Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що в 19 серпня 2016 року між сторонами було укладено договір за яким позивач зобовязувався погасити заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 7\~000 грн., перед ПАТ «Хмельницькобленерго» в сумі 1\~585 грн., а [PERSON] зобовязувалася повернути сплачені позивачем кошти, а також раніше отримані кошти в сумі 1\~660 грн. Однак [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконала, сплачені позивачем кошти, а також раніше отримані від нього кошти не повернула, з огляду на що [PERSON] просить його вимоги задоволити. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 19 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір, за яким останній мав сплатити заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 7\~000 грн., заборгованість за електроенергію в сумі 1\~585 грн., а [PERSON] взяла на себе зобовязання повернути раніше отримані кошти в сумі 1\~660 грн., а також сплачені позивачем кошти за її боргами в сумі 8\~585 грн. до 1 серпня 2017 року. Договором було передбачено обовязок позичальника щомісячно сплачувати заборгованість в сумі не менше 1\~000 грн. Позивач виконав доручення [PERSON] та погасив наявну її заборгованість перед ПАТ «Хмельницьобленерго» та ПАТ КБ «ПриватБанк», однак відповідачка в добровільному порядку відмовляється повертати кошти. Відповідні обставини підтверджуються копією розписки. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором визначений ст.1049 ЦК України. Наслідки порушення договору позичальником передбачені ст.1050 ЦК України, зокрема ч.2 надано право позикодавцю, у випадку, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини він має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки позичальник з моменту написання розписки та взятих на себе зобовязань щодо щомісячної сплати платежів у сумі не менше 1\~000 грн. не виконав, не здійснивши жодного платежу, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Судові витрати по справі становлять 551 грн. 20 коп. та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved