Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

15 жовтня 2013 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на позивача покладений обов'язок сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, а саме з 19.06.2013 року - до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] року. Позивач вважає, що визначений за рішенням суду розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України, у зв'язку з тим, що 13.09.2013 року він був звільнений з роботи і на теперішній час не може в повній мірі забезпечити навіть своє існування. В зв'язку з чим, позивач просив суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси №521/9971/13-ц від 11 липня 2013 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] з двох тисяч гривень на чотириста п'ятдесят гривень щомісячно, з 15.10.2013 року, до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував, із підстав, зафіксованих технічними засобами судового засідання та зазначених у письмових запереченнях проти позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року у справі №521/9971/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов задоволений. Стягнуто з [PERSON], [INFO] аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, відповідно до закону, починаючи з дня подання позову, а саме з 19.06.2013 - до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] року. Як вбачається із копії трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю №15371300887, 13.09.2013 року [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. Згідно із записом у трудовій книжці [NUMBER], [PERSON] 13.09.2013 року звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, 25.10.2013 року йому розпочата виплата допомоги по безробіттю згідно п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». 14.11.2013 року [PERSON] скорочена виплата допомоги по безробіттю відповідно до ст. 31 п.5 п.п.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Судом встановлено, що всі сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з відповідачем, перебуває на її утриманні. Спору між сторонами про визначення місця проживання дітей судом не встановлено. У судовому засіданні не знайшли підтвердження зазначені відповідачем у запереченні обставини щодо наявності доходів у позивача. Одночасно, суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України, яка дає перелік обставин при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальний стан дитини; стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; та інші обставини, які мають суттєве значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог було надано суду належні та об'єктивні докази, які підтверджують зміну його матеріального стану, у зв'язку з якими судом встановлено, що позивач не має можливості оплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року. Суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру аліментів визначеному рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2013 року з 2000 гривень до 500 гривень. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial