Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

17.05.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , у якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим у [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що вона є власником зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 06 травня 2019 року між нею і [PERSON] , від імені якої за довіреністю виступала [PERSON] Пунктом 10 цього договору було передбачено, що усі зареєстровані особи знімуться з реєстраційного обліку за даною адресою до 14 травня 2019 року. Однак до цього часу у житловому будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які є членами сім`ї колишнього власника будинку. Відповідачі не проживають у будинку за місцем реєстрації з 2010 року, їх місце проживання невідоме. Реєстрація відповідачів у зазначеному житловому будинку створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Вищенаведене є підставою для звернення до суду за захистом її прав та інтересів. Позивач у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на доводи позовної заяви. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялись за зареєстрованим місцем проживання, однак у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у судовому засіданні, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених про судове засідання відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 06 травня 2019 року між нею і [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] У пункті 10 договору зазначено, що сторони домовились, що усі зареєстровані особи знімуться з реєстраційного обліку за даною адресою до 14 травня 2019 року (а.с. 7-9). Згідно відповідей Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 22.05.2019 року на запити суду, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 17-20). Відповідно до акту обстеження житлових умов, складеного 15.05.2019 року депутатом Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області Моргун О .О. у присутності свідків, які є сусідами: [PERSON] , [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS] , однак не проживають у ньому з 2010 року (а.с. 12). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили суду, що відповідачі не проживають у належному позивачу житловому будинку, розташованому у [ADDRESS] , з 2010 року. Згідно ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Беручи до уваги, що відповідачі, які не є членами сім`ї позивача, зареєстровані у належному позивачу житловому будинку, однак не проживають у ньому без поважних причин понад вісім років, чим створюють позивачу перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 768,40 гривень судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову зазначені судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.319, 321, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved