overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

15 червня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Зеленодольської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28.11.2014 року помер [PERSON], на його майно відкрилася спадщина. За життя [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого останній заповідав їй все своє майно. Передбачений законом термін для подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважної причини, оскільки хворіла та проходила стаціонарне лікування в неврологічному відділенні в період з 15.05.2015 року по 03.06.2015 року. Вона звернулася до нотаріуса з приводу подання заяви про прийняття спадщини, але їй було в цьому відмовлено, оскільки вона пропустила строк. Просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в зв»язку з пропуском строку з поважної причини. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 1272 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер 28.11.2014 року. (а.с.6) Згідно заповіту від 02.04.2009 року [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 6,990 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 068279, виданого 13.08.2004 року Апостолівською РДА. (а.с.7) Відповідно до виписки з історії хвороби 1660/248 Апостолівської ЦРЛ [PERSON], [INFO], перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні з 15.05.2015 року по 03.06.2015 рік. (а.с. 9) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] Суд вважає, що позивач пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

15 червня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 19 січня 2001 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 13. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені понад рік через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє сварки. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає. Після розірвання шлюбу просить суд залишити прізвище [PERSON]. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 428655, виданого повторно 21 квітня 2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №13, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спір майнового характеру та про місце проживання дітей між сторонами на час вирішення справи не виникав. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені понад рік потому. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін - «Бублєй». На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

15 червня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 29 вересня 2001 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 29 вересня 2001 року Михайло-Ларинською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 8. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено із Кулин на [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

15 червня 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що вона разом з [PERSON] є власниками домоволодіння [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстрована, але з 2010 року не проживає [PERSON]. У зв'язку з цим позивачка просила визнати [PERSON], [INFO], такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] Позивачка в судове засідання з'явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена в порядку ст. ст. 74,76 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З виписки з рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 19.01.1968 року по справі № 2-68 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] належить по ? частині домоволодіння [ADDRESS] З свідоцтва про розірвання шлюбу від [INFO], вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом по смерть останнього. З виписки з рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 20.07.1995 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08.09.1989 року Суворовським відділом РАЦС - розірвано. З довідки про склад сім'ї від 13.06.2016 року вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстрована, зокрема [PERSON]. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про втрату [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що 09.09.2005 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 505. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з 2016 року, спільне господарство не ведеться. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просить суд розірвати шлюб. Відповідачка позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що 09.09.2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис № 505. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя. У звязку з цим шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, суд приходить до висновку про те, що збереження сімї неможливе і тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 вересня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №6. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 вересня 2015 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Кочережківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №6 (а.с.16). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з квітня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 05 серпня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем з лютого 2017 року не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 05 серпня 2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-СР №014225 від 05 серпня 2006 року. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. З лютого 2017 року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 30 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №388. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO].. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось постійні конфлікти у сім'ї. Відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи у нетверезому стані, влаштовує сварки, під час яких принижує її та ображає нецензурними словами, застосовує до неї фізичну силу. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, з квітня 2017 року проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON], змінити її прізвище на дошлюбне - [PERSON], стягнути судові витрати по справі. 05 липня 2017 року позивач [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив проти розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON], просить надати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] випливає, що з 30.10.2015 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №388 (а.с.3,4). З викладених у позовній заяві обставин вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та 500 грн. витрат на правову допомогу адвокатом (а.с.8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який обґрунтовує тим, що 19 липня 1995 року в Раково-Ліській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилося семеро дітей, сини: Давид, [INFO], Веніамін, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], пятеро з яких є неповнолітніми. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідач зловживає спиртними напоями, через що постійно виникають сварки. Шлюбні відносини припинилися і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сімї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишивши неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживати з нею, та залишити їй шлюбне прізвище Таран. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з мотивів, викладених в заяві, підтримала повністю. Вважає, що дальше збереження сімї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею. Також просить залишити їй шлюбне прізвище Таран. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце слухання справи, заперечень проти позову не подав. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сімя розпалась, відповідач в судове засідання не зявився і не подав будь-яких заперечень проти позову, що свідчить про його байдужість та небажання зберегти сімю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживати з позивачем. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище Таран. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 20 липня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 26, однак на даний момент шлюбні відносини між ними фактично припинено через різні погляди на життя. Від даного шлюбу вони мають сина, Івана, [INFO], який проживає з позивачкою. У зв'язку з викладеним, [PERSON] просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON], дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Мельник . Позивачка у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання направив заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 липня 2007 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - ФП № 025444 ( а. с. 2 ). Від шлюбу мають малолітнього сина, Івана, [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1 - ФП № 107039 ( а. с. 7 ). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинено. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ст.113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі цієї статті, суд стягує з відповідача судовий збір сплачений позивачкою при подачі позовної заяви.

Outcome: approved