Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

17.08.2016 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами до Ізмаїльської міської ради, [PERSON], 21.10.2016 року позивач [PERSON] уточнив позов, доповнив в якості відповідача [PERSON] та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованому по [ADDRESS], укладений 27.09.2001 року між [PERSON], діючим від свого імені та від своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON]і [PERSON], зареєстрований на Одеській Товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №6614 та визнання права власності на вказане домоволодіння, по 1/3 частині за кожним. мотивуючи тим, що всі умови договору виконані. Позивачі відкрито володіють та користуються житлом, фактично являючись власниками житла, вони позбавлені можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в зв'язку з чим змушені звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав та просив визнати право власності за ним та дітьми [PERSON] Ві кторовичем і [PERSON] право власності за кожним по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами, розташованому по [ADDRESS] Представник відповідача Ізмаїльська міська рада не заперечувала проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі, пояснивши, що не заперечує, щоб право власності на будинок було визнано за чоловіком та дітьми, за кожним по 1\\3 частині. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Наслідки визнання позову відповідачам роз'яснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Ізмаїльської міської ради, [PERSON], про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 27.09.2001 року між [PERSON], діючим від свого імені та від своїх неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON]і [PERSON]був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №6614, який зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON], [PERSON]купили житлове домоволодіння з незакінченим будівництвом, готовністю 90 %, розташованому по [ADDRESS] Укладений між сторонами договір зареєстрований представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 27.09.2001 року за №6614. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п. 5 договору, в виконання умов укладеного договору позивачами проведено реєстрацію договору, про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок, розташований за вказаною адресою. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивачі відкрито володіють та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлена можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений. Згідно з довідкою №39 від 07.10.2016 року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», зазначений житловий будинок з надвірними спорудами має самостійний адресний номер: [ADDRESS], на підставі розпорядження Ізмаїльського міського голови №57 р від 19.02.2016 р. Відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належать до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України об'єктів, які були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним.

Outcome: approved