Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

15 листопада 2018 року КС «Святий Мартин» звернулася до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Кредитної спілки «Святий Мартин» заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором в розмірі 6 087, 21 гривень та судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.05.2016 року між КС «Святий Мартин» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 192-16, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 19 500,00 гривень. Для належного виконання зобов'язань по кредитному договору 10.05.2016 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно якого останній виступив поручителем [PERSON] та зобов'язався сплачувати на вимогу Кредитної спілки платежі по кредиту та нараховані відсотки в строк та в розмірах передбачених кредитним договором. 26.02.2018 року позивач звернувся до Мукачівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 192-16 від 10.05.2016 року. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 17.04.2018 року позов було задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача 29 553,11 гривень. Однак, рішення суду боржниками не виконано, вказану суму боргу не погашено. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів додатково нараховані відсотки та судові витрати. Представник позивача КС «Святий Мартин» в судове засідання не з'явився. Подали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, будь-яких клопотань, заперечень суду не надавали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 10.05.2016 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 192-16, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 19 500,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 34,68% на рік від суми отриманого кредиту (а.с.5-6, 7). В забезпечення належного виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між КС «Святий Мартин» та [PERSON] 10.05.2016 року було укладено договір поруки № 192-16, згідно якого останній виступив поручителем [PERSON] за зобов'язаннями по кредитному договору, у зв'язку з чим несе солідарну відповідальність (а.с.11). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530, 623 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки . В силу ст.ст.1050 , 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором за нею утворилася заборгованість в розмірі 29 553,11 гривень. Вказану заборгованість було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17.04.2018 року, справа № 303/1033/18 (а.с.12). Не дивлячись на це, боржники рішення суду не виконали, заборгованість по кредитному договору не погасили, у зв'язку з чим відповідач скористався своїм правом нарахування додаткових відсотків за період з 18.04.2018 року по 14.11.2018 року, розмір яких згідно розрахунку становить 6087,21 гривень (а.с.10). Звернувшись в 2018 році до суду з позовом про дострокове стягнення з [PERSON] та [PERSON] всієї суми заборгованості за кредитним договором, кредитна спілка змінила строк виконання зобов'язання щодо повернення всієї суми кредиту з нарахованими відсотками. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статгі 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Викладене підтверджується постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 564/2199/15-ц, провадження № 61 - 2404 св 18. Позивачем позовна вимога про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу, як передбачає ст. 625 ЦК України, не заявлялась. Виходячи з Правової позиції ВСУ у справі № 564/2199/15-ц, провадження № 61 - 2404 св 18, системного аналізу статей 1048, 1050, 625 ЦК України та змісту кредитного договору, наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора, суд приходить до ґрунтовного та об'єктивного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог. Відповідно до вимог п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed