Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що вона розпочала свою трудову діяльність із 01.09.1974 року учнем міського професійно-технічного училища №21 м. Дніпропетровськ, де навчалася до 19.09.1976 року включно. Після закінчення МПТУ № 21 в м. Дніпропетровську при отриманні диплому їй було виписано 20.07.1976 року трудову книжку серії [NUMBER], де її ім'я було записано і складалося тільки із прізвища та імені «[PERSON]». Під час заповнення трудової книжки відділом МПТУ № 21 помилково було зазначено дату народження заявника як [INFO] року, тоді як дата її народження [INFO] року. 27.04.1990 року заявника було прийнято в члени колгоспу ім. Петровського Софіївського району Дніпропетровської області, а 17.05.1990 року на її ім'я відділом кадрів було видано трудову книжку серії [NUMBER]. Під час заповнення трудової книжки відділом кадрів колгоспу ім. Петровського помилково було зазначено її дату народження як [INFO] року, а не [INFO] року, що є правильним. 01 липня 2014 року заявник звернулася до УПФУ в Софіївському районі, але працівники Фонду поставили під сумнів належність їй вказаних трудових книжок та архівних довідок, оскільки відомості в них не співпадають з даними її паспорта. З 29.01.1989 року по 05.04.1990 року заявник працювала вихователькою дитячого садка колгоспу «Росія» Софіївського району. В розрахунково-платіжних відомостях колгоспу «Росія» за 1989-1990 роки ім'я заявника було записано і складалося тільки з прізвища [PERSON] та ініціалів [PERSON] З 27.04.1990 року по грудень 1999 року заявник була прийнята в члени колгоспу ім. Петровського, а потім після реорганізації в КСП «Запорізьке» Софіївського району, де працювала на різних роботах. Однак в розрахунково-платіжних відомостях колгоспників колгоспу ім. Петровського та КСП «Запорізьке» за 1990-1992 роки, 1997-1999 роки ім'я заявника було записано і складалося тільки із прізвища [PERSON] та власного імені [PERSON], по батькові не вказано. Також за період з 1993-1996 роки включно в розрахунково-платіжних відомостях колгоспників колгоспу ім. Петровського та КСП «Запорізьке» її ім'я було записано і складалося тільки із прізвища [PERSON], власного імені [PERSON], по батькові тільки ініціал В., та прізвище [PERSON] та ініціалів [PERSON] (в період з 04 квітня 1992 року по 1996 рік включно заявник перебувала в шлюбі з [PERSON], а після розірвання шлюбу залишила собі прізвище [PERSON]). Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючих документів, а саме: трудових книжок та розрахунково-платіжних відомостей, потрібне заявнику для звернення до Пенсійного Фонду по справі щодо нарахування пенсії за віком, а тому заявник змушена звернутися до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримує, на задоволенні заяви наполягає, просить розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву. Зацікавлена особа - Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі, проти заяви не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали відповідну заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви заявника, заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступне. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, в тому числі, і про належність особі правовстановлюючих документів, прізвище, ім'я та по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник розпочала свою трудову діяльність із 01.09.1974 року учнем міського професійно-технічного училища №21 м. Дніпропетровськ, де навчалася до 19.09.1976 року включно. Після закінчення МПТУ № 21 в м. Дніпропетровську при отриманні диплому їй було виписано 20.07.1976 року трудову книжку серії [NUMBER], де її ім'я було записано і складалося тільки із прізвища та імені «[PERSON]». Під час заповнення трудової книжки відділом МПТУ № 21 помилково було зазначено дату народження заявника як [INFO] року, тоді як дата її народження [INFO] року (а.с. 7). 27.04.1990 року заявника було прийнято в члени колгоспу ім. Петровського Софіївського району Дніпропетровської області, а 17.05.1990 року на її ім'я відділом кадрів було видано трудову книжку серії [NUMBER]. Під час заповнення трудової книжки відділом кадрів колгоспу ім. Петровського помилково було зазначено її дату народження як [INFO] року, а не [INFO] року, що є правильним (а.с. 11). 01 липня 2014 року заявник звернулася до УПФУ в Софіївському районі, але працівники Фонду поставили під сумнів належність їй вказаних трудових книжок та архівних довідок, оскільки відомості в них не співпадають з даними її паспорта (а.с. 15). З 29.01.1989 року по 05.04.1990 року заявник працювала вихователькою дитячого садка колгоспу «Росія» Софіївського району (а.с. 10). В розрахунково-платіжних відомостях колгоспу «Росія» за 1989-1990 роки ім'я заявника було записано і складалося тільки з прізвища [PERSON] та ініціалів [PERSON] (а.с. 18). З 27.04.1990 року по грудень 1999 року заявник була прийнята в члени колгоспу ім. Петровського (а.с. 12), а потім після реорганізації в КСП «Запорізьке» Софіївського району, де працювала на різних роботах. Однак в розрахунково-платіжних відомостях колгоспників колгоспу ім. Петровського та КСП «Запорізьке» за 1990-1992 роки, 1997-1999 роки ім'я заявника було записано і складалося тільки із прізвища [PERSON] та власного імені [PERSON], по батькові не вказано. Також за період з 1993-1996 роки включно в розрахунково-платіжних відомостях колгоспників колгоспу ім. Петровського та КСП «Запорізьке» її ім'я було записано і складалося тільки із прізвища [PERSON], власного імені [PERSON], по батькові тільки ініціал В., та прізвище [PERSON] та ініціалів [PERSON] (а.с. 17). В період з 04 квітня 1992 року по 1996 рік включно заявник перебувала в шлюбі з [PERSON], а після розірвання шлюбу залишила собі прізвище [PERSON] (а.с. 16). Той факт, що трудові книжки виписані на ім'я заявника, підтверджується паспортом заявника (а.с. 5); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 16). Той факт, що архівними довідками № 256 від 08.07.2014 року та № 257 від 08.07.2014 року дійсно підтверджується саме стаж роботи заявника підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] та трудовою книжкою колгоспника [NUMBER], виданими на її ім'я 20.07.1976 року та 17.05.1990 року відповідно, в яких дані повністю співпадають з даними архівних довідок. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що видані Комунальним закладом «Софіївський районний трудовий архів» Софіївської районної ради архівні довідки про кількість вироблених трудоднів належить саме заявнику [PERSON]. Оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. При зверненні заявника до суду з даною заявою нею було сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством - сплачено 121,80 грн. судового збору, хоча Законом України «Про судовий збір» за розгляд цивільної справи даної категорії встановлено суму судового збору, яка складає 243,60 грн., оскільки заявником заявлено вимоги про встановлення двох фактів. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Так розмір судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження становить 0,1 розміру мінімальної заробітної плати (п.п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), а тому слід стягнути із заявника на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 121,80 грн.

Outcome: approved