Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

16.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Мотивував наступним. 15 травня 1995 року ним за 30500 крб. було придбано житловий будинок, розташований по вул. Карла Маркса, 59 «г» в м. Глобине Полтавської області, який належав Глобинській районній спілці споживчих товариств. Довідкою № 25 від 14.05.2014 року, виданою Райспоживспілкою, підтверджено оплату за приміщення та зняття житлового садибного будинку з балансу. З червня 1995 року та по теперішній час він користується житловим будинком, підтримував його в належному стані, проводив поточні і капітальні ремонти, відкрито та безперервно володів майном. У грудні 2013 року, на його звернення щодо виділення земельної ділянки площею 0,10 га по вул. К. Маркса, 59 «г» в м. Глобине, на якій розташоване належне йому майно, Глобинська міська рада рішенням № 674 від 26.12.2013 року відмовила, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Посилаючись на викладене, позивач прохав визнати за ним за набувальною давністю право власності на житловий будинок літ. «А,а», загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м, який складається з веранди 1, площею 4,5 кв.м, кімнати 2 площею 33,5 кв.м, кухні 3 площею 8,5 кв.м, та господарської будівлі - навісу «Б», які розташовані за адресою: вул. Володимирівська, 59 «г» в м. Глобине Полтавської області. У останнє судове засідання позивач [PERSON], його представник [PERSON] не з»явилися. Направили заяву про завершення розгляду справи у їх відсутності. В засіданнях, що відбувалися раніше позов підтримували, посилаючись на обставини та підстави, зазначені в ньому. [PERSON], зокрема, пояснив, що працював у заготконторі Глобинської райспоживспілки. Весною 1995 року райспоживспілкою було прийнято рішення про продаж йому будинку, розташованого по вул. К. Маркса, 59 «г». Він перебував на балансі Глобинської райспоживспілки, як житловий, у ньому певний час проживала якась сім»я та прораб. Кошти за будинок він сплатив. Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчувався. Після цього, в тому ж 1995 році, він на прохання священників, з відому тодішнього міського голови [PERSON], передав вказаний будинок в оренду Свято - Пантелеймонівській церкві, де і до цього часу відбуваються богослужіння. Весь час він здійснював догляд за приміщенням та присадибною ділянкою (побілка, обкоси і ін.). Жодна особа з приводу володіння вказаним будинком претензій йому не пред»являла. Представник відповідача Глобинської районної спілки споживчих товариств (Райспоживспілки) у судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві за підписом голови правління, адресованій суду, зазначено, що райспоживспілка позов визнає, заперечень щодо його задоволення не має, прохає розглянути справу без участі її представника. Представник співвідповідача Глобинської міської ради Полтавської області, [PERSON], у судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що позовні вимоги не є обґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Мотивував тим, що здійснюючи правочин купівлі-продажу спірного об»єкту нерухомості, позивач не міг не знати, що набуття права власності на нього потребує від нього вчинення певних дій по реєстрації зазначеного правочину і самої нерухомості. Позивач протягом тривалого часу мав можливість узаконити придбане ним нерухоме майно, але не зробив цього, що викликає сумнів у добросовісності набуття майна. Крім цього, набувальна давність поширюється лише на випадки фактичного, безтитульного володіння чужим майном. Також рішення у справі на користь позивача зробить неможливим виділення йому присадибної земельної ділянки, оскільки відповідно до Генерального плану м. Глобине спірний будинок знаходиться на землях комунальної власності, проте, в землях захисної смуги Південної залізниці, в межах червоної лінії. Представник ІІІ особи Глобинської райдержадміністрації в особі сектору реєстрації, у судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надав. Допитана судом, як свідок, [PERSON], пояснила, що в 1964-1965 рр. працювала на Глобинському цукровому заводі. Приїхала в м. Глобине із Пензенської області і поки не влаштувалася на роботу десь 5-6 ночей ночувала у спірному будинку, де проживали її земляки. Це був невеликий жилий будинок із спальнею, кухнею, коридором. На даний час у ньому знаходиться церква. Вона ходить туди і бачила, що вікна там заклали, поставлена перегородка. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що у вересні 1991 року стала працювати секретарем у заготконторі Глобинської райспоживспілки. На той час у спірному будинку проживали люди. Їй було відомо, що то приміщення заготконтори. Там знаходилася ділянка з погребами , де зберігалися овочі та фрукти, здійснювалася їх погрузла. На час її звільнення із заготконтори в 2004 році у цьому приміщенні вже діяла церква, з якого року вона не пам»ятає. [PERSON] - Настоятель Святомихайлівського Храму блаженний Глобинського району, протоієрей , допитаний як свідок, у засіданні пояснив , що в зв»язку з виниклою проблемою організації молитовного будинку на території,прилеглій до цукрозаводу в м. Глобине, він розшукував підходяще для цього приміщення. Досяг домовленості із [PERSON], про те, що до побудови нового храму для молитовного дому використовуватимуть його будинок, розташований по вул. К. Маркса, 59 «г». Спочатку ця домовленість була усна , потім було укладено договір оренди в письмовій формі, який він особисто підписав. В 2013 році в зв»язку з прийнятим рішення Глобинської міської ради від 26.12.2013 року про відмову [PERSON] у виділенні земельної ділянки він надавав письмове пояснення, про те, що адресою м. Глобине вул. Карла Маркса № 59 «г» будівлі, яка б належала Свято-Пантелеймонівській церкві немає. Свято-Пантелеймоонівська громада входить під його юрисдикцію. Жодних претензій до спірної будівлі, де і нині проводяться богослужіння, немає. В даний час проводяться роботи по завершенню будівництва нової церкви. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. Довідкою № 25 від 14.05.2014 року, виданою Глобинською районною спілкою споживчих товариств, підтверджено, що згідно касового ордера № 261 від 15.05.1995 року [PERSON] сплачені кошти за приміщення житлового садибного будинку, розташованого в м. Глобине Полтавської області по вул. К. Маркса, 59 «г» в сумі 30500 крб. і з балансу він знятий. Станом на 14.05.2014 року на балансі Глобинської райспоживспілки не перебуває і переданий у власність [PERSON]. За висновком про оціночну (ринкову) вартість даного житлового будинку, станом на 8.08.2016 року вона становила 85653 грн. без ПДВ. Згідно рішення № 674 від 26.12.2013 року «Про розгляд звернення [PERSON] щодо виділення земельної ділянки площею 0,10 га по вул. К. Маркса, 59-г в м. Глобине Полтавської області, на якій розташована будівля Свято-Пантелеймонівської церкви», [PERSON] відмовлено у виділенні вказаної земельної ділянки в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Відповідно до договору оренди від 08.04.2014 року, вчиненому у простій письмовій формі, [PERSON] (орендодавець) передав в оренду Настоятелю Святомихайлівського Храму блаженному Глобинського району [PERSON] приміщення площею 60 кв.м та металевий навіс - 130 кв.м, які розміщені на земельній ділянці площею 0,10 га та знаходяться за адресою м. Глобине, вул. К.Маркса, 59 Г. Ч.2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна власність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч.4 ст.344 ЦК право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правила ст. 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року (п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК). Виходячи зі змісту зазначеної статті, обставинами, які мають значення для справи і які відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України має довести саме позивач, є законний обєкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Згідно з п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. В абзацах 3, 4 вищеназваної постанови Пленуму ВССУ від 7.02.2014 року зазначено, що визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, в редакції чинній станом на 15 травня 1995 року (дату внесення позивачем коштів за будинок), договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Під час судового розгляду достовірно встановлено, що позивач 15.05.1995 року вніс до Глобинської райспоживспілки кошти за будинок, а остання після цього зняла його з балансу. Сторони не оформили правовідносини належним чином (договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили та не зареєстрували у виконавчому комітеті Глобинської міської ради). З огляду на викладене, вказане нерухоме майно на даний час є безхазяйним, оскільки не має титульного власника. Останнє підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якої вбачається, що право власності на житловий будинок , розташований по вул. К. Маркса, 59-г в м. Глобине Полтавської області, не зареєстроване за жодною особою. За викладених обставин іншого способу захисту цивільного права, ніж визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю у позивача немає. З врахуванням зазначеного та того, що позивачем надані докази про добросовісне, відкрите, безперервне володіння будинком більше 10 років, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову. Визнання права власності на нерухоме майно за позивачем не порушує прав та інтересів інших осіб.

Outcome: approved