overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 08 червня 2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з несумісністю характерів і діаметрально протилежними поглядами на життя. Після реєстрації шлюбу позивач разом з відповідачкою та її донькою приїхав до Італії, але через 20 днів вона залишила позивача та без пояснення причин, разом із дитиною повернулася до України. Позивач мав намір вирішити питання щодо розірвання шлюбу через відділ реєстрації актів цивільного стану, але відповідачка не бажає спілкуватися із ним та не відповідає на телефонні дзвінки. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе, на примирення позивач не згоден і у зв'язку з чим просив суд шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав заяву, в якій вказав, що у звязку із проживанням в іншій країні і неможливістю прибути до суду, просить розглянути справу без його участі, але за участю його представника [PERSON] Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання також не зявилася, проте надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала до суду нотаріально посвідчену письмову заяву, в якій вказала, що вона перебуває на території Російської Федерації за трудовим договором і у звязку із цим просить справу розглянути за її відсутністю, а шлюб розірвати, на примирення вона не згодна. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 25 червня 2013 року (а.с.16), 08 червня 2013 року, між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації шлюбу відповідачка отримала прізвище [PERSON]. Суд, вважає, що підстави для розірвання шлюбу є, оскільки сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, миритися не бажають і тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 30.11.2005 року перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 01.08.2013 року, по причині відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. До початку судового засідання сторони надали письмові заяви, згідно яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 320. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, до цього часу у період припинення сумісного проживання примирення і збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернувся до суду і вимоги мотивує тим, що має з відповідачем неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Втім згоди щодо утримання дитини не досягнуто. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1 / 2 частину доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Відповідач позов визнав частково, згодний на 200 грн. у місяць, оскільки утримує батьків похилого віку. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Дитина має нормальний стан здоров'я. Встановлене визнається сторонами, підтверджується свідоцтвом про народження дитини та довідкою з місця проживання./а.с.3/ Також встановлено, що відповідач має нормальний стан здоров'я, не має інших дітей. Він працює, отримав середню заробітну плату за період грудень 2013 року - травень 2014 року в сумі 7333,84 грн., про що надано відповідну довідку. /а.с.14/ Поряд з цим між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру аліментів на утримання дитини. З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-184, 191 СК України, згідно положень яких з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1 / 4 частини його усіх видів доходу, на що згодний відповідач і який є прийнятним з огляду на положення закону. Визначений розмір буде відповідати інтересам сторін і дитини. Окрім того всупереч положенням ст.ст. 59-61 ЦПК України позивачем не надано належних і переконливих доказів у обґрунтування заявленого розміру аліментів. Тому в іншій частині вимоги не підлягають задоволенню за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного і ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 19.07.2011 року між нім та відповідачем зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Тривалий час вона та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягала на підставі викладених у ньому обставин, просила його задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлялась належним чином про час і місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 19.07.2011 року зареєстровано шлюб між сторонами у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області за актовим записом №135 /а.с.5/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.2011 року, сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 23.06.1978 року, зареєстрованому виконкомом Новоазовської районної ради депутатів трудящих Донецької області, актовий запис № 69. Від подружнього життя мають трьох повнолітніх дітей: [PERSON], 1979 року народження, [PERSON], 1980 року народження, які на даний час мешкають окремо, та доньку [PERSON], 1981 року народження, яка мешкає зі своїми неповнолітніми дітьми з нею, позивачем. Подружні стосунки між ними припиненні через те, що втрачено почуття кохання та взаєморозуміння. Відповідач пішов із родини, на сьогоднішній день у нього склались відносини з іншою жінкою. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовільнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.06.2978 року, зареєстрованому відділом запису актів цивільного стану виконкомому Новоазовської районної ради депутатів трудящих Донецької області, актовий запис № 69 (а.с.7). Подружні стосунки між сторонами припиненні, примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, бо знаходження у шлюбі суперечить її інтересам і є формальним, відповідач на розірвання шлюбу згодний. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин сторін, останній підлягає розірванню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 02.09.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 97. У позовній заяві позивач посилається на те, що 02.09.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем і від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 2007 року народження. Шлюб виявився невдалим, в сім'ї виникали часті сварки, через різні погляди на життя. У кожного з подружжя цей шлюб перший. Примирення і збереження сім'ї позивач вважає не можливим, оскільки сторони не проживають спільно більше року. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, справу просить суд розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає і просить суд слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 02.09.2006 року. (а.с. 4) До матеріалів справи долучено свідоцтво про народження спільної дитини сторін. (а.с. 6) Визнаючи позов, відповідач не заперечував зазначені у ньому обставини, а саме, що подружнє життя сторін не склалося, збереження сім'ї не можливе, а подружжя близько року не проживає разом. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами 02.09.2006 року - можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, у якій просила стягнути з відповідача на її користь суму банківського строкового вкладу (депозиту) у розмірі 1 001 000 (один мільйон одна тисяча) доларів США 00 центів за договорами про банківський строковий вклад (депозит) в іноземній валюті: № 0506-2635/840 від 05.06.2013 р., № 0506-2635/840/1 від 05.06.2013 р., № D_200629246 від 05.11.2013 р., № 2635-840/1511 від 15.11.2013 р., № 2630-0512/840 від 05.12.2013 р., № 2630-0512/840-1 від 05.12.2013 р. В судовому засіданні представник позивача підтримав зазначені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача Палівода С.А., який діє на підставі довіреності № 271/03 від 20.06.2014 р., наданої Куреним О.В., уповноваженою особою Фонду гарантування вкаладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк», в судовому засіданні фактично позовні вимоги визнав повністю і не надав на них заперечень. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини. Між ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі заступників керуючого Одеським РВ АТ «Брокбізнесбанк» (надалі Банк) м. Одеси та [PERSON] (надалі Вкладник) були укладені договори банківського строкового вкладу (депозиту), відповідно до якого [PERSON] передала, а Банк прийняв на зберігання грошові кошти у доларах США з подальшим щомісячним нараховуванням Вкладникові процентів, зокрема: за договором № D_200629246 (Вклад «Золотий рік») від 05.11.2013 р. - 1 000 (одна тисяча) доларів США 00 центів; за договором № 2630-0512/840-1 (Вклад «Класичний») від 05.12.2013 р. - 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів; за договором № 0506-2635/840 (Вклад «Інший») від 05.06.2013 р. - 500 000 (п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; за договором № 2630-0512/840 (Вклад «Класичний») від 05.12.2013 р. - 50 000 (п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів; за договором № 2635-840/1511 (Вклад «Стабільний») від 15.11.2013 р. - 50 000 (п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів; за договором № 0506-2635/840/1 (вклад «Інший») від 05.06.2013 р. - 200 000 (двісті тисяч) доларів США 00 центів. (а.с.7-12) Так, згідно п. 1.6 Договорів, укладених між Банком та позивачем, передбачається можливість повернення суми Депозиту або його частини до закінчення терміну Депозиту, обумовленого в п. 1.1 Договорів. Крім того, сторони домовилися, що на вимогу Вкладника повернути частину вкладу до закінчення Строку Вкладу, Банк повертає Вклад повністю, та виплачує Вкладнику такі Проценти у розмірі та за умовами, що передбачені Договором та Правилами. Судом встановлено, що на підставі Постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 р. № 107 та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 04.09.1993 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути справу без її особистої участі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 1993 року. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

15.05.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначили, що [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 0,0491 га., що складає ? частину від земельної ділянки площею 0,0982 га., яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, [ADDRESS] на підставі державного акту на землю, земельна ділянка була надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельна ділянка має кадастровий номер 2310100000:07:081:0025. Інша половина земельної ділянки належить [PERSON] Позивачі та відповідачка є спадкоємцями померлої [INFO] року [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді ? частини земельної ділянки. У встановлений законом строк позивачі звернулися із відповідною заявою до нотаріальної контори, проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачі не надали оригіналів правовстановлюючих документі, які підтверджують право власності спадкодавця. Посилаючись на ці обставини позивачі просять визнати за ними по 1/3 частині спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Представник позивачів, наполягаючи на задоволенні позову, просила розглядати справу на її відсутність та на відсутність позивачів. Відповідачка письмово повідомила суд про визнання нею позову та просила розглядати справу на її відсутність. Суд розглядає справи без участі сторін без технічної фіксації процесу технічними засобами фіксації процесу. Суд, враховуючи позицію відповідача, на підставі ст. 174 ЦПК України, приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, за життя на праві власності [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0491 га., що складає ? частину від земельної ділянки, площею 0,0982 га., яка розташована за адресою: м.Запоріжжя, [ADDRESS] (а.с.6,7), сторони є спадкоємцями першої черги (а.с.9,10), ці обставини визнаються сторонами. Суд у своїх висновках керується правовим змістом ст. 1225 ЦК України, та ст. 1278 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

15.05.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 07.08.1992 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі відповідачем по справі [PERSON], шлюб зареєстрований Красноармійським міським РАГС Донецької області, актовий запис № 288. Від цього шлюбу в них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з нею. З червня 2005 року сімейно-шлюбні відносини вони з відповідачем припинили та стали мешкати окремо, з тієї причини, що в них відсутні почуття, взаєморозуміння та повага один до одного, в них різні характери. Вона вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, оскільки на цей час в нього є інша родина. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про укладання шлюбу вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі з 07.08.1992 року, шлюб зареєстрований Красноармійським міським РАГС Донецької області, актовий запис № 288. Дошлюбне прізвище відповідачки Станібула.(а.с.10). Від цього шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].(а.с.9). Судом встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з червня 2005 року з тієї причини, що в них відсутні взаєморозуміння та почуття, у відповідача є інша родина. Примирення між ними неможливо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved