overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

16 січня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд роз'яснив відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, і він погодився на ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони зареєстрували шлюб 05 грудня 2007 року. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23 червня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). В шлюбі сторони мають одну дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4) Дитина знаходиться на утриманні позивачки і проживає разом з нею, що підтверджується довідкою Саратської селищної ради Одеської області (а.с.6). Відповідач працює, інших дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

16 січня 2015р. позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 5 вересня 2009р. з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв'язку із чим в них постійно виникали суперечки та сварки. Фактичні сімейні відносини припиненні з січня 2012р. З цього часу їх спільне сімейне життя припинилося і вони проживають окремо, спільне господарство вони не ведуть. Фактично, він та відповідач створили нові сім'ї. Майнового спору між ними не має. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2-3). Позивач в судовому засіданні позов підтримав та прохав його задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що з 5 вересня 2009р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 5 вересня 2009р. (а.с.5). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 березня 2010р. (а.с.6). В силу ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

16 січня 2015 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 24.08.1966 р. уклала шлюб із відповідачем. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сім'я розпалася, 13 років вони проживають окремо, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть спільний бюджет відсутній. Причиною розпаду сім'ї є різні характери та погляди на життєво важливі питання. Збереження шлюбу не можливе. Спору з приводу розподілу майна між ними немає. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, не оспорював, що 13 років проживають окремо, сімейного бюджету не мають. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 24.08.1966 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 4685, що підтверджується наявним у матеріалах справи повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). 13 років подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, сімейний бюджет відсутній, родина фактично розпалася й існує формально. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно із ст. 110 СК України шлюб скасовується у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, підстав для її збереження не вбачається. Винними у розпаді сім,ї суд вважає обох із подружжя. Ст. 124 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

16 січня 2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2013 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківські області. Відповідач є батьком неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що сім'я фактично розпалася, відповідач працює і має стабільний заробіток, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивачка в судове засідання не з'явилась по заяві про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляді справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 12 лютого 2013 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківські області ( а.с. 5). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні (а.с. 3). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», який набрав законної сили з 08.07.2011 р. з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

16 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 18 липня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають неповнолітю дитину дочку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що з січня 2015 року вона спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя та втрату взаємоповаги один до одного, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18 липня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 травня 2015 року (а.с.6). З січня 2015 року позивач спільно з відповідачем не проживає, через різні погляди на сімейне життя та втрату взаємоповаги один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

16 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги не надає. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що за час окремого проживання чоловік припинив надавати матеріальну допомогу на виховання спільної дитини, тому вона була змушена звернутися з позовом до суду. Відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільного із позивачем сина [PERSON], який народився 02 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 165698, виданим 13 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання Теофіпольською селищною радою від 12 січня 2017 р. № 82 та не заперечується самим відповідачем. Згідно довідки №127 Теофіпольського центру первинної медико-санітарної допомоги від 16 січня 2017 р. дитина хворіє частими захворюваннями верхніх дихальних шляхів та потребує періодичного лікування. Відповідач працює, має задовільний стан здоровя, інших дітей не має, тому, враховуючи також визнання вимог, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

16 січня 2016 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.3-4). Свій позов аргументує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н від 21.03.2012 року за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Станом на 30.11.2015 року відповідач має заборгованість 15847 грн., яка складається з наступного: -1944,35 грн. - заборгованість за кредитом; -9922.27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -2750.00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -730,83 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не прибув був повідомлений належним чином, звернувся із заявою про розгляд справи без його присутності, позов підтримав, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.40). Відповідач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причину неявки не сповістив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 2000,00 грн. під 30,00% річних (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем є заборгованість у розмірі 15 847,45 грн. (а.с.5-6). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. При таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення боргу та і в частині судових витрат 1378.00 грн.(а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

16 січня 2016 року до суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.3) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що у неї з чоловіком подружні відносини не склалися, збереження сімї суперечить її інтересам, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу дітей не має. Просить суд, шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеськії області 23.05.2014 року під актовим записом №176 між нею і відповідачем розірвати. Позивачка у судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності позивачки. Відповідач у судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав повністю, надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеськії області 23.05.2014 року під актовим записом №176 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу не мають спільних дітей. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сімєю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

16 січня 2016 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином,про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 29 листопада 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», яким на теперішній час змінено назву замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-SME 702/177/, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 69 700,00 доларів США зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобовязань відповідача перед Банком за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем був укладений договір застави від 29.11.2007 № PС-SME 702/177/2007. Згідно з умовами вказаного договору предметом застави було встановлено легковий автомобіль марки IVECO, модель Daily 50C15V, тип автобус -D, колір білий, рік випуску 2007, номер кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії АХС №075014, видане 29.11.2007 ВРЕР №2 ГУМВСУ м. Харкова, реєстраційний номер [NUMBER] (п. 3.1 Договору застави). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.04.2010,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

16 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 26.11.2006 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та зазначила, що з відповідачем сімейні відносини припинили з вересня 2015 року, просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та вказав, що спільного господарства не ведуть та разом не проживають з позивачем з вересня 2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 26.11.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 2496. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02 2016 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач та відповідач вважають, що збереження сім'ї є неможливим. Як вбачається із матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved