Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

16 липня 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа: Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, виключення з акту опису і арешту майна, зняття арешту з майна (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач 18 вересня 2007 року домовився із [PERSON] про придбання у останнього автомобіля «SKODA OCTAVIA TOUR» 2006 року випуску, д/н [NUMBER], колір сріблястий, шасі - [NUMBER], ТИП ТЗ - легковий-комбі, що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 04.08.2006 року. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 17 800,00 доларів США, у підтвердження чого [PERSON] 18.07.2007 року було написано письмову розписку. Відповідач оформив на ім'я позивача довіреність від 18.07.2007 року, 17.09.2010 року, надавши тим самим повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння автомобілем, також передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. В червні 2014 року позивач хотів переоформити автомобіль на своє ім'я та дізнався, що державним виконавцем Ленінського ВДВС ДМУЮ накладено арешт на майно - автомобіль «SKODA OCTAVIA TOUR» 2006 року випуску, д/н [NUMBER], колір сріблястий, шасі - [NUMBER], ТИП ТЗ - легковий-комбі, у зв'язку із примусовим виконанням виконавчого листа№2/422/1725/12 виданого 20.11.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. Враховуючи вищевикладене позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на автомобіль «SKODA OCTAVIA TOUR» 2006 року випуску, д/н [NUMBER], колір сріблястий, шасі - [NUMBER], ТИП ТЗ - легковий-комбі; виключити з акту опису і арешту майна від 25.06.2014 року автомобіль «SKODA OCTAVIA TOUR» 2006 року випуску, д/н [NUMBER], колір сріблястий, шасі - [NUMBER], ТИП ТЗ - легковий-комбі; зняти арешт з автомобіля. Позивач, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причин своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилав. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.. 316 ЦК України,правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2007 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 17 800,00 доларів США, за проданий останньому автомобіль «SKODA OCTAVIA TOUR» 2006 року випуску, д/н [NUMBER], колір сріблястий, шасі - [NUMBER], ТИП ТЗ - легковий-комбі, який належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] виданого Дніпропетровським РЕВ 2-го МВ ДАІ при УМВСУкраїни в Дніпропетровській області від 04.08.2006 року (а.с.11,12). Згідно ст.. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Отже, фактично сторони уклали договір купівлі-продажу автомобіля. На підставі довіреностей від 18.09.2007 року та 17 вересня 2010 року [PERSON] надав повноваження позивачу щодо користування та розпорядження автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR» 2006 року випуску, д/н [NUMBER], колір сріблястий, шасі - [NUMBER], ТИП ТЗ - легковий-комбі (а.с.10,11). За ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа №2/422/1725/12 виданого 20.11.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 135 311,12 грн., на автомобіль «SKODA OCTAVIA TOUR» 2006 року випуску, д/н [NUMBER], колір сріблястий, шасі - [NUMBER], ТИП ТЗ - легковий-комбі, накладено арешт і встановлено заборону пошкоджувати та змінювати автомобіль (а.с.8,9). Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. За змістом п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1996 року (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису», передбачено, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до п. 5.15.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з боку позивача, тому підлягають задоволенню. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 035,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved