Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

15 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 вересня 2012 року перебувала в шлюбі з відповідачем, який є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина на даний час проживає разом з нею, перебуває на її утриманні, відповідач участі у забезпеченні дитини не приймає. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними у справі доказами. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 22 вересня 2012 року по 11 березня 2017 року. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 11 березня 2017 року, шлюб між сторонами розірвано (а. с. 5, 15). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 6). З довідки виконкому Білопільської міської ради Сумської області від 13 травня 2017 року вбачається, що малолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: Сумська область, м. Білопілля, вул. Соборна, 63/57 (а. с. 7). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] матеріально сина не забезпечує, доказів про те, що він за станом здоров'я або з інших причин не може утримувати дитину, суду не представив. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі, заявленому позивачем, підлягає задоволенню і з відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved