Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON]. Померлий доводився рідним братом [PERSON] та рідним дядьком [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,2940 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Девладівської сільської ради Софіївського району. Заповіту померлий за життя не залишив. За свого життя він не був одружений, дітей не мав. Спадкоємців першої черги після його смерті немає. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем по закону другої черги, а позивач [PERSON] - спадкоємцем за правом представлення. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Позивачі в установлений законом строк подали заяви до Софіївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] 17.09.2013 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, проте постановою від 17.09.2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину майна після померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] 27.11.2012 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, проте постановою від 27.11.2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину майна після померлого [INFO] [PERSON] Згідно з постановами нотаріуса їм відмовили у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документа на майно вимогам законодавства України, тобто відсутня дата видачі, номер реєстрації та підпис голови Софіївської районної державної адміністрації на Державному акті на право власності на земельну ділянку. [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Водяне» розміром 8,42 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості). [PERSON], набувши право на земельну частку (пай), звернувся до Софіївської районної державної адміністрації з письмовою заявою про виділення йому земельного паю в натурі (на місцевості). Згідно розпорядження Софіївської РДА [PERSON] надано у власність з виділом в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею8,2940 га, розташовану на території Девладівської сільської ради Софіївського району. Цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За свого життя [PERSON] замовив на цю земельну ділянку державний акт на право власності на земельну ділянку. Землевпорядна організація ТОВ «Дніпроленд» виготовила на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку, але вже після смерті спадкодавця, а тому ним вони не отримані і останній за життя не набув право власності на вказану земельну ділянку. Враховуючи, що померлий [PERSON] за життя був включений в списки осіб КСП «Водяне», які мають право на земельну частку (пай), отримав сертифікат на право на земельну часку (пай) в КСП «Водяне», тобто набув право, яке позивачі можуть успадкувати після його смерті. Враховуючи, що державний акт на земельну ділянку виготовлений після смерті спадкодавця і не міг бути ним отриманий, отже даний факт перешкоджає позивачам оформити їхні спадкові права, а тому позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх прав і просять визнати за ними, як спадкоємцями за законом після померлого [PERSON], право на земельну частку (пай), по 1/2 частині за кожним. Позивачі - [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримують, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві, на задоволенні позову наполягають, просять розглянути справу за їх відсутності, про що надали до суду відповідну заяву. Відповідачі - Девладівська сільська рада та Софіївська районна державна адміністрація позовні вимоги визнають, проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідні заяви. Треті особи - державний реєстратор реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції та відділ Державного земельного агентства у Софіївському районі, будучи, у встановленому чинним законодавством порядку, увідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено: [INFO] помер [PERSON] (а.с. 17). Померлий доводився рідним братом [PERSON] (а.с. 13, 15) та рідним дядьком [PERSON] (а.с. 14-16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 8,2940 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Девладівської сільської ради Софіївського району. Заповіту померлий за життя не залишив. За свого життя він не був одружений, дітей не мав. Спадкоємців першої черги після його смерті немає. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем по закону другої черги, а позивач [PERSON] - спадкоємцем за правом представлення (а.с. 18). Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає. Позивачі в установлений законом строк подали заяви до Софіївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] 17.09.2013 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, проте постановою від 17.09.2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину майна після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 23-24) [PERSON] 27.11.2012 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, проте постановою від 27.11.2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину майна після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 29-30). Згідно з постановами нотаріуса їм відмовили у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документа на майно вимогам законодавства України, тобто відсутня дата видачі, номер реєстрації та підпис голови Софіївської районної державної адміністрації на Державному акті на право власності на земельну ділянку. [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Водяне» розміром 8,42 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 6). [PERSON], набувши право на земельну частку (пай), звернувся до Софіївської районної державної адміністрації з письмовою заявою про виділення йому земельного паю в натурі (на місцевості). Згідно розпорядження Софіївської РДА [PERSON] надано у власність з виділом в натурі (на місцевості) земельну ділянку площею8,2940 га, розташовану на території Девладівської сільської ради Софіївського району. Цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За свого життя [PERSON] замовив на цю земельну ділянку державний акт на право власності на земельну ділянку. Землевпорядна організація ТОВ «Дніпроленд» виготовила на ім'я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку, але вже після смерті спадкодавця, а тому ним вони не отримані і останній за життя не набув право власності на вказану земельну ділянку (а.с. 7-11). Враховуючи, що померлий [PERSON] за життя був включений в списки осіб КСП «Водяне», які мають право на земельну частку (пай), отримав сертифікат на право на земельну часку (пай) в КСП «Водяне», тобто набув право, яке позивачі можуть успадкувати після його смерті. Враховуючи, що державний акт на земельну ділянку виготовлений після смерті спадкодавця і не міг бути ним отриманий, отже даний факт перешкоджає позивачам оформити їхні спадкові права (а.с. 25-28, 31, 33-34). Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень ВСУ від 16.05.2013 року, викладених в інформаційному листі «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» умовою переходу в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності в установленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 125 ЗК України (в редакції, що діяла на час відкриття спадщини) право власності право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує справо власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування посвідчуються державними актами. Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про сільськогосподарську кооперацію», ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості) можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved