Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

15.01.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування після смерті баби - [PERSON], яка померла 01.09.2002 року. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач просить розглянути справу без його участі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов не надіслали. З наслідками визнання позову згідно ст. 206 ЦПК ознайомлені. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 01 вересня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія 1-ЕЛ № 154553). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Правда» розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджувалось втраченим сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0336434. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 229/2017 спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом є [PERSON], який прийняв спадщину після смерті баби відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з неподанням правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі від 29.12.2017 року в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Правда» с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області є запис про те, що 31 березня 2000 року сертифікат серія ЧН № 0336434 виданий [PERSON], реєстраційний номер сертифікату 934. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01 вересня 2002 року складає 18855, 00 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот пятдесят пять гривень 00 копійок. Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки в натурі (на місцевості 3,00 га. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved