Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

16 лютого 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 02.10.2012 року в сумі 16 399,13 грн.. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви від 05 липня 2006 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. З метою виконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором 02 жовтня 2012 року сторони уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою позивач надав відповідачу кредит у розмірі 17 707,31 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримав. Але відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив та кошти згідно умов договору не повернув, що призвело до утворення заборгованості. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 06.02.2017 року по кредитному договору в розмірі: 4 551,58 грн. - заборгованість за кредитом, 2 261,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 097,68 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 4 488,83 грн., а всього заборгованість становить 16 399,13 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05.07.06 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 02 жовтня 2012 року, з метою створення сприятливих умов для виконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором про надання банківських послуг від 05 липня 2006 року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої позивач надав відповідачу кредит у сумі 17 707,32 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 31 жовтня 2014 року. За умовами укладеної генеральної угоди відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти у встановлені в заяві, умовах та правилах строки. Згідно з п. 2.1. генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів в сумі 886,07 грн. Підписанням генеральної угоди від 02 жовтня 2012 року відповідач погодився з тим, що ця генеральна угода разом із запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 18,00 відсотків річних. Як встановлено в судовому засіданні позивач виконав свої зобов'язання та надав відповідачу кошти, проте відповідач належним чином не виконував свої кредитні зобов'язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача, що станом на 06.02.2017 року становить: 4 551, 58 грн. - заборгованість за кредитом, 2 261, 04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5 097, 68 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 4 488, 83 грн., а всього заборгованість становить 16 399, 13 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав суду доказів, що заборгованість є меншою чи відсутня. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував зобов'язання за договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 16 399,13 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved