overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

15.07.2014 року до Корсунь-Шевченківського районного суду надійшов даний позов, в якому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], який був укладений 10.10.1998 року, актовий запис № 6, Бровахівською сільською радою в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області. Свій позов позивач мотивує тим, що сімейне життя через суперечки заходить в глухий кут, тому позивач просить розірвати шлюб, час для примирення їм не потрібний, спору за поділ майна та місце проживання дітей, забезпечення умов їх проживання не потрібно. У шлюбі з відповідачем є двоє малолітніх дітей. Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 10.10.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] актовий запис №06 видане Бровахівською сільської ради в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області від 10.10.1998 року (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER], видане 09.02.1999 року та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER], видане 15.12.2000 (а.с.6). Кожний з сторін веде самостійне життя, без врахування інтересів іншого з подружжя. Спільне господарство сторонами разом не ведеться, мають окремий бюджет. Тому подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен, спору щодо розподілу майна, набутого за час шлюбу, на даний момент немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

15.07.2014 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 007335 від 16.11.2004 року, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 11.11.2004 року № 609, [PERSON], де його прізвище зазначено «[PERSON]». В судове засідання заявник подав заяву про розгляд справи без його участі та просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернігівської районної дежавної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Представник заінтересованої особи Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області в судове засідання не з»явився, рішення по справі просив прийняти на розсуд суду. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 007335 від 16.11.2004 року, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 11.11.2004 року № 609, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,32 га, розташованої на території Рудківської сільської ради, Чернігівського району. В державному акті на право власності на земельну ділянку від 16.11.2004 року допущена помилка, замість прізвища заявника за паспортом «[PERSON]» у Державному акті зазначено «[PERSON]». 19.03.1999 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області заявнику видано паспорт серії НК № 630368, в якому його прізвище зазначено як «[PERSON]». У судовому засіданні достовірно встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 007335 від 16.11.2004 року, виданого на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 11.11.2004 року № 609 належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

15.07.2014 року до суду з позовом звернулася [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту подачі позову до суду до повноліття дітей, та покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем позивачка перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому їй важко самій утримувати дітей, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та ухиляється від виконання своїх обов'язків. В судове засідання позивач не з'явилася просить розгляд провести без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Сторони по справі перебували у шлюбі, що був розірваний 14.10.2014 року, відповідно до рішення Оріхівського районного суду Запорізької області про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва [NUMBER] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва [NUMBER]. Відповідач, являючись батьком [PERSON] та [PERSON], зобов'язаний, згідно ст.180 СК України, утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

15.07.2014 року до суду з позовом звернулася [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту подачі позову до суду до повноліття дітей, та покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем позивачка перебувала у шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому їй важко самій утримувати дітей, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та ухиляється від виконання своїх обов'язків. В судове засідання позивач не з'явилася просить розгляд провести без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Сторони по справі перебували у шлюбі, що був розірваний 14.10.2014 року, відповідно до рішення Оріхівського районного суду Запорізької області про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва [NUMBER] та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва [NUMBER]. Відповідач, являючись батьком [PERSON] та [PERSON], зобов'язаний, згідно ст.180 СК України, утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільних дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

15.07.2014 року до суду з позовом звернулася [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 05.02.2005 року вони із відповідачем уклала шлюб. Їхній шлюб зареєстрований в виконкомі Чуківської сільської ради Немирівського району, актовий запис за № 1. Від подружнього життя у них народились діти: син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з нею. Негаразди в їхній сім'ї тривають більше двох років, поступово стосунки між ними погіршувались, але особливо ускладнились відносини між ними останнім часом. Головна причина розладу в сім'ї - відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. В даний час вони проживають окремо. Вона впевнилася, що вони з чоловіком різні люди у них різні життєві цінності та відношення до подружніх обов'язків. Вважає, що шлюб розпався остаточно і безповоротно. Фактиччно близько одного місяця вони не підтримують подружніх стосунків, стали чужими людьми. Збереження сім'ї з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Примирення між ними неможливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. Відповідач в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

15.07.2014 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що заявник є братом [PERSON], який з народження страждає психічною хворобою - олігофренією, що підтверджується витягом з Акту огляду МСЕК, є інвалідом 2 групи та перебуває на обліку в психоневрологічном диспансері № 3. Внаслідок хронічного психічного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В ході розгляду справи заявник уточнив свої вимоги та просив визнати [PERSON], [INFO] обмежено дієздатним та призначити йому піклувальника [PERSON]. Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник зацікавленої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, надав подання про встановлення піклування над [PERSON] та призначення його піклувальником [PERSON]. Своє подання в судовому засіданні також підтримав. Суд, заслухавши пояснення зацікавлено особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява та подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає на легку розумову відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, що істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки, що підтверджується поясненнями заявника, висновком судово-психіатричної експерта № 887 від 21.10.2014 року. Згідно ч. 1 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, враховуючи висновок експерта підлягають задоволенню вимоги заявника про визнання [PERSON] обмежено дієздатним. Згідно ч. 1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Згідно ч. 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно довідок форми № 3 від 13.02.2015 року КП «Житлосервіс «Приозерне» у Оболонському районі м. Києва [PERSON] зареєстрований [ADDRESS] . Згідно висновку про стан здоров'я від 24.02.2015 року, Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду від 23.02.2015 року [PERSON] за станом здоров'я може бути піклувальником. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 25.02.2015 року, побутової характеристики від 18.02..2015 року - [PERSON] характеризується позитивно. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати [PERSON], [INFO], що проживає за адресою: [ADDRESS] обмежено дієздатним та призначити [PERSON] піклувальником над обмежено дієздатним [PERSON] [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

15.07.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 14 червня 2008 року вони зареєстрували шлюб з відповідачкою по справі [PERSON] в відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Донецької області, актовий запис № 163. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини у зв'язку з непорозуміннями з питань виховання дитини, ведення сумісного господарства і сімейного життя, мешкають окремо, в них відсутні спільні інтереси. Він вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просив розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до в судового засідання на з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій повністю підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. (а.с.11). Відповідачка [PERSON] до в судового засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти розірвання шлюбу Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON].(а.с.12). Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON]. перебувають в шлюбі з 14 червня 2008 року, шлюб зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Донецької області, актовий запис № 163. (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].(а.с.7) Судом встановлено, що з квітня 2013 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з у зв'язку з непорозуміннями з питань виховання дитини, ведення сумісного господарства і сімейного життя, мешкають окремо, в них відсутні спільні інтереси, примирення між сторонами неможливо. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам сторін, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. Шлюб між ним та [PERSON] слід розірвати, прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

15.07.2014 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 29.04.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №319. Від шюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Просив розірвати шлюб, оскільки сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій він підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

15.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, де просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позов мотивує тим, що з 02.09.2011 року перебуває з відповідачкою в шлюбі. Від спільного життя у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Впродовж останніх 6 місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин з 20 червня 2014 року. Проживають окремо, так як переконались, що у них немає спільних інтересів, крім їхніх дітей, кожен жив своїм життям і не намагався перейнятися проблемами іншого. Спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, так як відповідач фактично створила іншу сім'ю. Спору про поділ майна не мають. Між ними досягнуто згоди щодо утримання дітей. На судовий розгляд справи сторони подали заяви, де сторони просять про розгляд справи у їх відсутність; позивач зазначив, що на позовних вимогах наполягає, спору про місце проживання дітей та про поділ майна не мають; а відповідачка вказала, що згодна на розірвання шлюбу. Суд ухвалив, провести розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Дані правовідносини регулюються ст., ст.110, 112 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували 02 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від спільного життя мають неповнолітніх дітей, а саме синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7), які після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою. Сторони подружнє життя припинили з 20 червня 2014 року, оскільки протягом останніх 6-ти місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин, так як вони переконались, що у них немає спільних інтересів, крім їхніх дітей, кожен живе своїм життям і не намагається перейнятися проблемами іншого. Відповідач на розірвання шлюбу згодна, заперечень по суті заявлених вимог не подала. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спору про поділ майна та місце проживання дітей немає. Позивач примирення вважає не можливим. Суд також не вбачає підстав для застосування ст.111 СК України, так як сторони фактично припинили сімейні стосунки, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що при даних обставинах шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved