Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

15.04.2013 р. ПАТ «Дельта Банк», який відповідно договору з АКІБ «УкрСиббанк» про купівлю-продаж прав вимоги за кредитом, звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 11057582000 про надання споживчого кредиту від 16.10.2006р., згідно якого, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 11267 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 56898,35 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, які становлять - 11% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту до 17.10.2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №11057582000/П від 16.10.2006р. 24.02.2009р. між позичальником та банком було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, про зміну розміру ануїтетного платежу. Відповідачами умови договору не виконані, у зв'язку з чим, за ними утворилася заборгованість, яку представник позивача підтвердив в ході судового слідства, і станом на 01.03.2013 р. загальна сума заборгованості становить - 62739,85 грн., яка складається з: тіла кредиту - 42761,91 грн.; заборгованості за відсотками - 19977,94 грн., в тому числі, простроченої заборгованості за відсотками - 10896,94 грн. Тому, банк змушений був звернутися з позовом до суду для стягнення в солідарному порядку з відповідачів суми заборгованості. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно судові витрати, які були понесені банком при зверненні із позовом до суду - суму судового збору в розмірі 627,40 грн. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2013 р. задовольнив позовні вимоги банку, стягнувши з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором. 19.11.2014 р. відповідачка [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 15.10.2013р. посилаючись на те, що вона не знала про винесене заочне рішення, крім того, як поручителю за кредитним договором, ні АКІБ «УкрСіббанк», ні ПАТ «Дельта Банк», жодного разу не повідомляли її про несплачені борги за кредитним договором [PERSON], з яким вона розірвала шлюб ще 01.10.2012 р., і з яким не мешкає вже з 2010 року. У зв'язку з чим ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2014 р. заява [PERSON] було задоволено, заочне рішення від 15.10.2013 р. - скасовано. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно рекомендованою кореспонденцією. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог банку щодо стягнення з неї, як поручителя, заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку заперечувала, пояснивши, що [PERSON] був ії колишнім чоловіком, шлюб між ними розірвано ще в 2012 році. У 2006 році ії чоловік отримав кредит для купівлі автомобілю DAEWOO LANOS, вона в рахунок виконання зобов'язання за цим договором виступила його поручителем, та в той же день з нею був укладений договір поруки, але у зв'язку з тим що кредитний договір укладався на 5 років зі строком його дії до 17.11.2011 р., а протягом 6 місяців після закінчення дії кредитного договору банк до неї з вимогою про сплату заборгованості так і не звернувся, а саме ні АКІБ «УкрСіббанк», ні ПАТ «Дельта Банк»,вона вважає, що зобов'язання є припиненим посилаючись на ч. 4 ст. 559 ЦК України, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позову відносно неї як солідарного боржника у банка відсутні. Представник відповідача [PERSON] підтримав доводи відповідачки та пояснив що ПАТ «Дельта Банк» у відповідності до вимог законодавства, повинен був до 18.05.2012 р. пред'явити вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором до поручителя [PERSON], але цього зроблено не було, тим самим, банк пропустив встановлений законом строк, у зв'язку з яким вимоги відповідача про припинення договору поруки відносно неї є цілком законними та обґрунтованими. Відповідач [PERSON] позичальник за кредитним договором, судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою та простою кореспонденцією. Заслухавши відповідачку [PERSON] та ії представника, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково на підставі наступного: відповідно кредитного договору № 11057582000 від 16.10.2006 р., ПАТ «Дельта Банк», який відповідно договору з АКІБ «УкрСиббанк» про купівлю-продаж прав вимоги за кредитом, звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 16.10.2006р., згідно якого, позивач надав позичальнику [PERSON] кредит на суму 11267 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 56898,35 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, які становлять - 11% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 17.10.2011 року /а.с.5-10/. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, з відповідачкою [PERSON] було укладено договір поруки №11057582000/П від 16.10.2006р. /а.с.11/. А також, 24.02.2009р. між відповідачем [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору, про зміну розміру ануїтетного платежу/а.с.11-12/. Згідно з довідкою, щодо наявної заборгованості, станом на 01.03.2013р. сума заборгованості відповідачів перед банком становить 62739,85 грн., яка складається з: тіла кредиту - 42761,91 грн.; заборгованості за відсотками - 19977,94 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками - 10896,94 грн. /а.с.19/. Згідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат з відповідача [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підтверджені представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON], то в цій частині позов задоволенню, не підлягає оскільки кредитор, ПАТ «Дельта Банк» пропустив шестимісячній строк пред'явлення вимоги до поручителя який починає свій облік з моменту закінчення строку виконання зобов'язання за кредитним договором, тобто з 17.10.2011р. Ні до закінчення строку кредитного договору, ні після його закінчення до теперішнього часу, банк не надсилав поручителю [PERSON] повідомлення про заборгованість [PERSON] перед банком. До того є судом встановлено що відповідачка [PERSON] з 2010 р. з чоловіком разом не мешкає а з 2012 вона розірвала з ним шлюб, тому як вважає суд, відповідно до вимог ст.559 ЦК України, ії порука повинна бути визнана припиненою. Відповідно вимог ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Тобто, вимоги даної статті банком порушені.

Outcome: partial