Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

16 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 29 жовтня 2013 року відповідач [PERSON] умисно завдав йому легкі тілесні ушкодження в область голови у вигляді ран- в тім'яно-потиличній ділянці посередині, в тім'яно-скроневій ділянці справа, в ділянці лоба зліва, садна - на спинці носа посередині, п'яти саден на задній поверхні правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України. В судловому засіданні [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п « 1» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року. Та на даний час добровільно [PERSON] не відшкодував позивачу моральної шкоди. Оцінивши моральну шкоду у сумі 2000(дві тисячі)грн., позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 2000(дві тисячі)грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні, посилаючись на незадовільний стан здоров'я , погіршення якого цілком пов'язував з отриманими внаслідок протиправних дій з боку відповідача [PERSON] тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, а саме ран в області голови, які не заживали протягом майже місяця, через що він відчував постійний головний біль, ночами не спав, страждав фізично, був вимушений за станом здоров'я знаходитися вдома і втратив роботу, так як на той період проводився набір робітників на цегельний завод, а він за станом здоров'я не міг виконувати ніяку роботу. А коли рани на його голові загоїлися, то набір на роботу вже завершили. Також він хвилювався через поведінку відповідача, який не тільки не відшкодував йому шкоди, ні матеріальної, ні моральної, а взагалі не вибачився за свої протиправні дії перед ним. Відповідач позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що у тому що сталося винен сам позивач, так як він перший розпочав конфлікт- напав на нього. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 23 ч.1 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.2 цієї статті моральна шкода полягає : 1/ у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2/ у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сім'ї чи близьких родичів ; 3/ у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна ; 4/ у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частинами 3,4,5 зазначеної статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.ст.10,11 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом, 29 жовтня 2013 року, близько 15 години, біля будинку [PERSON], розташованого за адресою: [ADDRESS] мав місце конфлікт між ним та позивачем [PERSON], в ході якого відповідач [PERSON] умисно, тримаючи в руках ножівку, якою пиляв гілки дерев, наніс позивачу [PERSON] близько п'яти ударів по голові, рукам та шиї останнього, чим завдав тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. В результаті протиправних дій [PERSON] позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді: ран- в тім'яно-потиличній ділянці посередині, в тім'яно-скроневій ділянці справа, в ділянці лоба зліва; саден: на спинці носа посередині, п'яти саден не задній поверхні правої кисті. Згідно ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 18 червня 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України на підставі п «г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітні 2014 року та закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за ч.1 ст.125 КК України, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31 жовтня 2013 року за № 12013200130000884. [PERSON] не заперечував щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та в судовому засіданні від 18 червня 2014 року свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Суд вважає доведеним факт завдання відповідачем тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості позивачу. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки винність відповідача знайшла своє підтвердження в ході провадження у справі, тому суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенгню. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує суть позовних вимог, характер страждань, конкретні обставини справи, а також вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, позбавлення потерпілого можливості реалізації звичних для нього дій, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обствин, які мають істотне значення. Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.05.1993 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,- розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Внаслідок вказаної позивачем події, а саме: нанесення відповідачем позивачу тілесних ушкоджень, здоров'ю позивача було завдано шкоду, яка виразилася у короткочасному розладі здоров'я та порушенні звичного ритму життя. Суд вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано моральних страждань, які виражались в психологічному стресі, погіршенні фізичного та емоційного стану, порушенні звичного ритму життя. Оцінивши обсяг моральних страждань позивача, зокрема їх тривалість, вплив на звичайний ритм його життя, суд вважає, що дійсно позивачу була завдана моральна шкода саме в тому розмірі, який він просить стягнути з відповідача, тому необхідно позовні вимоги задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved