Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

16 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі розміром 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання позивач [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутністю. У відповідності до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні на підставі наданих суду доказів, сторони, [PERSON] та [PERSON], у період з 16 липня 2010 року по 31 січня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Копія рішення суду про розірвання шлюбу долучена до матеріалів справи ( а.с. 7). У час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, 10 листопада 2010 року, у них народилась донька, [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження дитини, виданого на бланку серії 1-ЖД №247053 Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с.5), сторони у справі вказані батьками дитини. Згідно наданих суду відомостей, на час розгляду справи [PERSON] проживає разом з матірю, та перебуває на її утриманні, що змусило позивача на звернення до суду з відповідним позовом. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відомостей щодо офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним постійного доходу а ні в позивача ані у суду не має. Згідно з положенням ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, розмір якої підлягає індексації відповідно до закону. Розглянувши повно, всебічно, неупереджено та обєктивно вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, враховуючи відомості про заробіток кожного з батьків неповнолітньої дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 гривень підлягають стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved