Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

17.02.2017 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою, прохальну частину якої уточнили 18.05.2017 року, у зв'язку з допущенням описки, в якій просили визнати за ними право власності у відповідних частках на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивачка), [PERSON] (батько/дідусь), [PERSON] (мати/бабуся) та [PERSON] (чоловік/батько) належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за вказаною адресою. [INFO] року [PERSON] (батько/дідусь) помер. [INFO] року [PERSON] (чоловік/батько) помер. [INFO] року [PERSON] (мати/бабуся) померла. Після смерті [PERSON] (батько/дідусь) в управління спадковим майном вступила [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (мати/бабуся), успадкувавши по 1/12 частині домоволодіння кожен. Після смерті [PERSON] (чоловік/батько) спадщину прийняли позивачі, успадкувавши по 1/30 частині домоволодіння кожен. Після смерті [PERSON] (мати/бабуся), яка ще за життя посвідчила на ім'я [PERSON] заповіт, спадщину прийняв [PERSON], успадкувавши, належну їй 1/6 частину домоволодіння та 1/12 частину цього домоволодіння, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] (батько/дідусь). Відсутність правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, позбавляє позивачів можливості оформити право власності у відповідних частках на спадкове домоволодіння на своє ім'я. У зв'язку з вищевказаним, позивачі просили суд визнати за ними право власності у відповідних частках на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] в т.ч.: за [PERSON] право власності на належну їй 1/6 частину домоволодіння, 1/12 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та на 1/30 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]; за [PERSON] право власності на належну йому 1/6 частину домоволодіння, 3/12 частин домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] та на 1/30 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]; за [PERSON] право власності на належну йому 1/6 частину домоволодіння та на 1/30 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]; за [PERSON] право власності на 1/30 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]; за [PERSON] право власності на 1/30 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак [PERSON], яка є законним представником [PERSON] та представником по довіреності [PERSON] та [PERSON], подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила суд його задовольнити та справу розглядати без її участі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив його задовольнити та справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача - Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1990 рік за [PERSON], який був головою двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 41). Згідно копій технічних паспортів від 12.05.1998 року та від 15.09.2016 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у 1959 році (а.с. 13-15, 32-34). [PERSON] та [PERSON] з 08.06.1949 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 49). За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON] (позивачка), [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 50). 08.11.1986 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 55). За час перебування у шлюбі у них народилось четверо дітей: [PERSON] (позивач), [INFO], [PERSON] (позивач), [INFO], [PERSON] (позивачка), [INFO], та [PERSON] (позивачка), [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 51-54). 16.02.2016 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON], та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 56). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивач) в рівних частках (по 1/6 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 44). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON] (батько/дідусь позивачів), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (мати/бабуся позивачів) та [PERSON] (позивачка) прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON] (батько/дідусь позивачів), успадкувавши належну йому 1/6 частину домоволодіння, оскільки вступили в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1212 від 24.11.2016 року, а.с. 39). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 281/01-16 від 26.04.2017 року (а.с. 83), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 168/01-16 від 25.04.2017 року (а.с. 82) та Дузінкевич С.М. № 01-16/363 від 05.05.2017 року (а.с. 84) спадкова справа після смерті [PERSON] (батько/дідусь позивачів) не заводилась. [INFO] року [PERSON] (чоловік/батько позивачів) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 45). [INFO] року [PERSON] (мати/бабуся позивачів) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 46). Ще за життя [PERSON] (мати/бабуся позивачів) посвідчила на ім'я [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 26.04.2005 року (а.с. 43). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] (чоловік/батько позивачів), успадкувавши належну йому 1/6 частину домоволодіння, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та були зареєстрованими за одною адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 175 від 14.02.2017 року, а.с. 40). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 281/01-16 від 26.04.2017 року (а.с. 83), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 168/01-16 від 25.04.2017 року (а.с. 82) та Дузінкевич С.М. № 01-16/363 від 05.05.2017 року (а.с. 84) спадкова справа після смерті [PERSON] (чоловік/батько позивачів) не заводилась. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON], оскільки у шестимісячний термін подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 86), успадкувавши 3/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в т.ч.: належну померлій 1/6 частину домоволодіння та 1/12 частину цього ж домоволодіння, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] (батько/дідусь позивачів). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 99/2013 від 18.06.2013 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 85-105). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS], в тому числі: [PERSON] на належну їй 1/6 частину домоволодіння, 1/12 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та на 1/30 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]; [PERSON] на належну йому 1/6 частину домоволодіння, 3/12 частин домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] та на 1/30 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]; [PERSON] на належну йому 1/6 частину домоволодіння та на 1/30 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]; [PERSON] на 1/30 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]; [PERSON] на 1/30 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 901/02-31 від 27.09.2016 року (а.с. 48). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved