Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

16.09.2020 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання їхньої повнолітньої дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно. Позовна заява обґрунтована тим, що їхня дочка навчається у виші, що тягне за собою необхідність витрат на навчання, одяг, підручники, однак її коштів для цього недостатньо, а відповідач у справі необхідних коштів на її утримання не надає, тому покликаючись на ст. 199 СК України просить позов задовольнити. 23.10.2020 р. відповідач подав відзив, у якому просив позов задовольнити частково, зі стягненням аліментів у сумі 1200,00 грн. щомісячно. Вказав, що має на утриманні іншу родину й двох неповнолітніх дітей, а у зв`язку з карантином позбавлений можливості заробляти кошти за межами України, що унеможливлює сплату аліментів у сумі, що заявлена до стягнення. 29.10.2020 р. позивач подала відповідь на відзив, висловивши заперечення щодо аргументів відповідача, вважає їх безпідставними. 13.11.2020 р. відповідач подав заперечення, у якому зазначив, що його доходів не достатньо для щомісячної виплати аліментів на навчання повнолітньої дочки у розмірі 2000 грн. Ухвалою від 07.10.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 20.11.2020 р. на 09:30 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с. 5, 7). 30.03.2006 р. розірвано шлюб між сторонами (а.с. 6). 24.01.2009 р. відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 26). [INFO] у шлюбі відповідач й [PERSON] народився син [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] (а.с. 27-28). 03.03.2020 р. Ковельський фаховий медичний коледж видав довідку № 119, згідно з якою [PERSON] є студенткою денного відділу спеціальності медсестринство, навчається з 01.09.2017 р. за кошти фізичних осіб, закінчує навчання 30.06.2022 р. (а.с. 9). 07.09.2020 р. позивач сплатила на рахунок Ковельського фахового медичного коледжу кошти за навчання дочки [PERSON] у сумі 8380,00 грн., а 27.06.2019 р. - 15400,00 грн. (а.с. 10). 28.09.2020 р. державний виконавець Червоноградського МВ ДВС винесла постанову про закриття виконавчого провадження № 57704102 зі стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] у зв`язку з відсутністю заборгованості та повноліттям дитини (а.с. 32). 21.10.2020 р. Червоноградська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 8 видала довідку № 01-31/247 про те, що син відповідача - [PERSON] , навчається у п`ятому класі (а.с. 29). 19.11.2020 р. суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивачки про витребування доказів. За правилами ст. 199, ст. 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дитини відповідач має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або закінчення навчання у виші. Згідно наявних доказів, такий обов`язок відповідач належно не виконує, попри те, що може й здатний утримувати дитину. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання про підставність позову. Однак заявлений до стягнення розмір аліментів суд вважає необґрунтованим. З огляду на сімейний та матеріальний стан відповідача, виходячи із засад справедливості й розумності, суд вважає, що належним і достатнім є розмір аліментів у сумі 1500 грн. щомісячно. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: partial