Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

16 липня 2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. З позову вбачається, що 02.08.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Протягом останніх двох років сторони не підтримують шлюбних відносин. Спільне господарство сторони не ведуть, спору про поділ майна немає. З вищезазначених підстав примирення та збереження шлюбу неможливе, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та наполягає на його розірванні. 28 серпня 2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Просить суд понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 840,80 грн, покласти на нього (а.с. 15). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов визнає повністю та проти його задоволення не заперечує. Заява [PERSON] засвідчена 25.02.2020 року нотаріусом нотаріального округу Большерєчєнського району Омської області Російської Федерації Бєнюх Л.О. (а.с.а.с. 5, 8). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів з урахуванням положень, передбачених ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. 02 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.08.2016 року Решетилівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області (а.с. 6). Згідно довідки № 11-12/5013, виданої 15.07.2020 року виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно вказаної довідки позивач за зазначеною адресою проживає один (а.с. 7). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні. Шлюб розпався, тому що сторони протягом останніх двох років не підтримують подружніх стосунків, кожен з них живе окремим життям та має свої особисті інтереси. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 28 вересня 2020 року до суду позивачем подано клопотання, у якому зазначено, що судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 840,80 грн, [PERSON] просить покласти на нього. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що клопотання позивача [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки дане право є виключним правом позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved