Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

15 липня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 4,46 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП імені Кірова, розташованої на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім`я [PERSON] . Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . За життя бабуся отримала право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Кірова площею 5.46 умовних кадастрових гектарів на території Черкащанської сільської ради Миргородського району , Полтавської області відповідно до сертифікату' серії ПЛ № 0236958 зареєстрованого за № 703 від 25.05.1997 року. Після смерті бабусі , він як єдиний спадкоємець, фактично вступив в управління і володіння спадковим майном . Дана обставина підтверджується доданими до позову копіями довідок Черкащанської сільської ради: № 800, № 154, та рішення Миргородського міськрайонного суд по справі № 541/2369/18, яке набрало законної сили. В червні 2019 року він звернувся до державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), на яке за життя мала право померла [INFO] [PERSON] . Нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючий документ на зазначену земельну частку (пай). Копію постанови нотаріуса додаю до позову як доказ. У зв`язку з вищевикладеним він змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 25.07.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.10.2019 підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування закрити та призначити справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засіданні не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити (а.с. 58,59). Представник відповідача Черкащанської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, в раніше направленій заяві просив розглядати справу у відсутність представника (а.с.47). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] в с. Мокрії Миргородського району померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року встановлено факт про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] була рідною бабою [PERSON] [INFO] , уродженця м. Миргород Полтавської області (а.с. 17). На момент смерті [PERSON] мала право на земельну частку (пай) площею 4,46 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП імені Кірова, розташованої на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що підтверджується: довідкою Управління держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області №Б-29/0-23/6-16 від 26.05.2016 року, де зазначено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП імені Кірова на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат серії [NUMBER]; витягом з Книги реєстрації на право на земельну частку (пай) КСП ім. Кірова , що видаються Миргородського районною державною адміністрацією ; довідкою Відділу у Миргородському районі Головного управління держгеокадастру у Полтавсбькій обласіт від 14.11.2018 №3252/112-18, де вказано , що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП імені Кірова на території Черкащанської сільської ради на ім`я [PERSON] (серія [NUMBER] зареєстрований за №703 від 25.05.1997 року) вказаний сертифікат був виданий. [PERSON] відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Черкащанської сільської ради від 18.12.2018 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 11). Вищезазначену спадщину фактично прийняв онук [PERSON] , що підтверджується постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори від 04.06.2019, де вказано, що [PERSON] фактично вступив в управління , володіння спадковим майном на підставі ст.ст. 529,548 Цивільного кодексу Української РСР (1963 року) (а.с. 13). Постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори від 04.06.2019 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після померлої [PERSON] [INFO] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві (а.с. 13). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки її цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Згідно із ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Оскільки державний акт не видано, то є дійсним сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я померлого. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з положенням ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.ст. 1220,1221 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] мала право на отримання земельної частки (паю) відповідно до Сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) площею 4,46 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП Кірова, розташованої на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області Факт прийняття [PERSON] спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , підтверджується постановою державного нотаріуса Другої миргородської державної нотаріальної контори від 04.06.2019 та довідкою Черкащанської сільської ради від 18.12.2018 в якій заначено, що [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 11,13). Отже, враховуючи те, що оригінал сертифікату у позивача на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Кірова відсутній тому з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем [PERSON] , після смерті [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 4,46 в умовних кадастрових гектарах, колишнього КСП імені Кірова, розташованої на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім`я [PERSON] , виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved