Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

16 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивували тим, що 25 березня 1998 року помер їх батько [PERSON], [INFO], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно земельна частка (пай), яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради. Вони є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] Спадщину прийняли шляхом вступу в управління спадковим майном. Крім них, спадкоємцем за законом є також [PERSON], яка в свою чергу, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався та на неї не претендує. Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. Оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), вони не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі і тому змушені звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просять суд визнати за ними право по ? на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] та [PERSON] не зявилися, просили справу розглянути у їх відсутність, про що зазначили у позовній заяві. (а.с. 6) Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає. (а.с.33) Представник відповідача [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовнв вимоги визнає (а.с.28). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 25 березня 1998 року в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебуває у користуванні КСП «Дністер» [PERSON] сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 1,86 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ВН № 0186201. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 41726,36 грн (а.с. 19). Згідно свідоцтва про народження (а.с.9), свідоцтва про одруження (а.с. 10), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 11), свідоцтва про шлюб (а.с. 12), довідки [PERSON] сільської ради № 1127 від 21.12.2015 року (а.с.34) позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Згідно свідоцтва про народження (а.с.14), свідоцтва про одруження (а.с. 15), довідки [PERSON] сільської ради № 1127 від 21.12.2015 року (а.с. 34) вбачається, що позивач [PERSON] є іншим спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка на момент відкриття спадщини була неповнолітньою, а тому мала право на обовязкову частку у спадщині, спадщину також прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном (а.с.34). Позивачі оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору не можуть оскільки оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) серії ВН № 0186201 втрачено (а.с.17). Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом, крім позивачів, є також дружина спадкодавця [PERSON], [INFO], яка, в свою чергу, спадщину не прийняла та на неї не претендує, про що подала відповідну заяву (а.с. 20) З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №42519106 та 42519118 від 19.12.2015 року слідує, що спадкова справа на імя померлого 25 березня 1998 року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 29-31). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим задоволити позовні вимоги позивачів повністю, оскільки \~матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON] шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, інший спадкоємець спадщини не прийняв, \~відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті нею спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved