Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

16.07.2019 року до Олександрівського районного суду Донецької області звернувся заявник [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт того, що відомості, які містяться в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22.10.2015 року № 295, та від 13.12.2015 року № 347, дійсно стосуються його - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10.05.2005 року його було прийнято на службу до органів внутрішніх справ. На підставі наказу Антитерористичного центру\~при Службі\~безпеки України\~м.\~Краматорська від 22 жовтня 2015 року № 295, його було залучено, як співробітника органів внутрішніх справ, до виконання службових завдань, по проведенню Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Згідно наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України м. Краматорська від 13.12.2015 року № 347, його було звільнено зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, до пункту постійної дислокації Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області Після цього, він звернувся до Головного управління МВС України в Донецькій області, щодо надання йому статусу учасника бойових дій. Але, йому було відмовлено, оскільки в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, про включення його до складу, та виключення його зі складу сил і засобів, які злучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, його ім`я зазначено, як « [PERSON] » - з апострофом, а в документах, що посвідчують його особу « [PERSON] » - без апострофа. Відповідно до ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», рішенням Першого заступника керівника ОШУ АТО від 30.04.2018 року № 33/1-4129, проведення АТО припинено. Штаб АТО, як орган управління, відповідно до Положення про оперативний штаб з управління Антитерористичною операцією функціонувати перестав. Посилаючись на\~вказані обставини, заявник\~просить суд\~встановитифакт належності йому [PERSON] наступних документів: наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 295 від 22.10.2015 року, щодо зарахування до складу сил та засобів, які злучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, та наказу № 347 від 13 грудня 2015 року, щодо виключення його зі складу сил і засобів, які злучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 18 липня 2019 року відкрите провадження у вказаній справі, призначено судове засідання на 28 серпня 2019 року, о 10 годині 00 хвилин. В судове засідання заявник не з`явився, надіслав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі. Заяву, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підтримав повністю, та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головне управління МВС України в Донецькій області в судове засідання не з`явився. 30.07.2019 року на адресу суду надійшла заява, про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення заяви не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Крім того, згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що наказом Антитерористичного центру\~при Службі\~безпеки України\~(керівника\~ Антитерористичної\~операції на\~території Донецької\~та Луганської\~областей)\~(по\~стройовій частині)\~м.\~Краматорська від 22 жовтня 2015 року № 295, заявника було включено, до складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької\~та Луганської\~областей.\~Також наказом\~Антитерористичного центру\~при Службі\~безпеки України\~(керівника\~Антитерористичної операції\~на території\~Донецької та\~Луганської областей)\~(по\~стройовій частині)\~м.\~Краматорська від 13 грудня 2015 року № 347, заявника було виключено зі складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. У даних наказ прізвище, ім`я та по батькові заявника значиться, як [PERSON] . Разом із тим, відповідно до копії паспорта громадянина України, прізвище, ім`я, та по батькові заявника зазначено - [PERSON] , який народився [INFO] у смт. Олександрівка Олександрівського району Донецької області ( а.с. 5) Отже,\~як вбачається\~з наказів Антитерористичного центру при Службі безпеки України, у них\~були допущені помилки в особистих даних заявника. Те, що при складанні відповідних документів, на підставі яких вони видавались були допущені неточності під час написання ім`я заявника, підтверджується копією його трудової книжки (дублікат) серії [NUMBER] , заповненої 06 листопада 2015 року, виданої на [PERSON] , [INFO] , з відмітками про його трудову діяльність в органах внутрішніх справ України ( а.с. 9). Також, як вбачається з довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 08.07.1998 року, прізвище, ім`я, по батькові зазначено [PERSON] ( а.с.6). Таким чином,\~в судовому\~засіданні знайшла\~підтвердження та\~обставина,\~що не\~правильно зазначено\~ім`я заявника\~у правовстановлюючих\~документах,\~на підставі\~яких йому\~має бути\~надано статус\~учасника бойових\~дій.\~Тому,\~ у [PERSON] виникають перешкоди у реалізації ним права на визначення учасника бойових дій. Оскільки, внести виправлення у первинні документи, неможливо, заявник обґрунтовано звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до пункту до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючих документів заявнику - [PERSON] , оскільки цей факт повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Outcome: approved