Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

15 серпня 2019 року позивач звернувся до суду з\~позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2015 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, крім того вони втратили один до одного почуття кохання та взаємоповаги, а тому вирішили, що не потребують спільного проживання та не мають на меті збереження сім`ї. Позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно та відновити її неможливо, крім того вони досить тривалий час проживають окремо та подальше перебування у шлюбі не буде корисним для сторін. Проживання однією сім`єю припинено з початку травня 2018 року. За домовленістю сторін їх неповнолітня дитина залишається проживати з відповідачкою. Зазначені обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений\~належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Також надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що 20 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб в Шевченківському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Таким чином, ст. 24 СК України встановлює принцип добровільності шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини третьої\~статті 105\~Сімейного кодексу\~України,шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що шлюбні відносини фактично припинені з початку травня 2018 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved