Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

15.09.2020 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2\~000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову послалась на те, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2006 р.. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] , який повністю перебуває на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв`язку з цим, просить суд позов задовольнити та ухвалити рішення про примусове стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини. Ухвалою від 29.09.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 02.11.2020 року з повідомленням сторін, яке було відкладено на 30.11.2020 р. у зв`язку із неявкою відповідача. В подальшому розгляд справи було відкладено на 02.12.2020 р. у зв`язку із перебуванням головуючого судді на навчанні. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 02.11.2020, 02.12.2020 рр. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв, виклик останнього також був здійснений в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 187 ЦПК України. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Зі змісту позовної заяви встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 р.. Від подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 13.06.2007 р.. Як встановлено судом, тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачці, відповідач відповідних коштів для цього добровільно не надає. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ч.1\~ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та\~матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан\~здоров`я\~та\~матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність\~у\~платника аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність\~на\~праві власності,\~володіння\~та/або\~користування\~у\~платника аліментів\~майна\~та\~майнових прав,\~у\~тому\~числі рухомого\~та\~нерухомого\~майна,\~грошових\~коштів,\~виключних\~прав\~на результати\~інтелектуальної\~діяльності,\~корпоративних\~прав; 3-2)\~доведені\~стягувачем\~аліментів витрати\~платника\~аліментів,\~у\~тому\~числі на\~придбання\~нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума\~яких\~перевищує десятикратний\~розмір\~прожиткового\~мінімуму для\~працездатної\~особи,\~якщо\~платником\~аліментів не\~доведено\~джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положенням ч. ч. 1, 2 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, Згідно із\~ч.2\~ст.182\~СК України\~мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров`я, беручи до уваги те, що відповідач не дотримується вимог даного закону, матеріально сина не утримує, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved