Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

16 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтовування своїх вимог зазначила, що 16 жовтня 1998 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (пай) розміром 4,86 га оціночною вартістю 17386,34 грн., яка розташована на землях [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Померлим за життя не було складено заповіту, тому право на спадкування за законом в першу чергу мала вона, як дружина померлого. Вона прийняла спадщину, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Миколайпілля вул. Верхня, буд. 41. Таким чином, вона фактично прийняла спадщину, але не має можливості оформити право на неї в установленому законом порядку оскільки відсутній сертифікат. Тому, просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 4,86 га оціночною вартістю 17386,34 грн., яка розташована на землях [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області, після смерті [PERSON]. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.31). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, та просив розглянути справу за його відсутності (а.с.32). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено,\~що 16 жовтня 1998 року у м. Дружківка Донецької області помер [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №251, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО, №314047, виданого 19 жовтня 1998 відділом державної реєстрації актів громадянського стану м. Дружківка (а.с.6). Спадщина, яка залишилась на день смерті спадкодавця складається з права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дружківський» розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, розташованого на території [PERSON] сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Право на земельну частку (пай) належало [PERSON] на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ДН 000128 від 15 серпня 1996 року, з якого вбачається, що на підставі рішення [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 26 квітня 1996 року було видано державний акт на право колективної власності на землю Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружківський», відповідно до якого передається у колективну власність 4359,8 га землі для виробництва сільськогосподарської продукції. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №19 (а.с.9). Згідно з Додатком № 1 до державного акту, [PERSON] внесений до списку громадян-членів КСП під номером 190 (а.с.135). Відповідно до довідки Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області від 06.07.2018 року №150/143-18, запис про отримання [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Дружківський» відсутній (а.с.8). Зазначені обставини повністю визнаються сторонами. Позивачка [PERSON] народилася 25 грудня 1943 року у м. Обоянь Курської області і є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІІ-УР № 440874, виданим 25 квітня 1964 року Кіровським рай бюро ЗАГС Луганської області (а.с.7). Позивачка [PERSON] постійно мешкала разом із чоловіком на день смерті останнього за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Миколайпілля вул. Верхня, буд. 41, що підтверджується довідкою Миколайпільскої сільської ради від 12.07.2018 року №122 (а.с.17), та, відповідно, є спадкоємцем за законом першої черги, фактично прийняла спадщину. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~7\~від 16\~квітня 2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ»,\~власник земельної\~ділянки або\~землекористувач може\~вимагати усунення\~будь-яких\~порушень його\~права,\~навіть якщо\~ці порушення\~не повязані\~з позбавленням\~права володіння\~земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України, шляхом визнання прав. Відповідно до статей 1225 Цивільного кодексу України і 131 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом визнання права позивача на земельну частку (пай), а не визнання права власності на неї, оскільки спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial