Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

16 липня 2019 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», [PERSON] , [PERSON] , ПАТ «Комерційний індустріальний банк» про визнання недійсним договору поруки ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено. Однак судом не було вирішено питання щодо судових витрат в повному обсязі. 17 липня 2019 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про стягнення судових витрат у справі, зокрема просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 900,48 грн., витрати на правничу допомогу на загальну суму 13900 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 даної норми визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК україни розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Участь адвоката Татарин В.М., яка представляє інтереси позивача у справі і факт надання правничої допомоги підтверджено ордером про надання правової допомоги, договором про надання правової допомоги від 31.01.2018 року та копіями квитанцій на загальну суму 12 400 грн. Докази, визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України, подані представником позивача у строки, передбачені даною статтею, та про це представником позивача було зроблено відповідну заяву під час судових дебатів. Визначаючи розмір витрат, понесених позивачем на оплату послуг адвоката, суд враховує ту обставину, що адвокатом складений та поданий цивільний позов, було підготовлено ряд клопотань про витребування доказів, зокрема оригіналу спірного договору поруки, вона неодноразово приймала участь у судових засіданнях, тобто вчиняла процесуальні дії, безпосередньо пов`язані із розглядом даної справи. При цьому розмір витраченого часу та вартість погоджена сторонами у договорі та не спростована відповідачем. Таким чином, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд приходить висновку, що справа потребувала значних затрат часу та вимагала значного обсягу юридичної роботи. При цьому суд враховує також, що судовий розгляд справи відбувався неодноразово. А тому , з врахуванням ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5 000 грн. є співмірним із складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи щодо надання правової допомоги у справі та витраченим часом на її виконання. Крім того, підлягає стягненню з відповідача понесені позивачем витрати на оплату проведення призначеної судової почеркознавчої експертизи в сумі 900 грн. 48 коп., що підтверджується наданою суду квитанцією від 22.05.2019 року. Згідно положень ч.6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved