Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

16 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який в 2013 році між ними було розірвано. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 13.11.2013 року з відповідача на її користь на утримання сина були стягнуті аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. Аліменти відповідач сплачує не періодично та цього розміру аліментів не вистачає. Сама вона на теперішній час народила другу дитину та знаходиться у декретній відпустці, тому єдиним джерелом її доходу є державна допомога. Відповідач є працездатною людиною, тому може сплачувати аліменти на утримання сина в належному розмірі. Просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини, встановивши його в розмірі ? частини від доходу відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13 листопада 2013 року (а.с.8). Від подружнього життя у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 23 жовтня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). [INFO] у позивача народився син [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Враховуючи, що після визначення судом розміру аліментів змінився сімейний стан одержувача аліментів, тому наявна підстава відповідно до ч.1 ст.192 СК України, для зміни розміру аліментів. Таким чином, суд вважає, що оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, а для нормального існування та забезпечення дитини розмір коштів на її утримання повинен щонайменше досягати розміру прожиткового мінімуму, тож суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття з урахуванням того, що збільшення розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили. Разом з цим, оскільки позивачка є звільненою від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved