Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

16 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через зловживання відповідачем спиртними напоями та виникаючими на цьому ґрунті сварками. Спільних дітей подружжя не має. В судовому засіданніпозивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею дошлюбне прізвище «[PERSON]». Зазначила, що збереження сім'ї вважає неможливим, розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач не погоджується. Матеріальних претензій вона до нього не має. Основною причиною розірвання шлюбу назвала зловживання відповідача спиртними напоями та виникаючи на цьому ґрунті сварки. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, двічі не з'явився до Шишацького районного суду Полтавської області, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило. В зв'язку з цим, суд відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 09 березня 2016 року у Яреськівській сільській раді Шишацького району Полтавської області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 16 вересня 2016 року Шишацьким районним відділом ДРАЦС (а.с.9). З листа Шишацького ВП ГУПН в Полтавській області від 03.10.2016 року № 5557/115/113/01-16 вбачається що позивач [PERSON] зверталась до органів Національної поліції з заявою про застосування сімейного насильства з боку чоловіка [PERSON] (а.с.14). Спільних дітей сторони не мають, що встановлено з пояснень позивача та при дослідженні паспорту на її ім'я. Матеріальних претензій один до одного не висловлюють. Позивач в категоричній формі бажає розірвати шлюб. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них (позивача), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач виявила бажати змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved