Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вимоги мотивував тим, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після свого вітчима [PERSON], який помер в березні 2015 року, спадщину після якого він успадкував унаслідок проживання разом із ним на час відкриття спадщини. Його дружина (мати позивача) [PERSON], померла ще 12 січня 2007 року. Після смерті вітчима залишилося домоволодіння по вул.Некрасова,13 у селищі Липова Долина Сумської області, яке він успадкував від свого батька, отримавши свідоцтво про право на спадщину, але не зареєстрував свого права власності у органах БТІ. За відсутності реєстрації за батьком права власності на вказаний житловий будинок, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на це нерухоме майно, а тому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок та господарські споруди по вул.Некрасова,13 у селищі Липова Долина Сумської області. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від усіх маються заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 15 березня 1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка «Мовчан» (а.с.6). 09 листопада 2000 року [PERSON] після смерті батька [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, площею 30,8 кв. м та господарські будівлі по вул.Некрасова, 13 у селищі Липова Долина Сумської області. Свідоцтво не містить відомостей про державну реєстрацію права власності. 12 січня 2007 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.7). 14 червня 2010 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON] Заповіт посвідчувався приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] 14 червня 2010 року за реєстровим №673 (а.с.14). У березні 2015 року помер [PERSON] (а.с.15). Із довідки Липоводолинської селищної ради Сумської області від 04 серпня 2016 року вбачається, що за адресою по вул.Некрасова,13 у селищі Липова Долина Сумської області до дня своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований разом із сином його дружини [PERSON] (а.с.16). 27 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] Заведена спадкова справа №65/2015. 23 жовтня 2015 року приватним нотаріусом було повідомлено спадкоємцю першої черги [PERSON] про заведення спадкової справи після смерті батька [PERSON], на підставі заяви поданої [PERSON] Відповідно технічного паспорту та довідки-характеристики від 04 серпня 2016 року, домоволодіння по вул.Некрасова,13 у селищі Липова Долина Сумської області складається із житлового будинку літ.«А-І» (1991 року побудови), загальною площею 62 кв.м, житловою 30,8 кв.м, із сіньми літ.«а» та ганком літ.«кр», господарських споруд: сарай літ.«Б» з прибудовою літ. «б», сарай літ.«Г», літня кухня літ. «В» з прибудовою літ.«в», погреб літ. «п/г», огорожі №1-2, загальною вартістю 49375 грн. Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи право власності на вказане домоволодіння по вул.Некрасова,13 у селищі Липова Долина Сумської області зареєстровано за [PERSON], відповідно свідоцтва про право власності від 01 жовтня 1965 року (а.с.8-12). Так, ст.41 Конституції України визначено, що право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону № 834-VIII від 26 листопада 2015 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що Розділ VII Спадкове право ЦК УРСР не містив обовязку спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, здійснити державну реєстрацію права на спадщину, а ч. 2 ст. 548 цього кодексу вказує на те, що прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини, суд вважає вказане домоволодіння успадкованим [PERSON] Таким чином, оскільки [PERSON] будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], належним чином прийняв спадщину, суд вважає необхідним визнати за ним право власності на вказане домоволодіння, яке за життя вітчима було успадокане ним після свого батька.

Outcome: approved