Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

15.04.2016 року Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення юридичного факту, який полягає в тому, що він, [PERSON] , 1963 р.н., та зазначений в у Наказі та архівній довідці Галузевого архіву МО №179/1/1937 від 25.02.2016 року [PERSON] , є однією і тією самою особою.\~ Заявник посилається на те, що метою встановлення даного факту є необхідність оформлення документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В обґрунтування заявлених вимог Заявник зазначає, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років. У зв`язку з чим, 01.03.2016 року [PERSON] подав заяву до Управління Пенсійного Фонду України в Солом`янському районі м. Києва про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте йому було відмовлено, оскільки в наданій архівній довідці Галузевого архіву МО №179/1/1937 від 25.02.2016р. про період перебування в зоні ЧАЕС не зазначено повністю власне ім`я та по батькові. Відтак, не розшифровані ініціали [PERSON] фактично позбавляють його права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У судовому засіданні представник [PERSON] заяву підтримав, просив суд її задовольнити. Вислухавши пояснення представник [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що листом від 15.03.2016 року №3338/09 Управління Пенсійного Фонду України в Солом`янському районі м. Києва [PERSON] було відмовлено у призначені пенсії відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки в наданій архівній довідці Галузевого архіву МО №179/1/1937 від 25.02.2016р. про період перебування в зоні ЧАЕС не зазначено повністю власне ім`я та по батькові (а.с. 4, 5). З архівної довідки Галузевого архіву МО №179/1/1937 від 25.02.2016р. вбачається, що в наказах командира військової частини [NUMBER] по стройовій частині відображено відрядження [PERSON] (ініціали на російській не розшифровані) в район по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зону №2 з 16 травня 1986 року по 25 травня 1986 року. В паспорті громадянина України прізвище, власне ім`я та по батькові Заявника записане як « [PERSON] » (а.с. 7). В посвідченні особи виданому 18 липня 1985 року «Новочеркасским Высшим Военным Командным училищем связи» (рос.) прізвище, власне ім`я та по батькові Заявника записане як « [PERSON] » (рос.), займана посада: командир взводу військової частини [NUMBER] (а.с. 8). Крім цього, факт перебування у відрядженні [PERSON] від військової частини [NUMBER] в район ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зону №2 підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році від 15.04.1991 року; копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році від 31.03.1998 року. Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи надані докази суду у їх сукупності, суд вважає доведеним, що вказаний в довідці Галузевого архіву МО №179/1/1937 від 25.02.2016 року, яка підтверджує факт перебування особи в зоні ЧАЕС в період з 16 травня 1986 року по 25 травня 1986 року, « [PERSON] » та заявник [PERSON] є одна і та ж особа. Судом береться до уваги, що встановлення даного юридичного факту необхідне Заявнику для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved