Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

16.07.2021 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що вироком суду від 29.04.2011 №1-44/11 вона була засуджена до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказаний вирок набрав законної сили 16.05.2011 та був спрямований до виконання. Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції від 20.05.2011 було відкрито виконавче провадження №26722273 для виконання вироку в частині конфіскації майна та накладено арешт на все належне їй рухоме та нерухоме майно, що вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою суду від 29.06.2013 їй замінено покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме виправними роботами на невідбуту частину покарання 01 рік 02 місяці 28 днів із відрахуванням 20% з заробітку на користь держави. Ухвалою суду від 26.05.2014 її звільнено від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію». Після виконання вироку, а саме 26.05.2015 вона набула у власність нерухоме майно у вигляді будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки площею 0,446 га кадастровий номер 5920384000:02:001:0061 та площею 0,0695 га кадастровий номер 5920384000:02:001:0059 за тією ж адресою. Отже, існування на даний час арешту всього рухомого та нерухомого майна, застосованого на підставі постанови державного виконавця, позбавляє її права вільно володіти та розпоряджатися своїм майном, незважаючи на відбуття нею кримінального покарання, зняття та погашення судимості. Тому просить скасувати арешт майна, накладений згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2011 по виконавчому провадженню №26722273. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. З матеріалів кримінальної справи №1-44/11, оглянутої в судовому засіданні, вбачається, що вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.04.2011 [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, і призначено їй покарання за цим законом із застосуванням ст. 69 КК України 4 роки позбавленні волі з конфіскацією майна. На виконання цього вироку в частині конфіскації майна 16.05.2011 був виданий виконавчий лист, який був направлений 18.05.2011 для виконання до відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції. Порядок виконання рішень суду на користь держави, в тому числі щодо конфіскації майна регулюється Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України (далі - Інструкція) та іншими нормативно-правовими актами. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Конфіскація майна може призначатися за тяжкі та особливо тяжкі злочини лише як додаткове покарання і тільки у випадках, прямо передбачених у санкції статті, за якою кваліфіковане діяння засудженого. Згідно положень статей Кримінального кодексу України, конфіскація майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Виконання покарання у вигляді конфіскації майна здійснюється державною виконавчою службою за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Після одержання виконавчого листа державний виконавець негайно перевіряє наявність майна засудженого, зазначеного в опису, виявляє інше майно, що підлягає конфіскації та складає акт опису та арешту цього майна. При наявності довідки про те, що опису майна не проводилося, державний виконавець вживає заходів до виявлення майна засудженого, що підлягає конфіскації шляхом направлення запитів до органів Міністерства доходів та зборів, органів Державної автомобільної інспекції, реєстраційної служби тощо та перевіряє майновий стан боржника за останнім місцем його прописки, проживання, місцезнаходження майна. У разі виявлення майна державний виконавець складає опис цього майна. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Після виконання виконавчого документа про конфіскацію майна державний виконавець робить відповідні відмітки про виконання і повертає його відповідному суду. 20.05.2011 старшим державним виконавцем ВДВС Охтирського МРУЮ на підставі виконавчого листа №1-44, виданого 16.05.2011, про конфіскацію майна було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №26722273. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №26722273 від 20.05.2011 було накладено арешт на все майно [PERSON] , про що внесено відповідні відомості про реєстрацію обтяження нерухомого майна в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.07.2021 №264896008. Відповідно до витягу з АСПВ №26722273 від 10.08.2021 старшим державним виконавцем 28.12.2012 була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, згідно якої виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.06.2013 №705/3429/13-к [PERSON] замінено покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, а саме виправними роботами на не відбуту частину покарання 01 рік 02 місяці 28 днів із відрахуванням 20% з заробітку на користь держави. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26.05.2014 №1-44/11 (1-в/583/96/14) [PERSON] звільнено від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.07.2021 №264896008 вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2015 №768 та договору купівлі-продажу від 26.06.2015 №771 [PERSON] набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельні ділянки, розташовані за цією ж адресою, площею 0,0695 га кадастровий номер 5920384000:02:001:0059, площею 0,446 га кадастровий номер 5920384000:02:001:0061. Таким чином, майно позивачкою було набуте після виконання вироку в частині конфіскації майна та звільнення її від відбування покарання на підставі акта амністії. Слід зазначити, що системний аналіз правових норм, що містять визначення конфіскації та порядок її застосування, дає підстави для висновку, що, конфіскація майна полягає у безоплатному вилученні майна, що належить особі на праві приватної власності на підставі рішення суду. Отже, конфіскація майна не є пожиттєвою та не може поширюватись на майбутнє, оскільки застосовується щодо наявного у особи майна саме на час прийняття рішення про конфіскацію. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу. Аналогічні висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №826/12775/15, від 04.02.2020 у справі №910/7781/19. Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному випадку спір має приватноправовий характер, оскільки стосується майна, набутого після постановлення вироку та фактично після його виконання. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 391\~ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, враховуючи, що об`єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: [ADDRESS] , були придбані позивачкою вже після постановлення вироку та відбуття позивачкою покарання, на даний час судом не встановлено наявності передбачених законом підстав для обмеження позивачки у здійсненні її права власності, а наявність арешту, накладеного державним виконавцем в зв`язку з виконанням рішення про конфіскацію майна, перешкоджає позивачці у здійсненні її права на розпорядження майном, позовні вимоги [PERSON] щодо зняття арешту з цього майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved