Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

15 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на дитину, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач батько дитини, не ухиляється від її утримання, але погодився, щоб кошти на утримання дочки офіційно стягувалися з його заробітної плати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суд заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.1999 року, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2017 року (набрало законної сили 16.05.2017 року). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія I-БВ № 141765, який проживає разом із матірю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки про доходи вих. № 234 від 21.06.2017 року відповідач [PERSON] працює в ПАТ по газопостачанню та газифікації «Хмельницькгаз» і його дохід становить: за грудень 2016 року - 15\~993,40 грн., за січень 2017 року 12\~816,80 грн., за лютий 2017 року 15\~533,80 грн., за березень 2017 року - 12\~875,84 грн., за квітень 2017 року 22\~268,71 грн., за травень 2017 року -12\~904,04 грн. , а всього за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року - 89\~392,59 грн. А згідно довідки про доходи від 22.06.2017 року № 206-6 позивач [PERSON] працює на посаді спеціаліста із страхування в ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» і її сукупний дохід становить за період з грудня 2016 року по травень 2017 року 18\~184,40 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний\~\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків\~\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У п. 17\~постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року\~\~№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З врахуванням обставин справи, визнання позову відповідачем, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати неповнолітню дитину, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2017 року і до повноліття дитини. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько [PERSON], [INFO], зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також із реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved