Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

17.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті діда [PERSON]. Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів. Сторони та їх уповноважені представники в судове засідання не з'явились. Від позивача надійшла заява, в якій він свої вимоги підтримав повністю та просив суд здійснювати розгляд без його участі. Відповідач [PERSON], письмовою заявою від 28.02.2017 року просила, враховуючи її похилий вік, проводити судові засідання без її участі, при цьому проти задоволення позовних вимог позивача не заперечила та наголосила, що відмовляється від спадщини на користь позивача. Від Роздольненської сільської ради надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника. Визнання відповідачами позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст. 31,174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: Відповідно до довідок виконкому Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, будинок за адресою: [ADDRESS] значився за [PERSON], [INFO] та [PERSON] з 1961 року проживав в цьому будинку один, до настання смерті (а.с. 21-23). Згідно технічного паспорту, садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] житловою площею 18,2 кв.м., допоміжною площею 18,3 кв.м., загальною площею 36,5 кв.м., вартує 21795,68 грн. (а.с. 14-20) Рішенням Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, на виконання ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», [ADDRESS] Копія свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27 травня 1996 року, видана виконкомом Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області свідчить про смерть [PERSON], що настала [INFO] року в с. Роздольне Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 12). Позивач [PERSON] є онуком померлого [PERSON] та до настання смерті [PERSON] склав заповіт на ім'я позивача яким заповів онукові будинок за адресою: [ADDRESS] про що свідчать копія заповіту від 04.06.1988 року, копії паспортів, копії свідоцтв про народження та укладення шлюбу позивача та його матері (а.с.5-11, 26-30) Постановою нотаріуса Кравець С.В. від 15.12.2016 р. у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивачеві було відмовлено на підставі того, що 13 травня 1996 року за № 100, після смерті [PERSON], була заведена спадкова справа, що була передана до архівної установи м. Донецьк, який є окупованим та на даний час дослідження документів, підтверджуючих коло спадкоємців є неможливим. Крім того у заявника відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вказаний будинок. (а.с.25). При дослідженні родинних зв'язків, щодо можливості існування спадкоємців з обов'язковою часткою у спадщині, встановлено, що діти померлого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] померли, а донька [PERSON] відмовилася від спадщини беззаперечно на користь позивача, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть та заявою [PERSON] (а.с. 31-32, 40) Неможливість оформити право власності на житловий будинок в позасудовому порядку, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення його порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1233, 1234, 1235 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті , право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю та заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом ч. 3 ст. 1235 ЦК України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Із матеріалів справи та у процесі розгляду не встановлено наявність у спадкодавця осіб визначених ч. 3 ст. 1235 ЦК України, а тому майно, визначене заповітом, має бути успадковане в цілому. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Та виходячи із змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин відсутності матеріалів спадкової справи не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. У відповідності до статті 386 ЦК України захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, має право прийняти спадщину за заповітом померлого [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлений можливості, через наявність об'єктивних факторів. Можливість захистити свої права в інший спосіб у позивача відсутня. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. За відсутності відповідного клопотання, судовий збір сплачений позивачем не відшкодовується. На підставі викладеного,

Outcome: approved