Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

16 квітня 2004 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) у бувшому КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], однак із субєктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася у п. 3 позовної заяви просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України слухати справу у її відсутності (зворот а.с. 2). Представник відповідача Курашовецької сільської ради подав суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 16). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла 16 квітня 2004 року в с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) розміром 2,27 умовних кадарстрових гектарах, що перебувала у колективній власності КСП «Урожай» с. Курашівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6, 8). Свідоцтвом про смерть (а.с. 5), свідоцтвом про своє народження (а.с. 4), довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 382 від 10 травня 2016 року (а.с. 6) позивач довела, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], яка має право і бажає прийняти спадщину. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своєю постановою № 237 від 10 червня 2016 року (а.с. 9) відмовив [PERSON] у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, зокрема, через пропущення строків для прийняття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини виникли обставини, які перешкодили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Зокрема, позивач зазначила, що на день смерті спадкодавця вона проживала разом з нею без реєстрації та здійснював за нею догляд, а тому вважала, що фактично прийняла спадщину (а.с. 6). Крім того, серед особистих речей померлої вона не знайшла правовстановлюючого документу, що посвідчував би право на земельну частку (пай) [PERSON] (а.с. 7). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) стверджується, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала. Одночасно, оглянутою у судовому засіданні Спадковою справою до майна померлої 16 квітня 2004 року [PERSON] (а.с. 20-21) доводиться, що спадкоємцем після смерті останньої є її дочка [PERSON], яка лише 10 червня 2016 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через юридичну необізнаність, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Outcome: approved