Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

16 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] комітету Жовтневої районної у місті ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. У позові зазначає, що 31.12.1993 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у виді квартири [ADDRESS]. 28 вересня 1993 року [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] 12.04.2000 року помер [PERSON] та після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] 08.09.2015 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину квартири [ADDRESS], оскільки відсутній факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] У звязку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру, просить суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити, з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача [PERSON] комітету Жовтневої районної у місті ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що встановлення фактів між померлими особами не передбачено чинним законодавством. Також зауважила на несплату комунальних платежів за користування квартирою № 54 в будинку № 2 по вулиці Калантая у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. В подальшому у судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що мешкала по сусідству з [PERSON] по вул. Калантая у м. Кривому Розі. Коли стан здоровя [PERSON]І погіршився її племінник [PERSON] забрав її до себе доглядати. Після її смерті [PERSON] зробив косметичний ремонт у квартирі [PERSON], періодично навідувався до неї. Після смерті [PERSON]І у квартирі [ADDRESS] ніхто постійно не мешкав. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є тіткою [PERSON] Останній часто відвідував [PERSON] та згодом забрав доглядати її до себе. Після смерті [PERSON] він зробив косметичний ремонт, поміняв сантехніку, пофарбував стелю та підлогу. Мешкати у вказаній квартирі [PERSON] не збирався, зберігав вказану квартиру для свого сина. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON]І мешкала одна та до неї приїзжав племінник [PERSON] разом із дітьми. Коли захворіла [PERSON] останній забрав її до себе. Після смерті [PERSON] [PERSON] періодично проживав у вказаній квартирі та робив в ній ремонт, розпоряджався нею, як своїм майном. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.09.1993 (а.с. 15). 28 вересня 1993 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори [PERSON], яким заповіла належну їй квартиру [PERSON] (.а.с. 14). 31 грудня 1993 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 256819. (а.с. 12). Як вбачається із довідки ЖЕО № 16 від 04.09.2015 № 2886, [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Калантая, 2/54 була зареєстрована з 03.03.1988 по 17.02.1994 одна. (а.с. 16). 01 липня 1984 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Подгорна». (а.с.13). 12 квітня 2000 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 286656. (а.с.12). Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Сьомої Криворізької нотаріальної контори звернулась дружина померлого [PERSON]. (а.с.62). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, яке видане 07.08.2002 державним нотаріусом Сьомої Криворізької нотаріальної контори, спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (а.с.19). Із відповіді Другої Криворізької нотаріальної контори вбачається, що [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 31.12.1993 року не звертався. (а.с.66). Із відповіді Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори від 11.12.2015 за № 1988/01-16 вбачається, що спадкова справа до майна померлої 31.12.1993 року [PERSON] не заводилась. Відомостей щодо фактичного прийняття спадщини кимось зі спадкоємців у Сьомій криворізькій державній нотаріальній конторі немає. (а.с.106). Згідно до положень ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно до положень ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді квартири [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] її племінник [PERSON], відносно якого було складено заповіт, фактично вступив в управління спадковим майном, оскільки останній робив в квартирі [ADDRESS] поточний ремонт, замінював сантехніку, пофарбував стелю та підлогу, розпоряджався цією квартирою як своїм майном, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно до положень ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини та згідно до ст. 560 ЦК УРСР отримання свідоцтва про спадщину є правом спадкоємця. Таким чином, відсутність свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не позбавляє права на спадщину [PERSON] у виді квартирі [ADDRESS] після смерті [PERSON], а тому позовні вимоги щодо визнання права власності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно до положень ст. 9 ЦК УРСР правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Так, позивач просить становити факт прийняття спадщини між померлими особами, які в силу 9 ЦК УРСР, не мають цивільної правоздатності. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що чинним законодавством України не передбачається визнання факту прийняття спадщини між померлими особами, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 9, 525, 549, 548, 560 ЦК УРСР,

Outcome: partial