Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON] звернулась до Погребищенського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем - [PERSON] уклали шлюб 05.11.2011 року. Шлюб зареєстрований виконкомом Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON]. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що подальше спільне проживання неможливе, в сім'ї склалась психологічна несумісність, що призводить до постійних конфліктів. Позивач зазначила, що надання терміну для примирення вважає недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте від неї до суду надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглядати за її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, проте подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснити без його присутності, зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони уклали шлюб 05.11.2011 року. Шлюб зареєстрований виконком Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 4. (а.с. 7). Від шлюбу у них є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Добровільно домовитись про розірвання шлюбу сторонам не вдалося, тому позивач була вимушена звернутися до суду. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. У зв'язку зі зверненням до суду за захистом своїх прав, позивач - [PERSON] понесла витрати, пов'язані з розглядом даної справи: судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 1) та витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. 00 коп. (а.с. 5). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved