Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

16.07.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 19.09.2019 року у Новоодеському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області він уклав шлюб з відповідачем. Позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що в останній час шлюбні відносини між подружжям погіршились і фактично припинились через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння у важливих питаннях сімейного життя. Позивач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 19.09.2019 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження. Шлюбні стосунки між подружжям погіршились і фактично припинились через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, постійні сварки між сторонами. Позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Оскільки відповідачем клопотання про зміну її прізвища після розірвання шлюбу заявлено не було їй слід залишити шлюбне прізвище. Згідно ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене та враховуючи те, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення у справі, а відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків судового збору який підлягав сплаті за подачу даного позову.

Outcome: approved