Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

16 серпня 2017 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 01 березня 2010 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №07. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 01 березня 2010 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №07. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння та спільних поглядів на життя, з приводу чого між ним постійно виникали конфлікти та сварки, що з часом призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спір про майно відсутній. Сім'я розпалася повністю, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами та збереження сім'ї неможливе. У зв'язку з викладеним, позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, справу розглядати за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу у її відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 березня 2010 року, який зареєстрований Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №07, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із тексту позовної заяви та поданих суду письмових заяв сторін судом було встановлено, що волевиявлення сторін спрямоване на розірвання шлюбу і примусити сторони в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може, а примирення в такому випадку буде суперечити моральним засадам суспільства. Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд вважає необхідним шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 01 березня 2010 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №07 - розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved