Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

16 березня 2009 року позивачка звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси із вказаним позовом, у якому просить суд розірвати договір побутового підряду №15-12 укладений між позивачкою та відповідачем 14 жовтня 2008 року та відшкодувати позивачем на користь позивачки завдаток у подвійному розмірі 24\~000 (двадцять чотири тисячі) гривень; також відшкодувати на користь позивачки витрати повязані із зверненням до суду (держмито та ІТЗ), послуги нотаріуса у розмірі 440 гривень (чотириста сорок гривень) та моральну шкоду у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 2008 року [PERSON], уклала договір побутового підряду №15-12 з фізичною особою підприємцем [PERSON] про виготовлення чотирьох дверних блоків з вільхи. Договір був укладений на Малиновському побутовому базарі у м. Одесі. В забезпечення умов виконання договору, позивачка передала відповідачу завдаток у розмірі 12 000 гривень, еквівалент 1200 доларів США. Також позивачкою були виконані інші умови договору, а саме демонтовані старі двері для заміру дверного прорізу. Відповідач за умовами договору повинен був виготовити двері та встановити їх до 15 грудня 2008 року, але умови договору з боку відповідача не були виконані. Крім того, після звернення позивачки до позивача з вимогою виконати умови договору, вона отримала відповідь, що відповідач більш не працює на побутовому базарі та не може виконати замовлені роботи, повернути гроші, отримані у якості завдатку теж повернути не може. Відповідно ст. 865 ЦК України \~за договором побутового підряду підрядник, \~який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, \~а \~замовник зобовязується прийняти \~та оплатити виконану роботу. \~ Відповідно ст. 867 ЦК України замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. \~ Згідно зі ст. 846 ЦК України строки виконання роботи встановлюються договором підряду. Також, ст. 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Ст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його мов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.6.2 договору №15-12 від 14 жовтня 2008 року сплачує неустойку замовнику у випадку невиконання строків виготовлення, доставки та установки у розмірі 0,5 за кожний робочий день прострочки, однак не більш 5% від загальної вартості договору. Зайняття підприємницькою діяльністю є добровільною, а не примусовою, то особа, яка зареєструвалась як підприємець, повинна виконувати прийнятті на себе зобовязання в повному обсязі, як будь-який інший підприємець, що виконує аналогічні робити та/або надає аналогічні послуги. Порушення зобов'язання стороною договору має правові наслідки. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Враховуючи положення ст.611 ЦК України, яка зазначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Разом з тим, оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди та задовольняючи їх частково суд виходе з наступного Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки винність відповідача знайшла своє підтвердження в ході провадження по справі, вимоги про відшкодування моральної шкоди позивача підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає компенсації грошима в розмірі \~2 500 грн. позивачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial