Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

16.05.2017 року заявник [PERSON] звернулась до суду в порядку цивільного судочинства із скаргою на рішення державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального Управління юстиції у м.Києві Чеграхчі Д.І. (далі - державний виконавець) про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №756/4900/15-ц від 16.03.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 30.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №756/4900/15-ц від 16.03.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Заявник вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження минув річний строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Посилаючись на дану обставину, просить оскаржувану постанову скасувати. Заявник, державний виконавець та стягувач ПАТ «Лізинг ІТ» в судове не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.08.2015 року у справі №2/756/3227/15 позовні вимоги ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» заборгованість за договором на туристичне обслуговування №13758407 від 06.07.2013 року у розмірі 68 236,49 копійок, вирішено питання про розподіл судових витрат. Дане рішення набрало законної сили 01.09.2015 року. 16.03.2016 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2/756/3227 про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» заборгованість за договором на туристичне обслуговування №13758407 від 06.07.2013 року у розмірі 68 236,49 копійок. Постановою державного виконавця від 30.03.2016 року було відкрито виконавче провадження №50646854 по виконанню вказаного вище виконавчого листа. Також, 16.03.2016 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2/756/3227 про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» судового збору у розмірі 121,80 грн. Постановою державного виконавця від 30.03.2016 року було відкрито виконавче провадження №50646895 по виконанню вказаного вище виконавчого листа. Постановою державного виконавця від 30.03.2017 року об'єднано вказані виконавчі провадження у зведене виконавче провадження за №53752109. Також, постановами державного виконавця за цю ж дату накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та звернуто стягнення на її доходи у ТОВ «КАН». Заявник у скарзі просить скасувати постанову державного виконавця від 30.03.2017 року про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, що надійшли на адресу суду, виконавче провадження по виконанню вказаного вище судового рішення було відкрито на підставі виконавчих листів 16.03.2016 року. На момент прийняття вказаних рішень, був чинним Закон України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 року, статтею 22 якого було передбачено, що строк пред'явлення виконавчих документів на виконання складає один рік, який рахується з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Рішення про відкриття виконавчих проваджень було прийнято державним виконавцем 16.03.2016 року, тобто до спливу річного строку з моменту набрання рішенням суду від 20.08.2015 року законної сили. Рішення державного виконавця від 30.03.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи заявника - не є постановою про відкриття виконавчого провадження і до нього не можуть застосовуватись положення ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 року, оскільки на момент прийняття вказаного рішення даний Закон втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року. Дане рішення прийнято у відповідності до вимог ст.ст.68-70 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року. Підстав, які б вказували на прийняття вказаного рішення державним виконавцем з порушенням вимог цього Закону, судом не встановленою Згідно ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. З урахуванням вказаних вимог Закону, суд вважає, що рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, були прийняті відповідно до закону, в межах наданих державному виконавцю повноважень, прав та свобод заявника порушено не було, що свідчить про необґрунтованість заявлених вимог і необхідність відмови у їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed