Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

15.08.2018 року позивач [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] підприємства «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ»), в якому просить суд визнати незаконними дії відповідача зі зняття показань приладу обліку теплової енергії, встановленому у будинку [ADDRESS] за опалювальний період 2017 - 2018р.р. без присутності представника споживачів послуг з централізованого опалення - мешканців зазначеного будинку; зобов'язати КП «ХТМ» здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, що надані позивачу, як споживачу у опалювальний період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року включно, зменшивши її на середню вартість ненаданих послуг за вказаний період у розмірі 3,0180 Гкал, та повернути позивачу на її особистий рахунок [NUMBER] в КП «ХТМ» надмірно сплачену за послуги централізованого опалення суму у розмірі 3 744,52 грн.; зобов'язати КП «ХТМ» здійснити перерахунок та повернути позивачу на її особистий рахунок [NUMBER] кошти, сплачені за опалення місць загального користування будинку [ADDRESS] а саме - приміщення під'їзду № 3 зі сходовими маршами, за весь опалювальний період 2017-2018 років у розмірі 1 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є споживачем комунальної послуги з централізованого опалення (теплопостачання) квартири [ADDRESS] на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. № 933 - зі змінами), її особистий рахунок [NUMBER]. Квартира належить позивачу та членам її сім'ї на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.06.2006 р. відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, право власності зареєстроване в КП «Харківське міське Бюро технічної інвентаризації» 13.06.2006 р., запис в реєстровій книзі № П-6-18524. 20.09.2017 року 3-поверховий будинок, в якому знаходиться квартира позивача, був обладнаний засобом (приладом) обліку теплової енергії, показання якого відображені у квитанціях на оплату зазначених послуг. У квитанції за жовтень 2017 року зазначено, що первісні (попередні) показання приладу обліку теплової енергії становлять 0.000. Але 16.10. 2017 року власники квартир зазначеного будинку, як споживачі послуг з централізованого опалення, склали акт про те, що показання встановленого у цьому будинку приладу обліку теплової енергії станом на 16.10.2017 р. до початку опалювального сезону становлять 437.100 ГДж. Цим же актом засвідчено, що працівник КП «ХТМ» відмовився від підпису та прийняття акту, оскільки боявся звільнення з роботи, а також те, що ключа від вхідних дверей до напівпідвального приміщення другого під'їзду будинку, де встановлений прилад обліку теплової енергії, мешканці будинку не мають, ним володіють працівники КП «ХТМ». Позивач вказує, що лише 05.08.2018 року доступ мешканців будинку до приміщення з приладом обліку теплової енергії було відновлено, про що складено відповідний акт. Позивач також зазначає, що КП «ХТМ» приховувало фактичні показання приладу обліку теплової енергії та у період опалювального сезону не склало за участю споживачів жодного акту, в якому би були зафіксовані початкові та поточні показання приладу обліку теплової енергії, не допустило присутності представника споживачів під час зняття показань. Різниця між фактичними показаннями приладу обліку теплової енергії та показаннями, зазначеними у квитанції, становить 437.100 ГДж, тому позивач вважає, що саме за цю кількість не поставленої теплової енергії вона зайво сплатила її вартість. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на відповідні норми ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», законів та нормативно-правових актів, що регулюють надання послуг з централізованого опалення (теплопостачання), рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004. Також позивач зазначає, що опалювальний період закінчився 30.04.2018 року, однак перерахунку за фактично спожиту теплову енергію з урахуванням початкових показань приладу обліку теплової енергії - 437.100 ГДж, відповідач у відповідності до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» протягом місяця до 31.05.2018 року не здійснив. Крім того позивач вказує, що балансоутримувачем будинку є КП «Жилкомсервіс», яке на численні вимоги мешканців не здійснило заходів з утеплення місць загального користування будинку - під'їзду № 3, а тому з посиланням на п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (зі змінами), просить здійснити відповідний перерахунок вартості сплачених послуг за опалення місць загального користування будинку - не утепленого під'їзду № 3, повернувши на її особистий рахунок кошти, сплачені за весь опалювальний період 2017-2018 років у розмірі 1000 грн. Вказані обставини вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.08.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання. Від представника відповідача КП «ХТМ» [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до акту допуску до експлуатації вузла обліку теплової енергії № 12436 від 20.09.2017 р. у вищезазначеному будинку КП «ХТМ» встановило прилад обліку теплової енергії Multical 402, який пройшов першу повірку при виробництві, з показаннями 000000.0 ГДж. Представники підприємства встановили замок на двері в підвал для запобігання від крадіжки, оскільки установка вузла обліку теплової енергії виконана за рахунок коштів, виділених з місцевого бюджету, а прилад обліку теплової енергії перебуває на балансі КП «ХТМ». Підприємство повідомляло всіх власників квартир зазначеного будинку щодо безкоштовного встановлення вузла комерційного обліку, помістивши листівки на під'їздах, жодних звернень щодо встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії до підприємства не надходило. З доводами позивача [PERSON] щодо акту від 16.10.2017 року, яким встановлено, що на початок опалювального сезону показання приладу обліку теплової енергії (на 16.10.2017 року) складають 437.100 ГДж представник відповідача не погоджується, посилаючись на акт допуску до експлуатації вузла обліку теплової енергії № 12436 від 20.09.2017 р., акти огляду від 07.12.2017 року, відповідно до якого показники складають 233,2 ГДж, та від 11.12.2017 року, відповідно до якого показники складають 252,1 ГДж. За весь опалюваний період 2017-2018 р.р. кожного місяця знімались показники лічильника та фіксувалися у відомості обліку споживання теплової енергії, копії яких додано до відзиву. Посилаючись на Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (зі змінами), представник відповідача звертає увагу на те,, що акт від 16.10.2017 р. не підписаний виконавцем послуг, і відсутні відомості про направлення даного акту підприємству КП «ХТМ», до якого надійшли дані щодо існування акту тільки після отримання позовної заяви. На заперечення вимог позивача щодо перерахування вартості послуг за опалення місць загального користування представник відповідача зазначає, що обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об'єму) квартири. Іншого розподілу, а також перерахунку за місця загального користування чинним законодавством не передбачено. При цьому теплові витрати, зазначені у квитанціях окремо як витрати, розраховуються згідно проекту на установку приладу обліку теплової енергії від межі розподілу балансової приналежності теплових мереж до місця установки термодатчиків. Разом з відзивом представник відповідача надав до суду копії відомостей обліку споживання теплової енергії за опалювальний період 2017-2018 р.р., паспорту лічильника теплової енергії MULTICAL 402, типового робочого проекту. Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується із актами та відомостями, складеними відповідачем з огляду на відсутність підписів споживачів у жодному з наданих документів, що суперечить п. 14 вищезазначених Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Також позивач звертає увагу на те, що відзив відповідача не містить відповіді на питання, яким чином прилад обліку теплової енергії пройшов повірку і на табло залишились показання 000000,0 ГДж, з яким еталоном та яку кількість виміряної приладом обліку теплової енергії було порівняно для встановлення факту відповідності прибору технічним сертифікаційним даним згідно нормативів, прийнятих саме в Україні, що породжує обґрунтовані сумніви у відповідності показань теплолічильника фактичним даним. Крім того позивач посилається на пункт 38 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, яким передбачено, що у разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії, такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі, та зазначає, що дійсність акту не залежить від направлення чи не направлення його відповідачу. Представник відповідача своїм правом на надання до суду заперечень на відповідь на відзив не скористався. До початку розгляду справи по суті позивачем [PERSON] надано заяву про виклик свідків: [PERSON], та [PERSON]. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2018 року клопотання про виклик свідків задоволено. Також судом задоволені клопотання учасників справи про поновлення строку для надання доказів та долучені до матеріалів справи ряд письмових та фото доказів на підтвердження позовних вимог та заперечень. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та відповіді на відзив і додатках до відповіді на відзив. Представник відповідача КП «ХТМ» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є споживачем комунальної послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] яка належить їй та членам її сім'ї [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.06.2006 р. реєстраційний №6-06-260852, виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, право власності зареєстроване в КП «Харківське міське Бюро технічної інвентаризації» 13.06.2006 р., запис в реєстровій книзі № П-6-18524 (а.с.6). Як вбачається з квитанцій КП «ХТМ», зокрема, станом на 01 жовтня 2017 року по особистому рахунку [NUMBER], який відкрито на [PERSON], значиться переплата оплати за послуги з централізованого опалення її квартири у сумі 1248,34 грн., показання приладу обліку попередні - 0.000 ГДж, поточні 32.900 ГДж. За квитанцією за квітень 2018 року борг [PERSON] складає 1723, 91 грн., сплачено у квітні 2018 року 1239, 00 грн., сума до сплати 1249, 66 грн. (а.с.7-8). Відповідно до акту допуску до експлуатації вузла обліку теплової енергії № 12436 від 20.09.2017 р. прилад обліку теплової енергії - теплолічильник Multical 402, допущений до експлуатації, показання лічильника складають 000000,0 ГДж., представник постачальника теплової енергії (виконавця послуг) - КП «ХТМ» інженер [PERSON] дослідив вузел обліку теплової енергії, що встановлений на вводі житлового будинку по [ADDRESS], допустив його до експлуатації. В акті зазначено показання енергії 000000,0 ГДж, час роботи - 2 976 годин. Також в акті зазначені номери пломб та дати чергової повірки, і вказано, що відповідальність за зберігання пломб та дотримання строків повірки несе споживач. Зазначений акт складено в присутності представника Абонента (споживача послуг), однак в даній графі замість підпису споживача значиться підпис інженера-метролога Новобаварської філії КП «ХТМ» [PERSON] Крім того з вказаного акту не вбачається яким чином використовувався лічильник протягом 2976 годин (а.с.30). Акти огляду вузла обліку теплової енергії № 49850 від 07.12.2017 р. та без номеру від 11.12.2017 р., за якими показники лічильника складають 233,2 ГДж та 252,1 ГДж, аналогічно не містять підписів споживачів. Натомість від імені споживачів у акті від 07.12.2017 р. зазначено підпис працівника Новобаварської філії КП «ХТМ» [PERSON], а в акті від 11.12.2017 р. як представник Абонента (споживача) зазначив свій підпис працівник Новобаварської філії КП «ХТМ» - керівник групи [PERSON] (а.с.31,32). 25.09.2018 року складено акт огляду вузла обліку теплової енергії, який підписаний споживачем послуг мешканцем квартири № 27 зазначеного будинку - [PERSON].(а.с. 33). 16.10.2017 року чотирма споживачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] складений та підписаний акт-претензія, яким, зокрема, встановлено, що у напівпідвальному приміщенні другого під'їзду будинку встановлений лічильник теплової енергії. Акту за участю мешканців будинку, в якому власники квартир даного будинку [NUMBER] надали б свою згоду на встановлення в даному місці лічильника, а також із зазначенням початкових показників лічильника при його установці і пломбуванні - не складалося. Ключа від замку вхідних дверей в приміщення, де встановлений лічильник, жоден з власників квартир будинку не має. Доступ до приміщення з лічильником мають тільки працівники КП «ХТМ». Мешканцями будинку був проведений огляд лічильника, на табло якого зазначені дані 437,100. Після огляду працівник КП «ХТМ» повісив навісний замок на металевий ящик з лічильником, потім закрив на замок вхідні двері підвалу. Ключа від замків вхідних дверей підвалу і металевого ящика з лічильником мешканцям будинку не надав. Представник КП «ХТМ» від підпису та прийняття акту відмовився. (а.с.9) Іншим актом від 05.08.2018 року, який склали споживачі - мешканці зазначеного будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], зокрема, встановлено, що працівники КП «ХТМ» жодного разу за період після 16 жовтня 2017 р. та до 05.08.2018 р. не надавали доступ мешканців будинку до показань лічильника, всіляко цьому перешкоджали. З 05 серпня 2018 року їх доступ до напівпідвального приміщення, розташованого в другому під'їзді будинку [NUMBER], відновлений, перешкоди у вигляді замка на вхідних дверях в напівпідвальне приміщення добровільно усунені працівниками КП «ХТМ». Станом на 05.08.2018 р. доступ споживачів послуг централізованого опалення будинку [NUMBER] до показань лічильника теплової енергії, як і раніше, відсутній (а.с.10). Представником відповідача до суду надано відомості обліку споживання теплової енергії на тепловому пункті [ADDRESS] тип теплолічильника Multical 402 за період з 25.10.2017 року по 16.04.2018 року (а.с.24-40) Як зазначено в самих відомостях, останні призначені для складення внутрішнього звіту між відділами відповідача щодо дат зняття показань для чергового звіту з наведенням висновків за місяць по стовпчикам 2, 3 та 4. В даних відомостях відображені всі показники теплолічильника, а також додатково зазначені прописним текстом номери квартир (№2,5,7,8,9,10,11,12,21), мешканці яких відмовились бути присутніми при зніманні показників з приладу обліку. Однак форма відомості свідчить про те, що такий документ не призначений для підписання споживачами послуг, його форма є складовою типового робочого проекту встановлення вузла комерційного обліку теплової енергії на опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.42-49) . Актом від 29.09.2018 року, складеним мешканцями квартир [ADDRESS] встановлено, що зазначені мешканці, ознайомившись з копіями відомостей обліку споживання теплової енергії КП «Харківські теплові мережі», наданими їм [PERSON] з квартири [NUMBER], стверджують, що протягом усього опалювального сезону 2017-2018 р.р., ніхто з представників КП «ХТМ» до них з метою їх присутності при знятті показань з лічильника теплової енергії, встановленого у 2-му під'їзді будинку, не звертався (а.с.59). Таким чином, твердження, зазначені в Відомостях обліку споживання теплової енергії КП «ХТМ», складених 25.10.2017 р., 22.11.2017 р., 20.12.2017 р., 19.01.2018 р., 21.02.2018 р., 21.03.2018 р., 16.04.2018 р. про відмову мешканців бути присутніми під час зняття показань лічильника теплової енергії не підтверджені будь-якими іншими доказами і суперечать даним акту від 29.09.2018 року. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], що мешкає в квартирі [ADDRESS] пояснив, що 16.10.2017 року він побачив біля другого під'їзду будинку [ADDRESS] зібрання мешканців та почув крик сусідки з квартири [NUMBER], яка на підвищених тонах висловлювала невдоволення діями працівників КП «ХТМ», які не допускали її до підвального приміщення, тобто до теплолічильника. Підійшовши ближче, [PERSON] побачив, що один з працівників КП «ХТМ», на спині фірмового одягу якого був напис ХТС, знаходився у відкритому напівпідвальному приміщенні, де був встановлений білий металевий короб, у якому знаходився тепло лічильник. Мешканцям будинку вдалося оглянути теплолічильник, який показував витрати енергії у ГДж, на рідкокристалічному табло якого чорними цифрами значилось 000437,1. У верхньому правому куті значились дані EI. Після огляду теплолічильника [PERSON] та троє інших споживачів склали акт-претензію від 16.10.2017 р., у якому зафіксували показання теплолічильника, які вони побачили. Надавши обидва примірники акту працівникам КП «ХТМ» на підпис, споживачі отримали відмову обох працівників від підпису актів-претензій, про що зазначили в акті. Працівники КП «ХТМ» пояснили свою відмову тим, що у них можуть бути неприємності на роботі. В подальшому один примірник акту був наданий мешканцю квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] для його відправлення до КП «ХТМ» поштою. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який мешкає в квартирі [ADDRESS] надав пояснення, які збігаються із показаннями свідка [PERSON] і також зазначив, що на рідкокристалічному табло лічильника теплової енергії чорними цифрами було видно показники витрат енергії 000437,1, у верхньому правому куті значились дані E2 чи ЕІ, він точно не пам'ятає. Після огляду теплолічильника четверо споживачів, у тому числі він особисто, попросили одну із сусідок набрати та роздрукувати акт-претензію від 16.10.2017 р., у якому зазначили показання теплолічильника, які вони побачили. Також свідок [PERSON] пояснив, що акт набирався на комп'ютері сусідкою, яка особисто не бачила показань теплолічильника, а набирала текст на прохання його та інших мешканців, тому зазначила нулі після числових даних, а не перед ними, часу для перевірки було мало, оскільки мешканці хотіли встигнути підписати акт-претензію у працівників КП «ХТМ». Обидва свідка підтвердили, що вони спілкуються з іншими мешканцями будинку і володіють інформацією, що жоден працівник КП «ХТМ» протягом опалювального періоду 2017-2018 років не звертався до споживачів послуг з централізованого опалення (теплопостачання) - мешканців будинку, в якому вони проживають, з метою запросити їх бути присутніми під час зняття показань з теплолічильника. Крім того, представником позивача суду надані фотознімки табло теплолічильника, які були виконані 16.10.2017 року на смартфон мешканця [ADDRESS]. Обидва фотознімка передані мешканцями квартири [ADDRESS] зазначеного будинку на електронну скриньку представника позивача [PERSON] 06.02.2019 р. о 23:51, що вбачається із роздрукованої сторінки електронної скриньки представника позивача, оглянутої в судовому засіданні безпосередньо. На першому фото - зображення табло теплолічильника з даними 000437,1 та літерами GJ, знизу дата та час зйомки 2017-10-16 12:11. Зазначене фото відповідає наданому представником відповідача КП «ХТМ» керівництву по експлуатації теплолічильника Multical 402, в якому містяться зображення всіх можливих показників табло, в тому числі із зображенням ЕІ та цифрами, що означають показники енергії. На другому фото - зображення напівпідвального приміщення із закритим металевим коробом, розташованим у тому ж будинку, дата та час зйомки - 2017-10-16 12:16, тобто через п'ять хвилин після першого фото, що відповідає зовнішньому вигляду приміщення з зображенням металевого коробу, яке надане представником відповідача разом із відзивом (а.с.50). З акту від 19.12.2017 року, складеного комісією представників управління житлового господарства з питань закриття контурів у під'їзді №3 по пр. Л.Малої, 16, а також з відповіді на звернення до КП «Жилкомсервіс» щодо ремонту та скління віконних рам зазначеного під'їзду вбачається, що вікна в зазначеному під'їзді засклені в один контур, рами в незадовільному стані та потребують заміни, мешканці наполягають на заміні віконних рам, однак їх заміна в 2018 році не запланована, бюджетні кошти на вищеперелічені ремонтні роботи не витрачалась (а.с.11-14). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів: 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів: 1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України: 1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивач є споживачем житлово-комунальних послуг, в тому числі послуг з теплопостачання. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.ч. 5 та 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його вимог не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: 1) одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; 2) без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об'єкт нерухомого майна); 4) на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; 6) на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об'єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; 7) отримувати від управителя, виконавців комунальних послуг штраф у розмірі, визначеному договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, за перевищення нормативних строків проведення аварійно-відновних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у встановленому законодавством порядку; 9) складати та підписувати акти-претензії у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт; 10) без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; 11) без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі; 12) у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; 13) розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем. Згідно з п.п. 5 та 8 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов'язаний: розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг. Акт-претензія від 16.10.2017 р. складений на реалізацію права споживачів, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а вимогу про перерахунок вартості послуг в сторону зменшення заявлено позивачем на реалізацію права, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 7 вказаного закону. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на отримання перерахунку за спожиту теплову енергію з урахуванням здійсненого авансового платежу та показань вузлів обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду. Опалювальний період закінчився 30 квітня 2018 року, однак перерахунку за фактично спожиту теплову енергію з урахуванням початкових показань приладу обліку теплової енергії - 437.1 ГДж, КП «ХТМ» не здійснило, що є порушенням ст. 24 вищезазначеного закону. Позивачем не надано належних доказів відправлення акта-претензії від 16.10.2017 р. відповідачу, однак судом встановлені обставини відмови працівників відповідача від підпису акту без поважних причин. Крім того представником відповідача у судовому засіданні зазначено, що про акт-претензію від 16.10.2017 року КП «ХТМ» стало відомо з позову, при цьому доказів того, що КП «ХТМ» розглянуло такий акт-претензію протягом 30 днів та задовольнило претензію споживачів, матеріали справи не містять. Крім того, відповідно до п. 14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (зі змінами), показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів, що відповідає праву споживача на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг в у встановленому законом порядку і закріплено п.7 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Разом з тим акти огляду вузла обліку теплової енергії, складені представниками КП «ХТМ» 07.12.2017 р., 11.12.2017 р., форма яких передбачає підпис представника споживачів, замість останніх підписані працівниками КП «ХТМ». При цьому матеріали справи не містять доказів того, що споживачі - мешканці вищезазначеного будинку, уповноважували зазначених працівників Новобаварської філії КП «ХТМ» на підписання таких актів, або були присутні при їх складанні та відмовились від підпису. Будь-яких інших документів, щодо зняття показань приладу обліку в зазначеному будинку, які були б підписані споживачами суду також не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч п.14 Правил протягом всього опалювального періоду з жовтня 2017 року по квітень 2018 року КП «ХТМ» зняття показань будинкових засобів обліку проводилось без присутності представника споживачів, що також не спростовано наданими відповідачем щомісячними відомостями, і свідчить про порушення прав споживача, яке передбачено підпунктом 4 п.29 Правил на перевірку кількісних і якісних показників надання послуг (якість і тиск води, температура гарячої води, температура повітря у приміщеннях тощо) у порядку, встановленому цими Правилами, а також закріплено п.7 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». За таких умов суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконними дій КП «ХТМ» щодо зняття показань приладу обліку теплової енергії, встановленому у будинку [ADDRESS] протягом всього опалювального періоду з жовтня 2017 року по квітень 2018 року без присутності представника споживачів послуг з централізованого опалення - мешканців зазначеного будинку. Доказами фактичних показань теплолічильника, знятих на вводі тепломережі зазначеного будинку, при двосторонніх договірних відносинах можуть бути лише документи, своєчасно складені та належним чином підписані обома сторонами - стороною виконавця та стороною споживача, у відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, або акт-претензія, складена у відповідності до п. 38 Правил, якщо вона підписана не менш ніж двома споживачами. Згідно п. 38 Правил у разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Отже, дані, зазначені в акті-претензії від 16.10.2017 р., які підтверджуються показаннями свідків та фотознімками свідчать про те, що показники приладу обліку теплової енергії - теплолічильника до початку опалювального періоду з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р становили 437,1 ГДж, тобто не відповідають даним акту допуску вузла обліку теплової енергії від 20.09.2017 р., та подальшим актам огляду вузла обліку теплової енергії від 07.12.2017 р. та від 11.12.2017 р., які складені без присутності споживачів. Згідно даним, зазначеним у квитанціях КП «ХТМ», і це не оспорюється представником відповідача, за період з жовтня 2017 р. по квітень 2018 р. нарахування вартості послуг за теплопостачання відбувалось із показань теплолічильника 000000,0 ГДж станом на початок надання таких послуг у опалювальному періоді 2017 - 2018 р.р., однак нульові показники приладу обліку станом на 16.10.2017 року спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Різниця між фактично наданими послугами та послугами, за які КП «ХТМ» отримало оплату від споживача, становить 437,1 ГДж. Таким чином, позивач зайво сплатив вартість послуг за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року включно у сумі, що дорівнює вартості 437,1 ГДж неотриманої теплової енергії, що є підставою для задоволення в цій частині позовних вимог і зобов'язання КП «ХТМ» провести відповідний перерахунок оплати вартості послуг з централізованого опалення [PERSON], як споживачу за особовим рахунком [NUMBER] у опалювальний період з жовтня 2017року по квітень 2018 року включно, за вирахуванням оплати за 437.1 ГДж не отриманої теплової енергії. Разом з тим, через відсутність наданих учасниками справи відповідних експертних висновків і потребування для цього спеціальних знань у технічній сфері, суд не визначає конкретну суму, яка підлягає поверненню споживачу на її особовий рахунок у зв'язку з перерахунком. Згідно з п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (зі змінами) у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Посилаючись на зазначений пункт правил позивач просить здійснити перерахунок та повернути кошти, сплачені за опалення місць загального користування будинку [ADDRESS] а саме: приміщення під'їзду №3 зі сходовими маршами за весь опалювальний період 2017-2018 років. Однак, в судовому засіданні позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження нездійснення балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку, а лише надані докази того, що приміщення зазначеного під'їзду потребує ремонту. Тому у суду відсутні необхідні об'єктивні дані, що свідчили б про наявність підстав для застосування зазначеного пункту Правил і задоволення позовних вимог позивача в цій частині. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд пропорційно до частини задоволених позовних вимог, вважає за необхідне стягнути с відповідача судовий збір в розмірі 1 409 гривень 60 копійок (за дві вимоги), від якого позивач при зверненні з позовом звільнена відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи викладене,

Outcome: partial