Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку за адресою: м. Суми, пров. Пляжний, 5 (44/100 частини), що підтверджується копіями технічного паспорту та договору дарування. Позивач зазначає, що на даний час в будинку крім нього як власника, залишаються зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] Фактично відповідачі не проживають в будинку, житлом не користуються, не здійснюють оплату за комунальні послуги. Позивач зазначає, що порушуються його права як власника житла. В добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації за даною адресою. Посилаючись на ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за їх офіційно зареєстрованим місцем проживання (а.с.24,42). Будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідачі до суду не подавали. За вказаних обставин, враховуючи думку позивача, який не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою: м. Суми, пров. Пляжний, 5 (а.с. 5-9). В даному будинку зареєстровані позивач [PERSON], разом з ним зареєстровані: відповідач [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], [INFO], родинних звязків з власником будинку не мають (а.с.10). Судом встановлено, що відповідачі не є членами сімї власника будинку [PERSON] Судом встановлено з наданих суду письмових доказів (а.с.11-14), що відповідачі [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації місця проживання фактично не проживають з вересня 2015 року і по теперішній час. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.\~\~ З пояснень позивача, зазначених ним у позові, та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є членами сімї власника будинку, і що відповідачі не проживали за місцем реєстрації з вересня 2015 року. Самі відповідачі [PERSON] та [PERSON] не надали суду будь-яких доказів того, що вони мають право і підстави подальшого користування житлом в будинку позивача, і що вони мають домовленість з власником щодо подальшого проживання у будинку. Тому суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідачів в будинку порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того фактично відповідачі як наймачі у будинку не проживають, витрат по утриманню житла не несуть, і позивач несе зайві комунальні витрати за кількістю зареєстрованих осіб. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом є обґрунтованими, і відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування будинком за адресою: м. Суми, пров. Пляжний, 5 в звязку з їх відсутністю і не проживанням в даному будинку більше року без поважних причин та в звязку з відсутність домовленості між ними та позивачем щодо подальшого користування будинком. Судові витрати суд залишає за позивачем. На підставі ст. 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved