Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

15 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 30.10.2012 року помер [PERSON]. 12.03.2014 року померла [PERSON]. Після їх смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами, та земельної ділянки, загальною площею 0,71 га (з них: 0,16 - для обслуговування жилого будинку та 0,55 га для ведення особистого підсобного господарства), що розташовані в с. Вовківка, вул. Кості Гордієнка, 42, Новосанжарського району, Полтавської області. Постановою завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 20.03.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-20/527 від 01.09.2017 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Залучені в якості третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заперечень проти задоволення позову не надали. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 347928, виданого Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 21 березня 2017 року, [PERSON] помер 30 жовтня 2012 року, актовий запис № 31 (а.с.4). 11 березня 2014 року померла [PERSON], про що в матеріалах справи свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 262127, видане Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області від 12.03.2014 р. (а.с.5). Постановою державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.03.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.9). Відповідно до заповіту від 11.12.2006 року [PERSON] заповів ? частку житлового будинку з надвірними побудовами та земельну ділянку, загальною площею 0,71 га (Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 060794, виданий 25.10.1996 року Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області), що розташовані в с. Вовківка, вул. Жовтнева, 42, Новосанжарського району, Полтавської області [PERSON] (а.с. 16). Згідно заповіту від 15.01.2007 року [PERSON] заповіла ? частку житлового будинку з надвірними побудовами, що розташовані в с. Вовківка, вул. Жовтнева, 42, Новосанжарського району, Полтавської області [PERSON] (а.с. 17). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 17.02.2017 року, інвентаризаційна справа № 3 вбачається, що в с. Вовківка, по вулиці Кості Гордієнка, № 42, Новосанжарського району Полтавської області знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с. 9-13). Відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» №1971 від 09.03.2017 року, реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: Новосанжарський район, село Вовківка, вул. Костя Гордієнка (стара адреса вул. Жовтнева), будинок 42, не проводилася (а.с. 14). Згідно Державного акту на на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 060794, виданого 25.10.1996 року Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,71 га (з них: 0,16 - для обслуговування жилого будинку та 0,55 га для ведення особистого підсобного господарства) (а.с.15). Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,55 (0,43 та 0,12) га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с. Вовківка Драбинівської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 484\~874,92 грн. (а.с.19-20). Як вбачається з довідки виконавчого комітету Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 04.04.2017 року згідно погосподарської книги № 2, номер обєкта погосподарського обліку 0158-5, що розташований за адресою: с.Вовкіка, вул. Кості Гордієнка, 42, Новосанжарського району Полтавської області, зареєстрований за померлим [PERSON] (а.с. 7). При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved