Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 312840 грн., моральну шкоду у розмірі 391050 грн., судові витрати. В обґрунтування вимог посилається на те, що він є іноземним громадянином, постійно проживає за межами України. В серпні 2015 року він познайомився через інтернет з відповідачкою, яка була студенткою «ХПІ». 08.08.2015 року він зустрівся з [PERSON] в Харкові, перекладачем при їх зустрічі була [PERSON]. 12.08.2015 року він знову приїхав до Харкова. Обручальна церемонія, яка є попереднім етапом у взаємостосунках, після якого слідує весілля, відбувалась 14.08.2015 року. 13.08.2015 року він придбав в Україні коштовності і ювелірні вироби, зокрема, 2 кільця з діамантами, 2 діамантові сережки, браслет і кулон з алмазом, придбані 13.08.2015 роки; золоті сережки і кулон з камінням -2 спідниці (біла, червона), гаманець, 2 комплекти простирадла, придбані 14.08.2015 року. Всі коштовності, ювелірні прикраси, вказані речі за наполяганням [PERSON] він передав їй. З наданих фотознімків також видно, що [PERSON] дійсно носить на собі дані прикраси. За наполяганням [PERSON] він передав їй гроші в сумі 500 доларів США, які нібито [PERSON] були потрібні на вивчення англійської мови. Передача грошових коштів відбувалася за місцем проживання [PERSON] в Харкові. Він дав згоду на чергову зустріч з матір'ю [PERSON], після того як він повернувся в Україну вдруге. Проте, Ольга почала виправдовуватися після того, як він покинув Харків і заявила, що її мати не має можливості зустрітися з ним. Після того, як він передав [PERSON] коштовності, вона постійно відмовляється від зустрічі з ним, придумуючи якісь безглузді виправдання, що не мають ніякої логіки. Він кілька разів намагався в добровільному порядку попросити [PERSON] повернути прикраси, які їй були ним передані, однак, вона відмовила. Мотивуючи це тим, що нібито, навіть якщо вона передумала виходити за нього заміж, ці коштовності вона нібито має право тримати у себе. Відповідачка навмисно відмовилася від весілля, з метою заволодіти належать йому цінностями. Тим самим, заподіяла йому матеріальну і моральну шкоду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. [PERSON] пояснив, що він познайомився з [PERSON] по Інтернету через сайт знайомств шлюбного агентства. Ольга виявила інтерес, щоб зустрітися з ним у Харкові. Він приїхав до Харкову 08.08.2015 року, після чого зустрівся з [PERSON]. Перша зустріч з [PERSON] відбулась 08.08.2015 року. Персональне спілкування відбувалось через перекладача [PERSON]. Агенція знайомств надала цього перекладача. Ввечері він поїхав до Києва. Ольга виявила інтерес ще раз зустрітися. 12.08.2015 року він повернувся до Харкова до [PERSON]. 15 серпня він поїхав із Харкова, оскільки згідно зі своєю візою він міг зробити два приїзду до України. Ользі було відомо, що він може приїхати до України ще раз. Термін візи спливав 8 жовтня 2015 року. В проміжку між 08 та 12 серпня він з [PERSON] обмінювався електронними листами. Ольга погодилася на помовку. В торгівельному центрі «Дафі» він покупав [PERSON] прикраси. Це обручальна кільце. Після чого, пішли до ресторану «Панорама», щоб відсвяткувати цю подію. В той час він вірив усьому, що казала [PERSON]. Він їй довіряв. Згідно з візою у нього був ще раз приїзд до України. Ольга сказала, що наступного разу він зустрінеться з його матірю. Коли він поїхав з України, [PERSON] свою позицію змінила. Ніхто її не примушував вступати в заручини, це було її добровільне рішення. Вона розповідала йому, що цікавиться в інституті, чи зможе вона продовжуватися навчатися, якщо переїде до Сінгапуру. На протязі 20 днів [PERSON] не відповідала на електронні листи. Вони домовилися ще раз зустрітися. Ольга почала шукати відмовки, щоб не зустрічатися з ним. Потім вона пропонувала нібито одружитися в Чехії. Вона сказала, щоб вони зустрілися у Туреччині. 16 вересня 2015 року він отримав від неї останнього електронного листа. Він писав, що приїде до України згідно з їх домовленістю. Однак більше звязку з [PERSON] не було. В грудні 2015 року його адвокат надіслав [PERSON] електронного листа. Після чого, [PERSON] видалила його зі списку в «Скайпі». [PERSON] з ним не спілкувалася, звязок перервано, коштовності вона не повернула. В листах писала, що коштовності вже її. Місце знаходження відповідачки невідомо. Моральна шкода полягає в тому, що він сподівався, що в Україні знайде порядну дружину, однак його було ошукано, фінансово використано. Він ставився до цього серйозно, саме через [PERSON] він приїжджав до України, витрачав час та кошти. Все це спричинило йому моральну шкоду. Він розраховувався кредитною карткою, про що надані виписки. Те що коштовності залишилися у [PERSON], свідчить і листи [PERSON], у яких вона і пише, що коштовності залишаться у неї. Про це також свідчить відео, фотознімки. На відео видно одну зі спідниць, яку він їй подарував, також видно, що він подарував [PERSON] два кулони з коштовними камінцями. Це відбувалося у торговому центрі «Дафі». Далі відбувалися заручини в ресторані «Панорама». Кулон та сережки на [PERSON]. При цьому була присутня [PERSON] у якості перекладача. Відповідач не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є громадянином [PERSON]. Позивач посвідки на постійне місце проживання в Україні не має. Як вбачається з пояснень позивача, висновку Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 30.10.2015 року за фактом звернення [PERSON] щодо неповернення йому коштовностей, ювелірних виробів, позивач познайомився з відповідачкою через сайт знайомств шлюбного агентства. Перекладачем при зустрічах позивача та відповідача була [PERSON]. В ході розгляду матеріалу встановити місце знаходження [PERSON] та опитати її за даним фактом не надалось можливим, на телефонні виклики вона не відповідає. Розгляд матеріалів припинено та розяснено заявнику, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини, вирішення яких відноситься до компетенції суду. Згідно з фотознімками, відео, позивач купує відповідачці коштовності, ювелірні вироби, речі, здійснено відбування дельфінарію, між ними проходить церемонія заручин в ресторані, позивач та відповідачка освідчуються один одному, надягають кільця. Як вбачається з виписок з рахунків позивача, за період, який він був в Україні та проходило знайомство з відповідачкою, ним було витрачено грошових коштів більше 12-ти тисяч доларів США, з урахуванням витрат на поїздку до України. У електронних листах адресованих позивачу від імені [PERSON] від 13, 15 та 16 вересня 2015 року вказано, що [PERSON] носить подаровані позивачем коштовності, це дарунок позивача, і вона дякує йому за ці подарунки, які залишаться у неї. Також вказала, що вона вивчає курси англійської мови, за які позивач заплатив. Позивач зазначив, що в грудні 2015 року [PERSON] видалила його зі списку в «Скайпі», більше з ним не спілкувалася, звязок перервано, коштовності вона не повернула. Відповідно до ч. 3 ст. 31 СК України особа, яка відмовилася від шлюбу, зобов'язана відшкодувати другій стороні затрати, що були нею понесені у зв'язку з приготуванням до реєстрації шлюбу та весілля. У разі відмови від шлюбу особи, яка одержала подарунок у зв'язку з майбутнім шлюбом, договір дарування за вимогою дарувальника може бути розірваний судом. У разі розірвання договору особа зобов'язана повернути річ, яка була їй подарована, а якщо вона не збереглася - відшкодувати її вартість (ч. 4 ст. 31 СК України). Враховуючи, що позивачем були понесені вказані затрати у зв'язку з приготуванням до реєстрації шлюбу, весілля, позивачем у зв'язку з майбутнім шлюбом були подаровані відповідачці коштовності, ювелірні вироби, речі, які не були повернуті відповідачкою, яка фактично відмовилась від шлюбу, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в межах заявлених вимог в частині відшкодування витрат у розмірі 312840 грн. (12000 х 2607,0332 /100 = 312843,98). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Враховуючи, що відповідачка відмовилась від шлюбу з позивачем, який сподівався, що в Україні знайде порядку дружину, ставився до цього серйозно, саме через [PERSON] він приїжджав до України, витрачав час та кошти, однак його було ошукано, фінансово використано, що в свою чергу внесло значні зміни у його звичний життєвий уклад. Всі ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували від неї додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності, що спричинило йому моральну шкоду, яку суд оцінює у розмірі 130351 грн. 66 коп. (5000 х 2607,0332 /100 = 130351,66). Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги щодо стягнення матеріальних витрат задоволені, то стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 3128 грн. 40 коп. (312840 х 0,01 = 3128,40). Оскільки позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди задоволені частково, то стягнення підлягає з відповідача судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп. (551,20 /2 = 275,60). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3404 грн. 00 коп. (3128,40 + 275,60 = 3404) Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial