Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], зобовязання Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції зняти арешт з цієї квартири та виключити з Державного реєстру речових прав записи про накладення на квартиру обтяжень (за №№ 551942, 551974,552007, 552041) на підставі постанов державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 01.02.2010 року та від 04.08.2011 року. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 25.03.2014 року, якою затверджено мирову угоду в справі про поділ майна подружжя. Втім, вона позбавлена можливості вільного розпорядження обєктом нерухомості, в звязку з накладенням на нього арешту, чим порушується її право власності. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав. Представник Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції при вирішенні спору послалася на розсуд суду. Інші учасники цивільного процесу не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25.03.2014 року визнано мирову угоду в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, відповідно до якої відповідач відмовився від квартири [ADDRESS] (далі Квартира) на користь позивача; у свою чергу позивач відмовилася від стягнення з відповідача судового збору та витрат на правову допомогу адвоката. Цією ж ухвалою за позивачем визнано право власності на Квартиру в цілому (а. с. 7, 8). Як встановлено судом, Квартира перебуває під арештом, який накладено постановами державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 01.02.2010 року та від 04.08.2011 року (а. с. 9, 12), що є чинними й на даний час. Арешти накладено з метою виконання рішень судів про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в сумі 92369 грн 46 коп. та на користь публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» в сумі 21771 грн 04 коп. В силу положень частини пятої статті 175 ЦПК України суд визнає мирову угоду лише в тому разі, якщо її умови не суперечать закону та не порушують права свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з того, що правова сутність арешту майна полягає в законодавчій забороні його власникові вільно розпоряджатися цим майном, відповідач не мав права укладати мирову угоду з приводу відчуження Квартири, яка на той час перебувала під арештом. Враховуючи те, що відповідач, як боржник у виконавчому провадженні, не оскаржував у судовому порядку постанови державного виконавця про арешт Квартири від 01.02.2010 року та від 04.08.2011 року відсутні законні підстави для зобовязання Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції зняти арешти з Квартири та виключення з Державного реєстру заборон записів про обтяження за №№ 551942, 551974,552007, 552041. За таких обставин, заявлений позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed