Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

15.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що 23.02.2010 року Старосамбірський районний суд, розглянувши її адміністративний позов, визнав незаконними дії Старосамбірської міськради та Старосамбірської РДА про встановлення їй 3-ї категорії постраждалих сімей внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року та зобов'язав Старосамбірську міськраду та Старосамбірську РДА віднести її до 2 категорії постраждалих внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, відповідно збільшити і виплатити належну допомогу на ліквідацію наслідків стихійного лиха. Ця постанова набрала чинності 09.03.2010 року та була пред'явлена до виконання. 05.08.2014 року начальник відділу та головний державний виконавець примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області звернулися до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа шляхом стягнення із Старосамбірської РДА в користь [PERSON] 192469 гривень, оскільки станом на 21.07.2014 року відповідачем виконавчий документ не виконано. 15.08.2014 року Старосамбірський районний суд постановив ухвалу про задоволення цього подання та змінив спосіб і порядок виконання постанови від 23.02.10 року, на підставі якої виданий виконавчий лист № 2а-2/2010 від 10.03.2010 року про зобов'язання Старосамбірської міськради та Старосамбірської РДА віднести [PERSON] до 2 (другої) категорії постраждалих сімей внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, відповідно збільшити і виплатити належну їй допомогу на ліквідацію наслідків стихійного лиха шляхом стягнення 192469 гривень із Старосамбірської РДА на її користь. Починаючи з 10.03.2010 року неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про виплату присуджених коштів, проте тільки 28.05.2015 року відповідач перерахував їй 192469 гривень. Однак через несвоєчасне виконання постанови відповідач заподіяв їй збитки. За порушення грошового зобов'язання ст.625 ЦК України передбачена відповідальність. З урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виплати та три проценти річних від простроченої суми становить: при сукупному індексу інфляції за період з 10.03.2010 року до 28.05.2015 року згідно даних головного управління статистики у Львівській області (1.931 х 192469) 192469 = 179188.64 гривні; (192469 х 3% х 1905 днів прострочення) : 365 днів) : 100 = 30135.90 гривні, отже всього їй з відповідача належить виплата 179188.64 +30135.90 = 209324.54 гривні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти позову заперечив посилаючись на те, що згідно з Постановою суду від 23.02.2010 року та у відповідності з Порядком обстеження майна, пошкодженого унаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.2008 p. N 688, Старосамбірська міськрада була зобовязана спочатку віднести домогосподарство [PERSON] до другої категорії постраждалих від стихійного лиха, аж тоді Старосамбірській РДА належало нарахувати і виплатити позивачці допомогу на ліквідацію наслідків стихійного лиха. 30.06.2010 року Старосамбірською міськрадою було направлено рішення про внесення змін до додатків №1 і а №2 рішення XXXIV сесії V демократичного скликання Старосамбірської міської ради №681 від 10.08.2008 року, а саме про включення домогосподарства [PERSON] до другої категорії сімей, постраждалих внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, а вже 13.07.2010 року було видано розпорядження «Про внесення змін в додаток 1 розпорядження голови районної державної адміністрації від 26.09.2008 року № 500 «Про затвердження списків громадян для надання допомоги з ліквідації наслідків стихійного лиха 23-27 липня 2008 року». Крім цього, як зазначено в позовній заяві, тільки 15.08.2014 року Старосамбірський районний суд виніс ухвалу, якою змінив порядок і спосіб виконання постанови суду від 23.02.2010 року, зобов'язавши стягнути з Старосамбірськоії РДА 192469 гривень на користь [PERSON], але позивач вимагає виплати за відшкодування за прострочення грошового зобовязання з березня 2010 року. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року №10-74/0/4-13 «Про деякі питання застосування статті 625 ЦК України» положення статті 625 ЦК регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина третя статті 11 ЦК, в якій ідеться про те, шо цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст.625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. Крім того, із рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність. Зазначив, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання. На шкоду проценти за користування чужими коштами не повинні нараховуватись, оскільки фактично це призвело б до подвійної відповідальності. Наведене свідчить, що дія ч.2 ст.625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Між Старосамбірською РДА та [PERSON] ні до рішення Старосамбірського районного суду від 23.02.2010 року, ні після цього рішення, жодних договірних зобов'язань не було, тому просив у позові відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Постановою Старосамбірського районного суду від 23.02.2010 року в адміністративній справі № 2-а2/2010 за позовом [PERSON] до Старосамбірської міської ради, Старосамбірської РДА про визнання незаконними дій влади та встановлення категорії постраждалих сімей внаслідок стихійного лиха і збільшення розміру виплати допомоги, позовні вимоги задоволено - визнано незаконними дії Старосамбірської міськради та Старосамбірської РДА про встановлення [PERSON] 3-ї категорії постраждалих сімей внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року та зобов'язано Старосамбірську міськраду та Старосамбірську РДА віднести [PERSON] до 2 категорії постраждалих внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, відповідно збільшити і виплатити належну допомогу на ліквідацію наслідків стихійного лиха. Постанова набрала чинності 09.03.2010 року (а.с.6-9). 10.03.2010 року на підставі згаданої постанови був виданий виконавчий лист (а.с.10). 15.08.2014 року за поданням начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про зміну способу і порядку виконання виконавчого листа № 2а-2/2010 від 10.03.2010 року Старосамбірським районним судом була постановлена ухвала про зміну способу і порядку виконання постанови від 23.02.2010 року про зобов'язання Старосамбірської міськради та Старосамбірської РДА віднести [PERSON] до 2 (другої) категорії постраждалих сімей внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, відповідно збільшити і виплатити належну їй допомогу на ліквідацію наслідків стихійного лиха шляхом стягнення 192469 гривень із Старосамбірської РДА на користь [PERSON] (а.с.11-13). У відповідності з довідкою ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.14) 28.05.2015 року [PERSON] було перераховано відповідачем 192469 гривень. Таким чином, виплата належної позивачу допомоги на ліквідацію наслідків стихійного лиха була здійснена відповідачем тільки через девять з половиною місяців. Статтею 625 ЦК України встановлений обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. У відповідності з довідкою головного управління статистики у Львівській області (а.с.15) сукупний індекс інфляції з 15.08.2014 до 28.05.2015 року становив 1.547. Час прострочення складає 286 днів. При сумі боргу 192469 гривень виплати з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми становить: при сукупному індексу інфляції за період з 15.08.2014 до 28.05.2015 року 1.547 - (192469 х 1.547) 192469 = 105280.54 гривні; (192469 х 3% х 286 днів прострочення) : 365 днів) : 100 = 4524.34 гривні, отже всього [PERSON] з відповідача належить виплата 105280.54 + 4524.34 = 109804.88 гривні. В частині вимоги про стягнення коштів за затримку розрахунку з 10.03.2010 до 15.08.2014 року позивачці слід відмовити, оскільки хоч право на допомогу на ліквідацію наслідків стихійного лиха, що сталося 23-27.07.2008 року, вона набула у відповідності з Постановою Кабінету Міністрів № 688 від 30.07.2008 року, тобто у відповідності з актом цивільного законодавства, ще у 2008 році; у звязку із виникненням спору про категорію постраждалих і, відповідно, про розмір допомоги на ліквідацію наслідків стихійного лиха обовязок визначити розмір допомоги був покладений на Старосамбірську міськраду постановою суду від 23.02.2010 року; але розмір цієї допомоги 192469 гривень - був визначений тільки 15.08.2014 року ухвалою суду за поданням державного виконавця про зміну порядку виконання постанови суду від 23.02.2010 року про визнання незаконними дій Старосамбірської міськради та Старосамбірської РДА про встановлення [PERSON] 3-ї категорії постраждалих сімей внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року та зобов'язання Старосамбірської міськради і Старосамбірської РДА віднести [PERSON] до 2 категорії постраждалих внаслідок стихійного лиха, що сталося 23-27 липня 2008 року, відповідно збільшення і виплатити належної допомоги на ліквідацію наслідків стихійного лиха. Таким чином тільки 15.08.2014 року у відповідача виник обовязок виплатити позивачу 192469 гривень допомоги на ліквідацію наслідків стихійного лиха. Враховуючи наведене твердження представника відповідача про безпідставність вимог позивача з огляду на відсутність між сторонами договірних зобовязань та про існування зобовязання про відшкодування шкоди, то такі не заслуговують на увагу як надумані, та такі, що суперечать дійсним обставинам. А тому,

Outcome: partial