Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

17.05.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , примусово зняти відповідачів з реєстраційного обліку, стягнути судові витрати солідарно з відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником зазначеної квартири, в якій, окрім нього зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , які не є членами його сім`ї, ніколи не проживали і на даний час не проживають в квартирі. Внаслідок їх реєстрації у квартирі, він вимушений нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг. Ухвалою судді від 02.07.2019 року за позовом відкрито спрощене позовне провадження. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Івахніна А.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2010 року. Згідно відповіді Юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, відповідач [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Разом з цим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. [PERSON] та [PERSON] не є членами сім`ї позивача [PERSON] . Згідно акту від 26.04.2019 року, складеного головою правління ОСББ «Гудименка 11», відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають. Відповідно п.33\~Постанови Пленуму\~ВССУ з\~розгляду цивільних\~та кримінальних\~справ №5\~від 07.02.2014\~року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~статті 391 ЦК,\~відповідно до\~якої власник\~майна має\~право вимагати\~усунення перешкод\~у здійсненні\~ним права\~користування та\~розпорядження своїм\~майном,\~навіть якщо\~вони не\~пов`язані\~із позбавленням\~права володіння,\~суд має\~виходити із\~такого. Відповідно до положень статей 391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідачі, залишаючись зареєстрованими у спірній квартирі, власником якої є позивач, є сторонніми для нього особами, перешкоджають позивачу належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушують його права, як власника, а саме внаслідок реєстрації у квартирі відповідача порушено його право на вільне розпорядження належним йому майном. Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є членами сім`ї власника квартири, вони не мають самостійного права на користування квартирою, яка належить на праві власності позивачеві. Тому позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги позивача в частині примусового зняття з реєстрації відповідачів по справі є безпідставними. У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є самостійною правовою підставою для зняття з реєстрації. Судові витрати суд покладає на відповідачів по справі у рівних частинах. На підставі викладеного,

Outcome: partial