Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

16 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що з 11 липня 1987 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Тривалий час сторони проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини між ними припинені, сумісне господарство не ведеться через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги. У зв`язку з наведеним, примирення між сторонами неможливе, з огляду на що [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, у якій також зазначила, що спори щодо поділу майна відсутні. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 08 годину 30 хвилин 09 лютого 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 09 лютого 2021 року через неявку відповідача вперше судове засідання відкладено на 08 годину 30 хвилин 05 березня 2021 року. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. 25 лютого 2021 року на адресу суду подала клопотання, у якому зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] яка про дату, час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 11 статті 128 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною. Клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи без його участі, як і відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] , з 11 липня 1987року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Палацом одруження м. Макіївка Донецької області, про що зроблено актовий запис за № 1810, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 липня 1987 року (а.с. 4). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Сторонами не заявлено спору щодо спільного майна. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON] . При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з наведеним, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним залишити позивачу прізвище, набуте у шлюбі, оскільки клопотання про відновлення дошлюбного прізвища нею не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved