Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

16.01.2019 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовом до Петрівцівської сільської ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] [INFO] року, яка в свою чергу успадкувала таке право після смерті свого чоловіка, а його батька [PERSON] [INFO] року. В позові посилається на те, що за життя його батько [PERSON], як колишній працівник ДП «СГП імені Іваненка» відповідно до проекту приватизації земель ДП «СГП імені Іваненка» на території Петрівцівської та Гаркушинської сільських рад Миргородського району був внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) за [NUMBER], земельна ділянка [NUMBER], площею 5,8544 га. на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району, але правовстановлюючий документ -сертифікат про право на земельну частку (пай) отримати не встиг в зв'язку із смертю. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], оскільки проживала разом з ним за однією адресою, але також не встигла оформити спадкових документів в зв'язку із смертю [INFO] року. Відсутність правовстановлюючого документу про право на земельну частку (пай) позбавляє його можливості оформити за собою дане спадкове майно через нотаріальну контору, що і спонукало його звернутися з позовом до суду. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, що знаходиться на території Петрівцівської сільської ради, право на отримання якої мала померла 25 квітня 2013 року [PERSON], яка спадщину фактично прийняла після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON], але юридично не оформила, внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований. Представник відповідача -Петрівцівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду лист про розгляд справи у відсутності представника. Заперечення проти задоволення позову відсутні. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з'явився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи, направила лист про розгляд справи у відсутності представника. Зі змісту листа вбачається, що третя особа не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що на момент смерті [PERSON] спірна земельна ділянка їй не належала на праві власності, а тому не входить до складу спадкового майна після її смерті. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], батько позивача, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с.22,15). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], оскільки на час смерті була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою, що вбачається із довідки Петрівцівської сільської ради Миргородського району (а.с.22). За свого життя [PERSON] працював в ДП «Сільськогосподарському підприємстві імені Іваненка та згідно проекту приватизації земель ДП «СГП імені Іваненка» на території Петрівцівської та Гаркушинської сільських рад Миргородського району станом на 23.09.2010 року був внесений до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) за [NUMBER], земельна ділянка [NUMBER] на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району, площа -5,8544 га. (а.с. 29-40). В той же час [PERSON] не встиг за життя отримати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), на яку набув право, що позбавляє можливості [PERSON] , який прийняв спадщину відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) і нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 41). Згідно пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На відміну від паювання, приватизація земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств здійснюється за правилами, передбаченими ст. 25 Земельного кодексу, яка надає гарантоване право працівникам таких підприємств на безоплатне одержання земельної частки (паю), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] за життя був включений до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю). Враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що [PERSON] за життя набув право на земельну частку (пай) при приватизації земель ДП «СГП імені Іваненка», а тому це право відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини. Оскільки спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], то таке право, входить до складу спадщини після її смерті. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має правомірно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого Протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. Так, відповідно до пунктів 32-35 рішення ЄСПЛ «Stretch v. United Kingdom» від 24 червня 2003 р., майном, у значенні ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно статті 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, право на земельну частку (пай) позивача підлягає судовому захисту на рівні із правом власності, яке, відповідно до ст. 321 ЦК України є непорушним. За таких обставин, права позивача [PERSON], як спадкоємця за законом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права.

Outcome: approved