Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

17.09.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 13 вересня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 2695. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у шлюбі у них народилися [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачкою з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. Ухвалою судді від 20.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Ухвалою від 15.10.2019 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду справи по суті. В судове засідання позивач прибув та підтримавши позовну заяву просив проводити розгляд справи у відсутності відповідачки. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце судового засідання розпискою (арк.спр.17), причин неприбуття суду не повідомила, відзиву на позовну заяву нею подано не було. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий зареєстрований 13.09.1991 року відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської Ради народних депутатів, актовий запис № 2695 /арк.спр.4/. Від шлюбу у подружжя народилися: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи (арк.спр.9). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя з відповідачкою з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не можливе. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їхнім дітям, що мають істотне значення. На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved