Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

17.03.2021 до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради про порушення прав споживачів, в якій позивач просить: 1. визнати дії відповідача про включення його домогосподарства та його персональних реквізитів в реєстр споживачів комунальної послуги з прибирання і вивозу твердих побутових відходів протиправними; 2. визнати його право на відмову від будь-яких правовідносин з відповідачем з подання та використання комунальних послуг; 3. признати відсутність його правовідносин (договірних або фактичних) з відповідачем про надання та використання комунальної послуги з прибирання і вивозу побутових відходів (рідких і твердих); 4. зобов`язати відповідача виключити його реквізити з реєстру споживачів послуг з прибирання та вивозу твердих побутових відходів з одночасним ліквідуванням раніше призначеного рахунку, про що повідомити його письмово; 5. стягнути з відповідача на його користь 30 000,00 грн в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди; 6. постановити окрему ухвалу на адресу Костянтинівської міської ради про умисне порушення діючого законодавства відповідачем; 7. встановити для відповідача порядок і строк виконання судового рішення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що у зв`язку з неналежним виконанням обов`язків з прибирання і вивозу твердих побутових відходів, ним 01.08.2002 були, після попередньої письмової заяви на адресу відповідача і окремо в Костянтиніську міську раду, припинені фактичні (при відсутності письмового договору) правовідносини з МКП «Комунтранс». Нарахування плати за послуги, яких він не потребує і якими не користувався, продовжувалися і тому, 01 червня 2006 року він звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними і відшкодування моральної шкоди. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2006 року у справі № 2-963/2006 дії Костянтинівського державного міського комунального підприємства «Комунтранс» щодо розірвання договору про надання послуг з прибирання твердих побутових відходів та нарахування плати за надання цих послуг визнані неправомірними. Рішення суду сторонами не оскаржувалося, набрало законної сили і має тлумачитися тільки як визнання його права на відмову від договору (фактичних правовідносин) про надання послуг з прибирання твердих побутових відходів. А моральну шкоду в розмірі аж 300,00 грн відповідач відшкодував через 11 років, що свідчить тільки про необхідність встановлення для цього відповідача порядку та строку виконання судового рішення. За період з червня 2006 року до травня 2020 року відповідач ніколи не повідомляв його про необхідність сплачувати за послуги з прибирання твердих побутових відходів, і він був впевнений про відсутність будь-яких правовідносин з відповідачем. Приблизно в 2010 році поштове відділення № 6 міста Костянтинівки, де він сплачує житлово- комунальні послуги, проінформувало його про появу в якомусь йому невідомому реєстрі знову його заборгованості за нібито надані послуги з прибирання твердих побутових відходів. Після його повторного письмового звернення до Костянтинівської міської ради надумана заборгованість з реєстру зникла. 29 травня 2020 року він знайшов у своїй поштовій скринці письмове повідомлення на свою адресу з МКП «Комунтранс» про необхідність сплатити 122,20 грн за прибирання твердих побутових відходів, був здивований, бо він з 2002 року не виставляв відходи на вулицю для вивозу відповідачем і ці обставини підтверджені рішенням суду по справі № 2-953/2006 та довідки відповідача № 642 від 21.12.2016, спрямованої на адресу УСЗН. 30 травня 2020 року в поштовому відділенні № 6 на його прохання йому повідомили, що згідно із реєстром його заборгованість за прибирання твердих побутових відходів становить 425,28 грн. Він був дуже здивований та зрозумів, що його чекає тривала боротьба за свої права і понесені матеріальні збитки і моральну шкоду. З 16.09.2015 він перебуває, як отримувач субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, на обліку в УСЗН Костянтинівської міської ради. Він письмово повідомив УСЗН про відсутність правовідносин з МКП «Комунтранс» з прибирання твердих побутових відходів і 17 січня 2017 року отримав поштою листа з УСЗН за вих. № 01-20-10706-11 від 24.12.2016 такого змісту: «На основании справки ГМКП «Комунтранс» от 21.12.2016 № 642 Вам была пересчитана субсидия по вывозу мусора, так как Ваш адрес не обслуживается ГМКП «Комунтранс». Такі попередження він направляв до УСЗН щороку. Йому ніколи, ніхто і ніяким способом не пропонував укласти письмовий договір про надання послуг з прибирання твердих побутових відходів, в яких його сім`я у складі двох чоловік не має потреби. Продуктові відходи забирає його сусід [PERSON] протягом більше 15 років. Залишки твердих побутових відходів використовує для додаткового обігріву житлового будинку в осінньо - зимово - весняний період року. Тобто він не порушує діючого законодавства України, постанову КМУ № 1070 від 10.12.2008 «Про затвердження Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», рішення виконкому Костянтинівської міської ради № 511 від 16.11.2011 «О санитарной очистке г. Костантиновка», і здійснює постійний догляд і підтримує належний санітарний стан ділянки і прилеглої дворової території. На свою заяву в МКП «Комунтранс» за вх. № 33/01 від 09.06.2020, він 12 червня 2020 року отримав від відповідача роз`яснення з додатком витягу з його особового рахунку [NUMBER] про заборгованість за послуги з прибирання твердих побутових відходів в розмірі 604,20 грн за період з 01.01.2018 по 31.05.2020. Усвідомлюючи, що МКП «Комунтранс» фактично не виконує рішення суду від 03.08.2006 по справі № 2-953/2006 і без його відома, без укладення з ним письмового договору про надання послуг, при відсутності фактичних правовідносин з відповідачем, призначив йому особовий рахунок споживача послуг з прибирання твердих побутових відходів, з внесенням його реквізитів в реєстр споживачів, він 19 серпня 2020 року звернувся до суду з позовом про порушення відповідачем прав споживачів. 21 серпня 2020 року він отримав письмове повідомлення із МКП «Комунтранс» про необхідність сплатити за липень 2020 року 29,76 грн за послуги з прибирання твердих побутових відходів. В своїх позовних вимогах він просив суд визнати дії відповідача про нарахування його заборгованості за ненадані послуги протиправними, анулювати, як необґрунтовано нараховані, всі суми його заборгованості, визнати з 01.08.2002 відсутність його правовідносин з МКП «Комунтранс» з негайним винятком його реквізитів споживача послуг з реєстру з прибирання твердих побутових відходів. Стягнути з відповідача на його користь один мільйон гривень в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди. Встановити для МКП «Комунтранс» порядок і строк виконання судового рішення. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2020 по справі № 233/3734/20 в задоволенні його позову відмовлено повністю, оскільки спосіб захисту його прав, з яким він звернувся до суду, не відповідає способам, які передбачені ст. 16 ЦК України. При цьому, в описовій частині свого рішення суд першої інстанції робить висновок, що йому надаються відповідачем послуги з прибирання твердих побутових відходів, про що свідчить особовий рахунок позивача. Це не про що не свідчить, крім низького рівня правосвідомості, бо особовий рахунок присвоюється споживачеві послуги тільки на підставі наявності правовідносин (договірних чи фактичних) між споживачем і виконавцем. Тобто особовий рахунок - це складова частина зафіксованих правовідносин, яка являє собою певний цифровий код, який дозволяє систематизувати оплату по конкретній квартирі (приватному будинку) в електронній базі даних. І де ж докази, що він є фактичним споживачем послуг з прибирання твердих побутових відходів? Їх не має. Тому Донецькій апеляційний суд, відмовляючи йому в задоволенні апеляційної скарги, своєю постановою від 24.02.2021 по справі № 233/3734/20, навіть не згадує про особовий рахунок в якості доказу про надання послуг з прибирання твердих побутових відходів без укладення письмового договору. Таким чином, відповідачем навмисно порушено його права, передбачені ст.ст. 3,32,56 Конституції України, ст.ст. 7, 23, 627 ЦК України, ст.ст. 10, 19, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 35-1 Закону України «Про відходи», ст.ст. 8, 12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», п. 3,7,11 Правил, п.8 підпункту 10, п.11, підпункту 2 п. 14 Типового договору, затверджених постановою КМУ № 1070 від 10.12.2008 «Про затвердження Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами», - а саме в тому, що держава забезпечує права і свободи людини, кожному гарантується судовий захист своїх прав і кожен має право на відшкодування моральної шкоди; вільному виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства про захист прав споживачів, умов відшкодування моральної шкоди та застосування звичаю в цивільних відносинах; забороні нечесної, агресивної підприємницької практики в стосунках з громадянином та правом споживача на відмову (розірвання) правовідносин; про надання житлово-комунальних послуг виключно на договірних засадах, які готує та укладає із споживачем виконавець послуги, в тому числі по збиранню рідких побутових відходів. Діями відповідача йому завдана значна моральна шкода: йому 75 років, після лікування у стаціонарних умовах з хронічною хворобою серцево - судинної системи він знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря - кардіолога з прийманням щоденно на постійній основі 8 таблеток ліків. Повідомлення про заборгованість змусило його звертатися в умовах карантину при носінні медичної маски, в спеку, до офісів МКП «Комунтранс», УСЗН, міської ради, просити сусідів дати свідчення і все це взагалі призвело до душевних страждань, приниженню честі і гідності з додатковим прийомом ліків, підвищенню кров`яного тиску, аритмії серця та стаціонарного лікування в домашніх умовах. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою судді від 18 березня 2021 року у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради про порушення прав споживачів в частині позовних вимог: 1. визнати дії відповідача про включення його домогосподарства та його персональних реквізитів в реєстр споживачів комунальної послуги з прибирання і вивозу твердих побутових відходів протиправними; 2. визнати його право на відмову від будь-яких правовідносин з відповідачем з подання та використання комунальних послуг; 3. признати відсутність його правовідносин (договірних або фактичних) з відповідачем про надання та використання комунальної послуги з прибирання і виводу побутових відходів (рідких і твердих); 4. зобов`язати відповідача виключити його реквізити з реєстру споживачів послуг з прибирання та вивозу твердих побутових відходів з одночасним ліквідуванням раніше призначеного рахунку, про що повідомити його письмово; 5.стягнути з відповідача на його користь 30 000,00 грн в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди - відмовлено. Позовну заяву [PERSON] до МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради про зобов`язання розглянути питання про підготовку та укладення письмового договору про надання комунальних послуг по збиранню і вивозу побутових відходів, як рідких, так і твердих - залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали (а. с.77-79). Ухвалою судді від 06.04.2021 позовну заяву [PERSON] до МКП «Комунтранс» Костянтинівської міської ради в частині позовних вимог про зобов`язання розглянути питання про підготовку та укладення письмового договору про надання комунальних послуг по збиранню і вивозу побутових відходів, як рідких, так і твердих повернуто позивачу. Ухвала від 06.04.2021 набрала законної сили (а. с. 82-83). Постановою Донецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі (а. с.111-115). Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26.05.2021 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] в частині позовних вимог: 1. визнати дії відповідача про включення його домогосподарства та його персональних реквізитів в реєстр споживачів комунальної послуги з прибирання і вивозу твердих побутових відходів протиправними; 2. визнати його право на відмову від будь-яких правовідносин з відповідачем з подання та використання комунальних послуг; 3. признати відсутність його правовідносин (договірних або фактичних) з відповідачем про надання та використання комунальної послуги з прибирання і виводу побутових відходів (рідких і твердих); 4. зобов`язати відповідача виключити його реквізити з реєстру споживачів послуг з прибирання та вивозу твердих побутових відходів з одночасним ліквідуванням раніше призначеного рахунку, про що повідомити його письмово; 5.стягнути з відповідача на його користь 30 000,00 грн в якості відшкодування завданої йому моральної шкоди. Справу призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи, сторонам встановлені строки на подання заяв по суті, вирішено питання про виклик та допит свідків (а. с. 120-122). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2021 року заяву позивача [PERSON] про відвід головуючого у справі судді Каліуш О. В. визнано необґрунтованою. Вирішення питання про відвід головуючому судді Каліуш О. В. передано на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України (а.с.144-145). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Каліуш О. В. відмовлено (а.с.149). В судовому розгляді справи, призначеному на 09-30 «24» червня 2021 року було оголошено перерву для надання додаткових доказів відповідачем. Ухвалою суду від 07.07.2021, постановленою без видалення суду до нарадчої кімнати, задоволено клопотання позивача [PERSON] про виклик та допит свідка [PERSON] . У зв`язку з чим, в розгляді справи оголошено перерву до 10-30 год 12.08.2021. Судовий розгляду справи, призначений на 10-30 год 12.08.2021, на 10-00 год 20.08.2021 було відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання свідка [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача Стещенко С. В. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі, пояснивши, що позовні вимоги [PERSON] є незрозумілими та такими, що задоволенню не підлягають. Письмовий договір з позивачем про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів не укладався. Відповідач надає послуги позивачу з вивезення твердих побутових відходів на підставі Закону України «Про відходи» та рішення Костянтинівської міської ради. Факт надання позивачу послу з вивезення твердих побутових відходів підтверджується Графіком обслуговування населення з вивезення ТПВ ділянка № 9 та скриншотом з програмного забезпечення, встановленого на спеціальному транспортному засобі. Облік споживачів послуг ведеться відповідачем на підставі реєстру осіб, зареєстрованих та території Костянтинівської міської ради. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що не є спірним у цій справі. Відповідач Міське комунальне підприємство «Комунтранс» надає послуги з вивезення твердих побутових відходів на території міста Костянтинівка Донецької області, що також не є спірним у цій справі. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 2-953/2006 від 03 серпня 2006 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до Костянтинівського державного міського комунального підприємства «Комунтранс» про відшкодування моральної шкоди, встановлені такі обставини. [PERSON] мешкає в приватному секторі в [ADDRESS] і до лютого 2002 року користувався послугами відповідача з прибирання побутових відходів, і ці послуги щомісячно і своєчасно проплачував. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував графік прибирання побутових відходів та ці послуги надавав своєчасно та неякісно, [PERSON] вирішив відмовитися від цих послуг, про що письмово повідомив відповідача, перестав сплачувати за ці послуги і просив розірвати договір щодо надання цих послуг, якщо такий існує. Судом було встановлено, що на цей час між позивачем та відповідачем договору на надання послуг з прибирання побутових відходів укладено не було, і між ними склалися правовідносини, з яких відповідач надає цей вид послуг, а позивач - сплачує за їх надання. Своєю письмовою заявою на ім`я відповідача в лютому 2002 року позивач ці правовідносини припинив і з того часу й дотепер він відходи не виставляє і послугами відповідача не користується, але відповідач продовжував нараховувати плату за надання цих послуг. Цим рішенням суду дії Костянтинівського міського комунального підприємства «Комунтранс» щодо розірвання договору про надання послуг з прибирання побутових відходів та нарахування плати за надання цих послуг були визнані неправомірними. Рішення суду набрало законної сили 15.08.2006 (а.с. 7-9). Тобто зазначеним судовим рішення фактично підтверджена відсутність правовідносин між позивачем [PERSON] та МКП «Комунтранс». Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З часу набрання судовим рішення № 2-953/2006 законної сили і до січня 2018 року, адреса позивача не обслуговувалася відповідачем, позивач послугами відповідача не користувався, плата за послуги з вивезення твердих побутових відходів позивачу не нараховувалася. Ці обставини, встановлені на підставі: -листа УСЗН Костянтинівської міської ради від 24.12.2016 № 01-20-10706-11, з якого вбачається, що на підставі довідки МКП «Комунтранс» від 21.12.2016 № 642 [PERSON] була перерахована субсидія без врахування послуги з вивозу сміття, так як адреса [PERSON] не обслуговується МКП «Комунтранс» (а.с.10); - повідомленням про призначення субсидії на ЖКП [PERSON] від 16.11.2017, згідно із яким, субсидія на послуги з вивезення твердих побутових відходів [PERSON] не призначалася (а.с.11). - копією довідки № 642 МКП «Комунтранс» від 21 грудня 2016 року (а.с.129), згідно із якою нарахування оплати послуг за вивезення твердих побутових відходів [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проводилися, - а також показами свідка [PERSON] , начальнику відділу призначення субсидії Управління СЗН Костянтинівської міської ради, яка у судовому засіданні пояснила, що житлово-комунальна субсидія [PERSON] на послуги з вивезення твердих побутових відходів не нараховувалася за його заявою та інформацією з МКП «Комунтранс», - та не спростовані у судовому засіданні відповідачем. В січні 2018 року позивач [PERSON] був поновлений на абонентському обліку у МКП «Комунтранс». З того часу, позивачу нараховується плата за надання послуг з вивезення твердих особових відходів та на особовому рахунку № [NUMBER] , що відкритий на ім`я позивача за адресою: [ADDRESS] , рахується заборгованість станом на травень 2021 року в загальному розмірі 238,08 грн (а.с.164-167). Проте, письмовий договір про надання житлово- комунальних послуг, а саме з вивезення твердих побутових відходів між сторонами не укладався. Позивач не звертався до відповідача із заявою на оформлення/переоформлення особового рахунку, тобто в будь-який спосіб не виявляв бажання користуватися послугами позивача. Ці обставини відповідачем не спростовані. Тим більше, за твердженням відповідача, поновлення позивача на абонентському обліку відбулося на підставі Закону України «Про відходи», рішення Костянтинівської міської ради, згідно з яким відповідач надає послуги з вивезення твердих побутових відходів. Фактичне користування позивачем послугами МКП «Комунтранс», відповідачем не доведене. Графік обслуговування населення з вивезення ТПВ ділянка № 9 автомобілем самоскид ММЗ ЗІЛ 130 (а.с.161-163), скриншотом з програмного забезпечення, встановленого на спеціальному транспортному засобі (а.с.160), які надані відповідачем, не містять інформації щодо споживання позивачем послуг відповідача. Виписка за особовим рахунком № [NUMBER] , хоч і містить відомості про заборгованість за послуги з вивезення твердих побутових відходів в будинку [ADDRESS] , проте є лише фіксацією нарахованих сум, а саме по собі нарахування відповідачем сум за спожиті комунальні послуги не свідчить про фактичне їх отримання позивачем. Не може також й свідчити про фактичне отримання послуг відповідача позивачем автоматичне перерахування Управлінням СЗН грошових коштів в якості пільги відповідачу (а.с. 181-188). Свідки [PERSON] , [PERSON] , сусіди позивача, у судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили, що понад 10 років [PERSON] сміття для його прибирання МКП «Комунтранс» за межі власного домоволодіння не виносить. Позивач, пред`являючи цей позов до суду та фактично оспорюючи дії відповідача щодо поновлення його на абонентському обліку, просить: визнати дії відповідача про включення його домогосподарства та його персональних реквізитів в реєстр споживачів комунальної послуги з прибирання і вивозу твердих побутових відходів протиправними; визнати право на відмову від будь-яких правовідносин з відповідачем з подання та використання комунальних послуг; визнати відсутність правовідносин позивача (договірних або фактичних) з відповідачем про надання та використання комунальної послуги з прибирання і виводу побутових відходів (рідких і твердих); зобов`язати відповідача виключити його реквізити з реєстру споживачів послуг з прибирання та вивозу твердих побутових відходів з одночасним ліквідуванням раніше призначеного рахунку, про що повідомити його письмово. Вирішуючи зазначені позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. У той же час статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2). Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Таким спеціальним законом є Закон України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 09.11.2017. Частиною першою статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; 2) без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна); 4) на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; 6) на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; 7) отримувати від управителя, виконавців комунальних послуг штраф у розмірі, визначеному договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, за перевищення нормативних строків проведення аварійно-відновних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; 9) складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; 10) без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; 11) без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі; 12) у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; 13) розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем (ч.1). Таким чином, обрані позивачем такі способи захисту як визнання дій відповідача про включення його домогосподарства та його персональних реквізитів в реєстр споживачів комунальної послуги з прибирання і вивозу твердих побутових відходів протиправними; як визнання права на відмову від будь-яких правовідносин з відповідачем з подання та використання комунальних послуг; як визнання відсутності правовідносин позивача (договірних або фактичних) з відповідачем про надання та використання комунальної послуги з прибирання і виводу побутових відходів (рідких і твердих), не передбачені спеціальним Законом та не призведуть до ефективного захисту його прав. Разом з тим, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя статті 11 ЦК України). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). При цьому законодавцем чітко визначено, що зобов`язання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України) та належними сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не передбачено договором. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» закріплено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Проте, як було встановлено судом, письмовий договір про надання житлово - комунальних послуг, а саме з вивезення твердих побутових відходів між сторонами не укладався. Позивач не звертався до відповідача із заявою на оформлення/переоформлення особового рахунку, поновлення його на абонентському обліку, тобто в будь-який спосіб не виявляв бажання користуватися послугами позивача. Отже, відповідач в односторонньому порядку, без волевиявлення [PERSON] , відкрив/поновив особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я позивача за адресою: [ADDRESS] . При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що відкриття/поновлення особового рахунку позивача було здійснено на підставі Закону України «Про відходи» та рішення Костянтинівської міської ради з огляду на таке. Статтею 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами. Тобто, як і Законом України «Про житлово - комунальні послуги» так і Законом України «Про відходи» передбачене надання послуг з вивезення побутових відходів на договірних засадах, чого в цьому випадку не відбулося. Рішення Костянтинівської міської ради, яке б зобов`язувало відповідача, або давало підстави відповідачу в односторонньому порядку відкрити/поновити особовий рахунок позивача, відповідачем суду не надано та реквізити такого рішення міської ради відповідачем не зазначені. А тому суд вищезазначені доводи відповідача суд вважає безпідставними. За таких обставин, вирішуючи справу виключно в межах заявлених позовних вимог, суд вважає можливим застосувати положення ч.2 ст. 5 ЦПК України та зобов`язати відповідача закритий особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , оскільки такий спосіб захисту не суперечить ЦК України, Закону України «Про житлово- комунальні послуги» та призведе до поновлення прав позивача. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, позивач посилається на те, що діями відповідача йому завдана значна моральна шкода: йому 75 років, після лікування у стаціонарних умовах з хронічною хворобою серцево - судинної системи він знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря - кардіолога з прийманням щоденно на постійній основі 8 таблеток ліків. Повідомлення про заборгованість змусило його звертатися в умовах карантину при носінні медичної маски, в спеку, до офісів МКП «Комунтранс», УСЗН, міської ради, просити сусідів дати свідчення і все це взагалі призвело до душевних страждань, приниженню честі і гідності з додатковим прийомом ліків, підвищенню кров`яного тиску, аритмії серця та стаціонарного лікування в домашніх умовах. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, яка полягла у душевному хвилюванні позивача з приводу отриманих ним від відповідача повідомлень про заборгованість, та погіршенні здоров`я, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту спричинення такої шкоди. Надана позивачем на підтвердження вимог в цій частині довідка № 509/3 від 15.04.2015 (а.с.27) містить інформацію щодо стану здоров`я позивача станом на 2015 рік та не містить інформації щодо погіршення стану його здоров`я внаслідок дій відповідача. Тим більше, що питання спричинення позивачу моральної шкоди з цих же підстав, було предметом судового дослідження в цивільній справі № 233/3734/20, за наслідками розгляду якої суд відмовив у задоволенні вимог [PERSON] в повному обсязі (а.с. 60-67, 68-73, 74-76). Вимога [PERSON] щодо постановлення судом окремої ухвали також задоволенню не підлягає, оскільки по - перше, така вимога не належить до позовних вимог, бо не адресована відповідачу. По- друге, за ст. 262 ЦПК України винесення окремих ухвал належить до дискреційних функцій суду. Не підлягає й задоволення вимога [PERSON] щодо встановлення способу та порядку виконання судового рішення, оскільки, по - перше, спосіб та порядок виконання судового рішення встановлений Законом України «Про виконавче провадження», по- друге, позивачем не наведені заходи, які мають бути вчинені державним виконавцем на виконання цього рішення, та які позивач просить визначити при ухваленні рішення суду в цій справі. За таких обставин, позов належить задовольнити частково.

Outcome: partial