Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

15 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаним позовом до КП «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради про зобовязання вчинити перерахунок за неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, посилаючись на слідуючи обставини. Позивачка є власником квартири за адресою [ADDRESS]. 16 січня 2006 року вона з відповідачем по справі, який на той час мав назву «КП ЖРЕП Кіровського району» м.Дніпропетровська, уклала договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідач порушує умови договору, оскільки протягом 2014-2015 років не надавав послуги з дератизації та дезінсекції, тому просила винести рішення, яким зобовязати відповідача зробити перерахунок тарифу вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за 2014-2015 роки, вирахувавши з тарифу для будинку №19 по вул.Мініна в м.Дніпропетровську вартість послуг з дератизації та дезінсекції. Вказані вимоги підтримані позивачкою в судовому засіданні та її представником. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи на те, що послуги з дератизації та дезінсекції в будинку за адресою позивачки м.Дніпропетровськ, вул.Мініна, буд.19, надається згідно умов договору (дератизація 12 разів на рік, дезінсекція- 6 разів на рік), оплата за послуги визначається згідно тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету. Виконання вказаних робіт здійснює третя особа по справі- ПП «Дезін». Представник третьої особи- ПП «Дезін» в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що послуги з дератизації та дезінсекції в будинку позивачки підприємство «Дезін» надає, про що складається відповідний зведений акт за підписами директора КП «ЖК Кіровського району», директора ПП «Дезін». Представник ПП «Дезін» наполягав на тому, що позивачка перешкоджала доступу до підвальних приміщень, з метою нездійснення оплати за послуги та інших незрозумілих причин, провокувала загострення відносин. Доступ до підвалів отримувався через ключі інших мешканців будинку, в аварійній службі, та шляхом вільного доступу до мусорозбірних камер, вікон. Сповіщення мешканців будинку про здійснення вказаних послуг не було, оскільки це не передбачено. Враховуючи конфліктну ситуацію з позивачкою, при виконанні робіт представник третьої особи за власною ініціативою складав акти про виконання таких робіт, але це нічим також не передбачено. Суд, заслухав учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Позивачка є власником квартири за адресою м.Дніпропетровськ, вул. .Мініна, буд.19 кв.155, проживає за вказаною адресою, що підтверджено паспортом (а.с.11), свідоцтвом (а.с.11 об). 16 січня 2006 року позивачка та відповідач, який на той час мав назву «КП ЖРЕП Кіровського району» м. Дніпропетровська, уклали договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с.4-5), що передбачає надання послуг з дератизації та дезінсекції. Це ж вбачається з типового переліку послуг (а.с.6). Як видно з договору про надання послуг з дератизації та дезінсекції (а.с.82, 101), додаткової угоди (а.с.102) замовником послуг є відповідач, безпосереднім виконавцем третя особа ПП «Дезін». Позивачкою суду надано акти-претензії з приводу якості наданих послуг з дератизації та дезінсекції (а.с.7-10), складені нею за участю мешканців будинку, в яких вказано, що вказані послуги не виконуються, оскільки ключі від дверей чотирьох підвалів будинку знаходяться у мешканців будинку (утримувачів ключів), акті виконання робіт мешканці не підписували. Суд критично оцінює вказані акти, які не можуть бути визнані такими, що є беззаперечними і належними доказами, виходячи з наступного. Попередження виконавцем мешканців будинку про здійснення дератизації, дезінсекції не є обовязковим, на чому наполягають представники відповідача та третьої особи. Приймаються до уваги пояснення вказаних представників, що між позивачкою та ними склались вкрай неприязні стосунки, позивачка сама перешкоджає вільному доступу у всі підвальні приміщення, як з метою ухилення від сплати послуг, та і з незрозумілих мотивів. В судовому засіданні позивачка не заперечувала, що вона навмисно утримувала ключі з метою недопущення робітників третьої особи, щоб в подальшому переконатись, як будуть складатись звіти про виконання робіт, підтверджуючи таким чином фактичну провокаційну поведінку. Факт наявності вказаної конфліктної ситуації учасники процесу не заперечують. Приймається до уваги заперечення сторони відповідача та третьої особи на те, що не може бути доказом акт від 28 травня 2015 року (а.с.9), оскільки в ньому вказано, що робітник ПП «Дезін» «[PERSON]А.» не виконав роботи з дератизації та дезінсекції, був у нетверезому стані, в той час як працівника [PERSON] в ПП «Дезін» немає, що зокрема відображено в письмовій відповіді по вказаному акту-претензії від 28 травня 2015 року (а.с.131). Виконання засобів дератизації та дезінсекції можливо шляхом доступу виконавця хоча б через один з підвалів будинку, розповсюдження препаратів через мусорозбірні камери, вікна. Окрім того, суд звертає увагу на те, що вказані акти містять лише відомості про невиконання послуг, але в них не міститься жодної вимоги позивача та інших споживачів щодо виклику представника виконавця для підписання претензії. Доказів таких викликів суду не надано. Таким чином, в даному випадку неможливо застосування п.17 договору про надання послуг від 16 січня 2006 року. У звязку з вищенаведеним суд не може визнати належними доказами пояснення допитаних в судовому засіданні свідків позивачки- Медведевої Н.Б., [PERSON] Вартість послуг з дератизації та дезінсекції, виконавцем яких є третя особа- ПП «Дезін» підтверджена карткою фактичної собівартості утримання будинку (а.с.16-21). Виконання проведення обслуговування по дератизації та дезінсекції підтверджено зведеними актами (а.с.22-67, 85-97), заказами-нарядами (а.с.150-174), графіком проведення обслуговування (а.с.145-148), посвідченнями дезінфекторів (а.с.144). Як видно з актів відповідача та виконавця послуг ПП «Дезін» (а.с.136, 149) зафіксовані перешкоджання саме позивачкою здійсненню вільного доступу до підвального приміщення будинку для здійснення обслуговування. Приймається до уваги лист в.о. голови територіального відділення Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (а.с.81), з якого видно, що мешканці вищевказаного будинку звертались з заявою щодо дій КП «ЖГ Кіровського району», однак підтверджень щодо невиконання відповідачем послуг суду також не надано. Учасники процесу не заперечують, що вказаною структурою не приймались рішення щодо визнання неправомірності, неналежності надання відповідачем чи третьою особою послуг з дератизації та дезінсекції. Приймаються до уваги як достатньо аргументовані зауваження представника третьої особи стосовно того, що акти виконання робіт (а.с.138-140) складались третьою особою для особистого використання, вони є вільними, форма їх не передбачена обовязковою, і підписувались вони лише мешканцями будинку за їх згодою, спонукати мешканців до підписання було не можливим. Стаття 58 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В той же час, позивач, на підтвердження своїх позовних вимог не надав суду докази, які б могли бути визнані такими, що належним чином підтверджують обставини, вказані в позові.

Outcome: dismissed