Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

17.07.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з майна.Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить 1/3 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Власниками вказаної квартири також був чоловік позивача - [PERSON] та син - [PERSON] [INFO] помер [PERSON], після якого відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса [PERSON] було відмовлено у прийнятті спадщини у зв'язку із накладенням у 2002 році арешту на вказану квартиру. Позивачем було встановлено, що державним виконавцем Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області було помилково накладено арешт на всю квартиру, оскільки, [PERSON] є власником лише 1/3 частини зазначеного житла. У зв'язку з тим, що наявність арешту обмежує права позивача у користування майном, вона змушена звернутися до суду. Позивача в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, та повернути їй суму сплаченого судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи до зали судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Розглянувши клопотання позивача про повернення їй судового збору, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України відмовляє у його задоволенні. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлено наступне. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Судом встановлено, що в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В межах розгляду вказаної справи ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2002 року на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та яка належить [PERSON], накладено арешт (а.с. 10). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.04.2017 року № 85210416, вказана квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4-6). Ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2002 року про накладення арешту зареєстрована нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори за №1985099, що підтверджується вказаною інформаційною довідкою. Листом від 01.02.2017 року № 3540-5-16.3-43 Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області повідомив позивача про неможливість скасування арешту, оскільки постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не зареєстрована. За нормами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1). Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2). За змістом ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2). Арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про усунення перешкоди у розпорядженні майном шляхом зняття арешту зі спірного майнає доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Outcome: approved