Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

15.06.2016 ОСББ «Євродім» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач 28.10.2004 став власником квартири [ADDRESS], яку 20.08.2013 відчужив на підставі договору купівлі-продажу. Позивач здійснює утримання та обслуговування вказаного житлового будинку, в тому числі у зазначений період надавав відповідачеві житлово-комунальні послуги. Проте, відповідач оплачував отримані житлового комунальні послуги не в повному обсязі та несистематично, в результаті чого у нього утворилася заборгованість перед ОСББ «Євродім», розмір якої станом на липень 2013 складав 31 585, 80 грн. 01.08.2013 відповідач частково погасив свій борг в сумі 19 063, 06 грн., проте решту заборгованості до цього часу не сплатив. Посилаючись на зазначені обставини ОСББ «Євродім», з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.10.2016, просить суд стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 12 764, 74 грн., 3% річних за час прострочення оплати в сумі 1002, 99 грн. та інфляційні втрати в сумі 11 349, 51 грн. Представник позивача до суду не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, згідно поданої заяви просить розглянути справу у свою відсутність, на позовних вимогах наполягає і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Подав суду заяву, у якій просить застосувати до вимог позивача позовну давність. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін, в заочному порядку і винести рішення відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Здійснення громадянами житлових прав та виконання житлових обов'язків здійснюється у порядку визначеному законодавством, в тому числі Цивільним кодексом України та Житловим кодексом Української РСР. Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 10, 179 ЖК Української РСР, закріплено обов'язок громадян додержуватися вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 №572 із змінами внесеними постановою КМУ від 24 січня 2006 р. №45, особа, яка отримує житлово-комунальні послуги, зобов'язана оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. В той же час, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, власник майна, який отримує житлово-комунальні послуги, пов'язанні з його утриманням, несе обов'язок по своєчасному внесенню і в повному розмірі плати за надання таких послуг. Частинами першою та другою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово комунальних послуг належать, зокрема: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив. У частині другій ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 19.10.2004 №1940-С/КІ, набув право власності на квартиру [ADDRESS] та складається з 2 кімнат, житловою площею 42,50 кв. м, загальною площею 85,60 кв. м (а.с. 51). 20.08.2013 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованого в реєстрі за №1816, відповідач відчужив належну йому квартиру (а.с. 52). Таким чином, з 02.11.2004 по 20.08.2013 відповідач був власником квартири [ADDRESS], та як власник квартири відповідно до вимог закону був зобов'язаний своєчасно і в повному розмірі вносити плату за надані житлово-комунальні послуги. Судом також встановлено, що у зазначений період утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] здійснювалось позивачем ОССБ «Євродім». ОСББ «Євродім» було створене та зареєстроване у встановленому законом порядку за рішенням власників квартир у багатоквартирному будинку по [ADDRESS], про що свідчать надані позивачем копії свідоцтва про державну реєстрацію ОСББ, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, виписка з ЄДРПОУ (а.с. 30-32). Відповідно до п. 2.2 статуту ОСББ «Євродім», завданням та предметом діяльності об'єднання, зокрема, є належне утримання будинку та прибудинкових територій (а.с. 16). Як свідчать матеріали справи, для виконання вказаних завдань ОСББ «Євродім» укладено ряд договорів з виробниками послуг, в тому числі: договір на вивезення твердих побутових відходів від 01.06.2006 №911 з ДП «Фірма Альтфатер Київ», договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.06.2006 №311083 з АЕК «Київенерго», договір на повне технічне обслуговування і ремонт ліфтів від 01.06.2006 №34 з ДП «Ліфт-3» ТОВ «Ліфт-Сервіс», договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 31.10.2006 №07011/4-09 з ВАТ «АК «Київводоканал», договір на виконання робіт від 07.02.2007 №1540 та від 02.01.2009 №1539 з КП ГІОЦ, договір на надання послуг спостереження сигналізації термінового виклику наряду охорони від 03.06.2009 №637-Д об/2009/Св.2 з УДСО при ГУМВС в м. Києві (а.с. 35-50). Згідно з протоколом установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] №1 від 24.10.2004 відповідач [PERSON] є членом ОСББ «Євродім» з моменту його утворення (а.с. 10-12). У відповідності до п. 11.3 статуту ОСББ «Євродім» член об'єднання зобов'язаний, зокрема: виконувати вимоги статуту об'єднання, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Представлені позивачем письмові докази дають суду підстави для висновку, що відповідач зазначених вимог статуту ОСББ «Євродім», а також вимог закону, які покладають на нього обов'язок своєчасно і в повному розмірі вносити плату за надані житлово-комунальні послуги, не дотримувався. Так, відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.05.2011 по 31.10.2013 (а.с. 56), довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку [NUMBER] за період з 01.02.2014 по 01.09.2015 (а.с. 57), виписки по особовим рахункам з 01.08.2013 по 31.08.2013 (а.с. 59) вбачається, що відповідач оплачував отримані житлового комунальні послуги не в повному обсязі та несистематично, в результаті чого у нього утворилася заборгованість перед ОСББ «Євродім», розмір якої станом на липень 2013 складав 31 585, 80 грн., та яка 01.08.2013 відповідачем частково погашена а саме в сумі 19 063, 06 грн., розмір боргу складає 12 764, 74 грн. Як зазначено позивачем розмір плати за утримання будинку та прибудинкової території визначався на підставі Розпорядження КМДА № 748 від 19.05.2000 із подальшими змінами і доповненнями та врахуванням коефіцієнту підвищення тарифів. У період з моменту створення ОСББ у 2004 році по 01.11.2014 року тариф складав 1 грн. 10 коп. за кв.м. (для будинків, вище за 12 поверхів). Плата за опалення нараховувалася у відповідності до чинним нормативних документів на підставі розпоряджень КМДА. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як власник майна, належним чином не виконав свого обов'язку по своєчасному внесенню і в повному розмірі плати за житлово-комунальні послуги. Отже, у даному випадку з боку відповідача має місце прострочення грошового зобов'язання, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з нього суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, є законними та обґрунтованими. Відповідно до представлених позивачем розрахунків заборгованості (а.с. 99, 100), за період з 01.03.2014 по 11.10.2016 розмірі 3% річних складає 1002, 99 грн., розмір інфляційного збільшення суми боргу з травня 2013 по вересень 2016 складає 11349, 51 грн. Вищевказані розрахунки суми заборгованості суд знаходить вірними, оскільки вони відповідають матеріалам справи і не оскаржені відповідачем. Крім того, в силу ст. 60 ЦПК України відповідачем даний факт не спростовано, зокрема, не представлені документи, що підтверджують відсутність заборгованості перед позивачем. З огляду на викладене, позовні вимоги ОСББ «Євродім» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг а саме: 12 764, 74 грн. боргу, 3% річних за час прострочення оплати в сумі 1002, 99 грн. та інфляційні втрати в сумі 11 349, 51 грн., - підлягають задоволенню. Вирішуючи заяву відповідача про застосування до вимог позивача позовної давності суд враховує, що згідно положень ст.ст. 256, 257 ЦК України, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, у межах строку позовної давності, загальна тривалість якого встановлюється в три роки, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік. У відповідності до ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В той же час, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як видно з матеріалів справи, 01.08.2013 відповідачем на рахунок позивача в рахунок погашення заборгованості здійснено платіж в сумі 19063, 06 грн. Крім того, 16.03.2016 позивачем подано до Солом'янського районного суду м. Києва заяву про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. 15.04.2016 Солом'янським районним судом м. Києва видано судовий наказ, який ухвалою суду від 30.05.2016 скасовано. Даний позов пред'явлений позивачем 15.06.2016. Таким чином, оскільки відповідач вчиненив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу, а позивач у визначеному законодавством порядку звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, строк позовної давності у відповідності до ст. 264 ЦК України був перерваний. За таких обставин, підстав для застосування загальної позовної давності до вимог позивача суд не вбачає. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1378, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved