Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

16 червня 2017 року позивач ТОВ «СІТІСЕРВІСКР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, який ухвалою суду від 20.06.2017 року було залишено без руху. 17 липня 2017 року представником позивача недоліки відповідно ухвали суду від 20.06.2017 р. усунуто. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що з 01.01.2015р. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» (далі позивач) розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Металургійного району в м. Кривому Розі, на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. Окрім управління позивач здійснював з 01.01.2015-01.06.2017 утримання будинку [ADDRESS] . Послуги з утримання позивач надав відповідачу в порядку ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,\~Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 р.\~ «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд»; Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. \~«Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Станом на 01.06.2017 р., позивач надав відповідачу послуги на суму 6348,47 грн. Але крім того, згідно вимого ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, відповідач станом на 01.06.2017 р. зобов`язаний також сплатити на користь позивача інфляційні збитки в розмірі 805,66 грн., 3 % річних 173,89 грн., судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн. Ухвалою суду від 19 липня 2017року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Представник позивача Тетера О.В. в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. Представник відповідача адвокат Гузєв І.Г. в судове засідання також не з`явився, повідомлений, причина неявки суду не відома. 07 лютого 2018 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Гузєвим І.Г. було подано відзив на позовну заяву, відповідно якого, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники сприймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем. Однією з підстав для стягнення заборгованості з відповідача є факт здійснення позивачем функцій управління та надання житлово-комунальних послуг мешканцям житлових будинків розташованих на території Дзержинського району м. Кривого Рогу , в т.ч. в будинку в якому розташоване приміщення відповідача. Вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження виконання вказаних функцій управителя, зокрема рішення зборів співвласників житлових будинків або договору з співвласниками на управління будинком. Відповідач не уклав з позивачем жодного договору, жодного разу не здійснював будь - яких платежів на адресу позивача. Позивач не повідомляв відповідача про необхідність укладання договору. Крім того, позивач не надав жодного допустимого та належного доказу в підтвердження факту надання послуг з прибирання прибудинкової території, а також доказу стосовно факту наявності закріпленої за будинком прибудинкової території, що в свою чергу виключає обов`язок сплачувати за прибирання неіснуючої прибудинкової території. Отримавши відзив на позовну заяву представником позивача було подано до суду 10.07.2018 року відповідь на відзив. Так 01.01.2015 р. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» розпочало виконувати функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Металургійного району [ADDRESS] , в якому знаходиться приміщення відповідача. Свою діяльність у якості управителя багатоквартирних будинків Дзержинського району м. Кривого Рогу ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» здійснює на підставі укладеного між ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР`та Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради 27.12.2013 Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Дзержинському районі. Підставою для укладання договору стало проведення конкурсу балансоутримувачем багатоквартирних житлових будинків. Процедура проведення конкурсу регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №631 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-0комуналтних послуг» та Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарств №60 від 25.04.2005 року «Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді». Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, 17 травня 2018 року представником відповідача адвокатом Гузєвим І.Г. було заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи. 12 грудня 2018 року представником позивача було подано письмове заперечення щодо призначення судово-економічної експертизи. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12.06.2019 року клопотання адвоката Гузєва І.Г. про призначення судово-економічної експертизи задоволено та призначено судово-економічну експертизу. Проте, після вивчення матеріалів справи експертом Дніпропетровського Науково-Дослідного Інституту судових експертиз було направлено на адресу відповідача листа з вимогою плати експертизи та акту попереднього розрахунку вартості висновку судового експерта. Відповідачем попередню оплату не здійснено в зв`язку з чим експертом було повернуто матеріали справи без виконання судово-економічної експертизи. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідачі про причини своєї неявки суд не повідомили, не надали суду жодної заяви або клопотання.\~На думку суду, така поведінка відповідачів свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача, та вважає\~за можливе розглядати справу за наявними письмовими доказами які є в матеріалах цивільної справи за відсутності сторін. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.\~901\~та ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що будинок по [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності Управління благоустрою та житлової політики та перебуває на балансовому обліку ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» так як останній є управителем багатоквартирних будинків та надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, інші послуги згідно договору. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2\~ст. 7 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року роз`яснено, що не укладання договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржника від обов`язку оплачувати отримані ним послуги. Згідно з\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що відповідно до інформації про стан особового рахунку за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2015 по 01.06.2017 р.\~\~становить\~\~6348,47 грн.,\~\~інфляційні втрати\~\~становлять 805,66 грн.,\~\~3% річних становлять 173,89 грн., що підтверджується розрахунками у матеріалах справи. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звертався до відповідача через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, із заявою про видачу судового наказу, але суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, відмовив у видачі судового наказу та виніс ухвалу від 06.02.2017 р. по справі № 210/493/17. Тому позивач з метою захисту, свого права та інтересу, змушений звернутися із заявою в позовному провадженні. Вказана сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку на сьогодні не сплачена. В матеріалах справи наявні картки фактичної собівартості утримання будинку за адресою [ADDRESS] , в яких відображено послуги, надані підприємством позивача у період з 01.01.2015 по 01.06.2017, а також вартість цих послуг (а.с.15-43). Відповідно договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району від 27.12.2013 р. між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради в особі [PERSON] В. та ТОВ «СІТІСЕРВІС КР» в особі [PERSON] останній зобов`язаний: здійснювати функції з управління, прийняти об`єкт в управління та необхідну достовірну документацію повному обсязі з оформлення акту прийняття-передачі об`єкта; здійснювати управління особисто, а також укладати договори із співвиконавцями на виконання окремих видів робіт; надавати замовнику повну та достовірну інформацію щодо управління об`єктом на умовах та у строки, визначені договором або законом; планувати заходи щодо збереження і сталого функціонування об`єкта відповідно до його цільового призначення і здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир та приміщень такого об`єкта та інші послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по Дзержинському району(а.с.44-46). Відповідно до переліку житлових будинків Дзержинського району [ADDRESS] будинок по [ADDRESS] також підпадає під перелік будинків, які обслуговуються ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». Рішенням Криворізької міської ради №419 від 14.12.2011 р. встановлено тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення Дзержинського району м. Кривого Рогу (а.с.50). Рішенням Криворізької міської ради №176 від 12.04.2017 р. встановлено тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються населенню м. Кривого Рогу товариством з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс КР» (а.с.48,49). Приміщення [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.79). Відповідно до ст.ст.151,156 Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, споживач зобов`язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг, а також приймати участь у загальних витратах на обслуговування будинку. Відповідно до норм Цивільного кодексу України. а саме ст. 11 ЦК України, визначено, що «Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування», ст. 14 ЦК України, передбачає, що «Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства», ст. 322 ЦК України передбачає, що «Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить…». Згідно ст. 379 ЦК України «Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них»; ст.. 382 ЦК України «Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.». Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.20), передбачає, «Споживач зобов`язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…». Відповідно до ст.. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 2004 р. балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно ст.. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель це особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Управителем будинку [ADDRESS] ) є ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» згідно договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району від 27.12.2013 р. Крім того, відповідно до ЗУ «Про особливості здійснення право власності у багатоквартирному будинку» всі питання приймаються співвласниками на зборах. Дані збори оформлюють протоколом співвласників багатоквартирного будинку. Але в матеріалах цивільної справи відсутній даний протокол, стороною відповідача також не було долучено на підтвердження заперечення вищезазначеного протоколу, відповідно до якого би вони обрали іншого управителя багатоквартирного будинку. Таким чином, саме позивач є управителем даного багатоквартирного будинку на підставі рішення укладеного договору з органами місцевого самоврядування. Так, починаючи з 01 січня 2015 року по 01 червня 2017 рік ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», як виконавець житлово-комунальних послуг, надав [PERSON] що є власником приміщення за адресою: [ADDRESS] , послуги з утримання будинку та прибудинкової території за вищевказаною адресою а відповідач фактично отримував ці послуги, принанні, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження зворотного. Відповідачем до суду не подано жодного доказу на підтвердження ненадання послуг. Так, відповідно ст.. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разу порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Відповідачем жодних письмових звернень до позивача про виклик представника для складання акту-претензії не надано. Крім того, тарифи які використовував ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» для нарахування за надані послуги були затверджені Виконкомом Криворізької міської ради, які знаходяться у вільному доступі для споживача. До того ж, суд не може не звернути увагу на той факт, що саме за клопотанням представника відповідача судом було призначено судово-економічну експертизу, оскільки останній не погоджується з покладеними на нього сумами боргу, однак не зважаючи на це, відповідач не сплатив послуги експерта що може бути тлумачено як визнання ним суми боргу. В порушення вищезазначених норм, відповідач не виконав своїх обов`язків, щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг та допустив заборгованість перед позивачем. Стаття 625 ЦК України, визначає, що «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» За таких обставин суд вважає можливим стягнути з Відповідача на користь Позивача інфляційні втрати. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Стаття 99 ЦПК України, передбачає, що «У разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.» Так при поданні позовної заяви позивач сплатив 1600,00 грн., у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір». Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved