Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

15 січня 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 14 вересня 2007 року між [PERSON] (надалі по тексту Відповідач-1) та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», був укладений Кредитний договір № 5411-001/07Ф, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 116 655,00 грн., для споживчих цілей, з кінцевим строком повернення до 14 вересня 2017 року, шляхом видачі готівки з каси Банку. За умовами укладеного договору, кредит надавався позичальникові строком з 14 вересня 2007 року до 14 вересня 2017 року під 14,99% річних. Позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами щомісяця до 10-го числа наступного місяця. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання Відповідачем-1 як позичальником, 14 вересня 2007 року між Позивачем, [PERSON] (надалі Відповідач-2) та [PERSON] (Відповідач-3) були укладені договори поруки № 5411-001/07Ф та № 5411-001/07Ф-1. Позивачем умови кредитного договору були виконані у повному обсязі. Відповідачі в порушення умов укладених Договорів кредиту та поруки, свої зобов'язання належним чином не виконували, що призвело до заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість яка виникла станом на 16 липня 2015 р. заборгованість у загальному розмірі 107 180,67 грн., у тому числі: внески за кредитом: 74 893,16 грн.; сплата процентів: 32 341,51 грн. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідачі до суду повторно не з'явилися, про причину не явки суду не повідомили. 30 березня 2016 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та надані докази, вважає позов ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, до такого висновку суд дійшов з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до вимог ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, 14 вересня 2007 року між [PERSON] та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», був укладений Кредитний договір № 5411-001/07Ф, що підтверджено копією договору (а.с. 4-9). За умовами укладеного договору, Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 116 655,00 грн., для споживчих цілей, строком з 14 вересня 2007 року до 14 травня 2017 року зі сплатою 14,99% річних. Згідно з пунктом 2.1. Кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси Банку. Пунктом 4.2. Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії Кредитного договору (повернення кредиту), зазначеного в п.1.2. Кредитного договору. Як встановлено судом, 20 червня 2008 року, між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON], був укладений договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 5411-001/07Ф від 14 вересня 2007 р. Згідно укладеного договору, сторони погодили строк надання кредиту з 14 вересня 2007 року по 14 серпня 2017 року та зменшили процентну ставку по кредиту до 15,5% річних, в іншій частині договір кредиту залишили без змін (а.с. 10). Статтею 1054 ЦК України закріплено, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів Позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання Відповідачем-1 як позичальником, 14 вересня 2007 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON], [PERSON] були укладені договори поруки № 5411-001/07Ф та № 5411-001/07Ф-1 (а.с. 11-12). Відповідно до умов Договорів поруки, поручителі зобов'язалися у порядку та на умовах відповідати у повному обсязі за виконання Відповідачем-1 усіх зобов'язань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність Відповідача-1, Відповідача-2 та Відповідача-3 є солідарною (п.1.1. Договору поруки). Вимогами статті 554 Цивільного кодексу України закріплено, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач умови кредитного договору виконав у повному обсязі, що також не спростовано відповідачами та доказів цьому не надано. Відповідач всупереч укладеному договору кредиту, не здійснював своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам, встановлені розділом 4 кредитного договору, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Розділом 7 Кредитного договору закріплено, що у разі невиконання або неналежного виконання умов щодо повернення наданого кредиту. Позивач має право звернути стягнення як на заставне та/або іпотечне майно, так і на грошові кошти, що належать боржнику (Відповідачу). Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] перед позивачем, станом на 16.07.2015 року, загальна сума заборгованості становить 107 180,67 грн, у тому числі: внески за кредитом - 74 893,16 грн., сплата процентів - 32 341,51 грн. Суд погоджується з даним розрахунком позивача, він узгоджується з матеріалами справи та не спростований відповідачами (а.с. 13-15). Зазначені вимоги відповідачі на час розгляду справи у суді також не виконали. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином, згідно з вимогами договору та у встановлений строк, що передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. Відповідно до ст. 1050 ЦК України та п. 7.1.10. Кредитного договору, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів, пені та штрафів у повному обсязі, звернути стягнення на як на заставне так і на грошові кошти і майно, що належить відповідачі та/або поручителю. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на встановлені судом обставини, досліджені та перевірені матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати між сторонами суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно, з відповідачів з кожного окремо, на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved