Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

16.12.2020 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований її син - [PERSON] , який з травня 2014 року в квартири не проживає, особистих речей в будинку не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаному будинку вже більше шести років, а його реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду (а.с.23, 29-30). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-1706 від 20.12.2003 року, що також підтверджено Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 247094057 від 05.03.2021 року (а.с.16,33-34). З довідки № 11-11/08-01/2184 від 09.12.2020 року, виданої виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно Акту, складеного секретарем Миколаївської міської ради Пересічною І.В., вбачається, що з травня 2014 року по теперішній час [PERSON] у спірній квартирі не мешкає.(а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. За змістом ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідач понад встановлений строк не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, а тому, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню та відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування квартирою [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved