого відшкодування), який підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача. Враховуючи положення ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки страхова виплата здійснена страховою компанією не відшкодувала позивачу понесені реальні витрати на відновлювальний ремонт автомобіля, і невідшкодована матеріальна шкода становить 5539 грн. 20 коп, тому відповідно до ст.ст. 1166 і 1194 ЦК України дана шкода підлягає стягненню з Вознесенського МУВГ на користь позивача. В дану суму також входить витрати, повязані з поштово-телеграфними відправленнями в сумі 74 грн. 44 коп. та вартість автотоварознавчої експертизи в сумі 300 грн. Що ж стосується стягнення моральної шкоди, то згідно з ч. 1 ст. 1167. моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З матеріалів вбачається, що за кермом застрахованого автомобіля перебував не власник, а уповноважена особа, яка потім займалася організацією відновлення автомобіля. Відшкодування на відновлюваний ремонт було також перераховано на рахунок довіреної особи. Доручення на право керування автомобілем було оформлено з правом розпорядження. Дані обставини свідчать про те, що власник автомобілю не переймася своїм майном і не зазнав страждань чи переживань. Виходячи з цього суд вважає, що спричинення моральної шкоди позивачу не доведено достатніми та належними доказами і в цій частині в задоволення позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial