Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

16 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на земельну ділянку, що розташована на території Липоводолинської селищної ради, площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який за життя розпочав процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, але не встиг отримати державного акту про право власності на земельну ділянку. Позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку померлого, що стало підставою для звернення до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від представника відповідача Липоводолинської селищної ради надійшла заява, в якій висловлено прохання справу розглянути без участі представника ради. Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. [INFO] в с. Побиванка Липоводолинського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 7). Позивач [PERSON] є дружиною померлого (а.с. 8). Розпорядженням №393 від 15 жовтня 2004 року Липоводолинської районної державної адміністрації Сумської області надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок громадянам в приватну власність для ведення особистих селянських господарств за рахунок земель запасу на території Липоводолинської селищної ради. Згідно додатку [PERSON], жителем с. Побиванка, подано заяву на виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в контурі №99, площею 0,50 га. (а.с. 15-17) Відповідно до наданої копії матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю [PERSON], встановлено, що останній за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,50 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Липоводолинської селищної ради Сумської області (а.с. 9-13). З матеріалів справи вбачається, що у Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі за заявою [PERSON] заведена спадкова справа № 15/2018 після смерті [PERSON] 11 липня 2018 року [PERSON] отримала: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. на земельну ділянку площею 2,2105 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липоводолинської селищної ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER]; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. на земельну ділянку площею 1,2107 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липоводолинської селищної ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER]; свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. на земельну ділянку площею 0,1079 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Липоводолинської селищної ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER]; При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у визначених розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 Земельного кодексу України). Відповідно до роз'яснень, викладених в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Аналізуючи зібрані докази, враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочав процес приватизації земельної ділянки, але через смерть не завершив її, право власності на земельні ділянки у встановленому законом порядку не зареєстрував, його дружина [PERSON] є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визнати за позивачем право на завершення процедури приватизації земельну ділянку в порядку спадкування за законом та отримання правовстановлюючого документу.

Outcome: approved