Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за угодою позики у розмірі 34000 гривень, а також судовий збір у розмірі 340 гривень. Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те, що 30.06.2014 року між ним та відповідачем була укладена угода позики на суму 34000 грн., того ж дня позивач передав відповідачу обумовлену суму. Згідно угоди [PERSON] взяла на себе зобов'язання повернути позивачу суму боргу до 28.02.2015 року, однак на момент подачі позову до суду відповідач не повернула вказаної суми. Позивач вважає, що оскільки відповідач не належним чином виконала зобов'язання, то позивач має право вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за угодою в розмірі 34000 гривень. В судове засідання позивач з'явився; звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а клопотань чи заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а позивач не заперечує проти заочного розгляду, 09.06.2015 року Іванківським районним судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за угодою позики підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до якого відповідач отримала у позивача грошові кошти в сумі 34000 гривень та зобов'язалася повернути [PERSON] вищевказані кошти в повному обсязі до 28 лютого 2015 року, що підтверджується розпискою від 30 червня 2014 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частини 1, 3 статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З пояснень позивача, які він надав в судовому засіданні вбачається, що відповідач не повернула йому суму позики в обумовлений строк, а на неоднаразові прохання [PERSON] повернути борг, [PERSON] відповідала відмовою. Таким чином, у порушення умов договору позики, а також статей 509, 526, 1049 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за угодою позики, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. У зв'язку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повернення позивачу суми позики у передбачений договором строк, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved