Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

16.03.2015 р. до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства АК Банк Львів до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2014s0021 від 22.05.2014 року у розмірі 29 570, 48 грн. та судові витрати у розмірі 296, 00 грн. 22.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2014s0021, проте відповідач не виконав умов договору. Представник позивача ПАТ АК Банк Львів, [PERSON] у судове засідання не зявився, проте у позовній заяві просить суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, позов просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача висловлену у позовній заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: 22.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2014s0021. Згідно п. п. п. 1.1, 3.2, 6.1, 8.1 кредитного договору № 2014s0021 від 22.05.2014 року, банк надає позичальнику кредит в сумі 30 000 грн. на строк до 21.05.2017 року, за користування кредитом позичальник сплачує банку 25 % річних, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором банк вправі нараховувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки, договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобовязань. Позивач свої зобов'язання за Кредитним договором № 2014s0021 від 22.05.2014 року перед відповідачем виконав, кредит надав у повному обсязі, що стверджується меморіальним ордером № 12_1 від 22.05.2014 року. Уклавши кредитний договір 2014s0021 від 22.05.2014 року, відповідач будучи належним чином ознайомленим з умовами договору, станом на 26.02.2015 року, не виконав належним чином зобовязання по кредитному договорі, в результаті чого виникла заборгованість на загальну суму 29 570, 48 грн., а саме: 27 281, 93 грн. заборгованість по кредиту, 1 696, 00 грн. заборгованість по процентах, 592, 55 грн. нарахована пеня, що стверджується Розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2014s0021 від 22.05.2014 року. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідач надані йому процесуальним законом права не реалізував та розрахунок заборгованості представлений суду позивачем не спростував. Встановлено, що позивач намагався у досудовому порядку врегулювати спір, що виник між сторонами, а саме [PERSON] надіслав лист вимогу № 1058/0-12 від 20.11.2014 року, яку йому було вручено 26.11.2014 року, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції. Проте відповідач не виконав покладених на нього зобовязань у добровільному порядку. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку не бажає погасити заборгованість перед позивачем, тому така підлягає стягненню в судовому порядку. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню в користь останнього з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved