Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

15 січня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,25 га та 0,08 га за цією ж адресою, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] В обґрунтування своїх вимог вказував, що після смерті його батька залишилося спадкове майно, в тому числі, у виді вищевказаних житлового будинку та земельних ділянок. За оформленням спадщини він звернувся до нотаріуса та надав всі необхідні документи, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи - Державні акти на право власності на земельні ділянки мають незастережені виправлення (дописки), тому останні не можуть бути прийнятим як такі, що підтверджують права спадкодавця на вищевказане майно. Крім того, нотаріус відмовила у видачі відповідного свідоцтва щодо житлового будинку, так як правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця було видане після його смерті. За вказаного, позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом за захистом своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач Прибузька сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника. Третя особа - Жовтнева державна нотаріальна контора миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій просила справу розглядати за відсутності їх представника та вирішити спір на розсуд суду. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог суд встановив, що за даними свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], про що Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 13 від 01.08.2001 року (а.с. 8). За відомостями Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, на час смерті [PERSON] із ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] (а.с. 17). За даними спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся його син - позивач по справі [PERSON]. Його мати та дружина померлого - [PERSON], від прийняття спадщини та видачі їй свідоцтва щодо вищевказаного майна як спільного майна подружжя відмовилася. За такого, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON] та одержав свідоцтво про право на спадщину після смерті батька щодо частини спадкового майна. Підстави, з яких позивач був змушений звернутися до суду із цим позовом, підтверджуються постановою нотаріуса від 08.11.2014 року, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вищевказаних житлового будинку та земельних ділянок, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності відносно житлового будинку було видано після смерті спадкодавця, а державні акти мають незастережені виправлення (а.с. 16). Відповідно до Глави 8 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Мінюстом України 22.02.2012 року № 296/5, - нотаріусами не приймаються для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок за [ADDRESS], останній дійсно було видано вже після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с. 18). Натомість, належність вказаного майна спадкодавцю підтверджується змістом договору купівлі-продажу будинку від 09 вересня 1970 року, згідно якого [PERSON] придбав, а [PERSON] продала житловий будинок в с.Прибузьке Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 23). Вказаний договір є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності спадкодавця щодо вищевказаного майна та дублювання його прав відповідним свідоцтвом не потребувало. Окрім цього, за даними Прибузької сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та даних відділу Держземагентства у Жовтневому районі, на ім'я [PERSON] зареєстровані земельні ділянки площею 0,08 га для ведення підсобного господарства та площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та видано державні акти щодо цього майна, натомість останні мають незастережені виправлення, що перешкоджає оформленню спадкових прав позивача щодо цього майна в нотаріальному порядку (а.с.21, 65). Проте, відповідно до вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст. 1269 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуюче наведене, та встановивши, що відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 Цивільного кодексу України, [PERSON] є спадкоємцем вищевказаного майна після смерті його батька [PERSON] та спадщину прийняв, проте через вищезазначені обставини позбавлений можливості нотаріально оформити свої спадкові права, то суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.

Outcome: approved