Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

15.03.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в якому просила визнати договір споживчого кредиту № б/н від 03.02.2014 р. , укладений між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» припиненим у зв`язку з відсутністю заборгованості по кредиту; На обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказувала, що 03.02.2014 року між нею та АТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір від 03.02.2014 року, на підтвердження чого підписала анкету-заяву, згідно з якої отримала кредит у розмірі 4000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 28.01.2020 р. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договором у розмірі 12649,43 грн. Рішенням Краматорського міського суду Донецької обл. від 22.06.2020 року позов задоволено частково та стягнуто заборгованість за кредитним договором від 03.02.2014 р. в сумі 99,99 грн. на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується відповідною квитанцією. Незважаючи на те, що рішення суду про стягнення заборгованості виконано, відповідач продовжує нараховувати проценти, пеню та штрафи в односторонньому порядку. 29.06.2021 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на позовну заяву згідно якого представник позивача вважає, що позов не підлягає задоволенню обґрунтовуючи відзив тим, що за кредитним договором від 03.02.2014, укладеним з [PERSON] , наявна заборгованість, яка виникла у зв`язку з порушенням позивачем умов договору. Стягнута за рішенням Краматорського міського суду заборгованість була розрахована банком станом на 21.05.2020 р. АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що рішення суду, про часткове задоволення позовних вимог банку не є підставою для звільнення позичальника від виконання зобов`язання, договір триває до повного виконання зобов`язань сторонами, просили в позовних вимогах відмовити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «Приват Банк`в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Розглянувши матеріали справи та вислухавши представника позивача суд прийшов до наступного. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 03.02.2014 р. між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір, відповідно до якого позивачу наданий кредит у розмірі 4000,00 грн. Рішенням Краматорського міського суду Донецької обл. від 22.06.2020 року з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 03.02.2014 р., в сумі 99 грн. 99 коп. За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов`язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою. Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості - зобов`язання за кредитним договором припиняється. Згідно із матеріалів справи, виконавче провадження з примусового виконання рішенням Краматорського міського суду Донецької обл. від 22.06.2020 року не відкривалось у зв`язку з добровільним його виконанням [PERSON] , що підтверджується квитанціями від 21.07.2020 року про перерахування позивачу 99 грн. 99 коп. Таким чином вищезазначене рішення виконано в повному обсязі оскільки позивачем була перерахована сума визначена судовим рішенням. Таким чином, після звернення з позовом про стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Питання судових витрат, суд вважає необхідним вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів позову, позивачем при зверненні до суду заявлено вимогу немайнового характеру, за які підлягав сплаті судовий збір в розмірі 908 грн. Ухвалою від 01.04.2021 р. позивач була звільнена від сплати судового збору. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. З огляду на викладене, оцінивши докази наданими сторонами в їх сукупності, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved