Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

16.06.2015 року представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] подав позовну заяву в якій просив: встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, свідоцтва про право особистої власності на будинок від 17 травня 1988 року, що виданий на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] [PERSON], що помер [INFO]; встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, державного акту на право приватної власності на землю від 12.03.2001 року серії [NUMBER], який виданий на ім'я [PERSON], [PERSON], що помер [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 1,2995 га та 4,1909 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області; визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 1, 2997 га та 3,3111 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області та посвідчуються державним актом на право приватної власності на землю від 12.03.2001 року серії [NUMBER]; визнати за [PERSON], жителькою [ADDRESS] право власності на будинковолодіння [ADDRESS]. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], останнє місце проживання якого, а відтак і місцем відкриття спадщини є [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема: земельна ділянка площею 5,4904 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сушнівської сільської ради, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.06.2005 року. Дана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок, а саме: площею 1,2995 га та 4,1909 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 12 березня 2001 року. Дані земельні ділянки були успадковані спадкодавцем після смерті [PERSON], однак у встановленому законом порядку право власності на неї зареєстровано не було, що робить неможливим видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину; житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будинок від 17 травня 1988 року. Однак, нотаріус видати свідоцтво на спадщину на житловий будинок не має можливості в силу того, що у свідоцтві невірно зазначено ім'я спадкодавця, зокрема вказано, що власником є [PERSON], а не [PERSON]; земельні ділянки площею 1,2997 га та 3,3111 га, які належали спадкодавцю на праві власності, що підтверджується державним актом на право приватної власності від 12 березня 2001 року. Проте, у даному державному акті є виправлення у графі прізвище, ім'я, по батькові власника, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на дані земельні ділянки. 05.05.2015 року позивачем було подано до приватного нотаріуса Юрченко О.В. заяву про прийняття спадщини у спосіб визначений вимогами ЦК України внаслідок фактичного проживання позивача із спадкодавцем. Дані обставини вбачаються із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи. Однак, 08.05.2015 року приватний нотаріус повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім цього вказує, що у правовстановлюючих документах наявні помилки у ініціалах власників, зокрема у свідоцтві про право особистої власності на будинок від 17 травня 1988 року та державному акті на право приватної власності на землю від 12.03.2001 року серії [NUMBER], а тому є необхідність встановити юридичний факт належності правовстановлюючих документів. Представник позивача [PERSON] подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовну заяву підтримує з підстав викладених у ній. Представник відповідача Сушнівської сільської ради у судове засідання не з'явився, однак суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. За викладених умов, відповідно до ст.174,ч.2 ст.197 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін та без фіксування судового засідання технічним засобом на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши письмові докази, врахувавши думку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], останнє місце проживання якого, а відтак і місцем відкриття спадщини є [ADDRESS]. Із свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON] Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема: земельна ділянка площею 5,4904 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що яка розташована на території Сушнівської сільської ради, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.06.2005 року. Дана земельна ділянка складається із двох земельних ділянок, а саме: площею 1,2995 га та 4, 1909 га, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 12 березня 2001 року. Дані земельні ділянки були успадковані спадкодавцем після смерті [PERSON], однак у встановленому законом порядку право власності на неї зареєстровано не були; житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будинок від 17 травня 1988 року. У свідоцтві невірно зазначено ім'я спадкодавця, зокрема вказано, що власником є [PERSON], а не [PERSON]; земельні ділянки площею 1, 2997 га та 3, 3111 га, які належали спадкодавцю на праві власності, що підтверджується державним актом на право приватної власності від 12 березня 2001 року. Проте, у даному державному акті є виправлення у графі прізвище, ім'я, по батькові власника. 05.05.2015 року позивачем було подано до приватного нотаріуса Юрченко О.В. заяву про прийняття спадщини. Дані обставини вбачаються із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи. 08.05.2015 року приватний нотаріус повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що у правовстановлюючих документах наявні помилки у ініціалах власників, зокрема у свідоцтві про право особистої власності на будинок від 17 травня 1988 року зазначено власником [PERSON], а не [PERSON] та державному акті на право приватної власності на землю від 12.03.2001 року серії [NUMBER], зазначено власником [PERSON], а не [PERSON]. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'я, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Outcome: approved