Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

16 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить домоволодіння по вул. Пушкіна, 123, м. Охтирка. Маючи намір подарувати своє домоволодіння доньці, вона звернулася з даного приводу до нотаріуса, однак їй було відмовлено в звязку в тим, що на вказаний житловий будинок державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Охтирського міськрайонного управління юстиції накладено арешт. Так, з листа начальника Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області вона дізналася, що на виконанні у відділі перебував виконавчий лист №22-ц-375 виданий 04.03.2010 року апеляційним судом Сумської області, про стягнення з [PERSON] на користь ПО «Охтирський цегельний завод» боргу в сумі 3628,74 грн. В процесі примусового виконання вищевказаного виконавчого листа державним виконавцем накладено арешт на спірне домоволодіння. Крім того, з листа вона також дізналася, що 21.08.2011 року виконавчий лист №22-ц-375 повернуто стягувачу на підставі п. 2, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження знищене на підставі розпорядження №1 від 24.02.2015 року та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27.02.2015 року. Вважає, що арешт на майно було накладено незаконно, так як сума боргу в десять разів менша за вартість її домогосподарства, а також враховуючи те, що виконавче провадження знищено, просить зняти арешт з її домоволодіння по вул. Пушкіна, 123, м. Охтирка, Сумська область, який був накладений державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби згідно виконавчого листа №22-ц-375 виданого 04.03.2010 року апеляційним судом Сумської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві, просила задовольнити. Пояснила, що 30.11.2016 року вона дізналася про наявність накладеного арешту на її домоволодіння по вул. Пушкіна, 123, м. Охтирка. З даного приводу позивач звернулася до виконавчої служби. Державним виконавцем Матосовою І.Ю. позивача було повідомлено про те, що їй необхідно терміново сплатити борг, однак виконавчого провадження в наявності у державного виконавця немає, воно знищене, та в такому разі арешт повинен зніматися судом. Також зазначила, що державний виконавець знала, що позивач працює, отримує заробітну плату та має банківські карточки, однак відрахування із заробітної плати в рахунок погашення боргу не здійснювалося. Крім того, державний виконавець могла приїхати до неї додому та описати майно, на яке в подальшому могла б звернути стягнення. Жодних листів від виконавчої служби не отримувала. На даний час повної суми для погашення боргу в неї немає. Державний виконавець Охтирського відділу державної виконавчої служи Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила, що арешт на спірний будинок був накладений з метою реального забезпечення виконання рішення суду. За результатами отриманої інформації, в порядку виконання рішення суду, було зясовано, що боржник припинила підприємницьку діяльність. Також було здійснено вихід за місцем проживання боржника, однак дома нікого не було, двері ніхто не відчинив. В звязку з чим, виконавчий лист був повернутий стягувачу без виконання. Стягувач повторно предявляв виконавчий лист на виконання до відділу в 2013, 2014, 2015 роках. Якби боржником було погашено борг в добровільному порядку, то державним виконавцем було б знято арешт з домоволодіння. В останній раз виконавчий лист повернуто стягувачу в 2015 році. На даний час відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №22-ц-375 виданого 04.03.2010 року апеляційним судом Сумської області в відділі немає. Представник третьої особи директор Підприємства облспоживспілки «Охтирський цегельний завод» [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що спочатку необхідно повернути борг,а вже потім зняти накладений арешт на майно боржника. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що 04.03.2010 року апеляційним судом Сумської області видано виконавчий лист по справі №22-ц-375-10 про зобовязання [PERSON]В повернути підприємству Сумської обласної спілки споживчих товариств «Охтирський цегельний завод» безпідставно стягнені з відповідача за скасованим рішенням 3628,74 грн., з відрахуванням з цієї суми передбачених законом податків та зборів (а.с.30). З інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №83115748 від 22.03.2017 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Пушкіна, 123, м. Охтирка, Сумська область. На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №20880189 винесеної ВДВС Охтирського МРУЮ 18.08.2010 року, накладено арешт на зазначене нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 10940617 (а.с. 10). Згідно листа наданого 13.03.2017 року за №5723 Охтирським міськрайонний відділом державної виконавчої служби, на запит [PERSON], повідомляється, що 18.08.2010 року державним виконавцем ВДВС Охтирського МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №22-ц-375 виданого 04.03.2010 року апеляційним судом Сумської області простягання з [PERSON] на користь ПО «Охтирський цегельний завод» боргу в сумі 3628,74 грн. В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого документа державним виконавцем було виявлено, що за боржником на праві приватної власності зареєстроване домоволодіння №123, по вул. Пушкіна, м. Охтирка, на яке 15.03.2011 року накладено арешт. 21.08.2011 року виконавчий лист повернуто стягувачу згідно п. 2, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі розпорядження №1 від 24.02.2015 року та акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 27.02.2015 року, дане виконавче провадження знищено. Згідно ч. 5, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт по закінченому виконавчому провадженню може бути знятий за рішенням суду. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент накладення арешту) визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 2, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки завершення виконавчого провадження. Зокрема частинами 1, 2 вказаної статті передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист №22-ц-375 виданий 04.03.2010 року апеляційним судом Сумської області, повернутий 21.08.2011 року стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Тому, до такого виконавчого провадження не будуть застосовані положення щодо наслідків завершення виконавчого провадження (ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»). Згідно пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо). Суд зауважує, що наведені положення Інструкції не суперечать статтям 47, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження» і не дозволяють органу державної виконавчої служби зняти арешт з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа саме стягувачу. Але в той же час, норми Закону України «Про виконавче провадження» не виключають можливості зняття арешту з майна, належного боржнику, при поверненні виконавчого документа стягувачу. У випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду, відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, судом встановлено, що ПО «Охтирський цегельний завод» повторно зверталося до відділу виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження в 2013, 2014, 2015 роках. З оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження ВП №46766101 вбачається, що востаннє виконавчий лист №22-ц-375 був повернутий стягувачу 09.10.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Охтирського МРУЮ про повернення виконавчого документа стягувачу. Після цього ПО «Охтирський цегельний завод» повторно до відділу державної виконавчої служби виконавчий документ не предявляв, про що не заперечував в судовому засіданні директор ПО «Охтирський цегельний завод». Виходячи з того, що на час на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області не перебувають виконавчі провадження щодо стягнення із [PERSON] боргу, а також враховуючи те, що в інший спосіб позивач позбавлена можливості захистити свої права щодо здійснення нею права користування та розпорядження майном, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved