Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

15 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 04.05.2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне, актовий запис №378. У шлюбі сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сторони мають різні характери та погляди на життя, а тому протягом останнього року проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Відтак, оскільки сім`я розпалася, шлюб існує формально, у зв`язку з чим примирення між сторонами та подальше збереження шлюбу є неможливі. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 04.05.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис №378, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. В підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Прокопчук М.В. не з`явилися, у поданих заявах позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити та справу розглянути у їх відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву від 14.01.2020 року, у якій позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглянути у його відсутності. Зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04.05.2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне, актовий запис №378, про що свідчить оригінал свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.05.2001 року. Від спільного сумісного проживання сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.11.2002 року, серії [NUMBER] від 06.12.2005 року, серії [NUMBER] від 16.06.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд дійшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved