Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

17.03.2015 року представник позивача на підставі довіреності, яка посвідчена приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального нотаріального округу Житомирської області 30.10.2014 року, звернулась в суд з позовною заявою в інтересах [PERSON] до Кам`яномайданської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. Як спадкоємець за законом, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори. Однак постановою державного нотаріуса від 11.03.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явились, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що стверджується копією свідоцтва про смерть виданого 27.05.1995 року Кам`яномайданською сільською радою.(а.с.18). Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Відповідно до листа КП «Новоград-Волинського МБТІ» житловий будинок [ADDRESS], не зареєстрований за [PERSON] (а.с. 16) Згідно листа № 691/02-14/64/15 від 16.04.2015 року Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, що крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини інші спадкоємці не звертались. Постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 11.03.2015 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності померлого на цей житловий будинок (а.с.17 ). Відповідно до технічного паспорту виготовленого 25.11.2014 року домоволодіння складається з житлового будинку, веранди, ганка, двох сараїв, літньої кухні, навісу, вбиральні. (а.с. 8-10) Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Крім того, згідно довідки виконкому Кам'яномайданської сільської ради від 10.11.2014 року, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,60 га в с. Миколаївка (а.с. 13). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], відсутні. Таким чином, є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця ним не вчинялись. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що спірне домоволодіння належало спадкодавцю [PERSON] Відповідно до ст. 1261 позивач, як син спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги. Родинний зв'язок підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Згідно Постанови нотаріуса від 11.03.2015 року та довідки № 677 від 12.11.2014 року виданої виконкомом Кам`яномайданської сільської ради [PERSON] вступив у володіння спадковим майном (а.с. 17). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом та за заповітом. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.182 цього Кодексу). За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved