Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

15 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центрофінанс» (далі - ТОВ «ФК «Центрофінанс») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту. Позов обґрунтовано тим, що між відповідачем [PERSON] та ТзОВ «ФК «Центрофінанс» 03.02.2014 року був укладений договір фінансового кредиту №В1Л1000049, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 1000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами, строком до 17.02.2014 року. Умовами укладеного договору передбачено, що позичальник приймає на себе зобов'язання повернути суму кредиту і заплатити суму нарахованих на кредит відсотків по дату повернення суми кредиту. Погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником у відповідності з графіком повернення платежів, який являється невід'ємною частиною укладеного договору. Період нарахування відсотків починається з моменту отримання позичальником суми кредиту та закінчується датою повернення суми кредитних коштів кредитору. Відсотки продовжують нараховуватися кредитором на залишок заборгованості за сумою кредиту поки кредит залишається неповерненим. У випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, позичальник за факт прострочення сплачує кредитору штраф в розмірі 200 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та належним чином не відреагував на надіслану 06.03.2014 року письмову вимогу ТОВ «ФК «Центрофінанс» про повернення суми боргу за кредитним договором. Станом на 14.04.2014 року перед ТОВ «ФК «Центрофінанс» у відповідача утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 2600 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1000 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 1400 грн., штраф - 200 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути понесені судові витрати: 243,60 гривень судового збору та 400 грн. витрат на правову допомогу. До проведення судового засідання представник позивача - директор ТОВ «ФК «Центрофінанс» Наворенський О.В., та відповідач [PERSON] подали до суду письмові заяви, у яких просили справу розглядати без їй участі. Крім цього, у поданих завах директор ТОВ «ФК «Центрофінанс» вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити, а відповідач - позовні вимоги визнає повністю. За викладених обставин розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Статтями 1050 та 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 03.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового кредиту №В1Л1000049, за умовами якого ТОВ «ФК «Центрофінанс» надав [PERSON] кредит в сумі 1000 грн. на особисті цілі строком на 14 календарних днів: з 03.02.2014 року до 17.02.2014 року, зі сплатою 2 (двох) відсотків за кожний день користування кредитом (730%/732% річних) від суми кредиту (а.с.3). Позичальник прийняв на себе зобов'язання повернути суму кредиту і повернути суму нарахованих на кредит відсотків по дату повернення суми кредиту. Договором визначено, що погашення суми кредиту та відсотків за користування кредитом здійснюється позичальником у відповідності з графіком повернення платежів, який являється невід'ємною частиною укладеного договору (п.1.5 договору). Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору фінансового кредиту №В1Л1000049 від 03.02.2014 року, з яким [PERSON] ознайомився під підпис та отримав його копію, останній зобов'язався погасити отриманий кредит 17.02.2014 року в загальній сумі 1280 грн., з яких: 1000 грн. - сума основного боргу та 280 грн. - сума нарахованих відсотків (а.с.3). Умовами договору визначено, що період нарахування відсотків починається з моменту отримання позичальником суми кредиту та закінчується датою повернення суми кредиту кредитору. Відсотки продовжують нараховуватися кредитором на залишок заборгованості за сумою кредиту поки кредит залишається неповерненим. Нарахування відсотків здійснюється виходячи з величини процентної ставки, періоду фактичного користування кредитом та кількістю днів у році (365 або 366 днів відповідно) (п.1.4 договору). Укладеним договором також передбачена відповідальність за порушення його умов (п.4.1). Так, у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, позичальник сплачує кредитору штраф в розмірі 200 грн. за факт прострочення (п.4.1 договору). Таким чином, виходячи зі змісту ст.ст.1054, 1055 ЦК України, між сторонами по справі були узгоджені всі істотні умови, необхідні для договорів даного виду, договір підписаний сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки, відповідач був ознайомлений з умовами договору, особисто його підписав, то зобов'язання є таким, що має виконуватись. Позивач зі своєї сторони умови кредитного договору виконав повністю та видав [PERSON] обумовлену договором суму кредиту - 1000 грн., що об'єктивно підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткового касового ордеру від 03.02.2014 року (а.с.5). [PERSON] зі своєї сторони взяті на себе кредитні зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим 06.03.2014 року ТОВ «ФК «Центрофінанс» надіслало на адресу останнього письмову претензію про погашення заборгованості за укладеним договором фінансового кредиту №В1Л1000049 від 03.02.2014 року, яка станом на 06.03.2014 року становила 1820,00 грн., та одночасно попередило про звернення до суду з позовом у випадку невиконання зобов'язання або ненадання відповіді (а.с.10). Факт отримання зазначеної претензії відповідачем підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.11). Невиконання відповідачем зобов'язання за договором фінансового кредиту доводиться наданим позивачем розрахунком, відповідно до якого станом на 14.04.2014 року заборгованість за кредитом становить - 1000 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 1400 грн. та штраф - 200 грн. (а.с.12). Зазначений розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору, не суперечить цивільному законодавству та суд в повному обсязі погоджується з його правильністю. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача кредитна заборгованість в розмірі 2600 грн. (1000 грн. тіла кредиту + 1400 нарахованих відсотків + 200 грн. штрафу). Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов підлягає до задоволення в повному обсязі, тому понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, слід стягнути з відповідача. Зокрема, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду скористався правовою допомогою. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Договір про надання правової допомоги від 04.04.2014 року, платіжне доручення від 07.04.2014 року №97 та акт прийому-передачі виконаних робіт від 14.04.2014 року свідчать про те, що ТОВ «ФК «Центрофінанс» оплатило послуги адвоката [PERSON] за надання правової допомоги, а саме, складання позовної заяви до [PERSON], в сумі 400, 00 грн. (а.с.23-26). За викладених обставин витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, також підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. На підставі ст.ст.10, 60, 84, 88, ч.4 ст.174, ст.ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

Outcome: approved