Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

17.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої за життя пенсії померлого. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Він був зареєстрований та проживав на тимчасово окупованій території, у м. Боково-Хрустальне (Вахрушево -2) Луганської області . Батько був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію у Марківському ОУПФУ Луганської області. У лютому 2015 року виплата пенсії йому була припинена у зв`язку з тим, що батько через тяжку хворобу не міг виконувати усі вимоги процедур отримання пенсії внутрішньо переміщеної особи. Після смерті батька, він, як спадкоємець, оформив право на спадщину на його недоотриману пенсію в розмірі 37241,75 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Задля отримання вказаних виплат він звернувся до відповідача. Відповідач виплатив йому лише частину належної спадщини, а саме 4695,13 грн., мотивуючи це ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно якій нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Недоотримана пенсія в сумі 32546,62 грн. залишилась невиплаченою. Просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у вигляді недоотриманої за життя пенсії померлого [PERSON] , яка нарахована йому за період з лютого 2015 року по січень 2016 року в розмірі 32546,62 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.34), на що подав до суду заяву. В якій прохав суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с.40). Відповідач Марківське ОУ ПФУ Луганської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача (а.с.41). В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні судом було встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у м.Хрустальний м.Боково-Хрустальне, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.05.2018 року (а.с.10). Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2019 року виданого державним нотаріусом Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальовим А.О., ННО 510907, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] ,[INFO], померлого [INFO] є його син [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яке видане це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться на зберіганні в Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області, в сумі 37241,75 грн. Ця недоотримана пенсія належить [PERSON] , померлому [INFO] , на підставі довідки виданої 11.06.2018 року за №3766/02-2/Н-74 Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області. Спадкова справа №69/18. Зареєстровано в реєстрі за №7 (а.с.9). Відповідно Витягу з реєстру нотаріальних дій Новопсковської державної нотаріальної контори за 2019 рік від 03.06.2019 року, Свідоцтво про право на спадщину за законом ННО 510907 оформлено 09.01.2019 року та отримано [PERSON] (а.с.38-39). Позивач звернувся до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганської області з заявою про виплату недоотриманої пенсії. У відповідності до листа Марківського ОУ ПФУ Луганської області від 31.01.2019 року №792/022/н-74 на заяву [PERSON] щодо виплати недоотриманої пенсії після смерті [PERSON] управлінням повідомлено, що відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІVсума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Члени сім`ї, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині 1 ст.52 Закону, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч.2 ст.52 Закону строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку його смерті, входить до складу спадщини. Згідно з ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісячно рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] громадянин [PERSON] , помер [INFO] , місце смерті м.Хрустальний , м .Боково-Хрустальний Луганської області. Відповідно до довідки ВПО пенсіонер [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та отримав пенсію по січень 2015 року. З заявою на отримання недоотриманої пенсії пенсіонером [PERSON] позивач звернувся після спливу трьох років з часу припинення виплати пенсії (21.02.2019 року), отже сума недоотриманої пенсії складає за лютий 2016 року-4695,12 грн.(а.с.11-12). Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п.5 ч.2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Згідно ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 32546,62 грн., нарахованої спадкодавцю [PERSON] відповідачем Марківським ОУ ПФУ Луганської області і не виплаченої йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача [PERSON] Посилання відповідача у листі від 31.01.2019р. за №792/022/н-74, як на підставу неможливості виплати у зв`язку з спливу трьох років з часу припинення виплати пенсії є необґрунтованим, оскільки вказаними постановами не регулюється порядок виплати успадкованої пенсії. У зв`язку з викладеним суд вважає, що відповідачем Марківським ОУ ПФУ Луганської області безпідставно порушено право власності позивача [PERSON] у порядку спадкування на грошові кошти у розмірі 32546,62 грн. та це право підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі шляхом стягнення її з відповідача на користь позивача. Такий висновок про застосування до даних правовідносин положень книги шостої ЦК України узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.12.2018р. у справі №743/1218/17. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННО 510907 від 09.01.2019 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. У зв`язку з викладеним позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved