Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

16 липня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що згідно з рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 червня 2013 року з відповідача на її користь було стягнуто на утримання їх неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в сумі 800 гривень щомісяця, починаючи з 08 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, на сьогоднішній день мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менш ніж 1013 гривень 75 копійок, з 1 липня - 1059 гривень 00 копійок, з 1 грудня - 1109 гривень 00 копійок. Тобто, той розмір аліментів, який зараз стягується з відповідача на підставі вищезазначеного рішення є набагато меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений законом, у зв`язку з чим просить змінити розмір аліментів з твердої грошової суми в розмірі 800 гривень на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надавши до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнавав, мотивуючи це тим, що його матеріальне становище з моменту винесення рішення не змінилось. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише докази позивача та вважає їх обґрунтованими. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи та докази, надані позивачем, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 лютого 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 671, [PERSON] народилася [INFO] , батьками якого зазначені сторони у справі. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 01 лютого 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19 липня 2005 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196 - розірвано. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 19 червня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 08 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя було видано виконавчий лист. Згідно з довідкою № 012/2019-Р від 25.10.2019 року, виданою директором ПП «Аврек», [PERSON] не є співробітником ПП «Аврек», йому була надана консультаційна послуга за напрямом щодо працевлаштування на танкер «Arctic Flounder» за спеціальністю судовий зварник. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2019 року відповідач [PERSON] на підставі договору дарування № 428 від 18.03.2016 року є власником житлового будинку загальною площею 54,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору дарування № 431 від 18.03.2016 року є власником земель житлової забудови, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0529 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору купівлі- продажу № 577 від 09.04.2015 року [PERSON] є власником житлового будинку загальною площею 66,79 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . На підставі договору купівлі - продажу № 3-276 від 25.05.2013року є власником квартири загальної площею 45,6 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підставі визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Отже, позовні вимоги [PERSON] є доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що, згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при звернені до суду звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved