Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

15.03.2019 позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої вимоги аргументує тим, що 17.12.2011 сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 4200, від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказано, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2018 шлюб між сторонами розірвано та присуджено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилалася на те, що на даний час у неї значно погіршився матеріальний стан, вона офіційно працевлаштувалась і розмір її заробітної плати складає на рівні мінімальної, і з такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини, крім того, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, її мати не може більше допомагати їй у вихованні дитини. Вказала, що на момент розлучення з відповідачем, останній приховував свої доходи, вказував, що має мінімальну заробітну плату, відмовлявся надати довідку про доходи, а тому вона змушена була звертатися до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, однак, коли почало виконуватися рішення суду про стягнення аліментів, стало відомо, що він має дохід більший, ніж у розмірі мінімальної заробітної плати. Позивачем зазначено, що на сьогоднішній день, сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки розмір витрати на її утримання значно зросли, нинішній розмір платежів не покриває потреб дитини на достатньому рівні відповідно до її віку та інтересів. У зв`язку з наведеним вище, просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2018, на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 1000, 00 грн. на стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі ј частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 15.03.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А. Ухвалою суду від 01.04.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 17.12.2011 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, в останніх народилася донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] , актовий запис № 3320 від 23.10.2012. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2018 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину позов задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.12.2011 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 180349, а такаож стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000, 00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , посилаючись на зміну її матеріального стану, а також на недостатність розміру аліментів для матеріального утримання дитини, просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2018, на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 1000, 00 грн. на стягнення у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі ј частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, на що суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі за №143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Нормами статті 183 СК України встановлено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене вище, приведені докази стороною позивача в обґрунтування її позиції, беручи до уваги зміну матеріального стану позивачки, з метою захисту інтересів дитини, суд вважає за необхідне змінити спосіб присудження аліментів, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.02.2018, на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 1000, 00 грн. на стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки аліментів у розмірі ј частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий встановлений змінений спосіб стягнення аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З огляду на наведене, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Оскільки, позовні вимоги задоволено, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: approved