Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

15 серпня 2019 року акціонерне товариство комерційний банк (далі АТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] ..\~Свої вимоги\~позивач обґрунтовував\~тим,\~що 14\~вересня 2010\~року між\~ним та\~відповідачкою було\~укладено кредитний\~договір,\~відповідно до\~якого АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~надало відповідачці\~кредит в\~розмірі 7\~200\~грн у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на платіжну\~картку,\~а остання\~була зобов`язана\~щомісячно сплачувати\~платіж в\~рахунок погашення\~кредиту та\~відсотків за\~його користування.\~Відповідачка не\~виконувала своїх\~зобов`язань зі\~сплати обов`язкового\~щомісячного платежу\~в рахунок\~повернення кредиту.\~Її заборгованість\~за вказаним\~договором станом\~на 07\~липня 2019\~року складає\~14\~382\~грн 77 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості за кредитним договором. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи\~за їхньої\~відсутності;\~позивач,\~крім цього,\~зазначив,\~що повністю\~підтримує заявлені\~вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає частково, оскільки позивачем було одночасно нараховано суми пені та штрафу, що призводить до подвійної цивільно-правової відповідальності. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. 14 вересня 2010 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, що складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, викладених на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Вказане підтверджується змістом заяви позичальника, в якій вказано, що вона із вищезазначеними документами ознайомлена та погоджується, що ці документи разом із заявою складають кредитний договір (а. с. 5). Згідно з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідачка не виконувала своїх зобов`язань зі сплати обов`язкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Її заборгованість\~за зазначеним\~вище договором\~станом на\~07\~липня 2019\~року складає\~14\~382\~грн 77 коп., з яких: 4\~796 грн 44 коп. заборгованість за тілом кредиту, 3\~075 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4 400 грн 25 коп. заборгованість за пенею, 950 грн заборгованість за пенею за несвоєчасність суми боргу, а також суми штрафів 500 грн (фіксована частина) та 661 грн 08 коп. (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 22-27). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Відповідачка порушила умови договору та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, а тому у суду є підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Разом із тим, за змістом ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом ст.\~611\~ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це приведе до застосуванням подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж порушення договірного зобов`язання. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені за порушення строків платежів задоволенню не підлягають. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 9 032 грн 52 коп. за виключенням суми пені. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 921 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1 206 грн 41 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial