Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

15.04.2011р. рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона частково задоволено позов позивача та визнано частково недійсним рішення виконкому Херсонської міської ради № 345 від 15.08.2006р. в частині визнання [PERSON] наймачем квартири [ADDRESS]. Також визнано недійсним розпорядження та свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. В іншій частині позову відмовлено. 03.08.2011р. ухвалою апеляційного суду Херсонської області апеляцію позивача відхилено, а вищевказане рішення Комсомольського районного суду м. Херсона залишено без змін. 08.02.2012р. ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу позивача задоволено частково: рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.04.2011р. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 03.08.2011р. в частині відмови у задоволені позовних вимог про визнання позивача наймачем, визнання договору купівлі - продажу недійсним та повернення спірної квартири у комунальну власність скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. 25.05.2012р. рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона визнано недійсним договір купівлі - продажу, визнано позивача наймачем та витребувано квартиру з чужого незаконного володіння у [PERSON] 12.03.2013р. ухвалою апеляційного суду Херсонської області апеляційну скаргу [PERSON] відхилено та рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2012р. залишено без змін. 26.02.2013р. рішенням Херсонської міської ради № 973 спірну квартиру повернуто у комунальну власність. 17.09.2013р. позивача визнано наймачем квартири. Однак, він не може потрапити до квартири та проживати в ній, оскільки в ній залишилася та продовжує проживати відповідач [PERSON] разом з її неповнолітнім сином. Оскільки у відповідачів відсутні правові підстави для перебування в квартирі, вони не є родичами наймача квартири (позивача), спільне проживання з ними не можливе, просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] з вищевказаної квартири. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач та її представник позов не визнали. Представник органу опіки та піклування заперечував проти задоволення позову, оскільки неповнолітня дитина позбавляється можливості користування житлом. Представник Херсонської міської ради в судове засідання призначене на 03.09.20014р. не з'явилася, про слухання справи повідомлялася особисто під підпис. Однак, в попередньому судовому засіданні, не заперечувала проти задоволення позовних щодо виселення відповідачів із зазначеної квартири, за відсутності правових підстав для проживання в ній. З матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з протоколу засідання міської громадської комісії з житлових питань від 20.08.2013р. за № 8, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 17.09.2013р. за № 239 визнано [PERSON] наймачем жилого приміщення [ADDRESS] та рекомендовано департаменту житлово - комунального господарства міської ради укласти договір найму жилого приміщення з [PERSON] 08.11.2013р. між департаментом житлово - комунального господарства Херсонської міської ради, балансоутримувачем житлового фонду місцевих рад та [PERSON] укладено договір найму жилого приміщення [ADDRESS] та зареєстровано, відповідними органами МВС України, місце проживання [PERSON] за вищевказаною адресою. З довідки ТОВ «Україна» від 04.07.2013р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS], окрім позивача по справі [PERSON], зареєстровані та проживають [PERSON] та [PERSON], що також підтверджується актом ТОВ «Україна» від 24.12.2013р. Оскільки правові підстави для проживання відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] в квартирі відсутні, внаслідок скасування їх рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2012р., а вони продовжують проживати в цій квартирі та перешкоджають позивачеві в доступі до неї, що підтверджується зверненням позивача з цього приводу до правоохоронних органів та відповідним процесуальним рішенням від 25.12.2013р., суд погоджується з тим, що позивачеві здійснюються перешкоди в користування житловим приміщенням, право на яке він отримав у законному порядку, а тому його права підлягають судовому захисту, відповідно до ст. 15 ЦК України.

Outcome: approved