Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

17.03.2016р. заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті громадянина України [PERSON], 20 липня 1955року народження, уродженця [INFO], визнавши датою смерті 11 березня 2016року, місцем реєстрації житловий будинок за адресою: [ADDRESS], місцем смерті м. Кіровське Донецької області, Україна. В заяві зазначено, що 11 березня 2016року помер батько заявника [PERSON]. До дня смерті він мешкав та був зареєстрованим за адресою: [INFO]. В березні 2016 року заявник звернувся до Відділу державного реєстру актів цивільного стану по м. Бердянську. Але 16.03.2016року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську відмовив заявнику у видачі свідоцтва про смерть та реєстрацію подію смерті у зв»язку з тим, що ним не надано документ, що є підставою для державної реєстрації смерті та повідомив про те, що він має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті. Факт смерті батька заявника дійсно був 11 березня 2016 року, він помер за місцем свого мешкання по вищевказаній адресі. Факт смерті був зафіксований лікарем. Відповідно до лікарського свідоцтва та довідки про причину смерті(форма № 106/6) № 50 від 12.03.2016р. [PERSON] помер в результаті ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного коронаросклерозу. Встановлення факту смерті батька заявнику потрібно для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON]А підтримав свої вимоги в повному обсязі і зазначив, що встановлення факту смерті батька йому потрібно для оформлення спадщини. У судове засідання представник зацікавленої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області не з»явився, з заявленими вимогами згодний, в своїй заяві просить справу розглянути без нього. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сім»ю заявника знає давно за місцем проживання в м. Кіровське, а також за місцем знаходження їхніх дач в с. Луначарське Бердянського району і знає, що батько заявника тривалий час хворів на хворобу серця , після смерті дружини хвороба загострилась і він помер за місцем свого проживання в [INFO]. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав: Заявник [PERSON] народився 19 червня 1980року і в свідоцтві про народження його батьком був записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією паспорту. Батько заявника [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] і помер вдома 11 березня 2016року. Факт смерті [PERSON] був зафіксований лікарем. Відповідно до лікарського свідоцтва № 50 від 12.03.2016р. та довідки про причину смерті(форма № 106/6) № 50 від 12.03.2016р. [PERSON] помер в результаті ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного коронаросклерозу , що підтверджується копіями та оригіналами цих документів. Заявник має свідоцтво про смерть [PERSON] серія ДНР № 020268 від 15.03.2016р., яке видане Кіровським міським відділом запису актів цивільного стану , але є недійсним, оскільки оформлене не територіальним органом Міністерства юстиції України, а саме органом на території тимчасово не контрольованої Україною. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області з заявою щодо державної реєстрації смерті батька [PERSON], але йому в цьому було відмовлено та запропоновано звернутись до суду, що підтверджується копією відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області № 48/03-06-160 від 16.03.2016р.. Згідно п. 8 ч. 1ст. 256 ЦЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови Пленуму ВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Розглянувши матеріали справи, враховуючи, що в судовому засіданні факт смерті батька заявника був доведений, суд вважає необхідним цей факт встановити. Згідно ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню . Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку , встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Закон набрав чинності 24.02.2016р. На підставі наведеного,

Outcome: approved