Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

15.01.2020 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , яку було уточнено, у якій він просив визнати право власності за [PERSON] на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,0583 га, яка розташована по [ADDRESS] , державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 055747, виданий на підставі рішення Одеської міської ради від 26.03.2003 р. № 1138-XXIV в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] 17.03.2020 р . до суду надійшли заяви позивача [PERSON] відповідача [PERSON] про розгляд справи у їх відсутність, при цьому [PERSON] позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2020 р. клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено, витребувано з Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса належним чином завірену копію спадкової справи № 415/2014 до майна [PERSON] , померлого [INFO] . Суд, з врахуванням того, що відповідач визнав позов, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] та [PERSON] одружилися [INFO] , внаслідок чого прізвище дружини змінено на « [PERSON] », про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] , про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народився [INFO] в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Таким чином позивач [PERSON] є сином [PERSON] та рідним братом [PERSON] . Згідно Свідоцтву про право на спадщину за законом від 12.03.1994 р., зареєстрованому за № 4-958, його видано спадкоємцям [PERSON] , померлої [INFO] - сину [PERSON] та доньці [PERSON] на будинок по [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на Ѕ частку зазначеного майна зареєстровано в «ОМБТІ та РОН» за № 24316 стор. 180 кн. 237. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 055747, зареєстрованого за № 010450501500 22.11.2004 р., власниками земельної ділянки у [ADDRESS] , загальною площею 0,0583 га, на підставі рішення Одеської міської ради від 26.03.2003 р. № 1138-XXIV є [PERSON] та [PERSON] . Крім того вказано, що цільове призначення цієї земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, кадастровий номер 5110137300:57:003:0002. Вказаний факт підтверджується також Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5108970692019. 29.06.2003 р. [PERSON] склав заповіт серії та номер бланка [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардук М.Д., у якому все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер у віці 80 років [INFO] р. (актовий запис № 5281) Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 406/2009, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 19622776 від 30.04.2009 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частку зазначеного житлового будинку та Ѕ частку земельної ділянки по [ADDRESS] . Згідно свідоцтву про право на спадщину за заповітом від 28.10.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1067, після смерті [PERSON] , його спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] . Крім того, вказано, що його видано [PERSON] на ј частку житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Свідоцтво на ј частку вищезазначеного будинку ще не видано. На підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину [PERSON] зареєстрував право власності на ј частку вказаного житлового будинку. При цьому, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2019 р. державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку зазначеної земельної ділянки, що належала [PERSON] з підстав неможливості посвідчення договору про поділ нерухомого майна через смерть [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. [PERSON] та [PERSON] в установленому ЦК України порядку прийняли спадщину (ч. 3 ст. 1268) після смерті [PERSON] , яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] у віці 45 років помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 8250). З заявою про прийняття спадщини № 1074 від 21.07.2014 р. в Сьому одеську державну нотаріальну контору звернувся його брат [PERSON] . Ця заява містить відомості державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В., якими встановлено факт прийняття спадщини по спільному проживанню зі спадкодавцем, а також факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . На підставі зазначеної заяви заведено спадкову справу № 415/2014. Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38762438 від 29.10.2014 р. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на ј частку житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] , як спадкоємець другої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Зазначена частка житлового будинку належала [PERSON] , спадкоємцем якого був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Таким чином, спадкове майно, яке відкрилось після смерті [PERSON] складається з ј частки земельної ділянки по [ADDRESS] , яка належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , спадкоємцем якого за заповітом є [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались, заповіту після своєї смерті він не лишив, інші спадкоємці, крім спадкоємця другої черги, його брата [PERSON] , немає. Відповідно до довідки за Ф -1, виданою [PERSON] вбачається, що він мешкає у [ADDRESS] разом з братом [PERSON] . Згідно довідки від 10.01.2014 р., виданої головою ОСНКМ «Курсаки» в м. Одесі та довідки № 540 від 10.07.2014 р. [PERSON] проживає за спірною адресою, разом з ним за зазначеною адресою проживав да був зареєстрований його брат [PERSON] з 28.03.1984 р. по день смерті [INFO] [PERSON] , в установленому ЦК України (ч. 3 ст. 1268) порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини належить спадкоємцям з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду до декількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб в вартості будівлі і споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження будівлі і споруди. На підставі зазначеного, суд визнає за [PERSON] право приватної власності на ј частину земельної ділянки, загальною площею 0,0583 га, яка розташована по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та на ј частку на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що в цілому складає Ѕ частину спірної земельної ділянки.

Outcome: partial