Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

17.01.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.08.2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 617, а також з врахуванням уточнення позовних вимог: В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на: - легковий автомобіль «AUDI A3», 2016 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] ; - земельну ділянку, загальною площею 0,1907 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] ; - земельну ділянку загальною площею 0,1800 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] ; - домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, загальної площі (кв.м.): 378, житлова площа (кв.м): 150,8, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на: - легковий автомобіль «PORSCHE CAYENNE S», 2012 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] ; - земельну ділянку загальною площею 0,1911 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] ; - трикімнатну квартиру загальною площею 90,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30.08.2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м.Києві вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу позивачка і відповідач мають дітей, а саме сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З грудня 2018 року вона з відповідачем припинила вести спільне господарство та проживає окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.08.2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 617. Разом з тим, за час перебування у шлюбі сторонами було придбано вищезазначене спірне майно за спільні кошти, і це майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу в порядку встановленому законодавством. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не вбачається можливим, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав, і просила суд здійснити його поділ. Ухвалою від 01.02.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Представник позивачки в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно з копіями свідоцтв про народження, позивачка та відповідач від шлюбу мають дітей, а саме сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст.ст. 104, 105, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з грудня 2018 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того спір про місце проживання дітей між сторонами відсутній. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позов у частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позову в частині вимог про поділ майна подружжя суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст. 368 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст. 70 СК України). При цьому, право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об`єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов`язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними. Як встановлено в судовому засіданні та було визнано сторонами, що спільною сумісною власністю подружжя є: - легковий автомобіль «PORSCHE CAYENNE S», 2012 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований 03.03.2012 року за [PERSON] ; - легковий автомобіль «AUDI A3», 2016 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , зареєстрований 13.04.2018 року за [PERSON] ; - земельна ділянка, загальною площею 0,1907 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 25.08.2009 року Управлінням земельних ресурсів Києво-Святошинського району Київської області, та дублікату договору купівлі-продажу від 15.12.2009 року; - земельна ділянка загальною площею 0,1800 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 26.01.2006 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів, та рішення Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 20 від 23.11.2018 року; - земельна ділянка загальною площею 0,1911 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 25.08.2009 року Управлінням земельних ресурсів Києво-Святошинського районну Київської області; - домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, загальної площі (кв.м.): 378, житлова площа (кв.м): 150,8, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 28.02.2006 року Гореницькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області; - трикімнатна квартира загальною площею 90,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.02.2013 року. Звертаючись до суду з даним позовом позивачка просить поділити спільне майно подружжя шляхом визнання за нею право власності на: легковий автомобіль «AUDI A3»; земельну ділянку, загальною площею 0,1907 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,1800 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, загальної площі (кв.м.): 378, житлова площа (кв.м): 150,8, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а за відповідачем визнати право власності на: легковий автомобіль «PORSCHE CAYENNE S»; земельну ділянку загальною площею 0,1911 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; трикімнатну квартиру загальною площею 90,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідач в судовому засіданні проти запропонованого позивачкою поділу майна, яке є їх спільною сумісною власністю не заперечив, вважав його справедливим. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що майно, яке просить поділити позивачка є спільною сумісною власністю подружжя, при цьому приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про поділ майна подружжя є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачкою при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 5990,80 грн., згідно квитанцій №№ QS07775601, QS07775401 від 28.12.2018 року. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачці необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить 2995,40 грн. Також, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2995,40 грн.

Outcome: approved