overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

15.03.2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом квартирою № 131 будинку № 31 по вул. Ільфа і Петрова у м. Одесі. При цьому позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі, у якій зареєстрована, але не проживає сестра позивача [PERSON] відповідач у справі, яка є колишнім співвласником квартири. Факт реєстрації відповідача призводить до порушення прав позивачів як власників майна, у зв'язку із чим позивачі змушені звернутись до суду. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду газету з оголошенням в пресі про повідомлення відповідача щодо розгляду даної справи та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином, у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Представник Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради [PERSON] підтримала надані письмові пояснення по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши представника позивачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 3-59 від 27.08.2016 року, договором дарування № 3-1229 від 23.09.2011 року та договором купівлі-продажу № 3-69 від 02.09.2016 року. Згідно довідки /виписки із домової книги про склад сімї та реєстрацію/ № 420 від 02.03.2017 року у квартирі [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Актом, складеним жителями будинку № 31 по вул. Ільфа і Петрова у м. Одесі, підтверджено, що у квартирі [ADDRESS] і Петрова у м. Одесі [PERSON] не проживає понад 11 років, у квартирі не зявляється, особисті речі відсутні. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON]О підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

15.03.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], 16 грудня 2015 р. н. [PERSON] зазначила, що відповідач в добровільному порядку надавав допомогу на утримання дитини в розмірі 1500 грн., однак в даний час бажає, щоб спір щодо утримання дитини було вирішено в судовому порядку. Позивачка просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 14 лютого 2015 р., від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], 16 грудня 2015 р. н., яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно надає допомогу на утримання дитини у розмірі 1500 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

15.03.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

15.03.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач не виконує свої обов'язки по утриманню сина. Сторони у судове засідання не зявились, проте позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності та просить позов задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, з розміром аліментів згоден. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2015 року, від якого мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначення розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є працездатний, і може надавати матеріальну допомогу, відсутні інші утриманці, доходи сторін, інші суттєві обставини справи суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

15.03.2017 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], що народився 10.06.2010 року в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах і 10.06.2010 року у них народився син [PERSON]. Після припинення спільного проживання син залишився мешкати з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, заперечень та відповідних доказів не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON], народився 10.06.2010 року і його батьками являються [PERSON] та [PERSON] ( а.с.10). Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 182 ч.1 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Ст. 184 ч. 1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог, суд знаходить позовні вимоги доведеними і підлягаючими задоволенню. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

15.03.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 21.02.2014 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося вони проживають окремо. Дитина мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, офіційно ніде не працює, що і змусило позивачку звернутись до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву де прохала розглянути справу без її участі. Вимоги підтримала частково, прохаючи стягувати з відповідача аліменти на її користь у розмірі 800 грн. щомісяця. Відповідач у судове засідання не зявився. Проте, також надав суду письмову заяву, де уточнені позовні вимоги визнав, згоден сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини 800 грн., та прохав справу розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони 21.02.2014 р. уклали шлюб зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції в Сумській області, актовий запис № 38. Сторони не оспорюють, що перебували в шлюбі, від якого мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує і вимоги ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Приймаючи до уваги, отримує заробіток, який не можливо проконтролювати, є підстави для задоволення позову в частині визначення аліментів в твердій грошовій сумі. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісяця, до її повноліття. При визначенні їх розміру суд враховує матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач на утриманні інших осіб не має, є фізично здоровою людиною, тому може сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

15.03.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 січня 2008 року між ними у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №56. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні характери, інтереси та погляди на сімейне життя. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, звернулася до суду з заявою в якій просила розглянути справу у її відсутність та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 19 січня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, про що зроблено актовий запис №56 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, надання строку на примирення - недоцільно, про що вказують як позивач так і відповідач. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

15.03.2017 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьох років. \~\~\~\~ Посилаючись на ті обставини, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися та сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, просила позов задовольнити. \~\~\~ Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. \~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 240133. \~\~\~\~ Відповідно до ст.ст. 80, 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і за рішенням суду кошти на утримання дружини (аліменти) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища сторін, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інших обставин, що мають істотне значення. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

15.03.2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 07.06.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач належним чином умов договору не виконує,в звязку з чим станом на 11.12.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 12 463 грн. 67 коп. Просили суд позов задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.06.2010 року між банком та [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Як встановлено судом, [PERSON] належним чином умов договору не виконує, в звязку з чим станом на 11.12.2016 року утворилася заборгованість 12\~463,67 грн., яка на день подання позову не погашена та складається з наступного: -5\~238,38 грн. заборгованість за кредитом; -1\~406, 86 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -4\~748,73 грн. заборгованість за пенею; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -569,70 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, відповідачем [PERSON] порушені умови виконання зобовязань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

15.03.2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 24.03.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 2\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% за користування кредитом. Відповідач належним чином умов договору не виконує,в звязку з чим станом на 28.02.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 22\~319,82 грн. Просили суд позов задовольнити, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.03.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 2\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% за користування кредитом. Як встановлено судом, [PERSON] належним чином умов договору не виконує, в звязку з чим станом на 28.02.2017 року утворилася заборгованість 22319,82 грн., яка на день подання позову не погашена та складається з наступного: -1\~999,12 грн. заборгованість за кредитом; -16\~476,21 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2305,42 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -1039,04 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки, відповідачем [PERSON] порушені умови виконання зобовязань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн.

Outcome: approved