Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

15 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою перебував у незареєстрованих шлюбних відносинах, а в подальшому зареєстрували даний шлюб 07 серпня 2003 року. Від даного шлюбу мають дітей дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], матірю яких в свідоцтві про народження зазначена саме відповідачка по справі. В 2011 році вищевказаний шлюб між сторонами був розірваний та на теперішній час вони проживають з відповідачкою окремо. Молодша дочка зараз проживає разом з позивачем та перебуває на повному його утриманні. Просить суд з відповідачки стягнути аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходу відповідачки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Крім того вказав, що він наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] також до судового засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги про стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстровану шлюбі з 05 вересня 2003 року, який рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 березня 2011 року був розірваний. Згідно свідоцтва про народження серія ІТП № 147297, виданого 05 вересня 2003 року Відділом державної реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського рай управління юстиції міста Маріуполя, актовий запис № 579, [PERSON] народилась 07 серпня 2003 року, батьками якої в свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON]. З довідки, виданої 20 березня 2017 року Лівобережним районним відділом надання адміністративних послуг Департаменту Адміністративних послуг Маріупольської міської ради вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає разом зі своїм батьком [PERSON], [INFO], за адресою: місто Маріуполь, провулок Будівельний будинок 7. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судовий збір позивачем не сплачувався на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» . Таким чином, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь держави судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судового збору у сумі 640 гривень. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved