Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

16 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначає, що неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , двійнята [PERSON] та [PERSON] , [INFO] є спільними дітьми сторін. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.04.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, та стягнуто аліменти на утримання дітей з відповідача по 500 гривень на кожну дитину. Батько - [PERSON] жодних відносин з дітьми не підтримує, свої обов`язки не виконує, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 113 772,00 грн. При цьому відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення домашнього насильства. Також були зареєстровані факти виклику працівників поліції з повідомленням про вчинення домашніх сварок та вжиття алкогольних напоїв [PERSON] . Разом з цим позивач стверджує, що належним чином здійснює догляд за дітьми, а також повідомила щодо отриманих доходів. Ігнорування батьком свого обов`язку по утриманню та вихованню дітей призводить до того, що позивач змушена нести додаткові витрати з оплати нотаріальних послуг за оформлення згоди відповідача на виїзд дітей за кордон для відпочинку, реабілітації та оздоровлення за державними програмами по обміну дітей у сім`ях. Звертає увагу суду, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його дітей. Враховуючи вищенаведене просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте в позовній заяві просить суд розглянути справу за її відсутності та відсутності представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до якої просить суд розгляд даної справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно його дітей. Представник третьої особи Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, про причини не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01.02.2008р., серія [NUMBER] від 14.01.2010р., серія [NUMBER] від 24.10.2012р., серія [NUMBER] від 24.10.2012р. (а.с.10-13). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.04.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, та стягнуто аліменти на утримання дітей з відповідача по 500 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с.14-15). Відповідно до розрахунку заборгованості від 02.04.2019р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 113772 грн. (а.с.17). Зі змісту довідки Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області від 09.04.2019р. №П-40а/з/109/1010/25/01-19 вбачається, що [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалася. При цьому зареєстровано 5 фактів притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] : [INFO] за ст. 197 КУпАП, 03.12.2008р. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 08.01.2011р. за ст. 197 КУпАП, 18.01.2011р. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 16.01.2011р. за ст. 175-1 КУпАП. Також в період з 2008-2012 роки зареєстровано один факт виклику працівників поліції від 07.01.2011р. на адресу [ADDRESS] за повідомленням про вчинення домашніх сварок або вжиття алкогольних напоїв [PERSON] (а.с.18). Судом досліджено акт обстеження матеріально-побутових [PERSON] від 08.04.2019р. та встановлено, що позивач проживає разом з дітьми за адресою: [ADDRESS] , разом з дітьми. Квартира двохкімнатна, відповідає санітарно-гігієнічним нормам, діти забезпечені необхідною матеріально технічною базою для розвитку та навчання, знаходяться на повному утриманні матері, батько у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей участі не приймає (а.с.19). Також судом досліджено довідки про доходи позивача (а.с.21-28) та характеристики на дітей, де зазначено, що мати цікавиться справами дітей в школі та дитячому садочку, а батько жодного разу не був в школі та дитячому садочку, не телефонував класному керівнику щодо навчання дітей (а.с.29-33). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю (а.с.34-37). Рішенням виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 26.03.2019р. №141-06 надано [PERSON] висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.38-39).З Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Статтею 11 Закону України передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до пункту 15 постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, № 3 (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абзацу 2 пункту 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Звертаючись з даним позовом до суду позивач стверджує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенні до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що виразилась у його нехтуванні обов`язками батька по забезпеченню дітей необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для отримання освіти, а також спілкування з дітьми в необхідному обсязі тощо. Судом враховується, що батько дітей тривалий період часу взагалі не приймає ніякої участі вихованні та піклуванні дітей, аліменти на утримання дітей не сплачує, хоча є молодою, працездатною особою, що свідчить про свідоме нехтування своїми обов`язками. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження поважності невиконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, відповідач в письмовій заяві визнав позов, та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Наведені обставини встановлені матеріалами справи дають підстави для позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що останній у випадку зміни своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, відповідно до ст. 169 СК України має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved