Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

16.03.2015 позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи вимоги тим, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Клінінг Стар» 05.05.2012 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-12-01254. 28.04.2013 о 18-45 год [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м.Києві по вул..Гетьмана, 25 не вибрав безпечної дистанції. в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN Caddy» д.н.з. АА 1008НЕ, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Так, 01.06.2013 позивачем було складено страховий акт «СТОКА-21», згідно якого розмір страхового відшкодування становить 1350, 66 грн. Виконавши умови договору 28-0199-12-0125 від 05.10.12 позивач відшкодував завдану відповідачем шкоду потерпілій особі шляхом перерахування коштів. На підставі зазначеного просив стягнути з [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат 1350,66 грн. та судовий збір. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримує повністю, просить розглядати справу без присутності представника, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Клінінг Стар» 05.05.2012 року було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-12-01254 (а.с.5). 28.04.2013 року о 18-45 год [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м.Києві по вул..Гетьмана, 25 не вибрав безпечної дистанції. в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN Caddy» д.н.з. АА 1008НЕ, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищевказаної ДТП підтверджується постановою Соломянського районного суду м.Києва від 07.05.2013 року по справі №3-3554/13 (а.с.6). 28.04.2013 року [PERSON] звернувся із заявою до ПАТ «СК «Українська страхова група» про настання страхового випадку (а.с.7), оскільки 05.10.2012 між позивачем та ТОВ «Клінінг Стар», водієм якого є потерпілий, було укладено Договір добровільного страхування 28-0199-12-0125 (а.с.5). 01.06.2013 року Позивачем було видано розпорядження про виплату страхового відшкодування за договором страхування 28-0199-12-0125 від 05.10.2012 (а.с.12). Відповідно до платіжного доручення № 9143 від 01.06.2013 року, страхове відшкодування в розмірі 1350,66 грн. було виплачено позивачем ТОВ «Клінінг СТРА» (а.с.13). Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 26 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved