Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

15.06.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.№3-6). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.07.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№20). Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 18.06.2005р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 426. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки остаточно припинені між сторонами з жовтня 2019р. Причиною припинення стали різні погляди на сімейне життя, подружні обов`язки та побут. Намагання сторін зберегти сімейні стосунки не мали успіху. Сторони не підтримують жодних шлюбних стосунків. Після розірвання шлюбу за взаємною згодою малолітня донька залишиться проживати з позивачкою. Вважає, що родина розпалася остаточно та не може бути відновлена. По тексту позовної заяви позивачка також висловила бажання після розірвання шлюбу залишити своє дошлюбне прізвище - « [PERSON] », оскільки при укладенні шлюбу, прізвище не змінювала. Представник позивачки - адвокат Васильєва М.В. (діє на підставі договору №48 та ордеру серія ДП №5/044 від 21.09.2020р.) 10.11.2020р. суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, шлюб розірвати та винести по справі заочне рішення, розглянувши справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Після розірвання шлюбу просила залишити дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] » (а.с.№35). Відповідач в судові засідання по справі, які були призначені на 30.09.2020р. та 10.11.2020р., двічі поспіль не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, яка була повідомлена суду позивачкою та підтверджена ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 19). Проте до суду повернулися конверти з судовими повістками, які були надіслані відповідачу, з відмітками «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача» (а.с.№24, 32). Також, про дату судового засідання 10.11.2020р. відповідач повідомлявся шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» про виклик відповідача у судове засідання (а.с. №33). Про дату розгляду справи 10.11.2020р. відповідач повідомлявся також шляхом надіслання SMS-повідомлення, про що матеріали справи містять довідку про недоставлення SMS-повідомлення (а.с.№ 34). Отже, відповідач відповідно до ч.8,ч.11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи і про причини неявки суд не сповістив, так само, як і не надав відзив на позовну заяву. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.06.2005р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 426 (а.с. № 7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. № 8). Позивачка по тексту позову до суду зазначила, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, подружні обов`язки та побут. Позивачка у позові зазначала, що вони з відповідачем припинили шлюбно-сімейні відносини з жовтня 2019р., між сторонами з цього часу припинені усі сімейні відносини. Також по тексту позову позивачка зазначала, що після розірвання шлюбу малолітня донька залишиться проживати з нею. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по справі припинені, зі слів позивачки, з жовтня 2019р. і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суду зазначається період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з жовтня 2019р. відповідно до даних, які містить позов та заява представника позивачки від 10.11.2020р., оскільки відповідач письмових пояснень або відзиву на позов суду (в тому числі і стосовно періоду припинення шлюбно-сімейних стосунків ) суду не направив. Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved