Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

15.02.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди, як за членами колгоспного двору, вказуючи на те, що 09 березня 2009 року помер її батько [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. До складу спадщини входить ? частина житлового будинку, надвірних будівель та споруд. 20 березня 2014 року померла мати позивачки [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина до складу, якої входить ? частина житлового будинку, надвірних будівель та споруд. Позивачка має право на спадкування майна батьків за заповітами, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки невідомі частки батьків у майні колгоспного двору. У судовому засіданні позивачка та представник позивачки - адвокат [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] народилася 02.10.1958 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження її батьками є: [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 24.05.1980 року [PERSON] змінила прізвище на «Сова». 09.03.2009 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 110250). До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою смт. Понорниця, вул. Довженка, буд. 159, Коропського району, Чернігівської області (Далі - Будинок). 20 березня 2014 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 231373). До складу спадщини входить ? частина вищевказаного житлового будинку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями в смт. Понорниця, вул. Довженка, буд. 159, Коропського району, Чернігівської області був колгоспним двором, головою якого був [PERSON], який володів будинком на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.08.1962 року виданого на підставі рішення виконкому Понорницької селищної ради № 16 від 09.08.1962 року. За повідомленням Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації право власності на Будинок зареєстровано за [PERSON], згідно свідоцтва про право власності від 10.08.1962 року. Згідно довідки Понорницької селищної ради, Коропського району, Чернігівської області від 20.01.2017 року № 193 в житловому будинку розташованому в смт. Понорниця, вул. Довженка, 159 (колишня адреса вул. Пролетарська, буд 160), станом на 1991 рік були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Понорницької селищної ради від 13.02.2017 року № 415 Будинок був побудований [PERSON] та [PERSON] у 1960 році. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарства колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» з наступними змінами, визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до введення в дію Закону України «Про власність», кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору. Таким чином, незважаючи на той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок було видане [PERSON], всі члени колгоспного двору мали рівні частки житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по ? частині. Оскільки спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом від 25.11.2005 року є донька [PERSON], померлої [PERSON] за заповітом від 03.07.2013 року є донька [PERSON], яка прийняла спадщину подачею заяв, що підтверджується матеріалами спадкових справ № 224/2009 та 81/2014 суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved