Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

15.07.2021 позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що [PERSON] зареєструвався у Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості, як такий, що шукає роботу 06 квітня 2020 року, відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних йому надано статус безробітного та встановлена допомога по безробіттю відповідно до Законів України: «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 06.04.2020, відповідно до прийнятих рішень по особі відповідача Білоцерківським МРЦЗ призначено допомогу по безробіттю відповідно до пп.1,3,4 ст.22 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Листом від 18.05.2021 № 2 ТОВ « НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» звернувся до Білоцерківським МРЦЗ щодо повторного проведення розслідування перевірки достовірності даних та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Законів України: «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» відносно [PERSON] та надано копії відповідних документів. Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості проведена перевірка достовірності даних та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення та складено відповідний акт № 85 від 20.05.2021, яким засвідчено факт: згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/5880/20 визнана дата звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ « НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» 18.06.2020, що відповідає наказу ТОВ « НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» № 18/06/20-1 від 18.06.2020, про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ « НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» з 18.06.2020. В рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2020 року по справі № 357/5880/20, провадження № 2/357/2597/20 зазначено: пунктом 8.4. Статуту Товариства визначено, що повноваження щодо обрання та відкликання Виконавчого органу Товариства відносяться до виключної компетенції Зборів Учасників. 31.03.2020 року, знаючи про те, що учасники товариства не повідомлені про проведення позачергових зборів, а один із них перебував за межам України, діючи навмисно та переслідуючи злочинну мету, всупереч чинному законодавству та Статуту Товариства, [PERSON] , самостійно склав Протокол № 1 Зборів Засновників ТОВ «НВП «Машинобудівний завод «Ремполімермаш» і одноосібно прийняв рішення «звільнити себе з посади директора Товариства за згодою сторін 31.03.2020». Згідно пункту 9.6 Статуту «Збори Учасників вважаютьсяповноважними, якщо на них присутні Учасники ТОВ«НВП«МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ», що володіють у сукупності більш, як 60 (шістдесятьма) відсотками голосів від загальної кількості голосів учасників ТОВ». На підставі сфальсифікованого Протоколу зборів Засновників Товариства, отриманим в результаті вчинення злочину передбаченого ст.364, 366 КК України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів і з метою заволодіння коштами Товариства та інших осіб і Держави, реалізуючи завідомо підроблений документ [PERSON] звільнив себе з посади директора згідно наказу № 2-к від 31.03.2020, та власноручно вніс запис у трудову книжку. Таким чином, був реалізований підроблений протокол зборів учасників, та як наслідок наказ про звільнення є незаконним і не має визнаватись доказом в даному процесі. Усвідомивши характер вчинених дій, їх суть та юридичні наслідки Учасники Товариства «НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» були вимушені провести загальні збори учасників, для подальшого звільнення з посади [PERSON] в законний спосіб проведення перевірки його діяльності та внесення відповідних змін до єдиного реєстру підприємств установ організацій. 18.06.2020 рішенням загальних зборів учасників Товариства« НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» [PERSON] було звільнено з посади директора ТОВ «НВП «Машинобудівний завод «Ремполімермаш» з 18 червня 2020 року. На підставі вищезазначених документів та відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, директором Білоцерківського МРЦЗ від 03.06.2021 №77/01-08 винесено наказ про повернення [PERSON] матеріального забезпечення в результаті розслідування страхових випадків за період з 06.04.2020 по 23.11.2020 в сумі 57 399,20 грн.,який разом з претензією № 430/1052.02/01-24 від 08.06.2021 булонаправлено відповідачу.Однак, добровільно у встановлений строк кошти повернуто не було. У заяві про надання статусу безробітногоз виплатою допомоги по безробіттю від 06.04.2020 відповідачзазначив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішенняпро надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наведене підтвердив своїм власноручним підписом. Відповідно до абз.13,17, п. 30 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, центр зайнятості припиняє реєстрацію з встановленням факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами( контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Таким чином, [PERSON] 06.04.2020 відносився до категорії зайнятого населення.Необхідною умовою для отримання допомоги по безробіттю є наявність у особи статусу безробітного. В даному випадку, оскільки, як зазначалося вище, відповідач перебував у трудових відносинах, згідно законодавства «Про загальнообов`язкове державнесоціальне страхування на випадок безробіття» отримання [PERSON] з 06.04.2020 допомоги по безробіттю та інших соціальних послуг є безпідставним.Під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідачем було надано недостовірну інформацію щодо власної зайнятості. Враховуючи, що Білоцерківському міськрайонному центру зайнятості не було відомо про факт зайнятості відповідача безпосередньо після його реєстрації, як безробітного, з його вини та внаслідок умисного невиконання ним обов`язків, передбачених ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», у період з 06.04.2020 по 23.11.2020 відповідачу безпідставно та надлишково виплачено допомогу по безробіттю у сумі 57 399,20 грн.Факт зарахування вищезазначеної суми допомоги по безробіттю безпідставно та надлишково виплачених коштів на особовий рахунок відповідача, відкритий у відділенні Регіональноого управління / філії ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджено додатком 4 до персональної картки безробітного № № [NUMBER] . Кошти в сумі 57 399,20 грн. підлягають поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, так як згідно ч.2 ст.16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога по безробіттю виплачується за рахунок коштів вказаного Фонду. Тому, просили у судовому поряду стягнути з [PERSON] на користь Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості незаконно одержану допомогу по безробіттю в сумі 57 399,20 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн.. 04.08.2021 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 25.08.2021 судом постановлено ухвалу, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, 11.10.2021 представником позивача - за довіреністю у справі Гавриш О.П. подано заяву, про розгляд справи за відсутності представника Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості, позивач позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Судом встановлено, що 06 квітня 2020 року [PERSON] , [INFO] , звернувся до Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 13), в якій він зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у томі числі не забезпечує себе роботою самостійно та ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». З урахуванням заяви та поданих документів відповідачбув зареєстрований у Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості та 06.04.2020 йому було надано статус безробітного, встановлена допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та за період з 06.04.2020 по 23.11.2020 [PERSON] були виплачені грошові кошти, як допомога по безробіттю, в сумі 57 399,20 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.11,12,14,35-62). З матеріалів справи (а.с. 18-34), вбачається, що 18.05.2021до Білоцерківського МРЦЗ звернулося ТОВ «НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» із листом щодо повторного проведення розслідування перевірки достовірності даних та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Законів України: «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», «Про зайнятість населення» відносно [PERSON] та надано копії відповідних документів.Білоцерківським міськрайонним центром зайнятості проведена перевірка достовірності даних та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення та складено відповідний акт № 85 від 20.05.2021, яким засвідчено факт: згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/5880/20 визнана дата звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ « НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» 18.06.2020, що відповідає наказу ТОВ « НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» № 18/06/20-1 від 18.06.2020, про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ « НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» з 18.06.2020. В рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2020 року по справі № 357/5880/20, провадження № 2/357/2597/20 зазначено: пунктом 8.4. Статуту Товариства визначено, що повноваження щодо обраннята відкликання Виконавчого органу Товариства відносяться до виключної компетенції Зборів Учасників. 31.03.2020 року, знаючи про те, що учасники товариства не повідомлені про проведення позачергових зборів, а один із них перебував за межам України, діючи навмисно та переслідуючи злочинну мету, всупереч чинному законодавству та Статуту Товариства, [PERSON] , самостійно склав Протокол № 1 Зборів Засновників ТОВ «НВП «Машинобудівний завод «Ремполімермаш» і одноосібно прийняв рішення «звільнити себе з посади директора Товариства за згодою сторін 31.03.2020 року». Згідно пункту 9.6 Статуту «Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники ТОВ«НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ», що володіють у сукупності більш, як 60 (шістдесятьма) відсотками голосів від загальної кількості голосів учасників ТОВ». На підставі сфальсифікованого Протоколу зборів Засновників Товариства, отриманим в результаті вчинення злочину передбаченого ст.364, 366 КК України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів і з метою заволодіння коштами Товариства та інших осіб і Держави, реалізуючи завідомо підроблений документ [PERSON] звільнив себе з посади директора згідно наказу № 2-к від 31.03.2020, та власноручно вніс запис у трудову книжку. Таким чином, був реалізований підроблений протокол зборів учасників, та як наслідок наказ про звільнення є незаконним і не має визнаватись доказом в даному процесі. Усвідомивши характер вчинених дій, їх суть та юридичні наслідки Учасники Товариства «НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» були вимушені провести загальні збори учасників, для подальшого звільнення з посади [PERSON] в законний спосіб проведення перевірки його діяльності та внесення відповідних змін до єдиного реєстру підприємств установ організацій. 18.06.2020 рішенням загальних зборів учасників Товариства« НВП «МЗ «РЕМПОЛІМЕРМАШ» [PERSON] було звільнено з посади директор ТОВ «НВП «Машинобудівний завод «Ремполімермаш» з 18 червня 2020 року. На підставі вищезазначених документів та відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, директором Білоцерківського МРЦЗ від 03.06.2021 №77/01-08 винесено наказ про повернення [PERSON] матеріального забезпечення в результаті розслідування страхових випадків за період з 06.04.2020 по 23.11.2020 в сумі 57 399,20 грн., який разом з претензією № 430/1052.02/01-24 від 08.06.2021 було направлено відповідачу, однак, добровільно у встановлений строк кошти повернуто не було. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Наявність у застрахованої особи, яка має статус безробітної не припинених трудових відносин є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. За змістом ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітні. Відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю»; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Відповідно до додатку 1 до персональної картки № 105220040600013 «відвідування центру зайнятості/філії центру зайнятості», [PERSON] відвідував кар`єрного радника 13.08.2020, 07.09.2020, та 05.10.2020 та не надав відповідну інформацію кар`єрному раднику щодо відповідних даних відносно дійсної дати свого звільнення з підприємства. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до абз.13,17, п. 30 «Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, центр зайнятості припиняє реєстрацію, у випадку встановлення факту подання зареєстрованим безробітним недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Отже, необхідною умовою для отримання допомоги по безробіттю є наявність у особи статусу безробітного. В даному випадку, оскільки відповідач перебував у трудових відносинах, отримання [PERSON] з 06.04.2020 допомоги по безробіттю та інших соціальних послуг є безпідставним. В силу положень ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачає, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частина 3 цієї статті вказаного Закону зазначає, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Враховуючи, що Білоцерківському міськрайонному центру зайнятості не було відомо про факт зайнятості [PERSON] безпосередньо після його реєстрації, як безробітного, з вини останнього, та внаслідок невиконання ним обов`язків, передбачених ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», у період з 06.04.2020 по 23.11.2020 відповідачу безпідставно виплачено допомогу по безробіттю у сумі 57 399,20 грн. Згідно ч.1 ст. 1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved