Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

17.06.2014 року ТОВ «Кредит Колекшн Груп» звернулось до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано наступним. 29 грудня 2008 Закрите акціонерне товариство «Альфа - Банк» (Цедент) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (Цесіонарій) уклали договір відступлення права на вимоги боргу. Відповідно до п. 1 вищезазначеного договору Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги боргу до осіб, які є позичальниками Банку за укладеними кредитними договорами та компенсує вартість такого боргу Цеденту. За п. 2 Договору вимоги та ст. 514 ЦК України, Цесіонарій набуває всі права вимоги як до боржників, так і до кожного боржника, а також всі права щодо забезпечення виконання кожним боржником своїх зобов'язань, які належать Цеденту за договорами про надання кредиту на момент набуття Договором вимоги чинності, в тому числі, в порядку та на умовах, що передбачені договором про надання кредиту, вимагати сплати неустойки, інших виплат тощо. Цесіонарій має всі права розпоряджатися відступленими правами на власний розсуд, в тому числі переуступати їх, змінити на підставі окремо укладеного правочину, передати в забезпечення чи розпорядитись такими правами будь-яким чином. 14.07.2010 року ТОВ «Кредитні ініціативи (Клієнт) та ТОВ «Кредит Колекшн Груп» уклали договір факторингу. За п. 2.1 Договору факторингу, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов'язується відступити Факторові своє право вимоги до боржників за кредитним договором. Згідно Договору та Витягу із акту приймання - передачі Реєстру Боржників від 14 липня 2010 року, Клієнт передав Позивачу право вимоги до [PERSON] - відповідача по справі, яке виникло у Банку на підставі вищенаведеного кредитного Договору. 27.01.2007 року ЗАТ «Альфа - Банк» та Відповідач уклали кредитний договір № 500003657, відповідно до якого Банк надав Відповідачу кредит у сумі 1200,00 доларів США. Відповідач погодився, що погашення заборгованості за Договором щодо повернення кредиту, враховуючи сплату процентів здійснюється щомісячними платежами у фіксованій сумі, розміром 90 доларів США, або у гривнях в еквівалентному розмірі (визначеному станом на час розрахунку), Договір діє до повного виконання позивальником своїх зобов'язань за договором (п. 8.2 кредитного Договору). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України Договір є кредитним, за яким, зокрема банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Банк виконав свої зобов'язання за Договором та надав кредитні кошти, Відповідач, не повернув кредит (прострочив сплату чергової частини платежу), не сплатив проценти за Договором, чим порушив вимоги ст. 1054 ЦК України, щодо обов'язку позичальника повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 05.03.2014 загальна сума заборгованості Відповідача перед ТОВ «Кредит Колекшн Груп» становить 31717,74 грн., що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що за відсутності відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Про належне повідомлення відповідача свідчить її розписка, яка заповнена нею в суді, при перенесенні попереднього засідання у справі за її заявою. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 27.01.2007 року між ЗАТ «Альфа - Банк», як кредитором та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 500003657 за яким відповідач, як позичальник отримав кредитні кошти в сумі 1200 доларів США для задоволення будь - яких власних потреб, на визначений договором термін, зі сплатою відповідної платні за користування кредитом, в порядку та на умовах, визначених в кредитному Договорі. (а.с. 10-11). Згідно з умовами Договору факторингу фінансування клієнта № 29122008 від 29 грудня 2008 року ЗАТ «Альфа - Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» прийняло право вимоги в тому числі і за кредитним Договором № 500003657 від 27.01.2007 року, укладеним між ЗАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] (а.с. 7). Згідно з умовами Договору факторингу б/н від 14 липня 2010 року ТОВ «Кредитні ініціативи» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «Кредит Колекшн Груп» прийняло право вимоги в тому числі і за кредитним договором № 500003657 від 27.01.2007 року, укладеним між ЗАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] (а.с. 8- 9). Враховуючи вищевикладене позивач є правомочним звертатись до суду з наведеним позовом. Згідно досягнутої домовленості, визначеної в п.п. 1.4. кредитного Договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Договором щомісячними платежами в розмірі 90 доларів США, або у гривнях у еквівалентній сумі. Згідно п. 8.2 кредитного Договору зобов'язання позичальника припиняються після повного виконання зобов'язань за Договором. З п. 3.2. кредитного Договору вбачається, що за повне або часткове прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказані умови відповідачем по справі було порушено, а саме умови щодо своєчасності погашення заборгованості за кредитом. Згідно п. 5.1. кредитного Договору Банк має право вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов'язань за Договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну слати обов'язкового платежу на погашення кредиту, встановленого п. 1.5. Договору. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог Договору та Закону. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак згідно розрахунку суми боргу заборгованість відповідача по договору, станом на 05.03.2014 року становить 31717, 74 грн. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримала на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом, але взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, чим істотно порушено умови укладеного Договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved