Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

15.05.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 15.05.2019 року і до досягнення ними повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У своєму позові позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дитини матеріальної допомоги на їх утримання в не надає, відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, стан здоров`я та матеріальне становище йому дозволяють утримувати своїх дітей. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2019 року відкрито провадження по даній справі. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник відповідача [PERSON] надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його та відповідача участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2007 року, але шлюб між ними розірвано, про що свідчить рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.01.2019 року, яке набрало чинності 12.02.2019 року. За час подружнього життя у сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Також у судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти проживають з позивачкою, яка самостійно вирішує першочергові потреби дітей, а саме безпосередньо здійснює догляд за ними, займається їх вихованням, надає матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, гарантовано, що у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей та їх звичайні потреби, а також особу відповідача, який являється молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, може працювати та отримувати дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Виходячи з вищенаведеного та з урахуванням потреб дітей, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття, підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2019р. На підставі викладеного,

Outcome: approved