Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

16 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, предметом якого є: визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просив визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за вказаною вище адресою, в якому зареєстрована його донька - [PERSON]. Понад три роки відповідачка за вказаною адресою не проживає, стосунків із ним не підтримує. Позивачу відомо, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Вважаючи, що наявність зареєстрованої особи позбавляє його права розпоряджатися своїм нерухомим майном, [PERSON] звернувся з позовом до суду. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, пояснив, що [PERSON] веде аморальний спосіб життя, взяла кредити у банках і оскільки вона зареєстрована, але не проживає в будинку позивача, останній регулярно отримує вимоги та погрози від кредиторів. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок за адресою: [ADDRESS]. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання, з 08 липня 2003 року місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Вказане свідчить, що відповідачка зареєстрована у будинку, що на праві приватної власності належить позивачу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 316 ЦК України, право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ст. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, відповідно до ст. 391 ЦК України, вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що 12 років назад приїхала до Очакова з Донецька. З тих самих пір знає сторін. Вони сусіди. Свідок пояснила, що відповідачку не бачила приблизно три роки. Місце знаходження останньої їй не відомо. Позивач та його дружина виховують дітей [PERSON]. Свідок [PERSON] під час розгляду справи пояснила, що проживає недалеко від будинку [ADDRESS]. Відповідачка є її двоюрідною племінницею. Остання зловживає алкогольними напоями, позбавлена батьківських прав. За дітьми доглядають позивач та його дружина. Відповідачка вже три роки за вказаною адресою не проживає. [PERSON] також була свідком того, як до позивача приїздили представники банку, вимагали повернення коштів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем того факту, що відповідачка понад рік за місцем реєстрації не мешкає, що є підставою для визнання її такою, що втратили право користування житловим приміщенням. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, за власним клопотанням останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved