Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

15 квітня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здало на пошту позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказує, що на підставі договору б/н від 09 грудня 2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з правом пролонгації. Останній належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим станом на 17 листопада 2019 року заборгованість за кредитом становить 5919 грн. 46 коп. [INFO] [PERSON] помер. 06 листопада 2018 року до нотаріальної контори направлено претензію кредитора, у відповідь на яку надійшло повідомлення про те, що спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Фактично спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , яка проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 27 вересня 2019 року [PERSON] направлено претензію щодо погашення заборгованості, але остання борг не сплатила. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь банку вказану суму. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 06 травня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Крім того, задоволено клопотання представника позивача та витребувано з Улянівської селищної ради Білопільського району довідку про склад сім`ї [PERSON] та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на [INFO]; витребувано з Білопільської районної державної нотаріальної контори повну копію спадкової справи №304/2018, заведену після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 01 червня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Дорожинець Н.Г. про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] 15 червня 2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] - адвоката Дорожинець Н.Г. на позовну заяву, в якому вона просить у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовити та застосувати строк позовної давності. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] не має статусу боржника у зобов`язанні, оскільки не укладала кредитного договору, не отримувала кредитних коштів, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, факт реєстрації із сином за однією адресою не свідчить про фактичне прийняття спадщини, а нарахування заборгованості за кредитом можливе лише до часу смерті боржника. Також позивачем не вказано, яке майно входить до складу спадкового майна, не надано належних доказів того, що з [PERSON] укладено договір, відкрито картковий рахунок, видано платіжку картку, встановлено кредитний ліміт та надані будь-які послуги. Тарифи, які є невід`ємною частиною договору до позову також не долучені, різновид картки та розмір ліміту в анкеті-заяві не вказаний. Крім того, позивачем пропущений загальний строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду. 06 липня 2020 року до суду надійшла відповідь представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ванжи Н.В. на відзив представника відповідача, в якій вона вказує, що з [PERSON] було укладено кредитний договір з дотриманням вимог законодавства, останній користувався кредитними коштами, погашав заборгованість за кредитом, був обізнаний з усіма умовами кредитування. Оскільки банк дізнався про смерть останнього не відразу, нарахування заборгованості здійснювалося по 13 серпня 2018 року, у цей же день здійснено перерахунок заборгованості та повернуто на рахунок позичальника помилково нараховані, починаючи з дати його смерті, відсотки та штрафи в сумі 626 грн. 91 коп. Оскільки [PERSON] проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини, про відмову від неї у визначений законом строк не заявила, вона повинна задовольнити вимоги банку щодо стягнення заборгованості в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Строк дії останньої перевипущеної [PERSON] картки - березень 2018 року, позовна давність щодо повернення кредиту в повному обсязі повинна відраховуватися з останнього дня вказаного місяця, з позовом до суду банк звернувся 15 квітня 2020 року, а тому строк позовної давності банком не пропущений. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 01 червня 2020 року постанлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16 липня 2020 року задоволено клопотання представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Чепіги Д.О. та витребувано з Білопільської міської ради Сумської області інформацію з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна зареєстрованого за [PERSON] , а з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру - інформацію з Державного земельного кадастру про належність [PERSON] земельних ділянок. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 18 вересня 2020 року закрито підготовче провадження в справі та призначено її до розгляду. У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Савіхіна А.М. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (том 1 а. с. 50, том 2 а. с. 38). Відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Дорожинець Н.Г. у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (том 2 а. с. 35, 36). Про причини неявки суд не повідомили. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (том 2 а. с. 37). Про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви [PERSON] від 09 грудня 2010 року останній отримав у ПАТ «КБ «ПриватБанк», нині АТ КБ «ПРИВАТБАНК», кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 13, 109-132). Договір було укладено шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. На підставі даного договору клієнт отримав платіжну картку. У заяві зазначено, що [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 2.1.1.5.5, 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці. Позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Банк свої зобов`язання по договору виконав, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. Згідно з довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] видавалися кредитні картки: 25 січня 2007 року - термін дії 01/10, 10 грудня 2010 року - 10/14, 07 листопада 2011 року - 04/15, 17 липня 2014 року - 03/18 (а. с. 103). Як вбачається з виписки за кредитним договором [PERSON] періодично користувався наданим йому кредитом (а. с. 99-102). У той же час, останній, скориставшись кредитними коштами, не виконував належним чином умови договору, у зв`язку з чим станом на 17 листопада 2019 року заборгованість по кредиту складає 5919 грн. 46 коп. Вказана заборгованість, відповідно до розрахунку, ставить собою заборгованість за простроченим тілом кредиту. Заборгованість у вказаному розмірі обліковується з серпня 2018 року (а. с. 9-12, 144). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 35). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права та обов`язки особи боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою i у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, положення ст. ст. 1219, 1282 ЦК України передбачають, що в разі смерті фізичної особи-боржника у зобов`язальних правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до її спадкоємців, які прийняли спадщину та не відмовилися від її прийняття, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 2.1 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Як вбачається з копії спадкової справи, 20 листопада 2018 року до Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області надійшла претензія ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з вимогою повідомити, чи заводилася спадкова справа після смерті боржника [PERSON] , включити кредиторські вимоги до спадкової справи, повідомити про осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини та довести до їхнього відома, що заборгованість [PERSON] за кредитом становить 6550 грн. (а. с. 61). 10 жовтня 2018 року Білопільська районна державна нотаріальна контора направила позивачу повідомлення про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] [INFO] заведена за претензійною вимогою АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Спадкоємці останнього до Білопільської державної нотаріальної контори не зверталися (а. с. 68). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Улянівської селищної ради Білопільського району від 20 травня 2020 року [PERSON] по день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним були зареєстровані, проживали та вели господарство батько [PERSON] та мати [PERSON] . Заповіт від імені померлого Виконавчим комітетом Улянівської селищної ради не посвідчувався (а. с. 78). 09 вересня 2019 року [PERSON] було направлено претензію щодо погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним з [PERSON] (а. с. 39-42). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У частинах 1, 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного в спадщину. У разі неотримання від спадкодавця в спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року в справі №562/2411/16-ц. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ст. 76 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вжитими судом заходами встановлено, що за [PERSON] на день його смерті не було зареєстровано будь-якого майна, що підтверджується інформацію, наданою на виконання ухвали суду про витребування документів (том 1 а. с. 186-233, 240242, 250-258, том 2 а. с. 1-7, 14, 16). Доказів того, що відповідачка [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] будь-яке майно, позивачем також надано не було. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed