Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

16 червня 2020 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення боргу, просить суд стягнути з відповідача борг у розмірі 13500 доларів США, що в еквіваленті складає 357 750, 00 грн, а також відшкодувати йому судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2008 року він дав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, згодом 05.12.2008 року ще 2000 доларів США. На підтвердження отриманих коштів позичальником були надані розписки від 08.07.2008 року та 05.12.2008 року. Відповідач зобов`язався повернути дану суму боргу - 12 000 доларів США до 08.07.2009 року, а 2000 доларів США без зазначення дати. Частина боргу була повернута відповідачем. Так, на протязі 2013 року відповідачем було повернуто 100 доларів США, на протязі 2015 - 300 доларів США, на протязі 2017 року було повернуто ще 100 доларів США. Проте, відповідач умови договору позики виконує неналежним чином, борг станом на теперішній час повністю не погашений. За вказаних вище обставин, він і звернувся до суду з даним позовом. 18 червня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. 23 липня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди представника позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалою від 15 лютого 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно 08.07.2008 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір позики, що підтверджується письмовою розпискою, наявною в матеріалах справи . Так, згідно укладеного між сторонами договору позики від 08.07.2008 року, підписаного власноручно відповідачем, [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] борг у розмірі 12 000 доларів США у строк до 08.07.2009 року. Крім того, 05.12.2008 року відповідач [PERSON] отримав від [PERSON] ще 2000 доларів США, про що наявна відмітка у договорі позики, за власноручним підписом відповідача [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням вимог договору позики, позивач [PERSON] звернувся до відповідача [PERSON] з листом-вимогою від 20.02.2020 року, наполягаючи на погашенні боргу до 03.03.2020 року, який виник на підставі договору позики грошових коштів від 08.07.2008 року та 05.12.2008 року у розмірі 14 000 доларів США, враховуючи часткові сплати боргу за період з 2010 року по 2017 рік. Про вказане також зазначено і у самому позові, а саме, що на протязі 2013 року відповідачем було повернуто 100 доларів США, на протязі 2015 - 300 доларів США, на протязі 2017 року було повернуто ще 100 доларів США. Сумарний розмір повернення боргу за увесь час становить 500 доларів США. Станом на момент звернення до суду - 16.06.2020 року борг відповідачем в повному обсязі не повернутий позикодавцеві. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Більш того, суд звертає увагу, що позивачем заявлено вимогу про стягнення суми боргу у розмірі меншому, ніж отримана сума боргу. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За наведених обставин, враховуючи вимоги зазначених норм закону, суд, не виходячи з межі позовних вимог, приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача про стягнення суми боргу, та виходячи з законодавчо встановленої норми про виконання зобов`язання у національній валюті, з боржника [PERSON] слід стягнути суму боргу у розмірі 13500*27,88 /що складає розмір 1 долара США згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют /=376 380 грн. У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. У сенсі розуміння ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач вимогу щодо стягнення з відповідача відсотків від суми позики не заявляв, тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, ураховуючи зміст заявлених позовних вимог, та прийнявши до уваги усі надані суду докази, а саме те, що дійсно між сторонами був укладений договір позики від 08.07.2008 року та від 05.12.2008 року, за зобов`язаннями якого відповідач повинен нести відповідальність щодо повернення усієї суми боргу, прийнявши до уваги, що позивач заявив вимогу у меншому розмірі, ніж отримана сума боргу, в чому кореспондується його право, тому суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму грошового боргу у розмірі 13500 доларів США, що еквівалентно станом на день винесення рішення 376380 грн, за договором позики від 08.07.2008 року та від 05.12.2008 року. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи обґрунтованість позовних вимог та повне їх задоволення, суд приходить до висновку, про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 3570 грн, згідно квитанції № 12 від 15.06.2020 року. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved