Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

15 липня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих (набутих) грошових коштів та збитків за наслідками порушення зобов`язань. В обґрунтування позову вказують, що у грудні 2016 року [PERSON] (надалі «Відповідач») звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] про стягнення коштів за наслідками спричинення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди. Вказують, що ухвалою Солом`янський районний суд м. Києва було відкрито провадження у справі №760/21856/16-ц. Судом встановлено, що 09 липня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Ford Kuga Trend», який належав Відповідачу. Вказують, що в результаті пригоди було пошкоджений належний Відповідачу автомобіль марки «Ford Kuga Trend». Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року було визнано винним [PERSON] у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Постанова набрала законної сили. Зазначають, що між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом серія АІ № 3147506, предметом якого є страхування автомобіля марки «Daewoo Lanos». Вказують, що було встановлено, що Відповідач просив стягнути з Позивача, по цій справі, 22822 гривні 98 копійок. На підтвердження доводів щодо розміру завданої майнової шкоди позивач посилається на звіт про оцінку автомобіля № 170П від 21 липня 2015 року. Але, Полісом № АІ/3147506, було передбачена сума франшизи, яка складає 1000 гривень.?Таким чином, сума матеріальної шкоди яка підлягала відшкодуванню складала 21822 гривень 98 коп. (22822, 98 -1000 грн.). Вказують, що судовим рішенням по цій справі було встановлено обставину, що у матеріалах справи №760/21856/16-ц містяться платіжні доручення № 571 від 18 травня 2018 року на суму 12158 гривень 12 копійок та № 93 від 03 жовтня 2017 року на суму 17523 гривні 32 копійки, з яких вбачається, що вказані суми перераховані ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на рахунок [PERSON] (Відповідач у цій справі) в якості виплати страхового відшкодування за полісом № АІ/3147506 від 03 липня 2014 року. Таким чином, ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 29681 гривні 44 копійки (12158,12 + 17523,32 = 29681,44), що перевищувало суму матеріальної шкоди, яка підлягала стягненню із ПрАТ «Української охоронно-страхової компанії» на користь [PERSON] , що було встановлено судом. Вказують, що Солом`янським районним судом м. Києва за рішенням від 06.03.2019 року, у цій справі, було лише частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] 6203 гривні 45 копійок пені за несвоєчасне перерахування страхового відшкодування та стягнуто 551 гривень 20 копійок судового збору. Загальна сума боргу за рішенням суду склала 6754 гривні 65 коп. Зазначають, що 14 січня 2020 року на підставі заяви [PERSON] було видано виконавчий лист №760/21856/16-ц, по стягненню пені та судового збору в сумі 6754, 65 гривень з ПрАТ «Української охоронно-страхової компанії», на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2019 року. Вказують, що 10 лютого 2020 року, на підставі цього виконавчого листа, за ініціативи [PERSON] , було відкрито виконавче провадження № 61143301 за Постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві. 23 червня 2020 року ПрАТ «Української охоронно-страхової компанії» було перераховано за виконавчим провадженням № 61143301 суму 7730 гривень 11коп., згідно платіжного доручення № 2686. У відповідності до Розпорядження затвердженого начальником Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби від 24.06.2020 року № 61143301, грошові кошти отримані від Позивача було розподілено наступним чином: 6754, 65 гривень на погашення заборгованості по пені та судового збору перед [PERSON] ; 657 гривень 47 коп. виконавчий збір. 24 червня 2020 року Солом`янським районним відділом держаної виконавчої служби у місті Києві, згідно платіжного доручення № 23459 було перераховано [PERSON] грошові кошти в рахунок погашення боргу 6754, 65 гривень. В той же день виконавче провадження № 61143301, згідно Постанови Солом`янським районним відділом держаної виконавчої служби у місті Києві було закінчено. У зв`язку з цим звертаються до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Подав до суду письмові пояснення, згідно яких просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що грудні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] про стягнення коштів за наслідками спричинення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди. Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року було визнано винним [PERSON] у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Постанова набрала законної сили. Між ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом серія АІ № 3147506, предметом якого є страхування автомобіля марки «Daewoo Lanos». На підтвердження доводів щодо розміру завданої майнової шкоди позивач посилається на звіт про оцінку автомобіля № 170П від 21 липня 2015 року. Полісом № АІ/3147506, було передбачена сума франшизи, яка складає 1000 гривень. Судовим рішенням по цій справі було встановлено обставину, що у матеріалах справи №760/21856/16-ц містяться платіжні доручення № 571 від 18 травня 2018 року на суму 12158 гривень 12 копійок та № 93 від 03 жовтня 2017 року на суму 17523 гривні 32 копійки, з яких вбачається, що вказані суми перераховані ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на рахунок [PERSON] в якості виплати страхового відшкодування за полісом № АІ/3147506 від 03 липня 2014 року. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 29681 гривні 44 копійки (12158,12 + 17523,32 = 29681,44), що перевищувало суму матеріальної шкоди, яка підлягала стягненню із ПрАТ «Української охоронно-страхової компанії» на користь [PERSON] , що було встановлено судом. Солом`янським районним судом м. Києва за рішенням від 06.03.2019 року, у справі, було лише частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь [PERSON] 6203 гривні 45 копійок пені за несвоєчасне перерахування страхового відшкодування та стягнуто 551 гривень 20 копійок судового збору. Загальна сума боргу за рішенням суду склала 6754 гривні 65 коп. 14 січня 2020 року на підставі заяви [PERSON] було видано виконавчий лист №760/21856/16-ц, по стягненню пені та судового збору в сумі 6754, 65 гривень з ПрАТ «Української охоронно-страхової компанії», на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06.03.2019 року. 10 лютого 2020 року, на підставі цього виконавчого листа, за ініціативи [PERSON] , було відкрито виконавче провадження № 61143301 за Постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу держаної виконавчої служби у місті Києві. 23 червня 2020 року ПрАТ «Української охоронно-страхової компанії» було перераховано за виконавчим провадженням № 61143301 суму 7730 гривень 11коп., згідно платіжного доручення № 2686. У відповідності до Розпорядження затвердженого начальником Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби від 24.06.2020 року № 61143301, грошові кошти отримані від Позивача було розподілено наступним чином: 6754, 65 гривень на погашення заборгованості по пені та судового збору перед [PERSON] ; 657 гривень 47 коп. виконавчий збір. 24 червня 2020 року Солом`янським районним відділом держаної виконавчої служби у місті Києві, згідно платіжного доручення № 23459 було перераховано [PERSON] грошові кошти в рахунок погашення боргу 6754, 65 гривень. В той же день виконавче провадження № 61143301, згідно Постанови Солом`янським районним відділом держаної виконавчої служби у місті Києві було закінчено. Згідно з частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Відповідно до ч. 1\~ст. 25 Закону України «Про страхування»,здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до пункту 22.1.\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається із матеріалів справ позивачем було здійснено виплату в розмірі 29681,44 грн., що підтверджується копіями квитанцій, однак згідно звіту про оцінку автомобіля сума відшкодування складає 22822,98 грн. Вказані обставини встановлені вищевказаним судовим рішенням і відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.1212 ЦК, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. З доказів наданих суду слідує, що позивач з метою погашення матеріальної шкоди помилково перерахувала грошові кошти в сумі 7858,46 грн на рахунок [PERSON] . Оскільки суму до стягнення по рішенню суду з позивача було стягнуто з примусовому порядку через органи виконавчої служби, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення. Щодо стягнення з відповідача збитків за наслідками порушення зобов`язань, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2ст.625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно із п.4 Постанови Пленуму положення\~статті 625 ЦК\~не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Як вбачається із матеріалів справи між позивачем та відповідачем не було грошового зобов`язання, а тому і підстав для стягнення з відповідача коштів немає, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині позовних вимог. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України в відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial