Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

15 січня 2020 року до суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, шляхом визнання спільною сумісною власністю подружжя трактора колісного Т-25, 1984 року випуску, напівпричіпу тракторного 1ПТС-2, 1987 року випуску та легкового автомобіля «Gelli MR -7151А», 2008 року випуску. Просить також поділити зазначене майно виділивши їй у приватну власність трактор та напівпричіп, залишивши у власності відповідача автомобіль, виділити відповідачу грошову компенсацію, а також стягнути судові витрати та витрати на правничу допомоу. Позов мотивує тим, що за час перебування з відповідачем у шлюбі, сторонами було набуто у спільну сумісну власність майно, яке вони не можуть поділити в добровільному порядку, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивача не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити з наведених підстав. В судовому засіданні представник відповідача та відповідач не з`явились, під час попереднього слухання справи проти позову не заперечували, однак відповідач не погоджувався із заявленою позивачем компенсацією. Ухвалою суду від 17.01.2020 року, по справі вжито заходи забезпечення позову. 01.09.2020 року відповідачем заявлено клопотання про призначення експертизи. 03.09.2020 року ухвалою суду призначено авто товарознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. 05.04.2021 року надійшов висновок експерта №317/20, який долучено до матеріалів справи. 16.04.2021 року провадження по справі поновлено. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.07.1994 року, між сторонами напружені шлюбні відносини та відсутня згода щодо добровільного поділу набутого майна. За період шлюбу сторонами у спільну сумісну власність було набуто майно, а саме: трактор колісний Т-25, 1984 року випуску, напівпричіп тракторний 1ПТС-2, 1987 року випуску та легковий автомобіль «Gelli MR -7151А», 2008 року випуску, які зареєстровані на відповідача. Сторони не можуть дійти згоди щодо добровільного поділу зазначеного майна. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з приписами ст. 70 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. Згідно ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У пункті 23-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. П. 25. зазначеної постанови передбачено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України, щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Позивачем внесено на депозитний рахунок суму в розмірі 14 220 грн., що підтверджується відповідними квитаціями. Відповідач не заперечував проти компенсації вартості майна, не погоджувався лише із заявленою в позові сумою. Згідно висновку експерта від 16.02.2021 року за №317/20, вартість трактора колісного Т-25, 1984 року випуску становить 60 607 грн., напівпричіпу тракторного 1ПТС-2, 1987 року випуску - 21 983 грн., а вартість легкового автомобіля «Gelli MR -7151А», 2008 року випуску складає 68 370 грн. Даний висновок ніким не оспорено та не визнано недійсним, а тому суд приймає його до уваги. Таким чином, згідно висновку, загальна вартість спірного майна складає 150 960 грн., відповідно ідеальні частки кожного із подружжя становлять 75 480 грн. Однак, позивач просить визнати за нею право власності на майно на суму 82 590 грн., що перевищує її ідеальну частку, а тому різницю між ідеальною часткою майна кожного з подружжя та майном, яке виділяється у власність позивачу - в розмірі 7 110 грн., слід компенсувати відповідачу. За таких обставин, із врахуванням того, що частки в спільному майні є рівними, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги та визнати зазначене майно спільною сумісною власністю подружжя та розподілити його, виділивши [PERSON] у приватну власність трактор та напівпричіп, залишивши у власності відповідача автомобіль із компенсацією відповідачу різниці між ідеальною часткою та виділеним майном у розмірі 7 110 грн. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved