Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

16.10.29019 року до суду звернулась позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] 28.11.2019 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 17.12 2019 року. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Згідно поданого позову позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з відповідачем позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року. Їх шлюб зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис № 395 В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] і син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалось через відсутність взаємопорозуміння і різні погляди на сімейні відносини і обов`язки. На даний час нею подана позовна заява до суду про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач участі у матеріальному утриманні дітей не приймає. Діти займаються плаванням і кікбоксінгом. Її затрати на оплату занять в гуртках та проїзд складають близько 5800 грн.. на місяць. Крім того діти хворі на плоскостопість тому заняття плаванням для дітей є обов`язковим, та діти потребують спеціального взуття, вартість яких складає 4000.00 на сезон. Вона самостійно не має можливості в повній мірі матеріально забезпечити потреби дітей. Відповідач працює та отримує прибуток в розмірі 12000.00 грн.. на місяць. Має в приватній власності земельну ділянку, квартиру, гараж та автомобіль, тому має можливість матеріально утримувати дітей, та сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2005 року, який був зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області актовий запис № 395 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] і син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач. За доводами позивача судом встановлено, що на даний час між сторонами вирішується питання про розірвання шлюбу. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Будь-яких заперечень та доказів на спростування даного факту відповідач не надав. За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дітей, а також порушення прав дітей щодо матеріального забезпечення батьками. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей відповідно до способу захисту, обраному позивачкою та який передбачений нормами Сімейного кодексу України. Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. \~ \~Відповідно до\~ч.\~1.\~2\~ст.\~182\~СК України\~-\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За доводами позивача відповідач працює та отримує заробітну плату в середньому 12000.00 грн.. на місяць, має у власності нерухоме майно і автомобіль, тобто за матеріальним станом має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Доказів про наявність інших дітей чи утриманців, а також про наявність інших обставин, які враховуються судом при визначення розміру аліментів, сторони суду не надали. Позивач, згідно поданої позовної заяви, бажає отримувати аліменти у частці від заробітку (прибутку) відповідача, тому суд вважає, що аліменти мають стягуватись у такий спосіб, оскільки питання щодо визначення с пособу стягнення аліментів визначається позивачем.. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів, суд у відповідності до обраного позивачкою способу захисту порушених прав, а саме стягнення аліментів у відсотковому розмірі від отримуваного відповідачем прибутку, а також враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів на існування обставин, які передбачені ст. 182 СК України , та які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить стягнути аліменти на утримання двох дітей в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) відповідача. Стягнення аліментів в такому розмірі обґрунтовує тим. що діти в відвідують гуртки, заняття в яких є платними і які рекомендовані дітям за станом здоров`я. а також потребують спеціального взуття, подавши відповідні докази даних обставин. проте суд не вбачає підстав для стягнення аліментів в розмірі Ѕ частини прибутку відповідача, оскільки позивачем не надано доказів того, що стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від прибутку відповідача буде недостатнім для задоволення зазначених позивачем потреб дітей. крім того, якщо відповідач отримує прибуток і від земельної ділянки, відповідно сума аліментів. що підлягають сплаті визначається з у рахуванням цього прибутку, а не лише отримуваної відповідачем заробітної плати. Крім того відповідно до ст. 185 СК України позивач має право на стягнення з відповідача додаткових витрат в зв`язку з потребами дітей на лікування чи розвитку їх особливих здібностей. Проте в поданій позовні заяві, позивач вказує на підстави стягнення аліментів лише відповідно до ст. .180-184 СК України. Виходячи з\~вищевикладеного \~суд приходить\~до висновку,\~що стягнення\~ аліментів\~ в\~розмірі \~1/3\~ частини\~всіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача з урахування обов`язку матері матеріально утримувати дітей, на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дітей даного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 16.10.2019 року. Тому аліменти на утримання дітей суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць Відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 768.40 грн. так як позивачем, яка звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 181, 182, 183 СК України.

Outcome: partial