Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

16.11.2017 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. Позов мотивується тим, що позивач з 04.10.2014 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 02.03.2016 р. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом зі своєю матірю. Відповідач по справі добровільно сплачував аліменти з березня 2016 року по жовтень 2017 року в розмірі близько 2500 грн., однак з вересня 2017 р. виплати припинились. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, визначити частку від його заробітку неможливо, топу позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги мотивуючи тими ж самими обставинами. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, просить задовольнити рішення в частині стягнення аліментів в розмірі що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки він ніде не працює, у нього немає постійного заробітку. Крім цього він зобовязується надавати допомогу в забезпеченні дитини одягом, продуктами харчування, ліками. Аліменти в розмірі якому просить позивачка для нього є занадто обтяжливими. Інших утриманців він не має, аліменти нікому не сплачує. Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини а.з. № 58 від 06.02.2015 р. (а.с. 5). Дитина проживає разом з матірю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні (довідка з місця проживання (а.с. 6). Відповідач офіційно не працює, тобто має мінливий дохід , є фізично здоровою особою працездатного віку, на утриманні інших осіб не має , аліменти нікому не сплачує, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Зважаючи на те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком матері і батька, а відповідач добровільно таку допомогу не надає, то з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки для утримання дитини. А зважаючи на те, що відповідач ніде не працює і має мінливий заробіток то аліменти слід стягнути в твердій грошовій сумі Вирішуючи питання про, розмір аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст..8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка в судовому засіданні просить на утримання дитини стягнути аліменти у розмірі 2500 гр. Разом з цим всупереч ст. 12, 81 ЦПК України не довела що саме в такому розмірі дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька і що останній має можливість надавати аліменти в даному розмірі, а тому в даній частині позовні вимоги слід задовольнити частково. З витягу Приват Банку вбачається, що позивачка отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн. В свою чергу відповідач зауважив, що дана сума аліментів для нього є занадто обтяжливою так як він не працевлаштований Відповідач до травня місяця надавав матеріальну допомогу на утримання дитини у різних розмірах виходячи з отриманих ним заробітків. Розмір сплачених сум становив від 500 грн до 2495грн. Таким чином суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, щодо можливості відповідачем отримання доходу який надає йому можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1300 грн. А тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1300 грн, які частково покриють потреби дитини відповідного віку, забезпечити рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку в даному віці. На підставі ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial