Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

16.06.2015 року позивач звернулася до суду з вище вказаною позовною заявою та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що під час перебування сторін у шлюбі вона народила сина [PERSON], [INFO]. Сторони з літа 2014 року проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим ставить позивача у скрутне становище. Відповідач знаходиться в працездатному віці, є фізично здоровою людиною, та має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач вказував, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/6частини , пояснював, що він працює, але орендує житло, проживає один та має інші аліментні зобовязання, за рішенням суду сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вказувала, що відповідач дійсно сплачує аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO], але добровільно, у розмірі 1200,00 грн., а за рішенням суду стягнуто на її користь 1/4часку з усіх видів заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, але підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2011 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 1180 (а.с.3). 10.06.2012 року у сторін народився син [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 395384 від 26.06.2012 року (а.с.6). Малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї від 09.06.2015 року, виданою з місця проживання позивача (а.с.5). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], приймає до уваги те, що відповідач є фізично здоровою людиною, працює водієм в ПП «Проммоніторінг», отримує заробітну плату у розмірі 2000,00 грн., орендує житло, відповідно до договору від 05.05.2015 року, (а.с.23,25), сплачує аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.24) у розмірі 1200,00 грн., як зазначала третя особа [PERSON] (а.с.22), наявне і рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення аліментів на користь [PERSON] від 16.03.2007 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу) відповідача на утримання сина [PERSON], 12.02.2006 року (а.с.27). Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial