overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

17.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 26 листопада 2005 року у Виконавчому комітеті Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №14. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Ярославу, [INFO] та доньку Олександру, [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 26 листопада 2005 року у Виконавчому комітеті Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №14 (свідоцтво про шлюб І-ФП №119696, видане 15.03.2016 року). Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Ярославу, [INFO] та доньку Олександру, [INFO] Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до збереження сімї, про що свідчить його неявка у судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

17.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.04.2014 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановлення заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12 квітня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 117484 від 12.04.2014 року, а ктовий запис №16 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №203002 від 29.08.2014 року, актовий запис №919 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

17.03.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також відновити дошлюбне прізвище. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 16 листопада 2013 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козельщинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №35. Від спільного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка прожиє з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, а також різні погляди на життя. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, заяв та клопотань до суду не подавав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козельщинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №35 (а.с.6). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони припинили шлюбні відносини. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до ст.113 СК України суд, після розірвання шлюбу, вважає необхідним відновити позивачу дошлюбне прізвище «Рома». На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

17.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 25 лютого 2006 року, запис №29, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, виховання дитини, що призвело до постійних суперечок. З грудня 2016 року сторони припинили проживати разом та вести спільне господаарство. Просить суд розірвати її шлюб з [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу залишити їй [PERSON]. Позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, неповнолітнього сина залишити проживати з нею, судове засідання провести без її участі. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти того, щоб дитина проживала з позивачем, строк на примирення просить не призначати, судове засідання провести без його участі. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 25 лютого 2006 року, актовий запис №29, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

17.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який обгрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти повністю перебувають на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дітей не надає, однак має таку можливість оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки всіх доходів відповідача щомісяця до повноліття дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню, і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки всіх видів заробітків (доходу) щомісяця до повноліття дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення в доход держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

17.03.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 19.02.2000 р. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.12.2016 р. шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала щодо стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмове заперечення, згідно якого просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у шлюбі з 19 лютого 2000 року, шлюб між ними було розірвано 06.12.2016 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10, 12), які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

17.03.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (або інших доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного мінімуму, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 червня 2012 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №131. Під час даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач сина не утримує. Дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився у судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, клопотань чи заяв не подавав. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 червня 2012 року у Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 131 (а.с.4). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження вказано відповідача (а.с.3). Малолітня дитина проживає разом із позивачем (а.с.5). Сторони не досягли домовленості щодо утримання спільної дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою обґрунтованим, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Враховуючи те, що позивачка відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

17.03.2017 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2011р., мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені в позові, просив розірвати шлюб між [PERSON] та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.09.2011р., актовий запис №12. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

17.03.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 22.02.1987 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 121. Їхнє сімейне життя не склалося з причини різних поглядів на життя, розбіжностей характерів, інтересів та бажань, що призвело до негативної атмосфери в сім'ї і унеможливлює проживання разом. Сім'я розпалась і існує формально. Спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Примирення між ними не можливе. Сторони проживають окремо. Спору щодо спільного майна подружжя не має. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, та зазначила, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, також просила винести заочне рішення у разі відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання 20.04.2017 року також не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, однак, в судове засідання не з'явився, відповідні заяви суду не надавав, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого позивач не заперечує. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.03.2017 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 121. Після реєстрації шлюбу подружжя обирало спільне прізвище «[PERSON]»(а.с.4) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявляла клопотання про залишення прізвища тому суд вважає за можливе залишити її прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved