Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

16.04.2014 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за навчання в сумі 2510,00 грн., пені в розмірі 340,05 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2009 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір №09-2/ОФ2/41-1390 про навчання в НАУ за кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямком «Економіка підприємництва», очної форми навчання, на платній основі. Вартість навчання, згідно умов вказаного договору, становить 1220,00 грн. за один місяць. Згідно наказу ректора НАУ від 09.09.2011 року №2016/ст. Чечетко С.М. був відрахований з університету з 31.08.2011 року. За час навчання відповідач виконував свої зобов'язання за договором неналежним чином, внаслідок чого станом на дату звернення до суду з позовом утворилась заборгованість в сумі 2510,00 гривень (2 курс 4-й семестр). Позивач зазначає, що згідно п. 4.2 вказаного договору за неналежне виконання взятих відповідачем зобов'язань передбачено нарахування пені в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Період заборгованості відповідача становить 365 календарних днів з 02.04.2013 року по 01.04.2014 року, розмір пені за відповідний період складає 340,05 гривень. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 28.08.2009 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір №09-2/ОФ2/41-1390 про навчання в НАУ за кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямком «Економіка підприємництва», очної форми навчання, на платній основі. Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору, вартість навчання за один навчальний семестр у 2009-2010 навчальному році становить 6100,00 грн, вартість навчання за один навчальний семестр відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 1220,00 грн. на місяць. Встановлено, що під час навчання відповідач виконував свої зобов'язання за договором неналежним чином, плату за навчання у встановлений термін не вніс, внаслідок чого станом на дату звернення до суду з позовом утворилась заборгованість в сумі 2510,00 гривень, що підтверджується відповідною довідкою бухгалтерії НАУ (а.с. 6). Згідно п.п. 3.8, 3.9 вказаного договору плата за навчання може вноситися не пізніше 10 днів від початку семестру або частинами (помісячно) по графіку погодженому сторонами. У випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг, згідно п. 4.2 договору Відповідач сплачує НАУ пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Встановлено, що відповідачу був направлений відповідний лист-попередження від 17.02.2012 р. №598/06-03 з проханням сплатити борг, проте станом на дату 02.04.2014 року заборгованість відповідачем погашена не була. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, розмірі пені за період з 02.04.2013 р. по 01.04.2014 р. нарахованої відповідно до п. 4.2 Договору складає 340,05 гривень. Таким чином загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 2850,05 грн. (2510,00 гривень + 340,05 гривень = 2850,05 грн.). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 28.08.2009 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] був укладений в письмовій формі договір про навчання, копія якого долучена до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даного договору. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами повністю підтверджено факт порушення відповідачем умов договору від 28.08.2009 року №09-2/ОФ2/41-1390 а також розмірі заборгованості останнього, у зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 2510,00 гривень та пеню за несвоєчасну сплату за надання освітніх послуг в сумі 340,05 гривень, а всього 2850,05 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved