Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

17.04.2019 року позивач звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 84000,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 13.11.2018 року [PERSON] отримала від позивача грошову суму у розмірі 84000,00 грн., що еквівалентно 3000,00 доларів США, як завдаток за продаж квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу квартири мав бути укладений до 31.03.2019 року. Позивач зазначає, що оскільки договір купівлі-продажу в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана Відповідачу сума в гривнях еквівалентній 3000,00 доларів США по курсу НБУ (1 $= 28,0 грн.), що дорівнює 84000,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі. Посилаючись на зазначені обставини просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , грошові кошти, які були передані в якості авансу, у розмірі 84000,00 грн. та судові витрати. Ухвалою від 10.05.2019 року відкрито провадження по справі. 09.12.2019 року відповідачем надано відзив на позов. Ухвалою суду від 06.02.2020 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , про стягнення збитків, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові. Допитана в судовому засіданні відповідач підтвердила обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, відповідач та її представник у судовому засіданні просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, з підстав, зазначених у наданому відзиві. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 13.11.2018 року між [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Продавець) укладено договір, за умовами якого, належна [PERSON] квартира за адресою [ADDRESS] , продається [PERSON] за суму 812000,00 грн., що еквівалентно 29000,00 доларів США (п. 1 Договору). Згідно п. 2.2., 2.3. зазначеного Договору вартість квартири має бути сплачена Покупцем до 31.03.2019 року. Покупець передає Продавцю завдаток в гривнях, еквівалентний 3000,00 доларів США за курсом НБУ (1 $= 28,0 грн.), що дорівнює 84000 грн., в рахунок належної суми за вказану квартиру. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Статтею 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір, відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України є нікчемним. Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що працює в агентстві нерухомості, до неї звернулася позивач з метою подальшого оформлення купівлі будинку. В її присутності позивачем були передана відповідачу грошові кошти в сумі 84000,00 грн. за договором від 13.11.2018 року в рахунок купівлі належної [PERSON] квартири за адресою [ADDRESS] . Їй відомо, що у березні місяці позивач не з`явилася до нотаріуса для оформлення договору купівлі продажу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, які зводяться до того, що позивачем були передана відповідачу грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США, в рахунок купівлі квартири за адресою [ADDRESS] . Вона рекомендувала звернутися до нотаріуса для укладання договору завдатку. Відомо, що в подальшому договір купівлі-продажу між сторонами укладено не було. В судовому засіданні встановлено, і сторони про це не заперечують, що договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був, їх домовленість була оформлена лише договором від 13.11.2018 року. Відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 3000,00 доларів США. Враховуючи, що договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не було укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 84000,00 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Доводи відповідача про те, що сплачені позивачем відповідачу кошти у розмірі 84000,00 грн., є завдатком, а не авансом, а тому не підлягають поверненню, є необґрунтованими, оскільки ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникнути на підставі договору. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 13 лютого 2013 року за наслідками розгляду справи № 6-176цс12. Доводи відповідача з приводу того, що договір купівлі продажу не було укладено внаслідок дій позивача не відносяться до встановлених судом правовідносин, що виникли між сторонами і правового значення не мають. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 грн за підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved