Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

17.02.2021 року [PERSON] через представника адвоката Цигицю Л.М., звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів мотивуючи це тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, але спільне життя не склалося та шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Енергодарського міського суду від 06.12.2013 року у справі №316/1004/17 з позивача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини усіх доходів. Під час розгляду справи позивач участі не приймав, не отримував позовної заяви, а відповідач [PERSON] запевнила його, що позовні вимоги визначені нею в розмірі 1/4 частини усіх його заробітку, як встановлено ст. 183 СК України. 13.01.2021 року позивач отримав рішення суду та дізнався, що насправді він сплачував весь час аліменти в розмірі 1/3 частин, а не 1/4 як встановленого законом. З таким розміром аліментів позивач не згоден та вважає, що є усі підстави для його зменшення, тому що змінились його матеріальний та сімейний стан. 21 січня 2021 року позивач уклав шлюб з [PERSON] . У шлюбу позивач виховує та утримує неповнолітню дитину від першого браку дружини [PERSON] , [INFO] . До того ж позивач сплачує комунальні послуги за квартиру, в якій мешкає разом з сім`єю. Виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за доцільне звернення до суду з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] з 1/3 частин усіх видів заробітку до 1/4 частин. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О. від 16.03.2021 р. справу передано за підсудністю на розгляд Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області. Ухвалою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Васильченко В.В. від 07.04.2021 року справу прийнято до розгляду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позивач працює в Запорізькій АЕС ДП «Енергоатом», має задовільний стан здоров`я, є працездатною особою, має належний матеріальний стан, що за переконанням відповідача дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному рішенням суду. Зазначає, що дитина мешкає разом з матір`ю відповідачем в орендованій квартирі. Дитина перебуває га диспансерному обліку з 28.11.2016 р. з діагнозом «аномалія МВС», «аплазія лівої нирки» (відсутність нирки), на лікування потрібне придбання ліків. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно заочного рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року у справі №316/1004/17, провадження №2/316/740/17 стягнуто [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] . [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 10.07.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Стаття 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей150,180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він уклав шлюб 21.01.2021 року з гр. [PERSON] , та виховує та утримує її неповнолітню дитину від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , та до того ж сплачує комунальні послуги за квартиру, в якій мешкає разом з сім`єю. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи дотримання вищевказаних вимог закону, суд звертає увагу уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме укладення позивачем шлюбу, а також наявність у дружини позивача дитини від попереднього шлюбу, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивач не надав суду доказів про свій матеріальний стан. Надані суду квитанції про розмір видатків на сплату комунальних послуг судом не приймається, оскільки споживачем та платником комунальних послуг за адресою [ADDRESS] значиться інша особа ніж позивач (а.с.10). Таким чином, суди з дотриманням зазначених вище вимог закону враховує те, що [PERSON] належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з укладенням іншого шлюбу. Крім того, батько не має компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання власної дитини порівняно з дитиною дружини від попереднього шлюбу, батьки якої несуть рівний обов`язок щодо її утримання. Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач уклав шлюбу, виховує та утримує дитину дружини від попереднього шлюбу, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини [PERSON] , та суперечитиме її інтересам. Суд позбавлений можливості надати належну оцінку стану здоров`я та матеріального стану позивача у зв`язку з неподанням ним доказів на їх підтвердження. Судом приймається до уваги стан здоров`я дитини [PERSON] , яка перебуває на «Д» обліку з діагнозом: аномалія МВС, аплазія лівої нирки, правосторонній гілронефроз, та отримує у зв`язку з цим лікування. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 грудня 2017 року, то йому у позові слід відмовити. Згідно із приписам частини першої четвертої ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] у відзиві на позовну заяву просить суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 3700,00 грн., які підтвердив додатком №1 до договору про надання правової допомоги (адміністративна справа) від 21.05.2021 р., акт виконаних робіт від 24.05.2021 р., квитанція до прибуткового касового ордеру від 24.05.2021 р. За таких обставин та з огляду на положення ст. 137, 141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що наявні на час розгляду справи підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи, відсутні, враховуючи що сторона відповідача не надала суду доказів на підтвердження статусу адвоката представником Галькою Н.О., а саме копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також копію договору про надання правової допомоги, копію ордеру про надання правової допомоги. На підставі ст. 182, 184, 192 СК України,

Outcome: dismissed