Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

15.03.2017р. позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування будинком № 69 по вул. Солов'їна (колишня Чапаєва) в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області. В подальшому, у звязку з тим, що [PERSON] знялась з реєстрації 26.05.2017р., тобто вже під час розгляду справи, позивачем згідно з заявою від 26.09.2017р. позов був змінений. Відповідно до остаточної редакції позовних вимог позивач просить визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком лише [PERSON]. В обґрунтування цих позовних вимог зазначає, що їй на праві приватної власності належить вищевказаний будинок. [PERSON] є її рідним братом та зареєстрований у спірному будинку. У 2011 році він переїхав до с. Клишки Шосткинського району Сумської області і з цього часу у будинку не проживає. Враховуючи, що відповідач зареєстрований у будинку, що належить позивачу, але не проживає в ньому, а факт його реєстрації зачіпає права та інтереси позивача, остання просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належним їй будинком. Ухвалою від 01.02.2018р. провадження у даній справі в частині позовних вимог до [PERSON] було закрито, у звязку з відсутністю предмету спору. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явились, причини неявки суду не повідомили, із заявами про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались, відзиву не надали. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 01 лютого 2018 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги, заявлені до [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником будинку № 69 по вулиці Солов'їна (колишня Чапаєва) в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області. Вона набула право власності на цей будинок на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного 15.05.2009р. /а.с. 4, 5/. Разом з позивачем у будинку № 69 по вулиці Солов'їна (колишня Чапаєва) в смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області зареєстрований брат позивача [PERSON], однак фактично за даною адресою останній не проживає (а.с. 6-9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, кожен окремо підтвердили, що [PERSON] не проживає у спірному будинку вже більше 5 років та не навідується туди. В будинку відсутні його речі. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються права власності та права користування житлом і на час виникнення регулюються нормами Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що [PERSON] не проживає у спірному будинку понад 5 років без поважних причин, витрат на утримання спірного житла відповідач не несе. Жодних доказів, що спростовували б пояснення позивача та піддавали б сумніву подані нею докази, відповідачами суду не надано. Ураховуючи, що [PERSON] на законних підставах був зареєстрований у спірному житлі, проте відсутній без поважних причин у цьому житловому будинку за місцем реєстрації понад один рік, а тому є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача [PERSON] понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved