Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

16 червня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовну заяву обґрунтував тим, що [INFO] в м. Херсон помер громадянин [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку площею 5, 82 га, яка знаходиться в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області. Він звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф., однак нотаріус оглянувши надані ним документи, відмовила у прийнятті заяви з підстав, що позивач пропустив строк для подання такої заяви та рекомендувала звернутись до суду. Позивач вважає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважної причини, тому що з 2017 року він проживає і працює в м. Одесі та не мав інформації про смерть [PERSON] , в зв`язку з цим був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 16.06.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Соболь Ю.С. в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Веселинівської селищної ради, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з тим, що відповідач, Веселинівська селищна рада Веселинівського району, визнала позовні вимоги [PERSON] в підготовчому судовому засіданні, про що надала заяву, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер в м. Херсоні 05 серпня 2018 року, про що складено актовий запис № 762 від 06 серпня 2018 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 60633806 від 20.06.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався . Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯВ № 821391, виданого 11.01.2006 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого за № 010601000067, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,82 га, що розташована в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області. Згідно заповіту посвідченого 06.09.2013 року приватним нотаріусом Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. та зареєстрованого в реєстрі за №424, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів належну йому вищевказану земельну ділянку [PERSON] , тобто позивачу. З письмової консультації приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. № 4/01-16 від 16.01.2020 року вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з питанням оформлення свого права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв спадщину та рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість позивач протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав. Тобто, з огляду на вимоги ч.1 ст.1272 ЦК України позивач вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] з 2017 року проживає і працює в м. Одесі та не мав інформації про смерть [PERSON] , в зв`язку з цим був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved