Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

16.01.2020 року позивач [PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49457628 прийнятого 31.10.2019 року державним реєстратором КП «Агенція адміністративних послуг» Гнатюк М.В. про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,122 га, кадастровий номер 3223186801:01:020:0144 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1874986732231), яка розташована в [ADDRESS] , номер запису про право власності 33941700 на [PERSON] ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49454922 прийнятого 31.10.2019 року Державним реєстратором КП «Агенція адміністративних послуг» Гнатюк М.В. про реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 660,8 кв.м., житловою площею 102 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 662192432231), адреса: [ADDRESS] , номер запису про право власності 33939272 на [PERSON] ; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49786260 прийнятого 21.11.2019 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г.М. про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,122 га, кадастровий номер 3223186801:01:020:0144 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1874986732231), яка розташована в [ADDRESS] , номер запису про право власності 34246876 на ТОВ «Алмораді»; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49786260 прийнятого 21.11.2019 року приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Теплюк Г.М. про реєстрацію права власності на житловий будинок загальною площею 660,8 кв.м., житловою площею 102 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 662192432231), адреса: [ADDRESS] , номер запису про право власності 33939272 на ТОВ «Алмораді»; та стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідно до укладеного договору іпотеки від 25.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов`язань, що виникло по договору позики від 25.06.2015 року, укладеного між [PERSON] , як позичальником з однієї сторони, та [PERSON] , як позикодавцем, з другої сторони, було передано нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,2070 га, кадастровий номер 3223186801:01:020:0117, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . 16.05.2019 року між [PERSON] , як первісним кредитором, та [PERSON] , як новим кредитором, та [PERSON] , як позичальником, був укладений договір уступки права вимоги за договором позики від 25.06.2015 року та іпотечному договору від 25.06.2015 року. 02.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,085 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3223186801:01:020:0143, яка утворилась внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 3223186801:01:020:0117 на земельні ділянки площею 0,085 га кадастровий номер 3223186801:01:020:0143 та площею 0,122 га кадастровий номер 3223186801:01:020:0144. 02.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір до іпотечного договору від 25.06.2015 року до якого були внесені зміни в частині майна, переданого в іпотеку із урахуванням поділу земельної ділянки передану в іпотеку. 04.10.2019 року на адресу позивача надійшла вимога [PERSON] про дострокове повернення позики в розмірі 62 000 доларів США протягом 30-денного строку з моменту отримання вимоги. Отже, термін виконання даної вимоги до 03.11.2019 року включно. Даною вимогою повідомлено позивача про те, що невиконання даної вимоги є підставою звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, 31.10.2019 року державним реєстратором КП «Агенція адміністративних послуг» Гнатюк М.В. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49457628 від 31.10.2019 року про реєстрацію права власності на предмет іпотеки, номер запису про право власності 34246876 на [PERSON] позивач вважає дану реєстраційну дію такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним реєстратором не було дотримано 30-денний строк з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя та державна реєстрація була проведена без оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Тому, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 06.03.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав вказаних у ньому, та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, та пояснив, що 19.06.2019 року позивачу була направлена одна вимога, а 17.09.2019 року була направлена інша, тому відповідачем не порушено строк виконання вимоги. Борг до цього часу позивачем не погашено. Відповідач зробила оцінку предметів іпотеки, але вона не подавала її реєстратору. Представник відповідача ТОВ «Альмораді» в судовому засідання заперечив щодо задоволення позовних вимог, та просив відмовити в їх задоволенні в зв`язку з недоведеністю, безпідставністю, та необґрунтованістю. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу без її участі, при винесенні рішення просила суд врахувати інтереси малолітньої дитини. Відповідач державний реєстратор та третя особа приватний нотаріус в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належав будинок загальною площею 660,8 кв.м., житловою площею 102,0 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, та належала земельна ділянка площею 0,2070 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 25.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого остання передала у власність позивача кошти на суму 80 500 доларів США, а позивач прийняла ці кошти і зобов`язалася повернути їх [PERSON] не пізніше 25 грудня 2015 року. 25.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникло до договору позики від 25.06.2015 року, укладеного між [PERSON] , як позичальником, з однієї сторони, та [PERSON] , як позикодавцем, з другої сторони, за умовами якого позичальник отримав 80 500 доларів США та зобов`язаний повернути позикодавцю 80 500 доларів США не пізніше 25.12.2015 року, [PERSON] передала в іпотеку [PERSON] нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,2070 га, кадастровий номер 3223186801:01:020:0117 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . 16.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого первісний кредитор передала, а новий кредитор, відповідач по справі, прийняла на себе право вимоги належного виконання зобов`язань позичальника за договором позики від 25.06.2015 року, із змінами та доповненнями внесеними: додатковою угодою № 1 від 25.12.2015 року до договору позики від 25.06.2015 року, додатковою угодою № 2 від 24.06.2016 року до договору позики від 25.06.2015 року, а саме право вимоги повернення існуючої заборгованості за позикою в розмірі 117 700 доларів США 00 центів. Відповідно до п.1.2. вказаного договору, разом з правом вимоги виконання зобов`язань, що передається за цим договором, до нового кредитора переходять права, за договорами, що забезпечують виконання зобов`язання, а саме: права іпотекодержателя, що виникають з іпотечного договору та будь-яких змін, доповнень, додаткових угод до нього. Відповідно до п.1.3. вказаного договору, з моменту набрання чинності цим договором, новий кредитор повністю замінює первісного кредитора у основному договорі та повністю замінює іпотекодержателя та отримує всі права та приймає всі обов`язки, що виникають з договорів, укладених в забезпечення виконання позичальником зобов`язань за основним договором, що зазначені в п.1.2. цього договору. 02.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого позивач продала та передала у власність відповідача, а остання купила та прийняла у власність земельну ділянку площею 0,085 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 3223186801:01:020:0143. 02.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений додатковий договір до іпотечного договору, яким були внесені зміни в частині майна, переданого в іпотеку із урахуванням поділу земельної ділянки передану в іпотеку. Зазначені договори є чинними, обов`язковими для виконання і ніким не оспорюються. З інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається наступне. 30.10.2019 року реєстратором КП «Агенція адміністративних послуг» було зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 660,8 кв.м., житловою площею 102 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Підстава виникнення права власності: додатковий договір до іпотечного договору від 02.08.2019 року, вимога про дострокове повернення позики та сплати процентів за користування позикою (з відміткою іпотекодавця про отримання) від 17.09.2019 року, договір іпотеки від 25.06.2015 року. 31.10.2019 року реєстратором КП «Агенція адміністративних послуг» було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3223186801:01:020:0144, площею 0,122 га за [PERSON] . Підстава виникнення права власності: договір іпотеки від 16.05.2019 року, додатковий договір до іпотечного договору від 02.08.2019 року, вимога про дострокове повернення позики та сплати процентів за користування позикою (з відміткою іпотекодавця про отримання) від 17.09.2019 року. З 20.11.2019 року ТОВ «Альмораді» на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 660,8 кв.м., житловою площею 102 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка з кадастровим номером 3223186801:01:020:0144, площею 0,122 га. Підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі нерухомого майна від 15.11.2019 року. За змістом ст.ст. 3, 6, 627, 629 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Так, в силу вимог ст. 589 ЦК України та ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» №898-IV від 05.06.2003 р. (далі Закон №898-IV) в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За приписами ч. 1 ст. 35 Закону №898-IV у разі порушення основного зобов`язання або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно зі ст. 36 вказаного Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем); за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі). Відповідно до ст. 37 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Загальні засади державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, порядок проведення державної реєстрації прав визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV (далі Закон №1952-ІV), а також Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (далі Порядок №1127). Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV при реєстрації права власності на майно державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запиту є від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; 4) підчас проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені підчас прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ст. 11 Закону). Згідно з ст. 26 Закону №1952-IV за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката (п.1 ч. 1 ст. 27 Закону №1952-ІV). Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до п.40 Порядку №1127 проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону № 1952-IV та цим Порядком. Зокрема, згідно з п.61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом оскарження у даній справі є рішення державного реєстратора про реєстрацію за відповідачем права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного договору, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.8 іпотечного договору іпотекодержатель здобуває право звернення стягнення на предмет іпотеки при прострочення позичальником сплати боргу будь-якого з поточних платежів більш ніж на п`ять днів за договором позики в забезпечення якого укладається цей договір. Сторони дійшли згоди, що будь-яка кореспонденція на ім`я іпотекодавця/позичальника має надсилатися на адресу, вказану в договорі. Така кореспонденція має вважатися отриманою іпотекодавцем в день її надходження на поштове відділення, що обслуговує будинок за цією адресою, незалежно від того, чи отримав іпотекодавець її особисто, та незалежно від причин неотримання особисто. За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення в повному обсязі згідно зі ст. 7 Закону України «Про іпотеку», включаючи сплату усіх процентів, відшкодування збитків завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання предмета іпотеки, а також витрат, пов`язаних з продажем предмета іпотеки. Відповідно до п.11 іпотечного договору у випадку невиконання іпотекодавцем/позичальником письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язань за цим договором та/або договором позики у встановлений іпотекодержателем строк, таку вимогу іпотекодержатель може задовольнити за рахунок предмету іпотеки, що є предметом договору. Це застереження відповідно до Закону вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя та свідчить про одну з наступних обставин: а) набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем; б) продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, на підставі договору купівлі-продажу у порядку статті 38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець шляхом підписання цього договору надає іпотеко держателю право укласти такий договір за ціною, яка встановлена за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем на момент укладання договору, або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя і здійснити всі необхідні дії. Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, серед перелічених пунктом 11 Договору, належить іпотекодержателю. Визначені договором способи задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджають укладенню окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя або застосувати інші встановлені Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. 19.06.2019 року [PERSON] вперше направила на адресу [PERSON] вимогу про усунення порушень та повернення коштів. В даній вимозі відповідач попереджувала позивача, що в разі невиконання вимоги буде звернуто стягнення на предмет іпотеки. Дана вимога позивачем була отримана 02.07.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Факт того, що за позивачем рахується заборгованість сторонами не оспорюється. Крім того [PERSON] направила повторну вимогу на адресу [PERSON] про усунення порушень та повернення коштів 17.09.2019 року, яка була останньою отримана 04.10.2019 року. Судом встановлено, що [PERSON] були надані реєстратору усі необхідні документи для здійснення державної реєстрації права власності, які передбачені п.п.40,61 Порядку №1127, і реєстратор мав підстави для проведення зазначених дій. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Посилання представника позивача на те, що державна реєстрація була проведена без оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, є неспроможними, оскільки з врахуванням додаткового договору до іпотечного договору від 02.08.2019 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] в п. 3 сторони погодили оціночну вартість предмету іпотеки земельної ділянки та житлового будинку, згідно звіту про оцінку проведеного ТОВ «Інститут земельних реформ та регіонального землекористування». Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з недоведеністю позивачем обґрунтованості позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed