Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

15 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а в с.Скалисте Бахчисарайського району, АР Крим, яка настала 25 листопада 2017 року. Мотивувала заявник свою заяву тим, що 28 листопада 1963 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Все життя з чоловіком вони були зареєстровані та мешкали в [INFO]. У вересні 2017 року її чоловік поїхав в гості до доньки, яка проживає в [INFO], де і помер 25 листопада 2017 року і був похований на території АР Крим. Бахчисарайським районним відділом Республіки Крим було видане свідоцтво про смерть її чоловіка [PERSON] від 28 листопада 2017 року. За життя її чоловік мав право власності на земельну ділянку площею 3,76 га, розташовану на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчене державним актом на право приватної власності на землю Серії ІV-СМ № 049331, виданим за рішенням сесії Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 27 квітня 1999 року. Для оформлення спадкових прав заявниці необхідно отримати свідоцтво про смерть чоловіка у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України, однак це неможливо, бо факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України (АРК), на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», тому заявник і вимушена була звернутися до суду із вказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву про розгляд заяви за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області до залу судового засідання також не прибув, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення вимог заяви не заперечував. \~Враховуючи те, що заявник та заінтересована особа в судове засідання не з»явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 листопада 1963 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] (уродженцем [INFO], який народився минуло 23 роки) та Євенко (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON]) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 082665, виданим\~\~Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області (а.с.4). [PERSON] був власником земельної ділянки площею 3,76 га, розташованої на території Шкуратівської сільської ради, призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії ІV № 049331, виданого за рішенням VI сесії 23 скликання Шкуратівської сільської ради від 27 квітня 1999 року (а.с.6). Факт смерті [PERSON] у с.Скалисте Бахчисарайського району, АР Крим безспірно підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть серії І-АЯ № 616916 від 28 листопада 2017 року, яким встановлено, що дата його смерті 25 листопада 2017 року. Видане зазначене свідоцтво на підставі актового запису про смерть № 1235, також із зазначеного свідоцтва про смерть зясовано, що [PERSON] громадянин України, народився 25 травня 1939 року в с.Шкуратівка Білопільського району Сумської області (а.с.5).\~\~ Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України від 04.02.2016 року «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з ч.2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Суд дійшов висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть чоловіка [PERSON] у с.Скалисте Бахчисарайського району, АР Крим, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров'я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявника. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Оскільки [PERSON] помер на території тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі довідки, виданої лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні, тому вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON]_підлягають задоволенню.

Outcome: approved