Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

16 липня 2019 року, представник органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, який дії в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] .. Дитина постійно проживає з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] З вересня 2018 року дитина більшу частину свого часу проводить в селищі Семенівці, в родині дівчини з якою зустрічається, оскільки бабусь та дідусь вживають алкогольні напої, за таких умов дитина не має можливості знаходиться за постійним місцем проживання, крім того дитина не має коштів, можливості нормального харчування, одягу, паспорту громадянина України. [PERSON] навчається у ЗОШ І -ІІ ст. № 9 з 2016 року, учень має оцінки середнього рівня, бажання навчатися не виявляє, школу відвідує систематично, має проблеми із здоров`ям. На засіданні ради профілактики дідусь хлопця повідомив, що мати дитини постійно вживає спиртні напої, не займається вихованням сина, не купує одяг, не готує їжу. Дитина адміністрації школі повідомила, що в родині склалися нестерпні умови для її там перебування. [PERSON] вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, зловживає алкогольними напоями. Батько неповнолітнього [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не створив належних умов для розвитку неповнолітнього. Фактично дитина виховується у зовсім сторонніх людей, які займаються його вихованням та утриманням, придбають йому речі, шкільне приладдя. Приймаючи до уваги викладені факти, а також необхідність вирішення питання щодо подальшої долі дитини, надання йому соціального захисту та подальше його оформлення, орган опіки просить суд ухвалити рішення яким відібрати без позбавлення батьківських прав у громадянки [PERSON] , [PERSON] їхнього неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стягнути зі [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі ј з усіх видів заробітку з кожного на утримання та користь неповнолітнього [PERSON] .. Представник позивача органу опіки та піклування Слов`янської міської ради Донецької області Щука О.В, яка діє на підставі довіреності № 25/03-1245 від 15 липня 2019 року в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Безсовнова Н.В. повідомлена належним чином про розгляд справи в судове засідання не з`явилася до суду надала заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі не заперечувала проти задоволення позов, просила його задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та Указу Президента від 14 листопада 2014 року № 875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», пересилання пошти не здійснюється, зокрема, до м. Донецька, що є останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] , що позбавляє суд можливості надіслання поштою судової повістки за адресою її місця проживання/перебування (ч. 7 ст. 128 ЦПК України). У зв`язку із чим, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачки про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місця проживання [PERSON] зареєстрованої у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направлений у порядку ст. 187ЦПК України. Однак, [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та направлення судової повістки не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачі, будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явилися без повідомлення причин неявки, не подали відзив, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 24 липня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження, а також витребувано з Міністерства соціальної політики України, відомості з Єдиної інформаційної бази даних про те, чи входить до переліку взятих на облік осіб, які переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення [PERSON] .. Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року прийнято рішення про розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно із листом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області [PERSON] фактично мешкає на території Малинівського старостинського округу в [ADDRESS] . За час проживання на території старостату, га нр. [PERSON] скарг не надходило. [PERSON] людина привітна, доброзичлива(а.с.9). Згідно із актом від 12 червня 2019 року складеного секретарем Миколаївської міської ради, Відповідно до довідки № 2845/0310-14-2 від 12 червня 2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з листопада 2018 року по теперішній час(а.с.10, 11). Згідно із довідкою про склад сім`ї № 21 від 16 травня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] , проживає сім`я у складі п`яти осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно із повідомленням, наданим директором школи № 9 м. Слов`янська [PERSON] , від 05 листопада 2018 року, зазначається, що в родині учня 10 класу [PERSON] склалися несприятливі умови для навчання та виховання дитини. Учень має оцінки середнього рівня, бажання навчатися не виявляє, школу відвідує систематично, пропусків уроків без поважних причин не має. 29 жовтня 2018 року дитині стало погано, симптоми серцевого нападу, йому була надана перша медична допомога. Після цього з`ясувалось що дитина проживає з дідусем та бабусею, оскільки мати вживає алкогольні напої. Мати вихованням дитини не займається. Дитина має проблеми зі здоров`ям. Родину дитину було запрошено на раду профілактики, на який з`явилася мати дитини та його дідусь. Візуально мати дитини була в нетверезому стані. Зі слів дідуся мати дитини зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням сина, не купує одяг, не готує їжу. Належного порозуміння з рідними [PERSON] знайти не вдалося.(а.с. 13). Згідно із листом директора школи № 9 у м. Слов`янську, останнім було повідомлено про те, що 21 січня 2019 року коли [PERSON] не прийшов до школи, класний керівник зателефонувала його бабусі, та повідомила, що після сварки з дідусем останній вигнав дитину з дому. З розмови з [PERSON] , останній повідомив, що він проживає в родині дівчини з якою зустрічається, та він проживає за адресою проживання його дівчини та матері, а саме по [ADDRESS] , бабуся та дідусь постійно знаходяться у нетверезому стані, та додому він повертатися не має бажання(а.с.14). Згідно психолого - педагогічної характеристики складеною на ім`я [PERSON] , [PERSON] проживає разом із [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Зарахований до ЗОШ № 9 у 2016 році. До цього він навчався у Харківському кадетському ліцею і був відрахований за станом здоров`я, має середній ступінь сформованості вміння вчитися та планувати свою роботу. З однолітками не конфліктний, допомагає товаришам, коли його просять, вміє співчувати, хворіє рідко, але останнім часом є жалоби на болі в серці, бере участь у житті школи та класу, але ініціативи ніколи не виявляє, правила поведінки виконує, доброзичливий. Для подальшого розвитку цього учня потрібно багато уваги приділяти формуванню таких рис, як упевненість у власних силах, рішучість, цілеспрямованість. Виховується бабусею та дідусем, бо мати, [PERSON] , зі слів учня зловживає спритними напоями і не приділяє уваги вихованню дитини та створенню належних житлово - побутових умов. Мати не підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично не відвідує батьківські збори(а.с.15). Відповідно до характеристики [PERSON] , останній залишив своє місце проживання, оскільки посварився із дідусем, проживає у родині дівчини, з якою став зустрічатися влітку, заняття в школі пропускав рідко та з поважних причин. Повідомив, про неможливість повернення додому, оскільки дідусь із бабусею також вживають спиртні напої, умови проживання нестерпні. Однак, оскільки плутається у своїх поясненнях, є певні сумніви щодо правдивості його слів(а. с. 17) Згідно із листом Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 284 від 07 травня 2019 року, під соціальним супроводом СМЦССДМ з 13 лютого 2019 року перебуває родина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання - [ADDRESS] . Жінка має неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , який мешкає у сторонніх людей в родині [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] фактично утримує дитину, займається його вихованням. [PERSON] вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, зловживає алкогольними напоями. З матір`ю проведено профілактичні бесіди щодо відповідального виконання батьківських обов`язків. При сприянні Центру, [PERSON] отримала загублений у 2017 році паспорт(а.с. 17). Згідно із заявою [PERSON] від 06 травня 2019 року, останній вказав, що він мешкає в родині [PERSON] , у зв`язку із тим, що його мати зловживає спиртними напоями. батько [PERSON] проживає у м. Донецьку. Останнім часом проживав із своєю бабусею та дідусем, але через вживання останніми спиртних напоїв пішов з дому. На теперішній час постійного місця проживання він не має, батьки не забезпечують його їжею, одягом. Він не має паспорту громадянина України(а.с 18). Згідно із заявою [PERSON] від 04 лютого 2019 року, остання вказала що вона проживає у с. Никонорівка, а її син [PERSON] проживає в сім`ї [PERSON] . Зобов`язалася протягом місяця вирішити питання з отримання паспорта громадянина України її сином(а.с.19). Згідно із довідкою КНПС міської ради «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Слов`янськ» № 01-33/128 від 07 березня 2019 року, [PERSON] що мешкає за адресою: [ADDRESS] , спостерігається в амбулаторії № 7 раніше в амбулаторії не фіксується. Знаходиться на диспансерному обліку. оглядався регулярно, в присутності кого в медичній документації не фіксується. Щеплення за віком згоди на щеплення підписані в 2016-2018 р. [PERSON] 9(.с.20). Згідно із актом обстеження умов проживання від 31 січня 2019 року, було оглянуто місце проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , санітарно - гігієнічний стан будинку незадовільний. У кімнатах необхідно зробити ремонт. У помешканні дуже брудно, розкидані недопалки, у дитини немає окремої кімнати, спить на матраці, коли буває вдома(а.с. 21) Згідно із висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав № 29/03-1246 від 15 липня 2019 року, було вирішено що у батьків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , доцільно відібрати неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] без позбавлення їх батьківських прав(а.с. 22-24). Згідно із ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 12 згаданого закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. В ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Аналіз встановлених в судовому засіданні обставин, відповідних ним доказів та норм чинного законодавства, суд приходить до наступного висновку. Як видно із представлених суду документів, [PERSON] з 2016 року проживає на території м. Слов`янська, його мати [PERSON] проживає окремо від дитини, батько [PERSON] проживає у м. Донецьку, сам [PERSON] проживав у дідуся та бабусі по лінії батька. При цьому батьки дитину не утримують, школу не відвідують, життям та здоров`ям дитини не цікавляться, на виклик адміністрації шкільного закладу, мати прийшла з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Умови проживання у дідуся неналежні, дідусь та бабуся також зловживають спиртними напоями, внаслідок чого дитина змушена була піти з дому. При цьому батьки жодних дій щодо усунення таких умов для дитини не здійснили, натомість внаслідок того, що мати загубила паспорт, дитина позбавлена можливості отримати паспорт. Наведені обставини свідчать про те, що батьки самоусунулися від виховання дитини, і така їх поведінка є систематичною, та такою що свідчить про ухилення останніх від виховання дитини. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про те, що позов про відібрання дитини підлягає задоволенню з передачею дитини органу опіки та піклування. Згідно із ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 4 ст.170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно із ч.3 ст. 193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. З огляду на те, що позов про відбірання дитини судом задоволений, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Згідно із п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подадння заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч. 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 згаданої статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних у ч. 6 ст. 141 ЦПК включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що судовий збір не справляється при зверненні до суду із позовними вимогами органу опіки та піклування в інтересах неповнолітнього, а позов судом задоволений, то підстав для стягнення судового збору з відповідачів в дохід держави у суду не має, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду також узгоджується із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved