Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

15 березня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрацій актів цивільного стану Синельниковського міжрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №16. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.05.2013р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрацій актів цивільного стану Синельниковського міжрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №16. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Спільно з відповідачем позивач проживала з вересня 2016р. по лютий 2016р. До вересня 2015р. відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі, де власне і було зареєстровано шлюб. На даний час сторони проживають окремо. Майнового спору у сторін не має. Шлюб позивач розриває з тієї причини, що сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя, у звязку з чим між сторонами постійно виникають суперечки та сварки. Враховуючи вище наведені обставини, спільне життя сторін не можливе, крім скандалів, нервозної обстановки, неповажного ставлення до позивача, таке життя нічого гарного не принесе. У судове засідання позивач не зявилася. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 17 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниковському району реєстраційної служби Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року, що підтверджується позовною заявою (а.с.15-16). Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved