Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

16.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25.09.2002 року, актовий запис № 1558. Від шлюбу мають спільних дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. В сім»ї часто виникали сварки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачем. В судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 1558. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «[PERSON]» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved