Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

15.04.2015р. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу з ним вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу 18.09.2007 року син проживає з нею за адресою [ADDRESS], вихованням та розвитком дитини також займається вона. На даний час виникла необхідність виїхати з дитиною на відпочинок та оздоровити його, а також тимчасово виїжджати за межі території України до Російської Федерації. На її звернення до відповідача щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України в її супроводі, останній відповів відмовою. Просить суд надати дозвіл на виїзд за межі України її сина, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу його батька - відповідача по справі, строком на три роки, тобто до 20.04.2018 року. Позивачка в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з'явилися, про час слухання справи повідомлені належним чином, повідомлень про причини неявки від них не надійшло, в зв'язку з чим згідно ст.224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів вважає можливим ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступного. Згідно ст.154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних повноважень. Відповідно до Постанови КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», а саме п.2-2 п.п.3 абз.5 виїзд за межі України громадян які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, ... здійснюється у разі пред'явлення оригінала, або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яким проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, але його було розірвано 18.09.2007 року. Відповідно до пояснень позивачки дитина потребує відпочинку та оздоровлення, але не має таку можливість через відсутність згоди другого батька сина. Син позивачки та відповідача мають право на поїздку разом із матір'ю. Як убачається із позовної заяви позивачка має намір вивезти на час відпочинку та оздоровлення. Враховуючи наведе, суд вважає, що в інтересах дітей позов підлягає задоволенню й підстав які відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», що обмежують права [PERSON] на виїзд за кордон та оформлення проїзних документів немає.

Outcome: approved