Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

15 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказував, що 18 лютого 1983 року вони з [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Старонадимським п/с Надимського району Тюменської області, актовий запис № 5. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння між ним та його дружиною [PERSON] та вказав, що шлюбні відносини між ними припинено, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в підготовчі судові засідання 18.02.2021 року та 01.03.2021 року не з`явилася. В судове засідання 31.03.2021 року не з`явилася. Про розгляд справи повідомлялася належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Відзив до суду не направала. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За вищевикладених обставин суд, з урахуванням строків розгляду справи, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки відповідача та виконання ним свого обов`язку щодо явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності, вважає за можливе зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. По справі встановлено, що 18 лютого 1983 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Старонадимським п/с Надимського району Тюменської області, актовий запис № 5, що стверджено свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач причиною розірвання шлюбу зазначив те, що між ними відсутні спільні інтереси, на сімейне життя дивляться по різному, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, тому примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. На підставі наведених підстав, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved