Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

15.01.2019 до Бориспільського міськрайонного суду надійшов позов [PERSON] , у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 16 листопада 2018 року № 869-31-VII «Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо дороги по [ADDRESS] , [ADDRESS] також стягнути з відповідача Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області на його користь судові витрати за розгляд даного позову в суді (а.с.2-9). Свої вимоги обґрунтовує наступним. 23 грудня 2015 року Головурівською сільською радою було прийнято рішення № 42-03-УІІ «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0287 га у користування на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) для сінокосіння в с. Кийлів на території Головурівської сільської ради». На підставі вказаного рішення, за замовленням позивача, було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах довгострокової оренди(строком на 49 років) для сінокосіння [PERSON] , який було погоджено відповідними інстанціями. У подальшому, рішенням Головурівської сільської\~ради Бориспільського\~району Київської\~області від 17.05.2018р. за № 732-26-УІІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) [PERSON] для сінокосіння в межах с.Кийлів Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області та передано в оренду позивачу земельну ділянку площею 0,0287 га з кадастровим номером 3220882903:02:026:0256, для сінокосіння в с.Кийлів Бориспільського району Київської області. 12.07.2018р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки, та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права право оренди. Також зазначив, що 16.11.2018р. Головурівською сільською радою винесено рішення № 869- 31-УІІ «Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо дороги по [ADDRESS] , яким відповідач вирішив попередити гр. [PERSON] про неправомірність його дій щодо захвату частини дороги по вул [ADDRESS] , та добровільно до 27.12.2018р. демонтувати всі капітальні вбудовані стовпці та інші споруди, які не можуть бути на орендованій земельній ділянці виділеній під сінокосіння. У разі не виконання прийнятого рішення винести на чергову сесію сільської ради питання щодо розірвання договору оренди із [PERSON] та примусового звільнення самовільно захопленої ділянки згідно чинного законодавства, яке прийнято за результатом розгляду заяви гр. [PERSON] щодо перешкоди під`їзду до своєї земельної ділянки по [ADDRESS] , на підставі протоколу планово-бюджетної комісії, земельних питань, екології та благоустрою, транспорту та зв`язку від 23.10.2018р. Позивач не погоджується із рішенням від 16.11.2018р. №869-31-УІІ, вважає його безпідставним та протиправним з наступних підстав. Так, відповідач не повідомляв його, як орендаря земельної ділянки, про те, що існує земельний спір, та що на сесії буде розглядатися питання щодо неправомірності його дій щодо захвату частини дороги по вул [ADDRESS] в с. [ADDRESS] . Спірне рішення № 869-31-УІІ прийнято було 16.11.2018р., але направлено поштою позивачу поштою 29.11.2018р., у порушення 3-денного строку. Оскаржуване рішення в установленому чинним законодавством порядку не оприлюднено. Вказує, що матеріали земельного спору не містять доказів самовільного захвату частини вулиці Озерної; відсутні докази того, що ним встановлені капітальні металеві стовпці, що наявні перешкоди проїзду машин; відсутні докази звернення до позивача з проханнями та зауваженнями. Також звертає увагу суду, що при оформленні права оренди на земельну ділянку, межі земельної ділянки були погодженні позивачем із суміжними землекористувачами та закріплені в натурі на місцевості межовими знаками встановленого зразка, які були передані на зберігання позивачу під його особисту відповідальність, та попереджено про адміністративну відповідальність за знищення межових знаків. Тому вважає, що висновки, викладені у оскаржуваному рішенні, є безпідставними, протиправними, та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєвої Л.В. від 15 січня 2019 року( а.с.80) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В. від 04 березня 2019 року (а.с. 98), відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019 року, прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою судді від 14.06.2019 року, яка відображена у протоколі судового засідання (а.с. 137), залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою судді від 17 вересня 2019 року (а.с.157) закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. У ході судового розгляду подала суду заяву (а.с.166), у якій просила дослідження письмових доказів проводити без участі представника позивача, й за результатами розгляду справи прийняти рішення про задоволення позову у повному обсязі, а також вирішити питання щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, у тому числі на правову допомогу. Представник відповідача Головурівської сільради Бориспільського району Київської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, до суду надійшов лист за підписом сільського голови М.І. Чуй (а.с.161,162), у якому виконком сільради просить розглядати справу без представника сільради, при винесені рішення покладаються на думку суду. Третя особа [PERSON] також у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та заперечень щодо позову суду не направили. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6ст.81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2015 року Головурівською сільською радою було прийнято рішення № 42-03-УІІ «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 3000 га у користування на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) для сінокосіння в с. Кийлів на території Головурівської сільської ради» (а.с.24). Приватним підприємством «Інвестиційна компанія «Меркурій Інвест», за замовленням позивача, розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) для сінокосіння в межах с.Кийлів на території Головурівської сільради Бориспільського району Київської області, який в установленому чинним законодавством порядку погоджено: -Державним агентством водних ресурсів України (висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 21.02.2017р. № 983/9/11-17); -Відділом містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації Київської області(висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 10.05.2017р. № 595); -ГУ Держгеокадастру у Харківській області(висновок про розгляд проекту землеустрою відведення земельної ділянки від 18.04.2017р. № 3749/82-17); -Департаментом екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації( висновок про погодження матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 19.06.2017 р. № 06.2-07/3780).( а.с.14-55). У подальшому, 17.05.2018р. за № 732-26-УІІ Головурівська сільська\~рада Бориспільського\~району Київської\~області прийняла\~рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах довгострокової оренди (строком на 49 років) [PERSON] для сінокосіння в межах села Кийлів Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області». На підставі зазначеного рішення, 12.07.2018 року між [PERSON] та Головурівською сільською радою Бориспільського району Київської області укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстровано в реєстрі за № 2119 (а.с.59-61). Згідно Договору оренди земельної ділянки за [PERSON] зареєстровано право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права,про що державним реєстратором приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Меленна Т.К. зроблено запис за номером 27019432, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2018.( а.с.62,63). Також судом встановлено, що при оформленні права оренди на земельну ділянку, межі земельної ділянки були погодженні позивачем із суміжними землекористувачами та закріплені в натурі на місцевості межовими знаками встановленого зразка, які передані на зберігання позивачу під його особисту відповідальність, що підтверджується актом погодження зовнішніх меж земельної ділянки, та меж обмежень на використання на використання земельної ділянки та передачу межових знаків на зберігання від 29.03.2016р., актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 29.03.2016р. (а.с.47-51). 16 листопада 2018 року сесією Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області прийнято рішення № 869- 31-УІІ «Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо дороги по [ADDRESS] (а.с.65). Вказаним рішенням сесія Головурівської сільської ради вирішила попередити гр. [PERSON] про неправомірність його дій щодо захвату частини дороги по вул [ADDRESS] , та добровільно до 27.12.2018р. демонтувати всі капітальні вбудовані стовпці та інші споруди, які не можуть бути на орендованій земельній ділянці виділеній під сінокосіння. В разі не виконання прийнятого рішення винести на чергову сесію сільської ради питання щодо розірвання договору оренди із [PERSON] та примусового звільнення самовільно захопленої ділянки згідно чинного законодавства. З тексту рішення вбачається, що воно прийняте за результатом розгляду заяви гр. [PERSON] щодо перешкоди під`їзду до своєї земельної ділянки по [ADDRESS] , та розгляду протоколу планово-бюджетної комісії, земельних питань, екології та благоустрою, транспорту та зв`язку від 23.10.2018р. Згідно вимог\~ст.\~19\~Конституції України та ст..24 ЗУ «Про місцеве самоврядування», \~органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Частинами 1, 3,5 статті 158 Земельного кодексу України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. \~Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 159 Земельного кодексу України, земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. Відповідно до ч.11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до\~Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки. В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець зобов`язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди. З доводів\~ позивача\~ вбачається,\~що рішення\~Головурівської сільської\~ради Бориспільського\~району Київської\~області \~ № 869- 31-УІІ «Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо дороги по [ADDRESS] » від 16.11.2018 року прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, та порушує законні права та інтереси позивача, як орендаря. І в цьому зв`язку суд зазначає наступне. Згідно Акту погодження зовнішньої меж земельної ділянки, та меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу межових знаків на зберігання від 29.03.2016р.(а.с. 47), вбачається, що користувач земельної ділянки [PERSON] погодив з суміжними користувачами, які пред`явили свої повноваження на зовнішні межі вищевказаної земельної ділянки. Ніяких претензій при встановлені зовнішньої межі не виявлено, межі погоджені і не мають спірних питань. Розміри земельної ділянки показані на абрисі. Межові знаки, якими закріплена земельна ділянка в кількості 6 штук, закріплені на місцевості та передані на зберігання землекористувачу. Площа ділянки, згідно земельно-кадастрової документації складає 0,0287 га. Власники суміжних земельних ділянок: Сільський голова Головурівської сільської ради [PERSON] та землевпорядник сільської ради погодили зазначений акт своїми підписами. Як вбачається\~з акту\~прийомки-передачі\~межових знаків\~на зберігання\~від \~26.03.2016\~р.,\~ межові\~знаки,\~опис яких\~ наведено у\~списку межових\~знаків, пред`явлені та передані на зберігання [PERSON] , який про адміністративну відповідальність за знищення межових знаків згідно з ст..211 ЗК України та ст..56 КУпАП ознайомлений. Вказаний акт Сільський голова [PERSON] , як представник суміжних землевласників, також погодив, проставивши свій підпис.( а.с.48-51). Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Згідно ст. 6 вказаного Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, зокрема, належать: а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; д) вжиття відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам. З огляду на викладене, висновки Головурівської сільської ради щодо неправомірності дій позивача [PERSON] щодо самовільного захвату частини дороги по вул. Озерна с.Кийлів, не відповідають дійсності. Будь-яких доказів, які б підтверджували факт самовільного захвату земельної ділянки позивачем, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Також встановлено, що у порушення вимог ст. 159 Земельного кодексу України, відповідач не повідомив позивача про час і місце розгляду спірного питання за заявою [PERSON] , та прийняте спірне рішення направив позивачу поштою в порушення трьох-денного терміну. Так, рішення № 869-31-УІІ прийнято сесією Головурівської сільради Бориспільського району Київської області 16.11.2018р., а направлено позивачу поштою 29.11.2018р., що підтверджується копією конверту та інформацією пошуку поштових відправлень, викладеною на інтернет сайті Укрпошти (а.с. 68,69). Зокрема, оскаржуване рішення в установленому чинним законодавством порядку не оприлюднено, що підтверджується скріншотами веб-сайту Головурівської сільської ради (а.с.70-73). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, рішення Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 16 листопада 2018 року №869-21-VII «Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо дороги по [ADDRESS] підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 п.1 ст.133 ЦПК\~України, \~судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать \~також витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1 ст 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Щодо відшкодування\~коштів на\~правничу \~допомогу в\~сумі 2000\~гривень за\~договором №10/01\~про надання\~правової допомоги\~від \~10\~січня 2019\~року (а.с.\~74,75),\~укладеного позивачем\~із АО\~« Лекс\~Юстум»,\~то за\~змістом Закону\~України «Про\~граничний розмір\~компенсації витрат\~на правову\~допомогу у\~цивільних та\~адміністративних справах» враховуються витрати по оплаті наступної правової допомоги, яка надається в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час знайомлення з матеріалами справи в суді, така участь має визначатися відповідно до тарифів, встановлених у Договорі №10/01. Так, згідно до Акту здачі-прийняття наданих послуг № 1 від 11 січня 2019 р.(а.с.76) виконавцем- АО «Лекс Юстум» були надані послуги з надання правової допомоги на загальну суму 2000 гривень 00 копійок, що підтверджується відповідною квитанцією про оплату вище зазначеної послуги( а.с.121). У відповідності до ст.\~141\~ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору 768 гривень 40 копійок (а.с.1), а також понесені позивачем\~судові витрати\~на оплату правничої (правової) допомоги в сумі 2000 гривень 00 копійок,\~ підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved