Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

16 серпня 2017 року до суду звернувся представник Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку. Зазначив, що 14 серпня 2017 року [PERSON] було госпіталізовано в Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром швидкої допомоги Гриньовим, який після особистого огляду пацієнта зробив висновок про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу (а.с. 5). У приймальному відділенні лікарні особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було оглянуто лікарем-психіатром [PERSON], яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації (а.с. 4). Також [PERSON] було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка теж підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування пацієнта можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікарем-психіатром заяву підтримано. Прокурор також вважає, що заява лікаря-психіатра має бути задоволена. Опікуном особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування - [PERSON] подано до суду заяву, у якій просить проводити засідання без її участі (а.с. 8). Згідно з висновком № 1264 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 15 серпня 2017 року перебування пацієнта в суді є недоцільним (а.с. 3). Особи, які беруть участь, у справі не заперечували щодо проведення судового засідання без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, з огляду на його стан здоровя, та без участі опікуна. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 14 липня 2011 року [PERSON] визнано недієздатним, опікуном призначено [PERSON] (а.с. 6). Згідно з Висновком комісії лікарів-психіатрів від 26 червня 2017 року № 3622 діагноз особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування: легка розумова відсталість у ступені помірно вираженої дебільності з психопатизацією особистості по збудливому типу, ускладнена алкоголізацією (а.с. 2). З даного висновку також вбачається, що особа, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад, внаслідок чого виявляє небезпеку для себе та оточуючих, а також його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, госпіталізація є доцільною та обгрунтованою. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. З огляду на наведене,

Outcome: approved