Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

15.09.2017 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON] [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з сином [PERSON] проживав у м. Донецьку. Влітку 2014 року м. Донецьк було захоплено незаконними військовими угрупуваннями, та у вересні 2014 року його син був захоплений невідомими озброєними людьми у військовому одязі, про що він дізнався від знайомих. Після зникнення сина, у листопаді 2014 року він перемістився з тимчасово окупованої території України та став на облік, як особа яка переміщується з тимчасово окупованої території України і став проживати в [INFO]. З вересня 2014 року ніяких відомостей й дотепер про сина йому невідомо. Він звертався до правоохоронних органів із заявою про розшук сина, але ніяких відомостей дотепер не отримав. Його дружина [PERSON] померла 30.08.2011 року, донька проживає в Ізраїлі. Окрім зниклого сина інших родичів у нього в Україні немає. Визнання сина безвісно відсутнім йому необхідно для оформлення документів для виїзду з України до Ізраїлю. В звязку з цим просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 1 жовтня 2014 року. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, просили заявлені вимоги задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав: [PERSON] народився 07.04.1972 року у м. Донецьк, та проживав за адресою: [INFO] (а.с. 8-9). [PERSON] 24.11.2014 року було взято на облік, як тимчасово переміщену особу з району проведення антитерористичної операції з м. Донецьк, та фактично мешкає у с. Тетянівка Слов'янського району Донецької області (а.с.10). Згідно Довідки Відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 21.09.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] у розшуку за Словянським ВП ГУНП в Донецькій області та іншими відділами не перебуває, заяви про безвісне зникнення або смерть останнього до правоохоронних органів не надходили. З метою встановлення його місцезнаходження була проведена звірка з лікувальними закладами та відділеннями СМЕ м. Слов'янськ, проте ці заходи результату не дали, оскільки ідентифікувати останнього серед невідомих хворих та невпізнаних трупів не виявляється можливим, у звязку з відсутністю схожих предметів зовнішності. Також було здійснено звірку з лікувальними закладами інших областей, УСЗН, ПФУ, Сервісного центру, та ін. [PERSON] був перевірений за списками звільнених полонених. Наразі інформація про місцезнаходження [PERSON] та місце проживання його на території України невідома (а.с. 21). З вересня 2014 року [PERSON], [INFO] за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Тетянівка, вул. Набережна, буд. 20 не проживає (а.с.2). З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, підтверджених документально. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо на протязі одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про її перебування Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому було одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для оформлення документів для виїзду з України до Ізраїлю. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були в вересні 2014 р., то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 жовтня 2014 року. Таким чином, у суду є всі підстави для задоволення заяви та визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved