Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

15 липня 2014 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог вказував, що є власником вищевказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності від 13.11.2008 року. Крім нього у вказаному будинку також зареєстровані його доньки та чоловік її доньки [PERSON] - [PERSON] з 2004 року. Після розірвання шлюбних відносин відповідача із його донькою, [PERSON] в січні 2013 року залишив його будинок та забрав з нього свої речі, однак з реєстраційного обліку не знявся. За вказаний період відповідач жодного разу не з'являвся за місцем реєстрації, при тому, що жодних перешкод йому в цьому ніхто не чинить. Не несе витрати з утримання будинку та його ремонту. У зв'язку з реєстрацією відповідача у будинку позивача, останній змушений нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги. Більш того, у зв'язку з реєстрацією відповідача за вказаною адресою, до позивача постійно надходять листи банка щодо стягнення кредитної заборгованості за договорами відповідача, що перешкоджає нормальному та спокійному існуванню його родини, тому він звернувся до суду із вказаним позовом та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним позивачу житловим будинком. Представник позивача - [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги свого довірителя підтримала та просила розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не зважаючи, що про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності, оскільки наданих письмових доказів достатньо для вирішення справи по суті заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 листопада 2008 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] та, за яким право власності на вказане майно зареєстровано в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 14.11.2008 року за № 207 (а.с. 5-6). За даними Миколаївської сільської ради, за вказаною адресою окрім власника також зареєстровані його дружина, діти, онуки та зять [PERSON], [INFO] (а.с. 8), що також підтверджується даними адресно-довідкового бюро (а.с. 28). Згідно довідки тієї ж сільської ради, [PERSON], 1972 р.н., дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за вказаною адресою з 01.01.2013 року не проживає, що також підтверджується даними акту від 10 липня 2014 року (а.с. 9-10) Відповідно до вимог ст. ст. 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач не має права власності на вказаний житловий будинок або на його частку та не є членом сім'ї власника - [PERSON], який через реєстрацію відповідача у його будинку має нести додаткові витрати з його утримання, тому вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved