Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

16.12.2020 року до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, яку отримувала [PERSON] за період з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. В обґрунтування позову вказує про те, що під час звернення за призначенням вказаної допомоги, яку було призначено на вищевказаний період, відповідачем було вказано допомогу по безробіттю чоловіка в розмірі 17,55грн. та пред`явлено довідку з БРЦЗ від 03.01.2018р., про те, що її чоловік перебуває у них на обліку, однак, як виявилось пізніше, на момент звернення із вказаною заявою, тобто станом на 09.01.2018р., її чоловік вже був знятий з цього обліку у центрі зайнятості, тому вона не мала права на отриманні такої допомоги. 04.03.2019р. виплата цієї допомоги була припинена. Сума надміру нарахованої та виплаченої допомоги склала 16108,44 гривень. Оскільки відповідач приховала вищевказані відомості та не повідомила Управління про зміни, які впливають на отримання такої допомоги, отримані нею кошти підлягають поверненню, однак відповідач самостійно їх не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду. Представник позивача надала заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 34). Відповідач надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що на момент подання заяви про призначення їй вищевказаної допомоги їй не було відомо, що її чоловіка було знято з обліку у центрі зайнятості. Вказала, що знала, за яких умов призначається вказаний вид допомоги (а.с. 36). Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 09.01.2018 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям (а.с. 12, 13). За рішенням УСЗН Балаклійської РДА Харківської області про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідачу було призначено таку допомогу з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. включно (а.с. 17). Під час звернення за вищевказаною допомогою позивач у своїй декларації про доходи та майновий стан вказала, зокрема, що її чоловік [PERSON] за період з 01.07.2017р. по 01.01.2018р. отримав допомогу по безробіттю у сумі 17,55грн. (а.с. 14, 15) та надала довідку з Балаклійського РЦЗ про його доходи за цей період (а.с. 16). На запит УСЗН від 19.02.2019р. Балаклійською районною філією Харківського ОЦЗ 21.02.2019р. було повідомлено, що [PERSON] перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, з 17.07.2017р. по 03.01.2018р. та станом на 09.01.2018р. на обліку не перебував (а.с. 18). Рішенням від 04.03.2019р. відповідно до абз. 2 п. 25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 24\~лютого 2003\~року №\~250 було відмовлено з 01.02.2019р. на шість місяців в продовжені державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям [PERSON] у зв'язку з недостовірними даними про перебування, як безробітної особи її чоловіка [PERSON] на обліку в центрі зайнятості (а.с. 21). За розпорядженням від 12.03.2019р. [PERSON] було відмовлено з 01.02.2019р. на шість місяців в подовжені державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям згідно рішення № 17 від 04.03.2019р. у зв'язку з недостовірними даними про перебування, як безробітного, її чоловіка [PERSON] на обліку в центрі зайнятості. Було зазначено про визначення обсягу надміру виплачених коштів за період з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. (а.с. 20). Згідно з актом від 15.03.2019р. про проведення перевірки правильності та повноти інформації, наданої заявником [PERSON] для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, на підставі висновків проведеної перевірки виявлено, що особою надані недостовірні дані, а саме згідно листа Балаклійської районної філії Харківського ОЦЗ чоловіку заявниці [PERSON] припинено реєстрацію, як безробітної особи. Внаслідок цього були надміру виплачені кошти в сумі 16108,44грн. протягом періоду з 01.01.2018р. по 30.06.2018р. (а.с. 19). Згідно розрахунку надміру виплачених коштів за період з 01.01.2018р.\~по 30.06.2018р.[PERSON] було виплачено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'яму сумі 16108,44 гривень. Підстава: у зв`язку з недостовірними даними про перебування, як безробітної особи, чоловіка [PERSON] (а.с. 22). Згідно повідомлень УСЗН Балаклійської РДА № 11 від 15.03.2019р. та № 55 від 02.04.2020р. [PERSON] було припинено виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'яму зв`язку з припиненням з 03.01.2018р. чоловіку [PERSON] реєстрації, як безробітної особи. [PERSON] було зобов`язано повернути переплачену допомогу в сумі 16108,44грн. за період з 01.01.2018р.\~по 30.06.2018р.на рахунок Управління (а.с. 24, 25). 22.01.2020р. [PERSON] було повідомлено про зміну рахунків для повернення переплаченої допомоги та попереджено про її стягнення у судовому порядку у разі відмови добровільно повернути кошти (а.с. 23). Умови, порядок призначення і виплати малозабезпеченим сім'ям державної соціальної допомоги визначено Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» № 1768-III від 01.06.2000р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Порядок № 250). Відповідно до ст. 1-5, 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї. Малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї. Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які постійно проживають на території України. За змістом абзацу другого частини першої статті 7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли, зокрема, працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню). Як вбачається з цієї норми, право на отримання такої державної допомоги має особа, члени сім`ї якої в установленому порядку визнані безробітними і зареєстровані в центрі зайнятості. Згідно з частиною четвертою статті 7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» та абз. 2 п. 25 Порядку № 250, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. Відповідно до абз. 4 п. 25 Порядку № 250, у разі припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу сім`ї, з причин, передбачених абзацами 17 (крім припинення реєстрації у разі працевлаштування самостійно), 19-22 підпункту 1 і підпунктом 2 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу з місяця, що настає за місяцем, в якому припинено реєстрацію безробітного за інформацією центрів зайнятості. Відповідно до абз. 3 п. 27 Порядок № 250 інформування органів соціального захисту населення стосовно дотримання безробітним працездатним членом малозабезпеченої сім`ї законодавства про зайнятість у частині сприяння своєму працевлаштуванню та припинення реєстрації як безробітної особи, яка включена до складу малозабезпеченої сім`ї, здійснюється центрами зайнятості до 10 числа місяця, що настає за звітним. Пунктом 28 Порядку № 250 передбачено, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. За положеннями в п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті грошові суми допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У якості критеріїв для того, аби вважати суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, виплаченою безпідставно і надмірно, в конструкції п. 28 Порядку № 250 закладено: приховання або навмисне подання недостовірних даних про доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру. Якщо слідувати буквальному читанню вказаної норми, то УСЗН, вирішуючи питання про доцільність/необхідність стягнення виплаченої впродовж січня-червня 2018 року допомоги, мало з`ясувати, чи змінився у [PERSON] у зв`язку із припиненням реєстрації як безробітного її чоловіка, майновий стан і чи отримано ним доходи за цей період. Однак, в ході розгляду справи доказів цього суду не надано. Відповідач посилається на те, що про зняття з реєстрації в центрі зайнятості її чоловіка, як безробітної особи, вона не поінформувала УСЗН 09.01.2018р. під час звернення з заявою про призначення державної допомоги, оскільки не знала про це, тобто добросовісно вважала, що він перебуває на обліку та його реєстрація не припинена. Задекларований в ст. 3 ЦК України принцип добросовісності слід розуміти як внутрішній критерій, спосіб утримання від зловживання своїми правами. Отже, призначення та виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям відповідачу не пов`язана із недобросовісними діями та зловживаннями з її боку. У спростування такого висновку позивачем не надано переконливих аргументів та відповідних доказів. Як з`ясовано, в порядку, визначеному п. 27 Порядку № 250 центр зайнятості повинен був, але не повідомив до 10 січня або хочаб 10 лютого 2018 року УСЗН про зняття з реєстрації безробітного [PERSON] . А позивач вочевидь довідалась про припинення реєстрації її чоловіка, як безробітної особи, лише з повідомлення УСЗН від 15.03.2019р., іншого судом не встановлено, а позивачем не доведено. В урядовій постанові Порядок № 250 унормовано обов`язок центрів зайнятості у якості дублюючого (поряд із зобов`язанням отримувача допомоги повідомляти про зміни, які впливають на отримання допомоги) контрольного заходу, що призваний убезпечити надмірну, безпідставну виплату соціальної допомоги в імперативному порядку інформувати органи соціального захисту про факти припинення реєстрації безробітних осіб. Таким чином, перекласти відповідальність суто на [PERSON] за невиконання центром зайнятості регламентованих п. 27 Порядку № 250 дій щодо повідомлення УСЗН про зняття з реєстрації особи, як безробітної, не можна. У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20.10.2011р., в контексті порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке поряд із практикою ЄСПЛ для судів є джерелом права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), наголошено на необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. Так, у п. 70 зазначеного рішення ЄСПЛ наголошено, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. В сенсі п. 71 наведеного рішення потреба державного органу виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Загалом, належне урядування, тобто процес прийняття рішення та подальше його впровадження/невпровадження, має декілька основних характеристик і означає: врахування потреб найбільш вразливих верств суспільства під час прийняття рішень; вимагає повного захисту прав людини; прозорість прийняття рішень, тобто інформація є у наявності у достатній кількості, у зрозумілій формі та є вільно доступною для тих, кого може стосуватись це рішення, чи його введення в дію; підвищення обізнаності громадян про їхні права під час звернення за одержанням послуг, покращення спроможності органів публічної влади та державних установ на місцях оцінювати свої послуги з погляду принципів верховенства права й належного врядування, зменшення прогалин і недоліків у цій сфері; відкритість, тобто державні органи мають працювати відкрито і також викладати мовою, яка є доступною для всіх громадян; відповідність (узгодженість) політика та усі заходи мають бути взаємоузгодженими та зрозумілими. Одним із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. В такому випадку, з урахуванням вимог національного законодавства і практики ЄСПЛ, щодо [PERSON] , віднесеної до чутливої соціальної категорії громадян, належним урядуванням з боку УСЗН мало б бути надання їй повної інформації і обізнаності про необхідність відзначення відомостей про наявність саме на момент подачі заяви про призначення державної допомоги зареєстрованого статусу безробітного члена її сім`ї [PERSON] . В заяві про призначення державної соціальної допомоги від 09.01.2018р. (а.с. 12, 13) відповідач була повідомлена про необхідність повідомлення органів соціального захисту про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги; попереджена про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї. У декларації позивач зазначила, зокрема, про дохід свого чоловіка за період з 01.07.2017р. до 01.01.2018р., а також надала довідку про його дохои за вказаний період з Балаклійського РЦЗ. Проте, з наданих матеріалів не вбачається, що УСЗН попереджало [PERSON] в момент подання нею заяви про те, що лише зареєстрований статус безробітної особи, яка включена до складу її сім`ї, надає змогу на отримання допомоги малозабезпеченій сім`ї, не вбачається і того, що [PERSON] повідомляла УСЗН про знаходження на обліку в центрі зайнятості її чоловіка саме на момент подання заяви про призначення державної допомоги. У справі відсутні відомості з попередження відповідача про те, що державна соціальна допомога призначається особі, члени сім`ї якої в установленому порядку визнані безробітними і зареєстровані в центрі зайнятості, а зняття з реєстрації безробітного є підставою для припинення виплати допомоги малозабезпеченій сім`ї, а також, що це породжує відповідний обов`язок отримувача допомоги поінформувати УСЗН про факт знаходження або зняття з реєстрації в центрі зайнятості, як безробітної особи члена сім`ї. Жодних пам`яток УСЗН або попереджень вказаного змісту на момент звернення [PERSON] за отриманням допомоги позивачем не надано. Зважаючи на викладене, суд вважає, що дії УСЗН не були в достатньому ступеню прозорими і організованими таким чином, щоб забезпечувалась юридична визначеність, повна обізнаність про негативні наслідки для отримувача соціальної допомоги, тобто не було забезпечено повної інформації про наслідки непоінформування УСЗН про відсутність та припинення статусу зареєстрованого безробітного під час звернення [PERSON] за отриманням допомоги. Тому невпровадження УСЗН відповідної пам`ятки-поінформування призвело до помилки у вигляді призначення та сплати відповідачеві коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям впродовж шести спірних місяців і ця помилка, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, не може виправлятися за рахунок відповідача. Враховуючи встановлені у справі обставини, соціальний статус сім`ї відповідача, відсутність умислу щодо навмисного приховання нею відомостей про припинення реєстрації статусу безробітного члена її сім`ї, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд віднаходить, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги у сумі 16108,44грн., може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря. За таких обставин суд, з огляду на зібрані матеріали і вимоги процесуального закону щодо вимог до доказів, приходить до висновку про недоведеність позивачем підстав для покладення на відповідача майнової цивільно-правової відповідальності, у вигляді стягнення на користь позивача суми сплаченої соціальної допомоги. Згідно ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, то судовий збір не підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed