Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

15.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2015 року між ТОВ «ФК «Надія України» та [PERSON] (відповідач 1) був укладений договір кредиту № ДК 118-35, згідно якого позивач надав відповідачу 1 грошові кошти у сумі 25000,00 грн., а відповідач 1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, що встановлені договором кредиту. Процента ставка за користування кредитом складає 4,95 % на місяць. Відповідач повинен був повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в повному обсязі в строк до 28.07.2016 року. В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту між позивачем та [PERSON], [PERSON] 11.12.2015 року укладений договір поруки №110, за умовами якого відповідачі зобовязуються відповідати перед позивачем за виконання відповідачем 1 своїх зобовязань, що випливають з договору кредиту, та у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем 1 взятих на себе зобовязань несуть солідарну відповідальність. Відповідач 1 повернув позивачу отриманий кредит частково та станом на 09.09.2016 року загальний розмір заборгованості за договором кредиту становить 9632,95 грн.: сума основного боргу 9165,45грн.; пеня 467,50грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також покласти на відповідачів судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, просив задовольнити його з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, яким просили розглянути справу у їх відсутність, позов визнали повністю. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.12.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №ДК 118-35, за яким позивач надав [PERSON] кредит в сумі 25000,00 грн. на строк до 28.07.2016 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 4,95 % на місяць (а.с. 4-5). Факт видачі коштів в сумі 25000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером №343 від 11.12.2015 року (а.с.7). Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісяця погашати кредит, відповідно до графіку погашення, та проценти за користування ним. З метою забезпечення виконання умов вказаного договору між позивачем та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки №110 від 11.12.2015 року, відповідно до якого останні зобов'язалися відповідати по зобов'язаннях [PERSON] за кредитним договором №ДК 118-35 від 11.12.2015року (а.с. 6). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У відповідності до ч.1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Разом з тим, згідно з вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, в частині своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого, станом на 09.09.2016р. виникла заборгованість перед позивачем. Відповідно до розрахунку, який надано позивачем, заборгованість становить 9550,45грн. та складається з: сума основного боргу 9165,45грн.; пеня 467,50грн. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-якого з них окремо. Зміст статті 554 ЦК України вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Оскільки матеріали справи підтверджують, що на забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №ДК 118-35 від 11.12.2015 року між ТОВ «ФК «Надія України» та [PERSON], [PERSON] було укладено один договір поруки №110 від 11.12.2015 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат у розмірі 1378,00 грн., що підтверджуються квитанцією.

Outcome: approved