Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

15 лютого 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця: Одеської області, Лиманського (Комінтернівського) района, с. Фонтанка, РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на час навчання на її користь на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення донькою навчання тобто до 30 червня 2022 року, але не більше як до досягнення 23 років. В обґрунтування свого позову посилається на те, що в період шлюбу з відповідачем народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на першому курсі навчального закладу Одеського юридичного фахового коледжу денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія» Оскільки відповідач матеріальної допомоги на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в учбовому закладі не надає, а навчання потребує значних матеріальних витрат, позивач звернулась з позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Абловій Ю.Ю. Ухвалою судді від 09.03.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому повідомив, що його матеріальний стан дозволяє надавати дочці допомогу у розмірі 1000 гривень, так як він наразі офіційно не працює. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, з 17 листопада 2001 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. В період даного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Подружні стосунки між сторонами не склались, в результаті чого рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2008 року, по справі № 2-2124/2008, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За нормою\~ст.198 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати своїх\~\~ повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно наданої довідки від 15 жовтня 2020 року за № Bk-5 вбачається, що [PERSON] є студенткою 1 курсу зі скороченим терміном навчання юридичного фахового коледжу (контракт) денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2022 року. \~\~Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з матір`ю, що встановлено рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 квітня 2008 року. \~Як роз`яснено у п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Так, як вбачається з довідки виданої начальником відділом кадрів юридичного фахового коледжу Національного університету «Одеська юридична академія», [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2022 року. Згідно з ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2\~ст.200 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, враховує наступні обставини, що донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, навчається у навчальному закладі на 1 курсі денної форми навчання, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що з наданих позивачем доказів не вбачається спроможність відповідача сплачувати аліменти саме у визначеній в позові суми, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо доходу відповідача. У судовому засіданні відповідач визнав позов частково та зазначив, що має можливість надати допомогу у розмірі 1000 гривень. Тим більш, виходячи з принципу рівності батьків в утриманні дитини, позивачем не надано доказів, що останньою витрачаються кошти на утримання дитини пов`язані з навчанням в розмірі 5000 грн. щомісячно. У частині першій\~статті 4 ЦПК України\~зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства відповідач не надав суду доказів того, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу. Вирішуючи дане питання суд бере до уваги й те, що ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Частиною 1\~статті 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, що буде справедливим та достатнім порівнюючи обов`язки кожного із батьків щодо спільної дитини, оскільки і позивач у справі зобов`язана також утримувати дитину матеріально на період навчання до 30.06.2022. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про\~\~стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial