Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

17.07.2014 р. представник позивача [PERSON] по довіреності [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту. Свою заяву мотивує тим, що 22.05.2006 р. тітка позивача [PERSON] - [PERSON] склала на неї заповіт на все своє майно, а саме: приватизовану земельну ділянку та будинок [ADDRESS]. [PERSON] чоловіка та дітей не мала. [INFO]. [PERSON] померла. 25.04.2014 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Від нотаріуса вона дізналася, що існує заповіт зроблений ще 09.12.2010 р. на ім'я невідомого їй чоловіка - [PERSON]. Вищевказаний заповіт був складений 09.12.2010 р. в Софіївській сільській раді Золотоніського району Черкаської області , а внесений до реєстру лише 15.04.2014 р., тобто через два місяці після смерті [PERSON] Вважає, що вказаний заповіт не відповідав справжній волі померлої [PERSON], а тому просить визнати його недійсним. 03.10.2014 р. представник позивача [PERSON] по довіреності [PERSON] звернувся до суду з заявою про зміну підстав позову. В заяві просять суд визнати заповіт від 09.12.2010 р. складений [PERSON] на ім'я [PERSON], що посвідчений секретарем Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Литовченко Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 25 - нікчемним з наступних підстав. П.п. 17,33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. № 22/5, передбачено: прізвища, імена та по-батькові громадян, у тому числі представників, які беруть участь у нотаріальних діях, повинні бути написані в документі повністю з зазначенням місця їх проживання. Посадова особа виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог ст.ст. 541, 543 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі виконавчого комітету. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати на місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. П. 16 постанови КМУ від 15.06.1994 р. № 419 «Про порядок посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» зазначено, що заповіт складається однією фізичною особою (крім заповіту, що складається подружжям). Заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, дати та місця народження заповідача і підписується заповідачем власноручно. Заповідач може написати заповіт власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. Посадова, службова особа може на прохання заповідача записати заповіт з його слів власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. У такому разі заповіт вголос зачитується заповідачем, який робить запис перед своїм підписом. Відповідно до п.п. 157,171 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. № 18/5, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Відомості про заповіти підлягають обов'язковій реєстрації в спадковому реєстрі в порядку, встановленому Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України. У вищевказаному випадку має місце порушення форми та посвідчення заповіту, а саме: всупереч норм вищевказаних нормативних актів місця проживання [PERSON] не зазначено; самим заповідачем, перед підписом, не зазначено, що заповіт був вголос прочитаний і власноручно ним підписаний; посвідчувальний напис, який повинен містити заповіт в таких випадках за змістом: «мною, особа, текст заповіту прочитано вголос і власноручно підписано» вчинено особисто секретарем сільської ради, а не заповідачем, та в присутності [PERSON]; заповіт спочатку був зареєстрований в реєстрі за № 25 (вже надруковано), а потім в ньому була поставлено підпис невідомої особи з наслідуванням підпису [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. На підставі вищевикладеного просять суд винести рішення суду, яким встановити, що заповіт зроблений [PERSON], 09.12.2010 р. на ім'я [PERSON], посвідчений секретарем Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Литовченко Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 25 є нікчемним. Представник позивача по договору [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом, про що в матеріалах справи мається розписка. Представник третьої особи Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом, про що в матеріалах справи мається розписка. Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, всебічного та об'єктивного дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], що належало покійної на праві власності, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.12.2010 р. Відповідно до заповіту складеного [PERSON] та посвідченого 22.05.2006 р. державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Корчемною М.В., реєстровий номер № 3 294 [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося [PERSON], [INFO] 25.04.2014 р. позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але від нотаріуса дізналася, що 09.12.2010 р. секретарем Софіївської сільської раді Золотоніського району Черкаської області був посвідчений заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Тобто, зі складанням нового заповіту від 09.12.2010 р. чинність старого заповіту від 22.05.2006 р. була скасована. Позивач вважає, що заповіт складений [PERSON], 09.12.2010 р. на ім'я [PERSON], посвідчений секретарем Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Литовченко Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 25 є нікчемним в зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому звернулася до суду з позовом для відновлення її порушених прав. З доводами позивача викладеними у позовній заяві зі зміненими підставами позову від 03.10.2014 р. суд погоджується з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.1251-1252 ЦК України. Заповіти підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому КМУ. Згідно ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. П.п. 17,33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. № 22/5, передбачено: прізвища, імена та по-батькові громадян, у тому числі представників, які беруть участь у нотаріальних діях, повинні бути написані в документі повністю з зазначенням місця їх проживання. Посадова особа виконавчого комітету посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог ст.ст. 541, 543 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі виконавчого комітету. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати на місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. П. 16 постанови КМУ від 15.06.1994 р. № 419 «Про порядок посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» зазначено, що заповіт складається однією фізичною особою (крім заповіту, що складається подружжям). Заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, дати та місця народження заповідача і підписується заповідачем власноручно. Заповідач може написати заповіт власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. Посадова, службова особа може на прохання заповідача записати заповіт з його слів власноручно або надрукувати за допомогою технічних засобів. У такому разі заповіт вголос зачитується заповідачем, який робить запис перед своїм підписом. Відповідно до п.п. 157,171 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. № 18/5, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Відомості про заповіти підлягають обов'язковій реєстрації в спадковому реєстрі в порядку, встановленому Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерству юстиції України. Дослідивши завірену належним чином копію заповіту складеного [PERSON], 09.12.2010 р. на ім'я [PERSON], посвідченого секретарем Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Литовченко Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 25, судом встановлено, що при його складанні уповноваженою особою порушена форма його складання та вимоги посвідчення, а саме: всупереч норм вищевказаних нормативних актів місця проживання [PERSON] не зазначено; самим заповідачем, перед підписом, не зазначено, що заповіт був вголос прочитаний і власноручно ним підписаний; посвідчувальний напис, який повинен містити заповіт в таких випадках за змістом: «мною, особа, текст заповіту прочитано вголос і власноручно підписано» вчинено особисто секретарем сільської ради, а не заповідачем, та в присутності [PERSON] Крім того, всупереч вимогам ч. 4 ст. 1247 ЦК України вищевказаний заповіт був внесений у Спадковий реєстр лише 15.04.2014 р., тобто через два місяці після смерті заповідача [PERSON] Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved