Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

17.09.2018 [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що на протязі останніх 10 років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Відповідач створив нову сімю та на протязі пяти років проживає окремо. На теперішній час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, позивач переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнових спорів між сторонами немає. Позивач вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного позивач просила позов задовольнити. У підготовче судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечував, просив понесені позивачем судові витрати з нього не стягувати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у звязку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3\~ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні. Як встановлено\~у судовому\~засіданні,\~15.11.1977\~року було\~укладено шлюб\~між [PERSON]та [PERSON](дошлюбне\~прізвище Непипенко) [PERSON], який був зареєстрований Виконкомом Дмитрівської сільської ради Березанського району Миколаївської області України, актовий запис № 19, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 038787. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Проте спільне\~життя сторін\~не склалося, на протязі останніх 10 років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру. Нормами ст. 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved