Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

16 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебувають у шлюбі з 21.11.2015 року, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1112. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Через відсутність взаєморозуміння, між ними були на початку 2017 року припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його доходу до повноліття дитини, а також на утримання дружини в розмірі ? частини його доходу до досягнення дитиною 3-х років. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.11.2015 р., шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1112 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично на початку 2017 року припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі на початку 2017 року припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, а також аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO], починаючи з 16.05.2017 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обов'язку сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved