Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

17.05.2017 року ПАТ КБ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 18.03.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-08504-180313. В зв'язку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р., після спливу чергового строку лив Кредитної лінії, відповідно до п. 2.4. Частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши Відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії розмірі 43600грн. 00 коп. Відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 04.04.2017 р. не виконує належні чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 04.04.2017 року за Відповідачем по укладеному з Публічним акціонерна товариством «Дельта Банк» Договором № 002-08504-180313 від 18.03.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 64433,66 грн., яка складається з:тіло кредиту: 0,00 грн.;прострочене тіло кредиту: 44222,99 грн.;заборгованість за відсотками: 20210,67 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. На підставі постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №181 від 02.10.2015р. «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» (з врахуванням Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 278 від 30.12.2015 р.), згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05.10.2015р. по 04.10.2017 р. включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осі на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. Відповідно до частини 1 статті 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною 2 статті 37 цього Закону. Наведене дає підстави для висновку, що уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку набуває повноважень органів управління та контролю неплатоспроможного банку, тобто крім повноважень, визначених Законом, уповноважена особа Фонду здійснює повноваження керівництва банку, а відтак наділена правом видачі та підписання довіреностей від імені банку, як юридичної особи на представництво його (банку) інтересів. Дана позиція підтверджена Постановою Верховного суду України в справі 3-399гс16 від 08.06.2016 року. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитною лінією на загальну суму 64433,66 грн., а також судові витрати по справі - 1 600 грн. Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, натомість банк подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать розписки про вручення рекомендованих повідомлень, які знаходяться в матеріалах справи. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, взявши до уваги доводи позовної заяви, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторони вважають достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2013 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON], шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-08504-180313. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З'ясовано також, що , відповідач скористався Кредитною лінією, але станом на 04.04.2017 р. не виконує належні чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 04.04.2017 року за Відповідачем по укладеному з Публічним акціонерна товариством «Дельта Банк» Договором № 002-08504-180313 від 18.03.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 64433,66 грн., яка складається з:тіло кредиту: 0,00 грн.;прострочене тіло кредиту: 44222,99 грн.;заборгованість за відсотками: 20210,67 грн.;заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором чи законом, або розірвання договору. Ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідач порушив умови кредитного договору, а саме не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в сумі, яку просить позивач - 64 433 грн.66 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, сплачені судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved