Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

15 грудня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту народження 10 вересня 2017 року у м. Донецьку [PERSON]. В заяві зазначала про те, що вона, [PERSON], проживаючи в [INFO], перебувала у фактичних шлюбних відносинах з чоловіком на імя Іван та завагітніла. 10 вересня 2017 року вона народила у Донецькому республіканському центрі охорони материнства і дитинства м. Донецька живу дитину - доньку. В даному медичному закладі їй було видано медичне свідоцтво про народження №1463 від 11 вересня 2017 року. В даний час вона проживає у м. Львові, а донька знаходиться на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській дитячій клінічній лікарні у хірургічному відділенні №2, оскільки потребує хірургічного втручання, у звязку із вродженою вадою розвитку. Оформити свідоцтво про народження дитини в органах РАЦС вона не може, оскільки дитина народилася на тимчасово окупованій території Донецької області і перебуває на стаціонарному лікуванні, тому вона звернулася в суд. В судове засідання, яке було призначено на 22 грудня 2017 року о 09.30 год., заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися. Однак, на адресу суду поступила заява представника заявника [PERSON], з якої вбачається, що вона підтримує заяву та просить розглядати справу у її та заявника [PERSON] відсутності. Представник заінтересованої особи Шевченківського відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання 22 грудня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. 10 вересня 2017 року у [PERSON] народилася дочка, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №1469 від 11.09.2017 року, яке видане Донецьким республіканським центром охорони материнства і дитинства. Заявник [PERSON], а також її дитина [PERSON], є громадянами України, проживають на непідконтрольній Україні території м. Торез Донецької області, тому не має змоги отримати інших документів, щоб підтвердили народження дитини, крім виданих місцевою владою. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Згідно з ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим га тимчасове окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно з ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її доньки, виданого державним органом України.

Outcome: approved