Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

15 лютого 2021 року Корольовським районним судом м. Житомира у цивільній справі №296/1893/17 2/296/1400/21 за вказаним позовом було ухвалене рішення, яким вирішено припинити право власності [PERSON] на 1/3 частку у спільному майні, а саме: в квартирі [ADDRESS] , присуджено [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/3 частки квартири [ADDRESS] у сумі 242 193,00 грн., що попередньо внесена [PERSON] на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира (т.2 а.с.54-55). Крім того, 25 червня 2021 року суд в справі ухвалив додаткове рішення щодо визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину у спільному майні, а саме: в квартирі [ADDRESS] та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 3 980,00 грн. судових витрат, пов`язаних з проведенням експертиз і 936,00 грн. сплаченого судового збору, а всього 4 916,00 грн. (т.2 а.с.73). Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що судовими рішеннями повно не вирішене питання про судовий збір. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони, які брали участь у справі, в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, їх присутність не є обов`язковою. Встановлено, що [PERSON] 06 березня 2017 року було подано в суд позовну заяву, що мала одночасно вимоги немайнового характеру - припинення права власності на частку у спільному нерухомому майні та майнового характеру - визнання права власності на частку у нерухомому майні, вартість якої складає 242 193,00 грн. (т.1 а.с.3-5). Крім того, разом із позовом позивач надала суду заяву про вжиття заходів забезпечення позовної заяви (т.1 а.с.18-19). Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Частиною 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) передбачено, що за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 06 березня 2017 року складає 640,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону, за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить один відсоток ціни позову, що станом на 06 березня 2017 року складає 2 421,93 грн. Крім того, за подання заяви про забезпечення позову ч.2 ст.4 Закону передбачає сплату судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 06 березня 2017 року складає 320,00 грн. З матеріалів справи, зокрема з оригіналів трьох квитанцій №6, 7, 8 від 06 березня 2017, вбачається, що позивач при зверненні до суду із вказаними позовом та заявою, сплатила передбачені Законом суми судового збору (т.1 а.с.1, 2, 17). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, рішенням суду від 15 лютого 2021 року, яке набрало законної сили і яким позов [PERSON] задоволено повністю, не вирішене питання про судові витрати. Після чого, за заявою представника позивача, 25 червня 2021 року судом в справі було ухвалене додаткове рішення, яким вирішене питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору лише у сумі 936,00 грн. З огляду на викладене та відповідно до ст.270 ЦПК України, суд вважає за необхідне з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплаченого у розмірі 2 445,93 грн. ((640 + 2 421,93 + 320) - 936) судового збору.

Outcome: approved