Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

15.04. 2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 39 909, 95 грн. за кредитним договором № б/н від 31.01.2013 року. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.01.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 13 555,94 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючий «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11. Умов і правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Деркач Ю.Ю. у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: 31.01. 2013 року між сторонами у справі підписано Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт /а.с. 7/. Відповідно до п. 2.1 зазначеної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 13 556, 94 грн. на строк 12 місяців, з 31.01. 2013 року по 31.01. 2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі потреби в сумі 13 556, 94 грн. в обмін на обов'язок позичальника повернути кредит, сплатити проценти у розмірі 0,833 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказаних в Заяві, Умовах і правилах строки. Позивач у позовні заяві /а.с. 3/ вказує, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Всупереч зазначених норм процесуального закону представником позивача суду не представлено та судом не здобуто доказів того, що позивачем виконано умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.01. 2013 року, а саме п. 2.1 такої угоди, зокрема, що позивачем було надано відповідачеві кредит у розмірі 13 556,94 грн. у спосіб встановлений Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 31.01. 2013 року. Представлений позивачем Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 31.01. 2013, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON], станом 11.02. 2014 /а.с. 6/ не є належним та допустимим доказом, в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України, щодо виконання позивачем умов кредитного договору та надання відповідачеві кредиту у розмірі 13 556,94 грн. Суд вважає, що допустимим доказами виконання позивачем свої зобов'язань за кредитним договором перед відповідачем, як це визначено ч. 2 ст. 59 ЦПК України, є банківські ордера, розпорядження, виписки із рахунків та інші документи, що підтверджують здійснення банківських операцій, проте таких суду не представлено. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено перед судом виникнення у відповідача обов'язку сплатити позивачеві заборгованість у розмірі 39 909, 95 грн., а також того, що права позивача були порушені відповідачем, та що такі згідно ст. 15 ЦК України підлягаю захисту чи відновленню у способи визначені ст. 16 ЦК України. Із наведеного слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Документально підтвердженні понесені позивачем судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, тобто відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed