Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

15.05.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки і піклування - Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є батьком неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Мати вказаної дитини - [PERSON] та її батько [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07 листопада 2016 був розірваний рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області. Після його розірвання донька [PERSON] проживає з позивачем, та перебуває на його утриманні. Крім того рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2016 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів її заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 серпня 2016 року і до повноліття дитини. Мати дитини, в серпні 2015 року пішла з сім'ї, залишивши доньку на батька та бабу [PERSON] З того часу відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, аліменти на утримання доньки не сплачує, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Відповідач жодним чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Всі питання щодо виховання, утримання дитини вирішуються батьком [PERSON] та бабою [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку матері [PERSON] Окрім того, в 2015 році бабуся [PERSON] зверталась до органу опіки та піклування про вплив на [PERSON], оскільки з літа 2014 року остання з'являлась додому у стані алкогольного сп'яніння, бродяжила, часто не ночувала вдома, спілкувалась з особами, які ведуть асоціальний спосіб життя. Органом опіки та піклування проводилася робота профілактичного характеру, ініціювалося питання притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] в своїй заяві сама просила позбавити її батьківських прав, оскільки вона зловживає алкогольними напоями, бродяжить, підтримує відносини з особами схильними до вживання алкоголю та наркотичних речовин. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його доньки [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі за обставин у ньому викладених. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з'явилася, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. До суду повернулась повістка з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Жодних заяв від [PERSON] до суду не надходило.Згідно актів, складених комісією Кунівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, вручити повістку [PERSON] немає можливості, так як за адресою реєстрації вона не проживає. Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, фізичній особі, що не має статусу підприємця, судова повістка надсилається за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник органу опіки і піклування - Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви, котра надійшла на адресу суду позовні вимоги підтримав, зазначивши, що відповідач дійсно не виконує батьківських обов'язків відносно своєї доньки, а відтак просить позов задовольнити. Суд вважає можливим, відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутності відповідача та представника третьої особи і ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши заяву представника третьої особи, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов'язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON], народилася [INFO] року в с. Кам'янка Ізяславського району Хмельницької області. Її батьками є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] видане Кунівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 24 березня 2010 року. 07 листопада 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області, яке набрало законної сили 18 листопада 2016 року. 07 листопада 2016 року рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області, яке набрало законної сили 18 листопада 2016 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів її заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 серпня 2016 року і до повноліття дитини. Актами обстеження житлово-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян від 24 березня 2017 року та 21 липня 2017 року доводиться, що неповнолітня [PERSON] фактично проживає разом зі своїм батьком [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] Згідно вищевказаних актів обстеження житлово-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] Дане також підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Кунівської сільської ради Ізяславського району в тім, що [PERSON] дійсно зареєстрована за вищезазначеною адресою, але не проживає, місце знаходження її невідоме. Із пояснення класного керівника [PERSON] вбачається, що за час навчання [PERSON] у першому класі (2016-2017 р.р.) її мати [PERSON] навчанням та вихованням доньки не цікавилась, батьківські збори не відвідувала та не брала участі у вихованні дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 05.04.2017 № 12/08-02-03/17 про доцільність позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки, даний орган вважає можливим та доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON]. В матеріалах справи наявна заява, написана власноручно [PERSON] начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, згідно якої вбачається, що вона усвідомлюючи наслідки своїх дій, без будь-якого фізичного або психологічного примусу просить вирішити питання, щодо позбавлення її батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], оскільки вона зловживає алкогольними напоями, бродяжить, підтримує відносини з особами схильними до вживання алкоголю та наркотичних речовин, що може зашкодити її доньці. Згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню до своєї дитини. В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] - мати відповідача, які суду підтвердили, що дитина дійсно проживає з батьком та бабусею, доглянута і охайна. Її мати тривалий час не проживає з сім'єю, місце перебування останньої свідкам не відоме. [PERSON] повністю самоусунулася від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини ще влітку 2015 року. З того часу до неї жодного разу не навідувалась, не телефонувала, матеріально допомагала, навчанням та розвитком дитини, її станом здоров'я не цікавались. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від свого батьківського обов'язку по вихованню своєї доньки, не спілкується з нею, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться нею та не проявляє до неї належної турботи, не забезпечує належно матеріально, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не надає доньці доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, що негативно впливає на її розвиток як на складову виховання. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як умисне ухилення відповідача від виховання доньки [PERSON], свідоме нехтування своїми обов'язками, оскільки в результаті неодноразових застережень, попереджень, відповідач не зробила належних висновків, не створила належних умов для виховання і утримання доньки. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнутий сплачений ним судовий збір. У відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved