Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

16 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] . Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що її донька [PERSON] протягом довгого часу, а особливо останнім часом за місцем нашого її систематично чинить відносно неї домашне насильство, яке проявляється у вигляді систематичних словесних образ в її бік, агресивної поведінки до неї, висловлюється нецензурною лайкою, безпідставно кричить, погрожує, навіює почуття провини, невпевненості чим принижує мою честь та гідність, б`є її. Вона довго терпіла таке відношення до себе, однак дії кривдниці змушують її викликати поліцію, щоб захистити своє життя, працівниками поліції складаються протоколи про адміністративні правопорушення щодо вчинення домашнього насильства в сім`ї та було винесено терміновий заборонний припис із забороною в будь-який спосіб контактувати зі мною, однак донька все одно не залишає її у спокої, періодично приходить за адресою її проживання і постійно погрожує їй, вона не має змоги спокійно проживати та знаходитися в себе вдома. Заявниця є особою з інвалідністю 2 групи і постійно потребує лікування. Працівники поліції систематично проводять із кривдницею профілактичні бесіди, а також попереджають про адміністративну та кримінальну відповідальність, проти неї. Крім того, 27 листопада 2020 року працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдниці, яким було заборонено кривдниці на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборонено в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Посилаючись на викладене просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] терміном на шість місяців, встановивши тимчасові обмеження її прав, а саме заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 200 м до місця проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Провадження у справі відкрито 17 грудня 2020 року та призначено заяву до розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заявниця в своїй заяві зазначила, що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі, заінтересована особа вказала, що проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до приписів ст.350-5\~ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності сторін, на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09 лютого 1972 року селищною радою Світлий Чадир-Лунгського району Республіки Молдова. Таким чином, заявниця та заінтересована особа є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявниця вказує, що [PERSON] , систематично чинить відносно неї домашнє насильство, яке проявляється у вигляді систематичних словесних образ в її бік, висловлюється нецензурною лайкою на її адресу, безпідставно кричить, погрожує, навіює почуття провини, невпевненості, чим принижує її честь та гідність. Відповідно до п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2, 3 ст.\~26\~Закону України\~«Про запобіганню\~та протидію\~домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборону вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Так, з листа Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 01 жовтня 2020 року № 14661/67/-2020 адресованого [PERSON] вбачається, що заява останньої зареєстрована та відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. Як вбачається з листа Очаківського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області від 12 листопада 2020 року № 16528/67/-2020 повідомлення [PERSON] зареєстроване та ретельно розглянуте і за його наслідками ознак які б підтвердили наявність адміністративного правопорушення на момент перевірки встановлено не було, в зв`язку з чим подальша перевірка за даним фактом припинена, а з [PERSON] було проведено профілактичну роз`яснювальну бесіду та попереджено про недопущення в подальшому подібних ситуацій, порушень прав людини, громадянина, про кримінальну чи адміністративну відповідальність. Листом Очаківського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області від 01 грудня 2020 року заявниці [PERSON] повідомлено, що 27 листопада 2020 року працівниками поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдниці [PERSON] , терміном 10 діб яким заборонено кривдниці на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборонено в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією припису. Постановою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2020 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме за насильство в сім`ї , умисне вчинення дій психологічного характеру у відношенні своєї матері [PERSON] , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Враховуючи надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника строком на 6 (шість) місяців та покладення на неї обов`язку, зокрема, встановленого п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 350-6\~ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. В силу ч.3 ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved