overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

15.09.2014 до суду заявлено позов, у якому позивачка зазначила, що до 25.12.2013 р. вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON], вона самостійно утримувати неповнолітню дочку не має можливості, відповідач з грудня 2013 р. добровільно свій обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дочки не виконує, неофіційно працює по найму, має мінливий дохід, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі 700 грн., починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн., починаючи з дня звернення до суду і до її повноліття, справу розглянути без неї, погодилася на заочний розгляд. (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що з урахуванням позиції позивачки дає підстави для ухвалення заочного рішення (а.с. 11). З урахуванням позиції позивачки, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дочки не виконує, неофіційно працює по найму, має мінливий дохід, згоден щомісячно сплачувати позивачці на утримання дочки 700 грн. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів на це згоден або має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], чим порушує її права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 700 грн., починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER], з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4); - рішенням Іллінецького районного суду, з якого видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 25.12.2013р. (а.с. 5); - довідкою Гайсинської міської ради № 2759 від 14.08.2014 р., з якої видно, що на утриманні [PERSON] перебуває неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] (а.с.7); - заявою [PERSON] про погодження на заочний розгляд справи без її участі. (а.с. 11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

15.09.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому зазначає, що 05.09.1992 р. він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей: син - [PERSON], [INFO], неповнолітній син - [PERSON], [INFO] Спочатку спільне життя складалося добре, подружжя кохали один одного та поважали. З часом їх взаємні стосунки погіршилися, вони зрозуміли, що різні люди та з 2007 року проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явилися подали заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 05.09.1992 р. уклали шлюб, який був зареєстрований Великознам'янською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів був зроблений актовий запис №27, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 05.09.1992 року (а.с. 13). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], свдоцтво про народження серії [NUMBER] від 22.04.2002 року (а.с. 13); [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.09.1993 року (а.с. 14). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, подружжя проживають окремо, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

15.09.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 08.11.2008 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через непорозуміння і несумісність характерів, на грунті чого виникали сварки. З 27.05.2014 р. проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують і не поновлювали їх, спору про поділ майна не виникає, спільного господарства не ведуть. Питання утримання дитини вирішено у судовому порядку. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнала і пояснила, що з чоловіком не проживають з серпня 2013 р. шлюбні стосунки не поновлювали і наміру не мають. Претензій по утриманню дитини і поділу майна не висловила. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 08 листопада 2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 96 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 95 (а.с. 4). Шлюбні відносини між подружжям припинені з серпня 2013 р. і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, проживають окремо, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній, а питання утримання дитини вирішено у примусовому порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

15.09.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони зареєстрували шлюб 06.11.2009 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис № 229. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO], та син [PERSON] - [INFO], які на даний час проживають з матір'ю. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на життя, вони виявились людьми з різними характерами, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. В квітні 2014 року вони розійшлись і вже більше шести місяців проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків. Спільного сімейного господарства вони не ведуть, особисті відносини між ними мають негативний характер. Крім того вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру в подальшому зберегти сімейні стосунки у нього немає. Вважає, що їх сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, неповнолітніх дітей просить залишити проживати з відповідачкою. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 06.11.2009 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції, Івано-Франківської області, актовий запис № 229 (а.с. 4). У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO], та син [PERSON] - [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 6-7). Судом встановлено, що сторони в даний час не підтримують сімейні відносини і не мають наміру підтримувати їх в подальшому, а відносини між ними фактично стали недружелюбними. Їх шлюб існує формально. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням сторін. Неповнолітніх дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] слід залишити проживати з матір'ю. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

15.09.2014р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] який вони зареєстрували 24 листопада 2012 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 2877. У шлюбі у них народилася дитина: [PERSON], [INFO].н. Позовну заяву обґрунтовує тим, що жодних почуттів у позивачки до відповідача немає, позивачка впевнена, що їх шлюб та сім'я вже давно фактично розпалися, так як вони з відповідачем мають різні погляди на життя, він часто зловживає спиртними напоями, та ображає її як жінку, їх шлюб є лише формальним. Таким чином позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Пояснила, що відповідач постійно влаштовував скандали та бійки, не приймає участі у забезпеченні сім'ї, утриманні дитини. Після одруження вони фактично прожили разом близько чотирьох місяців. Можливість примирення з відповідачем заперечила, вказавши, що збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Суд, за згодою позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2012 року у міському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 2877. Це їх перший шлюб. Від шлюбу у них є дитина: [PERSON], [INFO].н. Встановлено, що сімейне життя сторін у зареєстрованому між ними шлюбі не склалося. Відповідач часто вживає спиртні напої та влаштовує сварки і бійки, не помагає утримувати дитину. Після одруження проживали разом близько чотирьох місяців. Після народження дитини не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Позивачка наміру проживати разом з відповідачем та зберігати шлюб не має, можливість примирення категорично заперечує. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі і не в найкращих інтересах сім'ї. Конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

15.09.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] яким просить позбавити відповідача права користування житловим будинком [ADDRESS]. Вказує що є власником зазначеного будинку. Відповідач є її знайомим, та з січня 2004 р. в будинку не проживає. Позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через житловий орган за місцем реєстрації відповідно до ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Третя особа ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з березня 2003 р. є власником житлового будинком [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину, своє право на нерухомість зареєструвала у встановленому порядку а.с.8-10. Згідно довідки з місця проживання, домової книги, та актів а.с.3-4, 11-12 у вказаному будинку зареєстрований відповідач, який у вказаному житлі не проживає з січня 2004 р. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла, може бути позбавлений правом користування житлом. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - в разі позбавлення права користування житлом, особа знімається з реєстрації за місцем проживання на підставі рішення суду. Тому зняття з реєстрації особи на підставі зазначеного рішення суду є обов'язком органу ДМС згідно закону. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

15.09.2014 р. в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів з тих підстав, що жодного утримання на дитину не дає. В обґрунтування позовних вимог покликається на викладені в заяві обставини, що 30 вересня 2006 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від спільного проживання в них народився син [PERSON] [INFO] З відповідачем шлюб розірвано 11 березня 2013 року, спільно не проживають, добровільно утримання на дитину не надає, він є молодим та здоровим, не має інших утриманців та аліментних зобов'язань, може працювати та утримувати їхню неповнолітню дитину. Просить позовні вимоги задовольнити. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбіз 30.09.2006 року, від спільного проживання мають єдиного сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвала 11 березня 2013 року. Дитина проживає разом зі нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від сім'ї та жодного утримання не надає. Її одній важко утримувати сім'ю просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] двічі належним чином повідомлений про час та місце слухання справи на 15.10.2014 року та 14.11.2014 року рекомендованим з врученням, крім того, відповідач по мобільному телефону повідомив, що позовні вимоги визнав та пояснив, що в даний час перебуває в Польщі, повернеться перед новим роком, а тому просив позов задовольнити на молодшого сина, дійсно з січня 2013 року спільно з позивачкою не проживає, добровільно утримання не надавав. Не заперечує на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з його доходів. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року, від спільного проживання мають сина [PERSON] [INFO] батьком являється відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. а.с. 4. На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду шлюб між сторонами по ініціативі позивачки розірвано 11 березня 2013 року. а.с. 3. Відповідач телефоном вимог не заперечив, про стягнення з нього 1/4 частини зі всіх видів доходів, інших аліментних платежів не платить. А тому суд задовольняє позовні вимоги повність.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

15.09.2014 р. в суд поступила позовна заява [PERSON] яка просить стягувати з відповідача батька дитини аліменти на її утримання в розмірі ? частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на викладені в заяві обставини, що відповідач по справі її батько. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 16 червня 2011 року було стягнено аліменти з її батька в користь матері [PERSON] на її утримання у зв'язку з продовженням навчання до часу закінчення 30 червня 2014 р. В даний час вона знову навчається у Львівському інституті економіки і туризму на факультеті туризму і готельної справи 5 курсу денної форми навчання, яке закінчується 30 червня 2015 року. Так як вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а батько працює офіційно в ПЧ-5, має стабільний заробіток, інших аліментних платежів не платить, а тому має можливість надавати її утримання в розмірі ? частини заробітку. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що її батько відповідач по справі на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду від 16 червня 2011 року сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів з 20 серпня 2010 року до закінчення навчання по 30 червня 2014 року. На даний час вона продовжує навчання у Львівському інституті економіки і туризму на факультеті туризму і готельної справи та термін навчання до 30 червня 2015 року. Відповідач по справі її батько офіційно працює, інших аліментних платежів не платить, а тому має можливість надати її таке утримання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що на даний час працює неповний робочий день, дохід місячний становить 1500 грн., хоче аби з нього стягували 1/3 частини з його заробітку. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення частково. З долученої до матеріалів копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідач по справі [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] а.с. 4. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 16 червня 2011 року доведено, що з [PERSON] стягувались аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини до закінчення навчання 30 червня 2014 року однак позивачці не виповнилося 23 роки та продовжує навчання а.с. 5. Довідкою Львівського інституту економіки і туризму від 08 вересня 2014 року №840 доведено, що [PERSON] є студентом 5 курсу денної форми навчання термін навчання з 01 вересня 2014 р. по 30 червня 2015 р. а.с. 9. Враховуючи те, що позивачка отримує стипендію 700 грн., мама пересилає її 500 грн., а батько в суді повідомив, що отримує 1500 грн., а тому стягнення з нього 1/4 суми буде перевищувати дохід відповідача, а тому суд стягує 1/5 частину доходів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

15.09.2014 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON], свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], [PERSON], померлий [INFO] був єдиним спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна, яке він не зареєстрував належним чином, позивачка є спадкоємицею цієї спадщини за законом першої черги після смерті [INFO] батька [PERSON], у визначений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на нього не може нотаріально оформити спадщину. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с. 35). Представник реєстраційної служби Гайсинського РУЮ в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без нього (а.с. 32). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], [PERSON], померлий [INFO] був єдиним спадкоємцем першої черги цієї спадщини за законом, але спадкове майно не оформив належним чином, спадкоємиця у визначений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на нього не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємиця за законом спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], не може нотаріально оформити своє спадкове право в зв'язку зі смертю спадкодавця, який не зареєстрував своїх спадкових прав у законному порядку, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачкою право приватної власності вказаної нерухомості в порядку успадкування за законом. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2005 р., яким стверджується, що [INFO] в с.Ярмолинці померла [PERSON] (а.с.18); - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2013 р., яким стверджується, що [INFO] в с.Ярмолинці помер [PERSON] (а.с.19); - відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2014 р., якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді права власності на спадкове майно в зв'язку зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.26).

Outcome: approved