Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

15.05.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої діями органу державної влади в сумі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень. Ухвалою суду від 21.05.2018р. позов залишений без руху для усунення недоліків. 29.05.2018р. на адресу суду надійшов позов у новій редакції.(а.с.29-32). Ухвалою суду від 08.06.2018р. у зв`язку з невідповідністю позову вимогам ст..177 ЦПК України позов залишений без руху. 20.06.2018р. до суду найшов позов у новій редакції (а.с.34-37). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2018 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 16.07.2018р. 12.07.2018р. на адресу суду надійшов відзив на позов від ГУ ДКС України в Одеській області (а.с.49-56), за яким просили відмовити у позові, оскільки на їх позицію позивач не обґрунтував доказами факт заподіяння моральних страждань і розрахунок є необґрунтований. Ухвалою суду від 16.07.2018 року по справі за клопотання представника позивача призначено судово-психологічну експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення зазначеної експертизи. 23.07.2018р. на адресу суду надійшов від ГУ ДФС України в Одеській області відзив на позов (а.с.68-80) в електронному вигляді та в паперовому вигляді 24.07.2018р., згідно з яким просили відмовити у задоволені позову оскільки позивачем на їх думку не надано доказів що на нього здійснювався тиск та на відсутність доказів моральної шкоди. До суду 18.01.2019 року з Одеського науково-дослідному інституту судових експертиз надійшов висновок №18-2934 від 11.01.2019 року разом з матеріалами цивільної справи №522/8406/18. Ухвалою суду від 24.01.2019 року провадження у справі відновлено та призначено на 11.03.2019р. Ухвалою суду від. 11.03.2019р. суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті на 21.05.2019р. В судовому засіданні 21.05.2019р. з`явились представник позивача-адвокат Швець К.О. , представник ГУ ДФС України в Одеській області- Тарановський Р.В. та представник ГУ ДКС України в Одеській області Чумакова Я.В.. Представник швець К.О. в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав та зазначила, що позивач є відомою і поважною людиною як бізнесмен, є керівником підприємства, все своє життя присвятив створенню легального бізнесу і з створенням робочих місць, сплачує всі передбачені законом податки, і тому дуже тяжко переживає будь-які протиправні дії з боку органів влади. ГУ ДФС України в Одеській області було прийнято протиправне рішення, і йому нарахували непомірно високі штрафні санкції, у зв`язку з чим він дуже переживав, нервував, зазнав психотравмувальну ситуацію і був вимушений звернутися до суду з позовом за захистом, який суд задовольнив. Потім рішення 1-ї інстанції відповідачем було оскаржено, проте апеляційна інстанція рішення суду залишено без змін. Відповідач неодноразово оскаржував рішення в касаційному порядку. Вказані протиправні дії відповіла нанесли позивачу моральні страждання які він оцінив в 200 000 грн., що є сумою адекватною тієї, що було нараховані відповідачем відносно до позивача і що також підтверджено експертним висновком. Представник відповідача Головного управління ДФС в Одеській області у судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, мотивуючи це відсутністю підтвердження того, що по відношенню до позивача був здійсненний фізичний чи психічний вплив з боку Головного управління ДФС в Одеській області, також не зазначено в чому він виражався та якими доказами підтверджено спричинення моральної шкоди. Також визнаючи факт неодноразового оскарження рішення суду в касаційному порядку вказав що вони не могли сплатити судовий збір. Представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області також в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позові з викладених у їх відзові підстав і що саме юридична особа, протиправні дії якої визнані, самостійно несе відповідальність, а вони лише виконують рішення суду згідно Закону України «Про гарантії виконання держави судових рішень». По справі судом оголошено перерву до 12.06.2019р. для виклику позивача. В судове засідання 12.06.2019р. з`явився позивач [PERSON] і пояснив наступне. Він з 1987р. займається офіційно та легально в м.Одесі підприємницькою діяльністю, є керівником Концерну «Веселка», за всі ці роки він дуже багато пережив, щоб не тільки зберегти бізнес та людей, які у нього працюють, та з ним працюють,а й робити його більш легальним, надавати більше робочих місць на законних підставах, він дуже багато приділяє часу і надає благодійництво.., допомагає безоплатно людям, які цього потребують. Аналогічна ситуація,як ця, з ним трапилась в 1998р. також з обласною податковою інспекцією, неправомірно нарахували штрафні санкції на підставі Акту, і він вимушений був захищатися та подав позов до суду, який було задоволено. Та у зв`язку з тими подіями у нього погіршилось здоров`я, що відобразилось на щитовидній залозі та його оперували. На цей раз до них на підприємство прийшли 2 працівників фіскальної служби , розпочали перевірку, їх було допущено до перевірки, і вони виявили помилку при здійсненні касиром розрахункової операції, яка помилились замість 4, 40 грн. вибила 44 000 грн., проте цю помилку було одразу виправлено . Проте ці працівники почали йому пояснювати що потрібно оприходувати касу на 44000 грн., і що це є дуже суттєвим порушенням та спочатку склали акт перевірки з зазначенням штрафу у розмірі 480 000 грн., велись переговори, та який він відмовився підписувати. Та на слідуючий день ці ж працівники принесли вже інший Акт з штрафними санкціями на 240 000 грн. він неодноразово звертався до керівництва ДФС щоб вони в цьому питанні розібрались, проте марно. Нарахуванням такої великої суми штрафу за таку дрібницю, тобто за технічну помилку, та поведінкою с самих працівників, попри те що він їм неодноразово роз`яснював що це зовсім малозначна помилка, яка не так натиснула на клавіатуру. Тому він був дуже обурений, що ніхто його не бажав навіть слухати, і чому така сума, у зв`язку з чим в ті дні пережив нервовий стрес, не міг заснути, був зовсім знервований, що також в відобразилось і на взаємовідносинах з працівниками, та з колом його родини, друзів. У зв`язку з такою несправедливістю, не співмірністю помилки та нарахованого штрафу, він був вимушений захищатися шляхом подачі до суду позову, який його позов задовольнив, і також апеляційний суд залишив в силі рішення 1-ї інстанції. Проте відповідачу було замало, вони продовжили оскаржувати рішення суду в касаційному порядку, і при чому не один раз, а 6 разів, і весь цей час поки йшли суди, і ще 6 разів оскаржувалось ними в касаційному порядку, він нервував, не міг заспокоїтися з такою несправедливістю, та у нього загострились його хвороби, здавав аналізи для лікування, бо йому вже 65 років, і звичайно що він не є повністю здоровою та молодою людиною, проте саме з цього нервового стану він досі не може спокійно спати, від нервів у нього почав руйнуватися тазостегновий суглоб, у нього досі кінчики пальців німіють та він начебто мерзне, проте він про це посоромився розповідати експерту. Такий свій стан він пов`язує саме з такими протиправними діями відповідача. При цьому його підприємство платить справно всі податки, та які є великими. Та як щоб вони вибачились, він би не подавав до суду цей позов. Проте вважає, що це є знущанням, несправедливість, що відображується на його стані і тому вирішив подати позов, це для нього має вже принципове значення і у випадку, якщо позов суд задовольнить, то всі кошти скерує на благодійництво. Адвокат позивача також зазначила, що у позивача це є крайнє почуття несправедливості. Представник відповідача в судовому засіданні просиві відмовити у позові, вважаючи що позивач не довів розмір моральної шкоди. Представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області в судове засідання 02.07.2019 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Головним Управлінням ДФС в Одеській області на підставі Наказу № 500 від 01.03.2017 р. «Про проведення фактичної перевірки Концерну «Веселка» код ЄДРПОУ 20960067» була проведена фактична перевірка «Нового ринку», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, буд. 26. В результаті проведення перевірки складено Акт від 22.03.2017р. № 129/15/53/РРО/20960067, де зазначено про виявлення порушення вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті 5 країні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2014 року №637 (із змінами та доповненнями), а саме п.2.6 вищезазначеного Положення. З вищезазначеним актом Концерн «Веселка» не погодився та надав до нього заперечення відповідно до вимог чинного законодавства України. Головне Управління ДФС в Одеській області не прийняло до уваги заперечень позивача та прийняв на підставі вищезазначеного Акту перевірки податкове повідомлення - рішення за № 0007101406 від 03 квітня 2017 року, яким до Концерну «Веселка» було застосовані штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в розмірі 220 000 грн. Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, Концерн «Веселка» звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення за № 0007101406 від 13.04.2017 р. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року у справі № 815/2475/17 адміністративний позов Концерну «Веселка» до Головного Управління ДФС в Одеській області було задоволено: визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0007101406 від 3 квітня 2017 р. Не погоджуючись з вищевказаною постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року у справі № 815/2475/17 Головне Управління ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 року у справі № 815/2475/17 апеляційну скаргу Головного Управління ДФС в Одеській області залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 р. - без змін. Після цього, Головне Управління ДФС в Одеській області звернулось із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, проте ухвалою по справі №815/2475/17 від 25.09.2017р. скаргу залишено без руху та від 18.10.2017 р. у відкритті провадження було відмовлено через не усунення недоліків, а саме: несплати судового збору. Згодом Головне Управління ДФС в Одеській області ще двічі 14.12.2017р. подавало касаційні скарги до Верховного Суду України по справі №815/2475/17, після чого 28.12.2017р. ВС було залишено знову без руху,та ухвалою від 29 січня 2018 року (К/9901/734/17) відмовив у відкритті касаційного провадження, при цьому вказавши: Разом з тим, ці підстави (відсутність належного фінансування) Верховний Суд визнав неповажними (ухвала від 28.12.2017); та 23 серпня 2010 року Верховним судом було відмовлено у відкритті касаційного провадження яку знову подав відповідач. У судовому засіданні Позивач зазначив, що внаслідок винесення Головним управлінням ДФС в Одеській області протиправного податкового повідомлення-рішення - він пережив важкі душевні страждання, стрес та в нього значно погіршився стан здоров`я, оскільки Позивач є керівником та власником Концерну «Веселка» з 1996 року, що на сьогоднішній момент становить більше ніж 20 років і на протязі своєї діяльності жодного разу не притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, ніколи не мав проблем із законом, вчасно сплачував усі податки, саме тому, внаслідок винесення Головним Управлінням ДФС в Одеській області протиправного податкового повідомлення-рішення Позивачу завдано моральної шкоди. Крім того, в судовому засіданні Позивач надав пояснення, що одразу після винесення Відповідачем протиправного податкового повідомлення-рішення та зловживанням процесуальними правами під час процедури його оскарження, Позивач вимушений був, у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я (короткий поверхневий сон, постійне відчуття знервованості, біль в суглобах, в спині, загострення хвороби щитовидної залози) звернуться до медичного закладу та проходити численні лікувальні процедури та медичні обстеження. На підтвердження погіршення стану здоров`я позивач надав до суду медичну документацію. Для визначення об`єктивного розміру моральної шкоди Позивачем було подано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи, відповідачі проти задоволення клопотання не заперечували. Судом було задоволено клопотання та по справі призначено судово-психологічну експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання: 1) чи є факт винесення Головним управлінням ДФС в Одеській області протиправного податкового повідомлення-рішення №007101406 від 13.04.2017р. психотравмувальним для [PERSON] , та таким, що викликало зміни в емоційному стані, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню його як особистості; 2) чи спричинена [PERSON] моральна шкода внаслідок винесення Головним управлінням ДФС в Одеській області протиправного податкового повідомлення-рішення №007101406 від 13.04.2017р.; 3) якщо [PERSON] завдана моральна шкода по причині винесення податкового повідомлення-рішення №007101406 від 13.04.2017р, то який можливий розмір становить грошова компенсація за завдану моральну шкоду? До суду 18.01.2019 року з Одеського науково-дослідному інституту судових експертиз надійшов висновок №18-2934 від 11.01.2019 року, в якому зазначено: 1) факт винесення Головним управлінням ДФС в Одеській області протиправного податкового повідомлення-рішення №007101406 від 13.04.2017р. спричинив зміни в емоційному стані [PERSON] та є психотравмувальним для нього; 2) [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода) внаслідок винесення Головним управлінням ДФС в Одеській області протиправного податкового повідомлення-рішення №007101406 від 13.04.2017р.; 3) Попередній орієнтований розмір грошової компенсації за завдані [PERSON] страждання (моральну шкоду) за умови винесення Головним управлінням ДФС в Одеській області протиправного податкового повідомлення-рішення №007101406 від 13.04.2017р. складає від 200 000 (двохсот тисяч) до 220 000 (двохсот двадцяти тисяч) гривень. У висновку зазначається також відповідь на питання експерта позивачем: «Я знаю? що коли буде поновлена справедливість, моє самопочуття також стабілізується, оскільки моє нинішнє нервове становище та безсоння може поновитися тільки після вирішення судової справи і поновлення справедливості. Мені прописують таблетки, проте навіть лікарі говорять, що допоки я нервую мені нічого не допомагає. Я за справедливість і що так робити не можна. .. я постійно думаю про судовий процес… Такий моральний стан як зараз у мене вперше, ніяких змін в житті не має, все йде своїм чергою, но це несправедливе рішення виводить мене із стану рівноваги. Я весь час підтримував легку атмосферу зі своїми працівниками, колегами, близькими, родичами, а зараз сам себе не впізнаю, дуже часто кричу та зриваюся… (ст..9)». Експерт вказав, що позивач важко переживає факт винесення ГУ ДФС в Одеській області податкового повідомлення-рішення від 13.04.2017р., його переживання були значно ускладнені та пролонговані запереченнями судових рішень, відчуває образу, душевний біль, приниження, спустошення, несправедливість до себе, втрату віри в безпеку оточуючого світу, частково втрату особистого життя, але сподівається на можливість відновлення справедливості. За результатами дослідження виявлені: високій рівень тривожності, високій рівень емоційної чутливості, середній рівень емоційної стійкості. Встановлено наявність ознак центрованості на подіях, які розглядаються у справі та боротьбі з несправедливістю, яку він бачить у діях людей, пов`язаних зі справою. Аналіз психологічного стану дозволяє зробити висновок, що на цей час досліджуваний продовжує переживати події, які трапилися з ним. Ситуація, яка сталася з ним 13.04.2017р., а саме винесення ГУ ДФС в Одеській області протиправного податкового повідомлення-рішення від 13.04.2017р. призвела до незначного фізичного травмування та суттєвої негативної зміни його психологічного стану. Моральні страждання досліджуємого знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з діями ГУ ДФС в Одеській області. Крім того страждання що йому спричинені периживаються ним, як власна невдача. Робить його невпевненим в своїх силах, дає йому відчуття несправедливості законодавчої системи та органів державної влади.(стр.10-11). Глибина його моральних страждань відповідає високим показникам, тобто під час трасуючих подій він пережив сильний душевний біль від звинувачення його в непорядності. Він тривалий час відчуває тривогу. Гнів, обурення та приниження, які мали руйнівну силу для його соціального функціонування. Немайнові втрати під експертного є довічними та більшою мірою непоправними. Фактором, посилюючим руйнівну силу впливу досліджуваних подій є постійні оскарження рішення судів. [PERSON] не міг припустити, що бухгалтерська помилка, яка відразу була виправлена, призведе до таких подій, коли в нього будуть вимагати повернення грошей, яких не було. З урахування вищевикладеного суд погоджується що зазначена ситуація порушила нормальний, звичний душевний стан, призвела до душевних страждань позивача, внесла кардинальні зміни у звичний спосіб життя. Переживання даної ситуації супроводжувалось інтенсивними негативними емоціями: небезпеки, тривоги, за власне майбутнє, невизначеності, обурення, власної безправності, необхідності виправдовуватись та доводити свою невинність в інкримінованих діяннях, а також приниження, сорому, втрати можливості самореалізації. Відповідно до ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; Сторонами (стороною) на спростування висновків судового експерта не надані інші відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За правилами статті 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів законом покладено на сторону, яка посилається на певні обставини. За роз`ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року, призначення експертизи в цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього. У разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначити експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі. Частиною першою статті 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом. Протиправність винесеного податкового повідомлення - рішення Відповідача та наявність його вини встановлена Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2017 року у справі № 815/2475/17. Отже, факт неправомірності дій ГУ ДФС України в Одеській області на момент розгляду судом спору про відшкодування шкоди вже встановлений судовим рішенням, яке набрало законної сили, і в цій частині воно має преюдиційне значення для вирішення даного спору. Моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункти 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що позивач довів, в чому полягала спричинена йому неправомірними діями Головного управління ДФС в Одеській області моральна шкода, та з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір такої шкоди. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК України). Відповідно до п. 10.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України судам слід мати на увазі, що при встановлені факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових, при здійсненні ними своїх повноважень, вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльності органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж, відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди у визначеному ним розмірі в 200 000 грн. суд вважає доведеними та зважаючи на положення статей 23, 1167, 1173 ЦК України, суд погоджується, що в результаті неправомірних дій Головного управління ДФС в Одеській області позивач переніс суттєві моральні переживання і погіршення стану здоров`я. Суд не враховує позицію Головного управління ДФС в Одеській області стосовно того, що винесення податкових повідомлень-рішень є одним із завдань органів ДФС і не може бути достатньою підставою для звернення до суду із позовом про відшкодування завданої платнику податків шкоди, навіть якщо таке податкове повідомлення-рішення є неправомірним. Відповідно до підпункту 2 пункту 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ 03.08.2011 №845 (у редакції Постанови КМУ 30.01.2013 №845, далі - Порядку) - казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Пунктом 36 Порядку передбачено, що у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені в пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження. Отже, територіальний орган Державної казначейської служби України є уповноваженим державою органом, що здійснює списання коштів державного бюджету на виконання судових рішень про відшкодування шкоди, заподіяної юридичним особам, внаслідок незаконних дій (бездіяльності). З урахуванням викладеного, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved