Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

16.01.2019 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з даним позовом посилаючись на те, що у лютому 2009 року він вирішив придбати автомобіль. Домовившись з відповідачем про продаж автомобіля, 04.02.2009 р. позивач сплатив [PERSON] за автомобіль 35000 гривень, на підтвердження чого було складено розписку. Того ж дня, відповідачем було надано генеральну довіреність, якою уповноважив [PERSON] розпоряджатися вказаним автомобілем. Крім того у 2018 році позивач дізнався, що постановою Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було складено опис та накладено арешт на автомобіль Toyota Carina E. 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору. А тому, просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] укладений між [PERSON] та [PERSON] у формі розписки від 04.02.2012 року; визнати за [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (ІПН [NUMBER] ) право власності на автомобіль марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору; звільнити з під-арешту та опису рухоме майно - автомобіль марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору, що накладений на підставі постанови державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ від 25.01.2008 в рамках виконавчого провадження ВП № 55001333. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити. Третя особа [PERSON] та представник Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно положень до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що автомобіль марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] належить [PERSON] . 04 лютого 2009 року між [PERSON] , та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору. На підтвердження вказаного договору 04.02.2012 року між [PERSON] , та [PERSON] було складено відповідну розписку про передачу грошових коштів за вищевказаний автомобіль у розмірі 35 000 гривень. А також [PERSON] зобов`язався за першою вимогою зняти автомобіль з огляду для подальшої перереєстрації. Того ж дня, громадянином [PERSON] було надано генеральну довіреність, якою уповноважив [PERSON] розпоряджатися продавати, здавати в оренду, закладати, зняти з обліку в ДАІ, страхувати, бути його представником в органах ДАІ, СТО з усіх питань, пов`язаних з експлуатацією автомобіля марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 665 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) подавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди щодо предмету договору купівлі-продажу, а саме автомобіля марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору, ціни - 35000 гривень. За таких обставин між позивачем та відповідачем у справі фактично було укладено договір купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. В ч. ч. 2, 4 ст. 639 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч. 2 вказаної статті Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З вини продавця, договір не був складений та нотаріально посвідчений, оскільки останній не виконав свого обов`язку щодо підготовки, підписання та посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що згідно розписки від 04.02.2009 р. що він дійсно продав автомобіль марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору, за продаж автомобіля він отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 35000 грн. Розписка написана особисто [PERSON] , тобто в силу ч. 1 ст.61 ЦПК України обставини, що визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позовна заява [PERSON] в частині визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на автомобіль марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору підлягає задоволенню. Окрім того, на теперішній час позивач не має можливості користуватися та перереєструвати даний автомобіль на своє ім`я, так як на спірний автомобіль накладені арешти через неналежне виконання [PERSON] зобов`язань перед [PERSON] за виконавчим листом Київського районного суду м. Одеси № 520/11434/16-ц від 09.10.2017 року про стягнення боргу у розмірі 1 299 840 гривень. Вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Другому Київському відділі державної виконавчої служби міста Одеси В ході виконання вказаного рішення, на автомобіль марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору було складено опис та накладено арешт, а саме на підставі постанови державного виконавця Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ від 25.01.2008 року в рамках виконавчого провадження ВП № 55001333. Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Наявність складеного опису, накладеного арешту на автомобіль марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору, порушує право власності на автомобіль, а саме право безперешкодного володіння та розпорядження. Згідност.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Ч.1ст. 317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності чи обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно до вимог ч. 2ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, аналізуючи вищевикладені обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про ці обставини. Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що автомобіль марки Toyota Carina Е, 1995 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , об`єм двигуна 1762, червоного кольору належить позивачеві, а складений опис та накладений арешт обмежує позивача у здійсненні його прав, як власника автомобіля, та те, що відповідач визнає позов повністю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved