Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

16 червня 2020 року Позивач - Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулось до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційних витрат, 3 % річних. Просили стягнути з Відповідачів на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води - 17 828,10 грн (10 096,89 грн - заборгованість за централізоване опалення + 7 731,21 грн - заборгованість за послуги з надання гарячої води), інфляційні втрати - 1 505,27 грн (1 071,34 грн - заборгованість за централізоване опалення + 433,93 грн - заборгованість за послуги з надання гарячої води), 3% річних - 663,40 грн (449,26 грн - заборгованість за централізоване опалення + 214,14 грн - заборгованість за послуги з надання гарячої води), а разом - 19 996,77 та судовий збір - 2 102,00 грн. (а.с. 1-5). Стислий виклад позицій сторін. Обгрунтування позивача. Позивач обґрунтовує своєї вимоги наступним. 02.12.2019 ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу №09-13277 від 02.12.2019. 11.12.2019 Шевченківський районний суд м. Львова видав судовий наказ по справі №466/10202/19 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційних втрат, 3% річних. 28.12.2019 Шевченківський районний суд м. Львова видав ухвалу про скасування судового наказу по справі №466/10202/19 та роз`яснив ЛМКП «Львівтеплоенерго» його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач звертається до Відповідачів з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, втрат від інфляційних процесів та 3% річних. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Це підтверджує довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки (Ф2), видана 14.11.2019 за № 209 ЛМКП «Львівтеплоенерго», в якій вказано, що Відповідачі зареєстровані за цією адресою та [PERSON] є власником квартири. Відповідачі разом з заявою про скасування судового наказу від 11.12.2019 подали Довідку з місця проживання про склад сім`ї і прописки, де станом на 23.12.2019 у квартирі зареєстровані 2 особи - [PERSON] , [PERSON] , а [PERSON] знята з реєстрації. На момент подання ЛМКП «Львівтеплоенерго» заяви про видачу судового наказу від 02.12.2019 № 09-13277 згідно інформації, отриманої ЛМКП «Львівтеплоенерго» з Реєстру територіальної громади міста Львова [PERSON] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , тому була вказана як боржник за оплату послуг, що надає ЛМКП «Львівтеплоенерго». [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.05.2016, а знята з реєстрації у грудні 2019 року, отже вона споживала послуги, які надавались ЛМКП «Львівтеплоенерго» нарівні з іншими зареєстрованими у квартирі особами. Позивачем вказано, що між Сторонами встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Позивач надає житлово-комунальні послуги, а Відповідач ними користується. За доводами Позивача станом на 21.11.2019 сума заборгованості за особовим рахунком Відповідачів № [NUMBER] складала 17 828,10 грн. (10 096,89 грн - заборгованість за централізоване опалення + 7 731,21 грн. - заборгованість за послуги з надання гарячої води), інфляційні втрати - 1 505,27 грн. (1 071,34 грн. - заборгованість за централізоване опалення + 433,93 грн. - заборгованість за послуги з надання гарячої води), 3% річних - 663,40 грн. (449,26 грн. - заборгованість за централізоване опалення + 214,14 грн. - заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води), а разом - 19 996,77 грн. Це, на думку Позивача, свідчить про неналежне виконання Відповідачами зобов`язань, наслідком чого є порушення права Позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. Позивач у своєму позові посилається на вимоги п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», де визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За твердженням Позивача укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Позивачем зазначено, що 13.02.2020 Відповідачам було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго». Позивач також зазначив, що ним враховувались пільги при розрахунку заборгованості за особовим рахунком Відповідачів. В даному випадку площа житла, на яку надається знижка становить 52,5 кв. метра (дві особи, що мають право на знижку плати та 10,5 кв. метра на сім`ю). Так як опалювальна площа у квартирі Відповідачів становить 70,5 кв. метра, на 18 кв. метри знижка плати не надається. Тому за межами норми площі житла ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснює нарахування за оплату наданих послуг. Позивачем підсумовано, що неправомірні дії Відповідачів призвели до порушення майнових прав та законних інтересів Позивача. Через несплату боргу Відповідачами Позивач не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. (а. с. 1-5). Обгрунтування заперечень відповідачів. 01.07.2020 Відповідач по справі, [PERSON] подав письмовий відзив на позовну заяву, у котрому зазначив, що він є інвалідом війни 1-ої групи, у [ADDRESS] , з ним проживає і зареєстрована його дружина [PERSON] . Він, [PERSON] користується пільгами, як інвалід війни 1-ої групи, ветеран військової служби. Відповідач [PERSON] , є його онукою, є круглою сиротою, щоб одержати паспорт слід було її зареєструвати, складалися акти ЖЕКу на факт не проживання її у квартирі. Згідно рахунків для суду на центральне опалення з 01.07.2014 по 21.11.2019 кількість мешканців - двоє. Відповідач зазначив, що його пільги не були враховані при нарахуванні за користування опаленням. Він внесений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб (ЄДАРП). Жодний договір з позивачем не укладався. Також Відповідач зазначив, що з 1980 року їхній будинок рахується непридатним для проживання. Відповідач вказав, що лише 13.02.2020 був направлений супровідний лист для підписання договору «Про надання послуг з централізованого опалення» без числа і місяця. Розрахунковими періодами для оплати послуг є календарний місяць, однак, в розрахунковий період не враховувались його пільги. Відповідач також посилається на сплив позовної давності, вважаючи, що між організацією і фізичною особою така становить один рік. Також зазначив, що Позивач, у їхньому, відповідачів, проханні надати роздруківки, на підставі чого виникла заборгованість, відмовив. На підставі викладеного просив відмовити в позові. (а. с. 24-26). Крім того, 23.11.2020 відповідачами [PERSON] та [PERSON] додатково подано суду клопотання про застосування правових наслідків сплину позовної давності. (а. с. 107-108). Відповідач [PERSON] та Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк письмового відзиву на позовну заяву не подали. 23.07.2020 Позивачем подано відповідь на відзив відповідача [PERSON] , у котрому вказали, що заборгованість, яка виникла за особовим рахунком споживача фактично виникла 01.12.2016, так як до цього моменту пільга та часткова оплата за комунальні послуги погашала заборгованість. Період виникнення заборгованості становить з 01.12.2016 по 28.12.2019. Відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою споживача з 06.05.2016, а в грудні 2019 року знята з реєстрації. Те, що на момент подання заяви про видачу судового наказу у житлі споживача проживало троє осіб підтверджує довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки (Ф2), видана 14.11.2019 за №209 ЛМКП «Львівтеплоенерго». Таким чином, на переконання Позивача [PERSON] була зареєстрована у житлі споживача та споживала послуги, які надавались ЛМКП «Львівтеплоенерго» нарівні з іншими зареєстрованими у квартирі особами у період виникнення заборгованості. Згідно п.3 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Те, що Відповідач користується пільгою Позивачем не заперечується, за особовим рахунком відповідачів пільга нараховується, що підтверджують розрахунки (колонка «Пільга»). Позивач спростовує твердження Відповідача про те, що з ним не укладався договір про надання житлово-комунальних послуг, посилаючись на п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача. 13.02.2020 відповідачам було надіслано на їх адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», проте договір не був підписаний та не повернутий на адресу відправника. На підтвердження своїх вимог Позивач також зіслався на вимогу ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Крім того Позивачем вказано на вимоги ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» де зазначено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Позивачем вказано, що між Відповідачем та виконавцем послуг (ЛМКП «Львівтеплоенерго») встановилися фактичні договірні відносини, так як споживач отримує послуги та користується ними, а виконавець надає їх. Позивачем зазначено, що Відповідачами здійснювалась часткова оплата заборгованості у травні 2017 року у сумі 300,00 грн, у січні 2018 року у сумі 350,00 грн, вказані платежі, на думку Позивача переривали термін позовної давності. Щодо порядку надання пільг Відповідачеві, Позивач зазначив, що відповідно до п. 5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7 Закону) надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. В даному випадку, за твердженням Позивача, площа житла, на яку надається знижка становить 52,5 кв. метра (дві особи, що мають право на знижку плати та 10,5 кв. метра на сім`ю). Так як опалювальна площа у квартирі Відповідачів становить 70,5 кв. метра, на 18 кв. метра знижка плати не надається. Тому за межами норми площі житла ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснює нарахування за оплату наданих послуг. (а. с. 32-37). 13.08.2020 Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали спільні заперечення відповіді на відзив Позивача, доводи за якими є аналогічними до викладеного у відзиві на позовну заяву, що подана Відповідачем [PERSON] 01.07.2020 ( а. с. 56-57). 19.11.2020 Позивачем подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Згідно якої, Позивач просив зменшити позовні вимоги згідно ст.49 ЦПК України у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, а саме частковою оплатою заборгованості відповідачами по справі та стягнути з відповідачів по справі заборгованість за послуги з централізованого опалення - 5 487,50 грн, за послуги з централізованого постачання гарячої води - 6 831,21 грн, інфляційні втрати - 1 505,27 грн, 3% річних - 663,40 грн, разом сума боргу складає 14 487,38 грн, а також судовий збір 2 102,00 грн. (а.с.103-104). Процесуальні дії у справі. 17 червня 2020 року Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а. с. 22). Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду. У судовому засіданні уповноважений представник Позивача [PERSON] (а. с. 76), позовні вимоги з урахуванням зменшення підтримала, надала пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила позовні вимоги з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, надала аналогічні пояснення, просила відмовити у задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання при належному повідомленні про дату, час та місце такого, повторно не з`явились. У судовому засіданні, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне. Даний позов виник із приводу стягнення заборгованості за договірними зобов`язаннями з надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Матеріалами справи підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] 1935 р.н. та [PERSON] 1947 р.н., згідно посвідчення [NUMBER] [PERSON] є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги для ветеранів вій-інвалідів війни 100% на дві особи, що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку видану 12.03.2020 за № 4017 ЛКП «Балатон» (а. с. 29). Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ № 330708 від 03.05.2020 [PERSON] є інвалід війни 1-ої групи, підгрупи «Б», захворювання пов`язані з використанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, безтерміново (а. с. 28). 02.12.2019 ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу №09-13277 від 02.12.2019. 11.12.2019 Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ по справі №466/10202/19 про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, інфляційних втрат, 3% річних. 28.12.2019 Шевченківським районним судом м. Львова постановлено ухвалу про скасування судового наказу по справі №466/10202/19 та роз`яснено ЛМКП «Львівтеплоенерго» його право звернутися до суду із вказаними у заяві про видачу судового наказу вимогами у порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 6). За змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 15 ЦК України захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, на підтвердження своїх вимог Позивач подав суду наступні докази, що досліджені судом і щодо яких суд наводить свою оцінку про належність та допустимість. Довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 14.11.2019 № 209 видана ЛКП «Львівтеплоенерго», згідно якої за адресою [ADDRESS] заареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , також зазначено, що [PERSON] є власником вказаної квартири (а. с. 7). Оскільки така довідка видана самим позивачем, без зазначення джерела отримання інформації, що у ній зазначена, а також без обгрунтування правових підстав та повноважень Позивача на видачу такого документу, суд не може приймати такий доказ в силу вимог ст. 78 ЦПК України. Позивачем подано суду Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» без дати та даних (реквізитів) сторони Споживача (а. с.17-18). Згідно поданої Позивачем копії супровідного листа, лише 13.02.2020 Відповідачеві [PERSON] було надіслано на його адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак позовні вимоги стосуються періоду з 01.12.2016 по 31.10.2019 (а. с. 8). Проте, будь яких доказів, що між Сторонами за цей період був підписаний Договір надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», суду не подано. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово- комунальних послуг. Так, відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або триматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Посилання Позивача, що між Позивачем та Відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки Позивач надає житлово-комунальні послуги, а Відповідач ними користується, судом не приймаються виходячи з наступного. Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Однак, згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Таким чином суд не погоджується з твердженням Позивача, що укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок, а не як право споживача. Відповідно до ч.5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго» Відповідачам та заборгованість, що виникла через надання таких послуг Позивач обгрунтовує поданими розрахунками заборгованості (а. с.12-16; 104-106). Однак суд не може прийняти до уваги розрахунок заборгованості, як належний та допустимий доказ, що беззаперечно підтверджує таку заборгованість Відповідачів перед Позивачем, оскільки таким доказом (розрахунком) не підтверджується на підставі яких саме тарифів, ким такі тарифи визначено та затверджено, а також не встановлено належне інформування, та у який спосіб Споживача, в даному випадку Відповідачів про надання послуг за такими тарифами та врахування при розрахунках наданих Відповідачеві [PERSON] пільг. Так, відповідно до п. 5 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7 вказаного Закону) надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Крім того, суду не подано доказів, що Відповідачі відмовились від укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води з ЛМКП «Львівтеплоенерго» у період, за який Позивач визначив наявну заборгованість, а також те, що Відповідачам пропонувалось такий договір укласти. Той факт, що Відповідачі здійснюють оплату за послуги з теплопостачання, на переконання суду не підтверджує того, що заборгованість ними визнається і за вказаний період така заборгованість Позивачем нарахована правомірно. Щодо заяви сторони Відповідачів про застосування правових наслідків сплину позовної давності суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ч.2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється у порядку наказного, позовного та окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів. Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності. У зв`язку з тим, що Позивач подав до суду заяву про видачу судового наказу від 02.12.2019 №09-13277 та судовий наказ за даною заявою про стягнення заборгованості з Відповідачів був виданий, термін позовної давності перервався 02.12.2019. Згідно з ч.3 ст.264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, не підтверджені належними доказами та не грунтуються на вимогах закону, а тому у їх задоволені слід відмовити. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed