Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

16 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що вона з [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2014 року, шлюб зареєстровано не було. Вказує, що від зазначених відносин мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 21.11.2017 Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. У свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько» зазначений [PERSON] . Вказує, що протягом періоду часу після розірвання фактичних шлюбних відносин в листопаді 2019 року і по даний час відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Він не надає матеріальну допомогу на доньку. Всі витрати, пов`язані з її вихованням та фізично - соціальним розвитком, несе вона. Фактично у [PERSON] так і не з`явилося почуття любові і турботи про свою доньку [PERSON] . Відповідач свідомо не виконує батьківські обов`язки, а саме: не спілкується з нею, не купує одяг та інші речі необхідності, не водить і не забирає з дитячого садочка, не цікавиться її життям, здоров`ям, зростанням і розвитком. Не надає жодної допомоги у вихованні чи матеріальному утриманні дитини. Відповідач взагалі уникає спілкування з донькою. Дитина не знає батька, а батько не знає доньку. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. Ухвалою Рівненського міського суду від 18 травня 2021 року позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав - залишено без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів визнали. Відповідач вказав, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області її батьками вказані сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] . Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що стягнення аліментів в розмірі 3000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімумі для дитини відповідного віку, на кожну дитину, відповідає чинним нормам Сімейного кодексу України та не порушує прав позивача як отримувача і прав відповідача як платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідач є працездатною особою, та те що відповідачем була визнана така сума аліментів. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved