overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

16.02.1977 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 180 (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Судовим розглядом\~встановлено,\~щошлюбні стосунки між сторонами припинено з травня 2015 року у звязку з різними поглядами на життя, відсутністю почуття любові та поваги, виникненням суперечок. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження серії 1-КИ №216222 від 16.02.1977 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «Самохіна» на «Данилевська», яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач від явок до суду ухиляється, клопотань про надання сторонам строку не примирення в межах визначеного законом процесуального строку не заявляв, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 16.02.1977\~року Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Жовтневого районного\~управління юстиції\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області,\~актовий запис\~№ 180 розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «Данилевська» без змін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

16.02.1992 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Їх шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Вішковецької сільської ради, Немирівського району, актовий запис № 1. Від подружнього життя у них народилися діти, син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком у свідоцтві про народження якого записаний позивач. Подружнє життя між сторонами не склалося і негаразди в сім'ї тривають близько п'яти років. Головна причина розладу сімейних стосунків цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. За таких обставин позивач [PERSON] вважає, що шлюб розпався і зберегти його неможливо. Тому він звернулася до суду з даним позовом у якому просить шлюб розірвати. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла позовна заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи двічі повідомлялася належним чином та завчасно. До початку розгляду справи вказані листи повернулися до суду з відміткою відділу зв'язку, в якій було зазначено, що адресат за вказаною адресою не проживає. Таким чином, в силу ст.74 ч.5, ст.77 ч.1 ЦПК України, суд визнає, що судові повістки надіслані на останню відому судові адресу відповідача [PERSON] вважаються доставленими. Тому суд враховуючи дані обставини приходить до висновку провести заочний розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, так як шлюб розпався, помиритися сторони не бажають, фактично подальше спільне проживання подружжя та збереження сім ?ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

16.02.2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 161. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, внаслідок чого втратили почуття любові та поваги один до одного. З липня 2013 року сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не зявився, надала заяву, якою позов підтримала повністю, просила задовольнити. Відповідач зареєстрованого місця проживання по Одеській області не має, викликався по місцю мешкання, вказаному позивачем, в суд не зявився. Матеріали справи підтверджують те, що відповідач обізнаний з обставинами слухання справи. Не бажання відповідача отримати повістку в офіційному порядку, суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

16.02.2010 р. був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення із [PERSON], який на той момент являється власником квартири та споживачем наданих послуг. На даний момент споживач з яким був укладений договір немає в живих, а новий споживач, а саме [PERSON], яка являється співвласником даної квартири, договір про надання послуг не уклала тому договір між позивачем та відповідачем відсутній. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV, пунктів 1,3 ст.30 та ст..18 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» Відповідач користується послугами з централізованого опалення, але розрахунки за надання послуги не проводить. Таким чином, станом на 23.04.2014 року [PERSON] заборгувала перед Жашківським підприємством теплових мереж 8 987 (вісім тисяч дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 86 коп. Представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, а саме: виписку з особового рахунку № 361 станом на 01.03.2011 року, копію типового договору про надання послуг з централізованого опалення від 16.02.2010 року, копію інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.12.2013 року, довіреність від 01.04.2014 р. № 62, а тому суд вважає позов задоволити. На підставі викладеного ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-23 00:00:00

16.02.2011 року [PERSON] мати заявниці, в інтересах останньої, звернулась до суду з заявою про визнання колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON], що народився 30.05.1971 року в м. Первомайськ Миколаївської області, безвісно відсутнім, так як в звязку з розірванням шлюбу останній виїхав в Росію, забравши свої речі, і з того часу ніякого зв»язку з ним не було. Так як заявниця бажає оформити субсидію, то їй необхідно визнати його безвісно відсутнім, так як вона не може надати данні про доходи [PERSON], який зареєстрований в [INFO]. В судове засідання заявниця надала телеграму з проханням слухати справу у її відсутність. а позов підтримує. В судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву та пояснила, що батьки [PERSON] померли, а рідний брат разом з ним виїхав до Росії в листопаді 1999 року. Представник Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області проти задоволення заяви не заперечувала. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із ксерокопії будинкової книги будинку 32 по пров. Виноградному в м. Первомайськ видно, що [PERSON], у вказаному будинку зареєстрований 04.03.1993 року , а із ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу, видно, що 30.11.1999 року було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] і [PERSON]. Факт відсутності [PERSON] по місцю постійного проживання більше року підтверджений поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, суд знаходить доведеними вимоги заявниці та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

16.02.2013 року сторони зареєстрували шлюб. 08.08.2013 року у сторін народився син. Сімейне життя не склалось, з лютого 2014 року проживають окремо, збереження сім'ї неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала заяву, в якій свої вимоги підтримала, просить розглядати справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до суду вдруге не з'явився, заперечень проти позову та заяву про розгляд справи у відсутність на адресу суду не надіслав, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних у відповідності зі ст. 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Сторони зареєстрували шлюб 16.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 16.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.5) Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, сімейні відносини припинені, позивач бажає розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сім'я фактично розпалась, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

16.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 19.06.1992 року перебувають у шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем і перебуває на його утриманні. Весною 2014 року вони з відповідачкою припинили сімейні відносини. Спільне життя не склалося. Постійні сварки, конфлікти привели до розпаду сім`ї. Відповідачка має намір створити нову сім`ю, тому він просить розірвати шлюб з відповідачкою. Витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти за нього. Малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на подальше проживання і виховання з ним до досягнення повноліття. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, пояснила, що згодна на розірвання шлюбу, тому що з весни 2014 року не підтримує сімейні відносини з позивачем і не бажає зберігати сім`ю. Наполягає на розірванні шлюбу. Не заперечує, щоб малолітній син [PERSON], [INFO], мешкав з батьком. Вона буде допомагати позивачу утримувати дитину і приймати участь у його вихованні. Спору про майно, житло між нею і позивачем немає. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище Козіна. Представник органу опіки і піклування виконкому Баглійської районної у м.Дніпродзержинськ ради [PERSON] просить залишити малолітнього [PERSON], [INFO] з батьком, позивачем по справі, і визначити місце проживання дитини таке, як місце проживання батька, тому що в інтересах дитини малолітній [PERSON] повинен залишитись там, де йому добре, проти чого не заперечує і відповідачка. Суд, вислухавши сторони, представника органу опіки і піклування виконкому Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 19.06.1992 року. Шлюб у них перший. Зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 165. Від шлюбу мають трьох дітей, один з яких малолітній [PERSON], [INFO]. Позивач підтвердив, а відповідачка не заперечувала, що з весни 2014 року вони не підтримують сімейні відносини. Суд надавав сторонам строк для примирення, але подружжя не помирились, наполягають на розірванні шлюбу. Спору про майно, житло між сторонами немає. Позивач просить залишити малолітнього сина [PERSON], [INFO], на подальше проживання і виховання з ним, проти чого не заперечує відповідачка. Згідно з ч.1 ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка досягла 10-річного віку, визначається за згодою батьків. Подружжя домовились, що після розірвання шлюбу малолітній син залишиться проживати з батьком. Представник органу опіки і піклування виконкому Баглійської районної у м. Дніпродзержинськ ради [PERSON] підтвердила, що в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], доцільно, щоб він мешкав з батьком [PERSON], проти чого не заперечує мати дитини, відповідачка по справі. Витрати, пов`язані з розглядом справи, позивач бере на себе. Відповідачка не наполягає змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Виходячи з викладеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

16.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів в розмірі 700 грн. щомісяця на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вона має дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Також за твердженням позивачки відповідач не працює і має нерегулярний заробіток. Вказуючи на відмову відповідача від утримання дитини, позивачка просила стягувати аліменти з відповідача в судовому порядку у вищезазначеному розмірі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і підтвердила викладені в позовній заяві обставини. Відповідач позов визнав частково і пояснив суду, що він не відмовлявся від утримання дитини і в міру своїх можливостей щомісяця надає позивачці кошти для дитини. При цьому відповідач зазначив, що він працює за договором трудового найму із фізичною особою-підприємцем і отримає регулярний заробіток. Враховуючи те, що розмір отримуваної зарплати не є високим, відповідач просив стягувати з нього аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін та, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони 17.03.2009 року уклали шлюб. Від даного шлюбу у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON]. (а.с. 7, 9) Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. (а.с. 8) У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, будучи батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття. Обставини, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини судом не встановлені. Відповідач має постійне місце роботи і отримує регулярний заробіток. Враховуючи узгоджену позицію сторін по справі щодо форми аліментів у твердій грошовій сумі, а також виходячи з засад розумності і справедливості, на підставі ст. ст. 180, 182, 184 СК України суд находить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з визначенням розміру аліментів стягуваних з відповідача в твердій грошовій щомісячній сумі - 500 грн. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

16.02.2014 року, а уточнивши вимоги 20.04.2015 року, ПАТ »УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» (далі Банк), звернувся в суд з позовом до відповідачів та просить стягнути з них, солідарно, кошти в сумі - 108 165,21 дол. США заборгованість по кредиту; - 12 981,67 дол. США проценти за користування кредитом в період з 20.07.2007 року по 18.03.2015 року, - 38 489,74 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту, в період з 20.05.2014 року по 17.04.2015 року; - 40 407,85 грн. пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, в період з 20.05.2014 року по 17.04.2015 року. Свою вимогу мотивує тим,що згідно з Договором про надання споживчого кредиту №11186673000 від 20.07.2007 року (далі-Договір) та Додаткових угод від 20.07.2007 року та від 18.05.2011 року, Банк надав [PERSON] кредит в сумі 153 000 дол.США строком по 20.07.2022 року, із встановленням графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування коштами, а також передбачено штрафні санкції у вигляді пені. Згідно з Договором поруки №247121 від 18.05.2011р. та Договором поруки №247122 від 18.05.2011 року,відповідно, [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями по виконанню умов вищевказаного Договору. Умови кредитного договору відповідачі належним чином не виконують, у зв»язку з чим утворилася заборгованість в сумі 121 146,88 дол.США та в сумі 78 897,59 грн., які відповідачі не сплачують, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник Банку Симонян А.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.86) Відповідачі також не з»явилися в судове засідання, призначене на 21.04.2015 року, причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

16.02.2014 року позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 40,3 кв. м, жилою площею14,3 кв. м, успадкований після смерті матері - [PERSON], померлого [INFO], та, окрім цього, просила продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона після смерті матері - [PERSON], як спадкоємець за заповітом, подала заяву про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. 09.04.2015 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме просила визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 40,3 кв. м, жилою площею14,3 кв. м, за нею - [PERSON],1952 року народження, а позовну вимогу стосовно продовження строку для прийняття спадщини залишити без розгляду. Позивач у судове засідання не з'явилась, представник надав заяву, у якій просить справу розглядати без їхньої участі, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. 06.12.1989 року [PERSON] склала заповіт на користь своєї доньки - [PERSON], за яким все належне їй майно після її смерті переходить у власність [PERSON] (а.с. 12). Встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 7). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 40,3 кв. м, жилою площею14,3 кв. м. Відповідно до довідки, виданої Косенівською сільською радою Новоград-Волинського району, даний житловий будинок належав померлій [PERSON] на підставі погосподарської книги (а.с. 13). У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на звернення позивача про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, приватним нотаріусом було відмолено у вчиненні нотаріальної дії, пов'язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (а.с. 16). Відповідно до повідомленням КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 12.01.2014 року № 1833 право власності на вищевказаний будинок за померлою [PERSON] не зареєстровано. (а.с. 10). Відповідно до довідки Косенівської сільської ради від 18.09.2014 року № 335 [PERSON] з 2010 року та по даний час проживає в будинку [ADDRESS], доглядає за будинком та обробляє земельну ділянку (а.с. 11, 14). Враховуючи, те що правовстановлюючі документи на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] не зареєстровано, але згідно господарської книги будинок рахується за [PERSON], а тому визнання права власності на вище вказаний житловий будинок при встановлених обставинах можливе лише в судовому порядку. Приймаючи до уваги всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і задовольняє їх у повному обсязі.

Outcome: approved