Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

16 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні позивача [PERSON] про позбавлення [PERSON] права користування житловим будинком [ADDRESS], мотивуючи тим, що відповідач тривалий час не проживає в будинку, перебравшись на постійне проживання до будинку дружини, припинив виконувати обов'язки члена сім'ї. Оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації понад шість місяців, позивач вважає, що він втратив право на користування будинку і просить визнати це в судовому порядку. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, суду пояснили, що відповідач не приймає участі в утриманні будинку, більше двох років не появляється, фактично припинив здійснювати обов'язки передбачені ст.64 ЖК України, його реєстрація впливає на оплату комунальних послуг, оскільки позивачка пенсійного віку і має право на користування пільгами, проте через реєстрацію в будинку [PERSON] вона позбавлена таких прав. Відповідач в судове засідання не явився, причину неявки суду не повідомив, про день,час та місце розгляду справи був належно та завчасно повідомлений (а.с.27) Враховуючи наведене та за згодою позивача суд вважає за можливе ухвалити відповідно до ст. 224 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] позов підтримав, та суду пояснив, що відповідач є їх сином, натомість більше двох років не провідує їх та не бере участі в утриманні будинку. Його реєстрація в житловому будинку належному на праві власності [PERSON] впливає на неможливість отримання пільг по оплаті комунальних. Дослідивши докази суд прийшов наступного. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюються Житловим кодексом України. Статтею 72 Житлового кодексу передбачено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та оглянутого в судовому засіданні оригіналу документів (а.с.4,5) власником спірного будинку є [PERSON] 17.11.1994 р. в будинку належному позивачці було зареєстровано [PERSON], 1975 р.н. що також підтверджено довідкою про склад сім'ї (а.с.12,13). З актів обстеження житла, яким є будинок в с. Мавковичі, що належить [PERSON] складених комісією з участю представника Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.14-16) вбачається, що [PERSON] з 2007 р. не проживає в будинку батьків. З досліджених актів (а.с.15,16) [PERSON] проживає в будинку матері дружини. Відповідно до положень ст. 167 ЖК України, наймач жилого приміщення, що належить громадянинові на праві приватної власності, вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Оцінюючи зазначені докази, та те, що відповідач [PERSON] заперечень проти позову не подав, що останній не проживає у спірному житловому будинку з 2007 р. суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судові витрати згідно долученої квитанції (а.с.1).

Outcome: approved