overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

15.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.08.2007 року виконавчим комітетом Комсмольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 95, посилаючись на те, що стосунки не склалися, сторони мають різні характери та погляди на життя, що не дозволяє їм співіснувати. Подружжя має дитину [PERSON], [INFO], яка проживає та залишиться проживати разом із позивачем. Шлюбні відносини фактично припинені, починаючи з 24.03.2014 року, [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, спору про майно немає. На підставі викладеного, враховуючи, що збереження шлюбу неможливе, подальше його існування суперечить інтересам [PERSON], позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір, а також не змінювати їй прізвище після розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не зявилася, справу просила розглядати за її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія І-ВЛ № 251441, 25.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Фількова) [PERSON] виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 95 /а.с. 7/. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про її народження, серія І-ВЛ № 387531, актовий запис № 24 /а.с. 8/. Той факт, що дитина проживає на даний час та залишиться проживати в подальшому із матірю [PERSON] сторонами не заперечувався. Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

15.04.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на своє утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO], посилаючись на наступні обставини. 21 листопада 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися, проживають окремо та мають намір шлюб розірвати. Позивачка не працює, так як знаходиться в відпустці по догляду за дитиною. Відповідач ухиляється від утримання дітей та дружини, матеріальної допомоги не надає. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відзив на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Судом встановлено, що сторони з 21 листопада 2009 перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.2). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.3-4). Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Позивачка перебуває у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трьох років та потребує матеріальної допомоги. Відповідач зобов'язаний надавати кошти на її утримання, однак добровільно цього не робить. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення донькою - [PERSON] трирічного віку. Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

15.04.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

15.04.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 18.03.2015 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно відносно своєї доньки. Мати дитини, [PERSON], померла [INFO]. Згідно розпорядження голови Новотроїцької районної державної адміністрації від 31.03.2015 року № 135 позивач [PERSON] призначена піклувальником неповнолітньої дитини [PERSON] Позивачка просить стягнути з відповідача на неповнолітню дитину аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей певного віку щомісячно до досягнення повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.10.1998 року батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Як слідує з матеріалів справи, відповідача було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] та матеріальної допомоги по утриманню дитини він не надає. Таким чином, оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Однак позивачем до суду не були надані такі докази, тому аліменти стягуються з відповідача від дня пред'явлення позову. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК, оскільки вимоги позивача задоволені повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

15.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей до їх повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 09.08.2001 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним, тому просить суд розірвати його. Також позивач вказала, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, в зв'язку з чим позивачка просить стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку. Також позивач просила стягнути аліменти за минулий час з листопада 2014 року по березень 2015 року в сумі 5025 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2001 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову і до їх повноліття. Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач просить стягнути також аліменти за минулий час з листопада 2014 року по березень 2015 року в сумі 5025 грн., проте, згідно із ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача за минулий час не можуть бути присуджені, оскільки, відповідно до ст. 191 СК України, позивачкою не надано вищевказаних доказів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

15.04.2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що з 21.11.2003 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу в них є дві дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки у них розлагодились. Основною причиною є те, що відповідач зовсім не турбується про забезпечення добробуту сім'ї. Він постійно на заробітках у приватних осіб, однак заробітну плату використовує виключно на себе. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач не має постійного місця роботи, однак є працездатним, тому має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що погоджується сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. на одну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що від шлюбу в подружжя народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 7). Діти проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити їх належним чином, а відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб немає, тому, суд вважає, що він може сплачувати аліменти в сумі 600 грн. на одну дитину, а отже позов слід задовольнити частково. Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

15.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають з березня 2014 року, збереження шлюбу неможливо, діти вже повнолітні, проте відповідача вмовити з'явитися до органу РАЦС для написання заяви про розірвання шлюбу вона не може вмовити, оскільки він не бажає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутністю, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Вивчивши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 21 лютого 1993 року Жовтневою сільською радою народних депутатів Болградського району Одеської області (свідоцтво про одруження [NUMBER], видане повторно 25.07.1996 року, актовий запис №3, а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO]. народження (свідоцтво про народження дитини [NUMBER], від 01.06.1995 року, а/з №13), [PERSON] ,[INFO]. народження (свідоцтво про народження дитини [NUMBER], від 07.02.1997 року, а/з №4), які вже досягли повноліття. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, дійсні причини розірвання шлюбу, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, стверджує у заяві, що вона з відповідачем фактично не проживає разом, відповідач до суду не з'явився, не надав суду заперечень щодо предмету позову. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

15.04.2015 року позивачка звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що рішенням суду ухваленим у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу не було вирішено питання розподілу судових витрат, а саме не вирішено питання про відшкодування за рахунок відповідача понесених позивачем витрат пов'язаних зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн. Вказані кошти позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає до задоволення, з огляду на наступне. За змістом ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва було задоволено позов [PERSON] та розірвано шлюб між нею і [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За подання позовної заяви до суду [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 243,60 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною квитанцією (а.с. 1). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 215 ЦПК України, в резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, розподіл судових витрат. Отже, враховуючи, що позовні вимоги були задоволенні в повному обсязі, витрати понесені позивачем на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

15.04.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона проживала разом з відповідачем з 2012 року по березень 2015 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця та до повноліття дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

15.04.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на її утримання у розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час проживає окремо, від надання допомоги в утриманні дитини у добровільному порядку ухиляється. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з чим вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], в судове засідання викликався належним чином, але не зявився, звернувся із електронним повідомленням, згідно з яким з позов не визнає, однак не заперечує сплачувати 1000 грн. щомісячно на утримання дружини. Вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 28.12.2011 року виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис №123 шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає спільно з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач являється працездатною особою та має можливість утримувати дружину, позивачка на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання позивачки у твердій грошовій сумі - 1000 гривень щомісячно,починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст.88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

15.04.2015 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті теплової енергії на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» в сумі 5839 грн. 91 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач будучи повідомленою належним чином в судове засідання не з'явилася. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню та відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті теплової енергії в сумі 5839 грн. 91 коп., а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 6083 грн. 51 коп.. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved