Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

16.09.2015 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04.03.2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що їх спільне життя з чоловіком не склалося через постійні сварки, втрату почуття поваги та кохання одне до одного, шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2015 року, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги просила їх задовольнити, примирення вважає неможливим. Додатково позивач пояснила, що з липня-місяця вони з чоловіком проживають окремо, за той час що суд надавав їм на примирення, вона вважає, у її чоловіка був шанс примиритися, але поведінка чоловіка не змінилась, він влаштовує скандали, в тому числі в неї роботі, ображає її, перевіряє її телефонні дзвінки. Позивач стверджує, що це створює неможливі для неї умови подальшого збереження шлюбних стосунків. Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що з часом дружина його вибачить і в них стосунки налагодяться. Він визнає, що через ревнощі, які виявились безпідставними, в них почались сварки, під час яких він допускав образи в адресу дружини, через те, що він запальний за характером, а його дружина, якщо ображається, то надовго. Він також може пояснити, що перед новим роком вони почали нормально спілкуватися з дружиною: купляли подарунки хрещеним, ходили в гості. 2 січня так сталось, що він багато випив спиртного та посварився з позивачем та її братом і через це стосунки знову погіршилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 04 березня 2006 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сімї, про що зроблений актовий запис № 184 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторонам надавався строк для примирення за клопотанням відповідача. Відповідно до вимог ст..111, ч.1,2 ст.112 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства; суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Суд враховує що за змістом ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. В судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що з моменту звернення позивача з позовом до суду по даний час сторони спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують. Сторонами визнано, що вони не примирилися, що в своїх стосунках допускають прояви неповаги одне до одного, та за твердженням позивача вона втратила почуття лобові до чоловіка, і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487 гривень 60 копійок (а.с.1) підлягають стягненню на користь позивача На підставі викладеного,

Outcome: approved