Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

15.07.2014 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить суд визначити йому додатковий строк, тривалістю 3 місяці, необхідний для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] Позивач також зазначає що своєчасно не звернувся до нотаріальної контори задля оформлення права на спадщину після смерті матері, у зв'язку з душевними стражданнями, пов'язаними з втратою близької людини. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідач - Мологівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшов лист за підписом в.о. голови Мологівської сільської ради, в якому зазначено, що відповідач не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати без його участі. (а.с. 21) Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав. Правовідносини, що склалися між сторонами, врегульовані Цивільним Кодексом України (в редакції Закону 2004 року) та Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Так в судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (а.с.7) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. (а.с. 8-13) Позивач є сином померлої, а отже спадкоємцем першої черги. (а.с. 6) Відповідно до листа завідувача Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою від 12.07.2014 року, позивачу, на його заяву про прийняття спадщини після смерті матері, повідомлено про пропуск ним строку, встановленому законом та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.14) Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно листа завідувача Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. (а.с. 20) У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивач пояснив, що знав про смерть своєї матері, адже хоронив її, але до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після її смерті не звертався, так як на протязі усього встановленого законом шестимісячного стоку, переживав тяжкі душевні страждання, пов'язані із втратою близької людини. Судом в ході розгляду справи позивачу роз'яснювався обов'язок доказування, у відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, що підтверджується записом фіксування судового засідання технічним засобом, але не зважаючи на це ним, в ході розгляду справи не надано жодних доказів, які б підтверджували ті обставини на які він посилається у своєму позові. Крім того доказів про наявність причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем суду також не надано. А посилання позивача про його важкий душевний стан не є такою поважною причиною, у розумінні ч. 1 ст. 1272 ЦК України на що також вказують чисельні рішення за результатами розгляду даної категорії справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що у позивача були відсутні причини, пов'язані з об'єктивними непереборними істотними труднощами для своєчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття ним спадщини, після смерті матері, тому позовні вимоги не підлягаю задоволенню.

Outcome: dismissed