Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

16 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що 16 липня 2011 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі [INFO] року народився син - [PERSON], який проживає з позивачкою. В даний час сім'я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини припинені. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюбу між нею та [PERSON] та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, а тому вважає, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу і на її утримання, а тому також просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 16.07.2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 07 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Примирення між сторонами неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як інтересам подружжя, так і інтересам їхньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дитини зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття, тому з нього належить стягувати аліменти. Оскільки дитина проживає з позивачкою, відповідач є особою працездатного віку, інших утриманців не має, суд з врахуванням обставин, викладених в ст.182 СК України, визначає розмір аліментів на дитину в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Оскільки позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, вона має право на отримання від чоловіка коштів на її утримання на весь період знаходження у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку. Зважаючи на вищевикладене суд приходиться до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та кошти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку.

Outcome: approved