Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

15.09.2015р. позивачка в особі представника звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт того, що померла 30 травня 2005 року [PERSON], [INFO] є її рідною тіткою, а також визнати її спадкоємцем після померлої тітки. 19.10.2015р. представник позивачки подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив встановити факт того, що померла 30 травня 2005 року [PERSON], [INFO] є рідною тіткою позивачки, а також визнати за позивачкою право власності на ? частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої тітки. В обґрунтування позову зазначено, що 17.09.1993р. між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб. 16.01.1996р. чоловік позивачки отримав ордер на житлове приміщення №16 серії М на право зайняття в порядку обміну житлового приміщення житловою площею 42,97 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Згідно даного ордеру, [PERSON] наймач, [PERSON] дружина наймача, [PERSON] донька дружини, [PERSON] тітка дружини. На підставі зазначеного ордеру ними було отримано свідоцтво про право власності на житло від 8 лютого 1999 року, в якому зазначено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. До моменту укладання шлюбу з [PERSON] вона мала прізвище [PERSON], а в дівоцтві [PERSON]. 30.05.2005р. її тітка [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на ? квартири [ADDRESS]. Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але й було відмовлено, оскільки факт родинних відносин між ними не підтверджено. Представник позивачки в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому. Належним чином повідомлений представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки представника відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Представник Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. 04.11.2015р. завідувач нотаріальної контори подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 17 вересня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії ІН-ВЛ № 314350, видане Палацем одруження «Жовтневий». /а.с. 34/ До моменту укладання шлюбу з [PERSON] позивачка мала прізвище [PERSON], а в дівоцтві [PERSON], про що свідчать: свідоцтво про народження серії ЯВ № 038032 від 17 серпня 1951 року, свідоцтво про розірвання шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 261797 від 1 вересня 1993 року та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. /а.с. 30-32/ 16 січня 1996 року [PERSON] отримав ордер на житлове приміщення № 16 серії М на право зайняття в порядку обміну житлового приміщення житловою площею 42,97 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. /а.с. 8/ З ордеру вбачається, що [PERSON] наймач, [PERSON] дружина наймача, [PERSON] донька дружини, [PERSON] тітка дружини. На підставі зазначеного ордеру ними було отримано свідоцтво про право власності на житло від 8 лютого 1999 року, реєстраційний № 5А99-171043, в якому зазначено, що [PERSON] Григоровиич, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. /а.с. 9-10/ 30 травня 2005 року [PERSON]В, померла. /а.с. 15/ Після її смерті відкрилась спадщина на ? квартири [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 29 вересня 2015 року було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між померлою 30 травня 2005 року [PERSON] та її сестрою [PERSON] та її племінницею, [PERSON]. [PERSON], [INFO], народилась в с. Ковальово, Ординського району, Пермської області, що підтверджується дублікатом свідоцтва про народження серії І-ВГ № 358353 від 11 лютого 1976 року. В розділі свідоцтва «Батьки», зазначено, що Батько [PERSON] [PERSON], а мати [PERSON]. Мати позивачки [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]), [INFO], відповідно до паспорта громадянина РФ серії 0403 № 846604 від 8 квітня 2003 року, виданого УВД міста Ачінська Красноярського краю РФ, теж народилась в с. Ковальово, Ординського району, Пермської області. Факт зміни моєю матірю дівочого прізвища «Сичова» після одруження з батьком на прізвище «Іванова» підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯР № 938182 від 13 червня 1950 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є колишнім чоловіком [PERSON] Після розлучення з ним [PERSON] повернулася до квартири, в якій мешкала разом зі своєю тіткою [PERSON], рідною сестрою її матері. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт того, [PERSON] є рідною племінницею [PERSON], з якою мешкала разом у спадковій квартирі і на теперішній час позивачка там мешкає. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до норми права, головним змістом норм спадкування за законом є визначення кола спадкоємців, які закликаються до спадкування. У цьому разі «функції» заповідача бере на себе законодавець, який визначає коло спадкоємців (з урахуванням шлюбних, родинних, сімейних відносин, наявності утримання та інших обставин) і порядок їх закликання до спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до вимог ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця, тобто родичі третього ступеня споріднення. Згідно з вимогами ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, в згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з вищенаведених документів вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є рідними сестрами, оскільки мають одних батьків, однакове прізвище та по-батькові в дівоцтві та народились в одному й тому ж населеному пункті, тобто [PERSON] є рідною тіткою позивачки. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення.

Outcome: approved