Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

16 вересня 2014 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про припинення права власності та визнання права власності на підставі того, що згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2008 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року, визнано за [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS]. Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2011 року визнано за [PERSON], [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у рівних частках, тобто по 1/3 частині кожному. Згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року вартість квартири складає 90 092 грн. З підстав, що жінка позивача [PERSON] та його син [PERSON] виявили намір переїхати проживати на батьківщину жінки, а саме до Ульянівського району Кіровоградської області і мешкати в належній їм на праві спільної часткової власності квартирі [ADDRESS] не мають наміру, сторони дійшли згоди щодо сплати позивачем їм грошової компенсації у розмірі 45 046 грн. кожному, що і зроблено позивачем. У зв'язку із зазначеними обставинами, та для захисту свого права власності позивач змушений звернутись із зазначеним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 18.11.2014 року, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, просив розгляд справи провести у відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву від 18.11.2014 року, в якій вона позов визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення поданої заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву від 24.10.2014 року, в якій він позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення поданої заяви. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Правовідносини між сторонами є цивільно-правові та врегульовані положеннями Цивільного Кодексу України про право спільної власності. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.10.2008 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року визнано за [PERSON], [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], право власності на квартиру [ADDRESS]. Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.04.2011 року визнано за [PERSON], [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] у рівних частках, тобто по 1/3 частині кожному. Згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 08.04.2009 року вартість квартири складає 90 092 грн. Зазначені судові рішення набрали законної сили. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. При цьому сторони дійшли згоди щодо сплати позивачем їм грошової компенсації у розмірі 45 046 грн. кожному, що і зроблено позивачем. Відповідно до частини 1 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Аналогічне міститься в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»відповідно до якого за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Таким чином, оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на зазначене майно та припинення права власності на спірне майно у відповідачів, визнання відповідачами позову не суперечить вимогам чинного законодавства і таке визнання прийняте судом, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved