Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

16 грудня 2020 року до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] із спільною заявою, відповідно до вимог якої просять розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №44. В обґрунтування заяви вказують, що між ними 21 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області зареєстровано шлюб, актовий запис №44. В даному шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] . На початку спільного життя усе складалося гармонійно, вони з повагою та розумінням ставилися одне до одного. Однак з часом відносини погіршувалися та призвели то того, що вони стали чужими людьми. Більше двох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, припинили подружні відносини. Декілька разів пробували налагодити стосунки, поверталися до компромісних діалогів, хотіли зберегти сім`ю заради дитини. Однак усі ці спроби виявилися безрезультатними, а постійні конфлікти лише негативно відображалися на психологічному стані дитини. Враховуючи вищі інтереси доньки, вирішили проживати окремо та припинити фактичні подружні стосунки. Майнових претензій одне до одного не мають. Відтак даною заявою підтверджують дійсну волю дружини та чоловіка на розірвання шлюбу, оскільки вони досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та щодо участі у вихованні та утриманні дитини. Крім того, 04 грудня 2020 року між батьками [PERSON] та [PERSON] укладено договір щодо, здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, який нотаріально посвідчений. Відповідно до умов договору батьки домовились, зокрема, що дитина проживатиме з матір`ю, про порядок здійснення батьківських прав матір`ю та батьком, який проживає окремо від дитини та про порядок утримання малолітньої дитини. Спору щодо місця проживання дитини, її утримання, проведення вільного часу та канікул з одним з батьків між ними немає (а.с.3-4). Заявники в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Заяву просять задовольнити ( а.с.27,28). Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Так, судом констатовано, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.07.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №44, відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 21.07.2015 року (а.с.5). У шлюбі в сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області 10.12.2015 року, про що зроблено актовий запис № 125 (а.с.14). Судом встановлено, що заявники не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, що підтверджується договором про виховання та утримання дитини від 04 грудня 2020 року (а.с.15-17). В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved