Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

16.06.2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.05.2016 року виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №01, серії [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивачки, в період шлюбу виявилася різка несхожість характерів, між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття любові та поваги один до одного. На даний час вони з відповідачем спільного господарства не ведуть, не мешкають разом з листопада 2019 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини між ними немає, дитина зареєстрована та проживає разом з нею. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.05.2016 року виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №01, серії [NUMBER] . Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.07.2016 року Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 111 Сімейного кодексу України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом також встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, сімейних відносин не підтримують, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, турбота один до одного та повага. Враховуючи особливий характер сімейних відносин та з врахуванням норм ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам суспільства, у зв`язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved