Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

16.02.2018 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі за оренду житла та неустойки у розмірі 24300 грн., з яких 8100 грн. - орендна плата та 16200 грн. - неустойка. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем 1 березня 2015 року було укладено договір оренди приміщення, кількість кімнат - 1. строком на три місяці з 1 березня по 1 червня 2015 року зі сплатою орендної плати 2700 грн. щомісячно, а також вартість комунальних послуг. Щодо майна, яке знаходилось у приміщенні, загальною вартістю 13960 грн. сторони підписали акт прийому-передачі нерухомого майна від 01.03.2015 року. На день укладення договору оренди відповідачем було сплачено гарантійну суму в розмірі 2700 грн., які позивачем в подальшому було зараховано, як сплату орендної плати за березень 2017 року. Оскільки відповідач після 01.06.2015 року продовжував проживати в зазначеному вище приміщенні і користуватись майном і жодних заперечень зі сторони позивача не надходило, договір оренди від 01.06.2015 року вважався поновленим на строк, який був встановлений у договорі і в подальшому поновлювався аж до 30.06.2017 року. 30 червня 2017 року позивачем було виявлено, що відповідач не здійснивши у повному обсязі розрахунок за орендну плату зазначеного приміщення, а саме за квітень, травень, червень 2017 року, не повідомивши його завчасно і не здавши по акту прийомки-передачі нерухомого майна з'їхав з орендованого приміщення. У зв'язку з чим він був змушений самостійно складати Акт прийому-передачі нерухомого майна та підписати його у присутності свідків. Враховуючи наведені обставини просив суд, відповідно до ст. 785 ЦК України стягнути з відповідача неустойку у розмірі 16200 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що між ним та відповідачем 1 березня 2015 року було укладено договір оренди житлового приміщення, а саме кімнати, що розташована за адресою: [ADDRESS], разом з меблями для використання з метою проживання. Згідно умов договору відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату у розмірі 2700 грн. щомісячно. Під час підписання договору та акту приймання-передачі приміщення відповідач передав позивачу грошові кошти у сумі 5400 грн. Дана сума складається з орендної плати за перший та останній місяць орендної плати. Крім того, щомісячно проводив розрахунки за оренду житлового приміщення у розмірі 2700 грн. Оскільки відповідач є тимчасово переміщеною особою, у червні 2017 року у нього виникла необхідність переїхати з м. Вишгорода до м. Вінниці, що пов'язана з працевлаштуванням. У зв'язку з браком часу для оформлення припинення договору-оренди відповідач усно попередив позивача про те, що припиняє оренду приміщення та звільняє його в червні 2017 року, всі речі які були передані за актом прийомки-передачі залишені в належному стані. Гарантійна сума, що була внесена відповідачем під час підписання договору-оренди в розмірі 2700 грн. повинна була бути зарахована позивачем, як плата за червень 2017 року, а тому заборгованість за оренду зазначеного приміщення відсутня. За таких обставин відповідач вважає, що у позові [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до п. 4.3. Договору оренди, орендні платежі фіксуються у Додатку №2, що є невід'ємною частиною договору оренди. Однак, передача коштів відповідачем за оренду приміщення здійснювались особисто позивачу готівковими коштами та жодним чином не фіксувались сторонами. У відповіді на відзив позивач зазначив, що згідно п. 5.3 договору, звільнення нерухомості орендарем фіксується в акті приймання-передачі нерухомого майна, тому факт не передання відповідачем приміщення свідчить про дію договору оренди і перебування приміщення у розпорядженні відповідача і відповідно обов'язок останнього провести розрахунок за оренду приміщення з квітня по червень 2017 року включно, до дати складання акту, у зв'язку з чим витяг з трудової книжки відповідача про його працевлаштування у м. Вінниця та договір укладення телекомунікаційних послуг в травні 2017 р. у м. Вінниця не впливають на чинність договору оренди і перебування орендованого приміщення у користуванні відповідача. Крім того, відповідач ані усно, ані письмово не повідомляв позивача про одностороннє розірвання договору. Щодо посилання відповідача на відсутність підписів сторін по справі в додатку №2 до договору, позивач зазначає, що фіксування розрахунків за договором оренди в додатку №2 до договору не здійснювалося, оскільки є правом, а не обов'язком сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. На адресу суду направив заяву у якій просив суд дану справу розглядати у його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON], його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнали, заперечували проти їх задоволення, просили суд у його задоволенні відмовити, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві та зазначили, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем зобов'язань за договором оренди в частині несплати орендної плати за зазначені в позові місяці, а саме березень, квітень, травень, червень 2017 року. Відповідач додатково пояснив, що він дійсно не підписував акт прийому-передачі нерухомого майна, як передбачено договором та не віддав позивачу ключі від квартири, а залишив їх у дверях помешкання. До відзиву відповідачем додано копію паспорта, копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копію трудової книжки, копію договору про надання телекомунікаційних послуг. Суд вислухавши пояснення відповідача [PERSON], його представника - адвоката [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до п 1.1. договору оренди від 01.03.2015 року укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], позивач надав відповідачу в оренду приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], кількість кімнат - 1, а відповідач його прийняв, що підтверджується актом прийому-передачі нерухомого майна від 01.03.2015 року, разом з меблями для використання з метою проживання. Відповідно до п. 4.1. Договору орендна плата за один місяць становить 2700 грн. Пунктом 3.1.4. Договору встановлено, що орендар зобов'язаний щомісяця оплачувати вартість оренди в розмірі 2700 грн., а також вартість комунальних послуг. В момент передачі нерухомості вноситься попередня плата за один місяць оренди та сума в розмірі вартості одного місяця оренди, що в сумі складає 5400 грн. Вказана сума в розмірі вартості орендної плати є гарантійною сумою та зберігається у орендодавця до моменту виселення орендаря з об'єкту оренди (п. 4.2. договору). Відповідно до п. 4.3. даного договору наступні платежі здійснюються передоплатою не пізніше 20 числа звітного місяця і фіксуються в додатку №2 до Договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 01 червня 2015 року (п. 5.1. Договору). Звільнення нерухомості орендарем фіксується в Акті приймання-передачі нерухомого майна. У випадку відмови підписання даного акту, він може бути підписаний однією зі сторін в присутності свідків (п. 5.3.Договору). Відповідно до Акту прийому-передачі нерухомого майна від 30.06.2017 р., складеного в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] виявлено, що відповідачем [PERSON] в порушення п. 3.1., 3.1.4., 4.4 Договору оренди від 01.03.2015 року не здійснив в повному обсязі розрахунок по оренді та комунальних послугах та в порушення п. 5.5. Договору не повідомив завчасно позивача і не повернув приміщення по Акту-передачі нерухомого майна, виїхав з орендованого приміщення. Як вбачається з довідки від 17.07.2017 року № 0000267425 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка видана Департаментом соціальної політики Вінницької міської ради Управління соціального захисту населення (Правобережне) [PERSON] його фактичне місце перебування [ADDRESS]. Відповідно до Договору № VL\\9694 про надання телекомунікаційних послуг він укладений відповідачем з Телекомунікаційною компанією «Вінтелепорт» у м. Вінниця, вул. Київська, 14 - 29.05.2017 р. З довідки ОСББ «Провулок Середній 2А» Вих. №18 від 10.08.2018 р. з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію вбачається, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та з 04.04.2017 р. проживає в ній без реєстрації. Згідно довідки ТОВ «Автокредит плюс» Вих. №220118-3 від 20.06.2018 р., відповідач [PERSON] працював на підприємстві ТОВ «Автокредит плюс» з 11.05.2017 р. по 23.03.2018 р. на посаді керівника структурного підрозділу - головного спеціаліста в м. Вінниця. Свідок [PERSON] (дівчина відповідача) суду повідомила, що з квітня 2017 р. вони почали зустрічатися з відповідачем, який періодично приїжджав до м. Вінниці по справам на декілька днів, а у травні 2017 р. переїхав до м. Вінниці на постійне місце проживання та почав винаймати квартиру. Свідок [PERSON] (знайомий та колега відповідача) суду повідомив, що він працював у ПАТ КБ «Приватбанк». У квітні 2017 р. (точну дату свідок не пам'ятає) до нього для проходження стажування прийшов відповідач для подальшого працевлаштування у ТОВ «Автокредит плюс». Свідок [PERSON] (голова ОСББ «Провулок Середній 2а», яка видала відповідачу довідку з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію) суду повідомила, що відповідач [PERSON] проживає у [ADDRESS] з 04.04.2017 р. без реєстрації. Відповідно до ч. 1 статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (орендодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Договір найму житла укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 811 ЦК України). Згідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п'ять років (ст. 821 ЦК України). Статтею 764 ЦК України встановлено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Як вбачається з матеріалів справи, строк договору оренди приміщення від 01.03.2015 року було продовжено до 30.06.2017 року. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України). Відповідач не зафіксував звільнення орендованої нерухомості в Акті приймання-передачі нерухомого майна та не надав суду доказів сплати заборгованості за оренду приміщення за березень, квітень, травень, червень 2017 року, а надані ним документи на підтвердження проживання у м. Вінниці не є належними доказами розірвання договору оренди, оскільки ніяк не впливають на чинність договору оренди і перебування орендованого приміщення у користуванні відповідача, тому з урахуванням гарантійної суми у розмірі 2700 грн., яка згідно п. 4.2 договору оренди від 01.03.2015 р. враховується як оплата за останній місяць проживання, тобто червень 2017 р., сума боргу складає 8100 грн. Суд дійшов висновку, що є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення неустойки у розмірі 16200 грн., з посиланням на ст. 785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Главою 59 Найм (оренда) житла Цивільного кодексу України, не передбачена відповідальність за порушення умов договору найму житла у вигляді неустойки окрім, умов передбачених статтею 825 ЦК України, на яку позивач не посилається у позові в обґрунтування свої позовних вимог. Також стягнення неустойки за односторонню відмову від договору не передбачено і умовами даного договору. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню заборгованості за договором оренди приміщення від 01.03.2015 р. за березень, квітень, травень 2017 року у розмірі 8100 грн., а в задоволені іншої частини позову відмовити. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позов задоволено частково, стягненню підлягає сума у розмірі 234,93 грн. Виходячи з наведеного вище та

Outcome: partial