Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

17.09.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до припинення навчання у навчальному закладі, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років та аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1200 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 09.10.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 26 червня 2009 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] в Коростівській сільській раді Сколівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №1. Від даного шлюбу в них народилося двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.04.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні. Старшому сину [PERSON] , [INFO] виповнилося 18 років і він продовжує навчання на денній формі у Львівському професійному коледжі готельно-туристичного та ресторанного сервісу до 31.12.2020 року. На даний час син потребує матеріальної допомоги, так як необхідно оплачувати витрати на дорогу, навчальні приладдя та підручники. Оскільки навчається на денній формі навчання, влаштуватися на роботу не має змоги. Вказує, що її матеріальні можливості обмежені і коштів у неї не вистачає та не має змоги в повній мірі утримувати сина студента. Також вказує, що молодший син [PERSON] , навчається у 2-му класі Коростівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Сколівської районної ради Львівської області, а тому потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів для різностороннього розвитку. На даний час не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини одягом, продуктами харчування, ліками, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби лікування, відвідування необхідних гуртків. З неофіційних джерел їй відомо, що відповідач за останній рік придбав автомобіль та житлове приміщення, проте належної матеріальної допомоги не надає. Відповідач про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У ході судового розгляду встановлено, що 26.06.2009 року сторони вступили у шлюб, який рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.04.2018 року був розірваний. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки №386, виданої 26.08.2020 року виконкомом Коростівської сільської ради Сколівського району Львівської області, на утриманні [PERSON] , 1978 року народження дійсно перебувають двоє її дітей та проживають разом з нею, а саме: син [PERSON] , 2002 року народження та син [PERSON] , 2013 року народження. Відповідно до довідки №300 від 26.08.2020 року, [PERSON] дійсно навчається у Львівському професійному коледжі готельно-туристичного та ресторанного сервісу І рівня акредетації, група №3.14, термін навчання з 01.09.2018 року до 31.12.2020 року. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищенаведене, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дітей, відсутність його заперечення щодо пред`явленого позивачем розміру аліментів, враховуючи потреби дітей для забезпечення їх гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved