Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

16.12.2014 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки від 26.06.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 26.06.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 1136439700. Цього ж дня позивачем із ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № 213557, за яким вона приймала на себе обов'язки відповідати за невиконання чи неналежне виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором. Однак, 26.06.2008 року ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду до кредитного договору за яким окремі положення кредитного договору змінювались, при цьому, в тому числі, змінювалась відсоткова ставка за користування кредитними коштами. Оскільки, про існування додаткової угоди, на момент її підписання сторонами, їй не було відомо, вона не давала згоду на її підписання, додаткова угода передбачала збільшення обсягу відповідальності, вважає, що договір поруки є припиненим. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, заперечень до суду не подав, однак подав заяву про розгляд справи без участі представника. Представник третьої особи - ТОВ «Кредекс Фінанс» у судове засідання не з'явився, подав заперечення проти позову, у яких просив відмовити у задоволені позовних вимог з тих підстав, що кредитним договором передбачалась можливість збільшення процентної ставки та крім того, нарахування збільшеної процентної ставки по суті є санкцією за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов'язань. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах цивільної справи суд приходить до наступного. 26.06.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 1136439700 (надалі - кредитний договір), підпунктом 1..3.1. пункту 1.3., якого встановлено, що за користування кредитними коштами встановлюються процентна ставка у розмірі 14 %. (а.с. 10-15). 26.06.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 213557, за яким остання прийняла на себе зобов'язання перед ПАТ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань за кредитним договором (а.с. 17). Пунктом 2.1. договору поруки № 213557 від 26.06.2008 року передбачається, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під згодою поручителя у договорі розуміється візування поручителем змін до основного договору або отримання письмової згоди поручителя банком. 26.06.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору. (а.с. 16). За умовами пункту 1.5 якої пункт 5.2 основного договору доповнено новим абзацом такого змісту: «У випадках настання обставин: - передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до пункту 1.3.1 договору; - передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 договору процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно з пунктом 1.3.1 договору; - передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування». На даній угоді відсутній підпис поручителя про його ознайомлення із даною угодою. Відповідачем до суду не подано доказів про те, що поручитель погодив зміну кредитного договору у інший спосіб. Таким чином, зазначена додаткова угода укладена між банком та позичальником за відсутності згоди поручителя. Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що додатковою угодою від 26.06.2008 року, укладеною між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], було внесено зміни до кредитного договору, укладеного 26.06.2008 року, та доповнено новим абзацом пункт 5.2 розділу «Порядок зміни процентної ставки», якими передбачено можливість установлення банком конкретних розмірів процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних обставин, зокрема: подвійної процентної ставки, процентної ставки, збільшеної не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, та процентної ставки на рівні чинних процентних ставок банку за програмами кредитування. Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що укладення додаткової угоди 26.06.2008 року до кредитного договору, між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], призвело до збільнення відповідальності поручителя - позивача по справі, а отже порука є такою, що припинилась. Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України Так, у Постанові ВСУ від 10.09.2014 року № 6-70цс 14, Верховним Судом України, зроблені висновки, що з огляду на положення частини першої статті 559 ЦК України встановлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, за відсутності згоди поручителя на укладення такої додаткової угоди призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього. Судові витрати, на підставі ст. 80 ЦПК України, стягуються з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved