Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

15.09.2020 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява мотивована тим, що його було залучено до проведення антитерористичної операції забезпечені її проведення і захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції в період з 06.11.2015 (наказ першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 30.11.2015 №334) до 06.11.2015 (наказ першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 13.12.2015 №347) з 07.11.2015 (наказ першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 14.12.2015 №348) до 30.04.2018 (наказ першого заступника керівника АТЦ при СБУ від 30.04.2018). Однак відповідно наказу ГУНП в Донецькій області від 25.06.2018 № 250 о/с зі служби в Національній поліції його було звільнено 03.11.2017. Але в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України про виключення зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, від 30.04.2018 №120дск, у якому значиться дата вибуття 30.04.2018 (насправді 03.11.2017), тобто фактично значиться граматична помилка. З метою виправлення помилки він звернувся із заявою до ГУНП в Донецькій області, відповідно до відповіді від 03.07.2020 № Г-236-12/01-2020 ГУНП в Донецькій області було отримано роз`яснення, що враховуючи статті 3,10,18 ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» рішення Першого заступника керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено. Штаб АТО як, орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичної операції функціонувати перестав та з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведенні Антитерористичної операції рекомендується звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення відповідно правовстановлюючого документу, щодо підтвердження облікових даних. Таким чином, внести зміни в наказ Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України про виключення зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань від 30.04.2015 №120дск, у яких значиться помилково дата вибуття 30.04.2018, не надається можливим у зв`язку з тим, що враховуючи ст.3,10,18 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» рішення першого заступника керівника АТЦ при СБУ-керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено. Просив встановити факт вибуття його зі складу сил та засобів які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення відповідно до наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України про виключення зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення від 30.04.2018 №120 дек, з 03.07.2017 та отриманням в подальшому статусу учасника бойових дій. Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 16.09.2020 відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, заяву [PERSON] просять задовольнити, про що також надали відповідні письмові пояснення. У відповідності до вимог ст.223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. ст.293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті. Відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що згідно з наказом т.в.о. начальника Головного управління національної поліції в Донецькій області від 25.06.2018 за № 250 о/с старшого сержанта поліції [PERSON] - помічника чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням з 03 листопада 2017 року (а.с. 14). Відповідно до відомостей які містяться в трудовій книжці серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] від 05.12.2003, в записі під № 4 зазначено, що останнього було звільнено зі служби в Національній поліції 03.11.2017, на підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 25.06.2018 № 250 о/с (а.с.15-16). У витягу з витягу із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 30.04.2018 № 120дск, зазначено, що старший сержант поліції [PERSON] вибув зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області з 03 квітня 2018 року (а.с. 13), що як встановлено у судовому засіданні суперечить наказу т.в.о. начальника Головного управління національної поліції в Донецькій області від 25.06.2018 за № 250 о/с (а.с.14). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з відповідною заявою про виправлення помилки в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 30.04.2018 № 120дск звертався до ГУНП в Донецькій області, але відповіддю від 03.07.2020 № Г-236/12/01-2020 наданої ГУНП в Донецькій області останньому було роз`яснено, що враховуючи статті 3,10,18 ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» рішення Першого заступника керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 №33/1-4129 проведення АТО припинено. Штаб АТО як, орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичної операції функціонувати перестав та з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведенні Антитерористичної операції [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення відповідно правовстановлюючого документу, щодо підтвердження облікових даних. Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] дійсно вибув зі складу сил та засобів які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, саме з 03.07.2017. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту вибуття останнього зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення відповідно до наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України про виключення зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення від 30.04.2018 №120 дск, з 03.07.2017, оскільки встановлення даного факту необхідне заявнику для отримання в подальшому статусу учасника бойових дій, тобто цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, а саме - право на отримання статусу учасника бойових дій. Заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити даний факт. Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язане з вирішенням спору про право, але породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved