Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

16 грудня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась Дніпровська міська рада з позовом до [PERSON] про стягнення збитків. В своїй позовній заяви позивач зазначав, що у департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради надійшов проект рішення міської ради «Про надання [PERSON] , [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] по фактичному розміщенню будівель та споруд». Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року право власності на дане нерухоме майно, а саме: складське приміщення літ У-1, загальною площею 326,9 кв.м; ремонтні бокси літ. Ф-1, загальною площею 155,8 кв.м; ремонтні приміщення літ. Х-1, загальною площею 51,2 кв.м.; прибудову літ. Н-11, загальною площею 15,3 кв.м.; складські приміщення літ. Ю-1, загальною площею 174,7 кв.м; будівлю мийки літ. Я-1, загальною площею 102,6 кв.м, визнано за [PERSON] 11 грудня 2019 року Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради звернувся до відповідачки з пропозицією про укладання договору про пайову участь, між тим до теперішнього часу договір не укладено, кошти пайової участі у сумі 359 314грн. 89 коп. не сплачено. Отже, об`єкт по [ADDRESS] експлуатується без укладеного договору пайової участі, що призвело до неотримання міським бюджетом коштів. Договір про пайову участь є необхідним у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), а розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту є невід`ємною частиною цього договору. Бездіяльністю відповідача порушуються права територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради. На підставі викладеного Дніпровська міська рада просила суд стягнути з [PERSON] на користь Дніпровської міської ради збитки (упущену вигоду) у сумі 359 314 грн. 89 коп. (а.с. а.с. 1 - 9). Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 січня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. До участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (а.с. а.с. 41 - 42). В підготовче судове засідання 01 лютого 2021 року з`явилась представник позивача, інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. (а.с. а.с. 43 - 44, 46). 23 лютого 2021 року від третьої особи без самостійних вимог надійшли пояснення у справі (а.с. а.с. 53 - 55). В підготовче судове засідання 23 лютого 2021 року з`явилась представник позивача, інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. Ухвалою суду було продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів. В підготовче судове засідання 16 березня 2021 року з`явилась представник позивача, інші учасники справи в підготовче засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. Представник позивача вважала за можливе призначити справу до судового розгляду. Ухвалою від 16 березня 2021 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні 08 квітня 2021 року (а.с. 82). В судове засідання 08 квітня 2021 року з`явилась представник позивача, інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. (а.с. а.с. 80 - 81). Розгляд справи було відкладено на 13.05.2021 року для повторного виклику відповідачки. Судові засідання 13.05.2021 р. та 01.06.2021 р. не відбулись. В судове засідання 05 липня 2021 року з`явилась представник позивача, інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. (а.с. а.с. 103 - 106). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, відзив не надала, повідомлялась про час і місце розгляду справи належним чином. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. В судовому засіданні 05 липня 2021 року розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з мотивів, зазначених в позовній заяві. В судове засідання 13 серпня 2021 року з`явилась представник позивача, інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, повідомлялись про час і місце розгляду справи належним чином. (а.с. а.с. 109 - 110). В судовому засіданні 13 серпня 2021 року розгляд справи був завершений. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Заочним рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2011 року у цивільній справі № 0417/2-4308/2011 визнано за [PERSON] право власності на нерухоме майно в [ADDRESS] , яке в цілому складається з: складського приміщення літ. У-1 загальною площею 326,9 кв.м., ремонтних боксів літ. Ф-1, зальною площею 155,8 кв.м., ремонтних приміщень літ Х-1, загальною площею 51,2 кв.м., прибудови літ. Н11, загальною площею 15,3 кв.м., складських приміщень літ. Ю-1, загальною площею 174,7 кв.м., будівлі мийки літ. Я-1 загальною площею 102,6 кв.м. (а.с. а.с. 21 - 22). 08 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частки будівель та споруд, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Плахотіним М.П. Згідно вказаного договору [PERSON] продала [PERSON] 1/2 частину наведеного нерухомого майна (а.с. а.с. 23 - 24). Також, 08 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу частки будівель та споруд, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Плахотіним М.П. Згідно вказаного договору [PERSON] продала [PERSON] 1/2 частину наведеного нерухомого майна (а.с. а.с. 25 - 26). 11 грудня 2019 року Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради звернувся до відповідачки з пропозицією про укладання договору про пайову участь. Такі ж пропозиції щодо укладання договору направлялись на її адресу листами від 16 вересня 2020 року та від 02 листопада 2020 року (а.с. а.с. 28 - 34). Вказані листи з пропозиціями щодо укладання договору про пайову участь відповідачкою одержані не були, повернулись за закінченням терміну зберігання (а.с. а.с. 35 - 36). Відповідно до розрахунку пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра відповідачці нараховано внесок в розмірі 359 314 грн. 89 коп. (а.с. 12). При вирішенні позовних вимог по суті суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Упущена вигода це доход або прибуток, який міг би одержати суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності в разі здійснення зовнішньоекономічної операції і який він не одержав внаслідок дії обставин, що не залежать від нього, якщо розмір його передбачуваного доходу або прибутку можна обґрунтувати. Враховуючи норми ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не лише точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином. Крім того, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Частина 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає зобов`язання взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Згідно з наведеними в ст. 1 вказаного Закону термінами, замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; територія - частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси; об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Відповідно до ст. 26 зазначеного Закону забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Відповідно забудова земельної ділянки полягає у створенні на земельній ділянці об`єктів будівництва, тобто розташування на певній території, яка відноситься до відання органу місцевого самоврядування, будівель чи споруд. Здійснення ж капітального ремонту чи реконструкції об`єкту будівництва, що не пов`язано зі зміною площі чи конфігурації об`єкту по відношенню до земельної ділянки, не свідчить про забудову земельної ділянки, оскільки об`єкт будівництва вже створений. З матеріалів справи вбачається, згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради № 9/9 від 08 червня 2016 року Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська, викладено абзац перший пункту 2.6 у новій редакції: Величина пайової участі визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради (далі департамент) звернення замовника (забудовника) про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість об`єкта, з техніко-економічними показниками, погодженими з постійною профільною комісією міської ради (за винятком випадків наміру здійснення будівництва індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 кв.м., господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках (а.с. 17). Відповідно до копії регуляторного акту рішення Дніпропетровської міської ради №6/19 від 28 грудня 2011 року Про внесення змін до Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська, викладено абзац 12 розділу 2.7 Порядку у новій редакції: При оформленні права власності на закінчені будівництвом об`єкти незалежно від механізму введення їх в експлуатацію, а також об`єкти незавершеного будівництва та їх частини, обов`язковим є отримання замовником (забудовником) довідки департаменту про сплату пайової участі, доповнено розділ 2.7 Порядку новим абзацом 15: Починаючи з 2012 року, кошти пайової участі зараховуються до бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету (а.с. 18). Рішенням Дніпропетровської міської ради №5/14 від 29 липня 2011 року та додатками до нього, визначено порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Слід зазначити, позивач, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки відповідача; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Також позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Слід зазначити договір про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури між Дніпровською міською радою та відповідачкою укладено не було. З матеріалів справи неможливо достовірно встановити, коли саме було здійснено будівництво об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] , оскільки сам по собі факт визнання права власності на це майно за рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська у 2011 році, ще не свідчить, що будівництво відбувалось саме у цьому році. В свою чергу, вказане унеможливлює визначення нормативно-правового регулювання порядку нарахування та визначення внеску на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури, його розмір і взагалі існування у особи обов`язку по його сплаті. Таким чином, позивачем не доведено того, що кошти в розмірі 359 314 грн. 89 коп. є збитками, що спричинила відповідачка Дніпровській міській раді. Не доведено неправомірність дій відповідачки, що призвели до позбавлення можливості отримати прибуток. При таких обставинах позов задоволенню не підлягає. У зв`язку з повною відмовою в позові на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed