Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

16 жовтня 2019 року поштою до Білопільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява АТ «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 106303,61 грн, судового збору в сумі 1921 грн, витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13819 грн, витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду в сумі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що18 грудня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-156600, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 81280 грн, в обмін на зобов`язання повернути кредит і сплатити відсотки за користування коштами в строки та в порядку встановленому кредитним договором. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 29 серпня 2019 року в нього утворилася заборгованість у розмірі 106303,61 грн., з яких: 80967,88 грн - заборгованість по кредиту, 22734,60 грн - заборгованість по відсоткам та 2601,13 грн - пеня. Позивач неодноразово звертався до відповідача з повідомленнями-вимогами, якими вимагав погашення простроченої заборгованості за договором. Однак, відповідач не погасив заборгованість. Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути вказану заборгованість, судовий збір та витрати на професійну правову допомогу. У судове засідання представник позивача АТ «Кредобанк» Кізко Л.С. не прибула, направила клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надіслав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повністю задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2018 року між АТ «Кредобанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-156600, відповідно до умов якого останній отримав кредит у загальній сумі 81280 грн строком на 60 місяців до 15 грудня 2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 47,69% річних на суму заборгованості за кредитом за методом «факт/360» (а. с. 8-12). Відповідно до п. 2.4 вказаного договору позичальник доручає банку здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби в сумі 81280 грн на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] АТ «Кредобанк» відкритий у відділенні м. Суми, вул. Горького, 22. Згідно з п. п. 6.1, 6.2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 3614 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору (а. с. 9). Відповідно до п. 6.9 договору банк у випадках, передбачених п. 3.3 кредитного договору (порушення позичальником істотних умов договору, зокрема, невиконання позичальником зобов`язань, передбачених кредитним договором) вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Згідно з п. 7.1 договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. Позивач свої зобов`язання по договору виконав, надавши [PERSON] 18 грудня 2018 року 81280 грн кредиту (а. с. 16). У той же час, останній, скориставшись кредитними коштами, не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим 02 серпня 2019 року та 03 вересня 2019 року йому були направлені вимоги про погашення заборгованості за Кредитним договором, протягом 30 банківських днів з моменту отримання повідомлення (а. с. 28-36). Станом на 29 серпня 2019 року в нього утворилася заборгованість у розмірі 106303,61 грн., з яких: 80967,88 грн - заборгованість по кредиту, 22734,60 грн - заборгованість по відсоткам та 2601,13 грн - пеня (а. с. 22-23). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, із [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» необхідно стягнути 106303,61 грн., з яких: 80967,88 грн - заборгованість по кредиту, 22734,60 грн - заборгованість по відсоткам та 2601,13 грн - пені. Крім того, представником АТ «Кредобанк» Кізко Л.С. було заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18819 грн, що складаються з: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в судовому порядку - 1500 грн; - аналіз судової практики Верховного суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором - 1500 грн; - складання та подання ( відправка) до суду позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором - 4000 грн; - складання заяв, клопотань, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру в межах розгляду позову - 1819 грн; - представництво інтересів по справі в суді першої інстанції, участь в судових засіданнях - 5000,00 грн; - витрати у зв`язку із явкою представника позивача до суду в розмірі 5000 грн ( а. с. 47). З даного приводу суд вважає за необхідне зауважити наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 29 жовтня 2018 року №199/2648/15, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Проте, окрім попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат та договору про надання правової допомоги, в якому не зазначено про вартість наданих послуг, позивачем не подано до суду детального опису виконаних адвокатом юридичних послуг та підтвердження понесення позивачем зазначених витрат. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1921 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути 1921 грн понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved