Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-01 00:00:00

17.10.2013 року представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») Кашаєва О.Г., яка діє на підставі довіреності №723-О від 12.03.2013 року (а.с.16), звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.01.2008 року в сумі 32216,93 грн., яка складається з наступного: 4221,14 грн. - заборгованість за кредитом; 15285,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10700,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина); 1510,33 грн. (процентна складова), обґрунтовуючи позов тим, що відповідач порушив договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків, комісії й інших витрат. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.60). Представник позивача Кашаєва О.Г. 31.12.2013 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 61). Під час судового розгляду представник позивача Кашаєва О.Г. позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та пояснила, що 21.01.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5,0 тис.грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис [PERSON] Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач за договором від 21.01.2008 року своїх зобов'язань не виконав, останню проплату заборгованості по кредиту проводив 06.07.2009 року, а тому станом на 17.09.2013 року має заборгованість на загальну суму 32216,93 грн. Крім того, представник позивача зазначала, що під час укладення договору, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5,0 тис.грн., між сторонами була досягнута домовленість про те, що [PERSON] фактично не отримував кредитну картку [NUMBER] (номер якої зазначено у заяві про отримання кредиту), оскільки він домовився з представником банку про одноразове отримання суми кредиту готівкою у повному обсязі в день підписання договору, а заборгованість погашати через касу банківської установи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.60), 02.01.2014 року подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не визнає в повному обсязі, просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності й розглянути справу у судовому засіданні без його участі (а.с.64). Під час судового розгляду відповідач визнав, що 21.01.2008 року укладав та підписував договір з позивачем про отримання кредиту в сумі 5,0 тис. грн.; кредитну картку, номер якої зазначено в заяві відповідача про отримання кредиту, він фактично не отримував, оскільки домовився з представником банку про одноразове отримання суми кредиту готівкою у повному обсязі в день підписання договору, а заборгованість погашати через касу банківської установи; останню проплату заборгованості по кредиту проводив 06.07.2009 року. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (надалі - ЗАТ КБ «ПриватБанк») (а.с. 15). Матеріалами справи встановлено, що 21.01.2008 року [PERSON] звернувся до ЗАТ КБ «ПриватБанк» з письмовою заявою про відкриття кредитного карткового рахунку з кредитним лімітом в сумі 5,0 тис.грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 3,5%. Відповідно до відміток ЗАТ КБ «ПриватБанк» у заяві від 21.01.2008 року, банком відкрито картковий рахунок [NUMBER] (а.с.7). Також, своїм особистим підписом відповідач підтвердив, що він ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, крім, того він згодний, що заява разом з Пам’яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (надалі - договір) (а.с. 7-11). Пам’ятка клієнта та Тарифи банку не надані позивачем та його представником до суду. Під час судового розгляду представник позивача надала суду довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, відповідно до якої базова відсоткова ставка в місяць становить 2 %, розмір щомісячних платежів (що включає плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості), відсоткова ставка на прострочену заборгованість в місяць становить 6%, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним (а.с. 46). Представник позивача зазначила, що вказана довідка і є Тарифами банку за договором, укладеним 21.01.2008 року між позивачем та відповідачем про отримання кредиту «Швидка готівка», оскільки Тарифи банку за кредитом «Швидка готівка» та кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду є тотожними. А пам'ятка клієнта видавалася тільки клієнту і у позивача другий примірник не зберігається. Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми позову (а.с. 9). Крім того, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи в певній Банком частині у разі невиконання Держателем таабо Довіреною особою Держателя своїх Боргових та інших зобов'язань за цим Договором (розділ ІІ п. 5.7. Договору) (а.с. 11). Станом на 17.09.2013 року заборгованість відповідача перед Банком по укладеному договору становить 32216,93 грн., яка складається з наступного: 4221,14 грн. - заборгованість за кредитом; 15285,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10700,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина); 1510,33 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 21.01.2008 року (а.с.4-6). Відповідно до наданої відповідачем Пам’ятки клієнта, яка є невід'ємною частиною договору про надання банківських послуг від 21.01.2008 року, номер картки [NUMBER] від 21.01.2008 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 5,0 тис.грн. Розмір обов'язкового щомісячного платежу становить 715,00 грн. - до 25 числа кожного місяця, базова процентна ставка становить 2%, комісії - 3,5 %. Строк дії договору - 12 місяців (а.с.65). Як встановлено у судовому засіданні, представником позивача та відповідачем визнається, що платіжна картка [NUMBER] відповідачу фактично не видавалася, так як останній отримав готівкою повну суму кредиту в сумі 5,0 тис.грн. у відділенні банку в день оформлення договору про отримання кредиту; нова платіжна картка йому не надавалася. [PERSON] повинен здійснювати погашення заборгованості по кредиту через касу банку щомісячно. Платежі відповідач здійснив: 14.03.2008 року на суму 800 грн.; 21.04.2008 року на суму 715 грн.; 27.05.2008 року на суму 500 грн.; 22.05.2009 року на суму 300 грн. Представником позивача та відповідачем визнається, що останній платіж в розмірі 200,00 грн. по кредиту боржником здійснено 06.07.2009 року, що також підтверджено наданою представником позивача довідкою про стан заборгованості (а.с. 47, 48). Пунктом 9.12. договору б/н від 21.01.2008 року передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з дня підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не повідомила іншу сторону про припинення дії договору, то він автоматично лонгується на такий же строк. Виходячи з цих умов, строк дії договору 24 місяці з дня підписання сторонами договору, тобто до 20.01.2010 року. Враховуючи вищевикладене, сторони встановили строк дії договору - до 20.01.2010 року, так і строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, останній з яких підлягав виконанню в строк до 20.01.2010 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним Договором зобов'язань відповідач не надав. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності, у зв'язку з її спливом. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного щомісячного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту, відсотків та комісії за його користування повинно здійснюватись позичальником частинами до 25 числа місяця наступного за звітним, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Отже, несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Крім того, для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Судом встановлено порушення права ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на належне виконання договірних зобов'язань [PERSON], однак відповідач заявив письмову заяву про застосування позовної давності, даних про поважність причин пропуску строку давності позивачем не надано, суд виходить із загальних строків позовної давності, й вважає, що у позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повинно бути відмовлено, у зв'язку із спливом строку позовної давності. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06.11.2013 року у справі № 6-116 цс 13, яка відповідно до приписів ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України (а.с.66-72). На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати на користь позивача не стягуються.

Outcome: dismissed