Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

16.02.2017 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У заяві позивач зазначив, що між ним та відповідачкою, 07.09.1991 року було зареєстровано шлюб, від якого подружжя мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні поняття про права та обовязки подружжя. Зараз подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], що був зареєстрований 07.09.1991 року в Петриківській селищній раді Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 47. Позивач надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити, часу для примирення просив не надавати (а.с.25). Відповідачка також надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «Маркевич» (а.с.22). Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серії ІV-КИ № 296801, в Петриківській селищній раді Царичанського району Дніпропетровської області, 07 вересня 1991 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 47 (а.с.26). Подружжя мають двох дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що долучено копію свідоцтво про народження неповнолітнього сина серії І-КИ № 051341, видане 19.08.1999 року з відповідним актовим записом за № 49 (а.с.27). Матеріалами справи встановлено, що шлюб, на час розгляду справи, фактично перестав існувати. Подружжя не проживає разом, спільне господарство ними не ведеться. Головною причиною розпаду сім'ї є різні поняття про права та обовязки подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між сторонами не відбулося, тож суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. [PERSON] при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі і позовних вимог щодо стягнення його з відповідачки не заявляв, у звязку з чим суд вирішив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду, про розірвання шлюбу, зазначається про вибір прізвища тим із подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач виявила бажання залишити шлюбне прізвище - «Маркевич». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved