Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

15 червня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 06 вересня 2013 р. отримавши у приватного нотаріуса Філіпенка Д.В. відповідне свідоцтво вона успадкувала за заповітом після смерті батька - [PERSON] 5/6 частки земельної ділянки загальною площею 0,1125 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2014 р. за [PERSON] визнано право власності у порядку спадкування за заповітом на 5/6 часток житлового будинку [ADDRESS]. Стверджує, що решта 1/6 частки як будинку, так і земельної ділянки належить дружині батька [PERSON], яка на час смерті спадкодавця була зареєстрована і проживала з ним та має право на обов'язкову частку у спадковому майні. Зазначила, що частка [PERSON] у спадковому майні є незначною, а тому просить припинити її право власності на вказану частку у нерухомому майні зі сплатою їй компенсації вартості цього майна та визнати за нею право власності на спірне майно. У судовому засіданні представник позивача цивільний позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. Представник позивача у своїй заяві погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку. Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог, а справу просив розглянути за його відсутності. Заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи і судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Його спадкоємцями є за заповітом донька - [PERSON], тобто позивач у справі, та за законом дружина - [PERSON], тобто відповідач у справі. Спадкова маса складалася з земельної ділянки загальною площею 0,1125 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], а також житлового будинку [ADDRESS], що належали спадкодавцю. 06 вересня 2013 р. приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області Філіпенком Д.В. видано [PERSON], тобто позивачу у цій справі. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частки земельної ділянки загальною площею 0,1125 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]. Обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК). 20 жовтня 2014 р. рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області задоволено вимоги [PERSON], тобто позивача у цій справі до [PERSON] та визнано за позивачем право власності у порядку спадкування за заповітом на 5/6 часток житлового будинку [ADDRESS]. Вказане рішення суду сторонами в апеляційній інстанції не оскаржувало ся, а отже набрало законної сили і є чинним. Таким чином, на даний час позивач є власником 5/6 часток як спірного житлового будинку, так і земельної ділянки. Решта 1/6 частки цього нерухомого майна належить відповідачу, яка до цього часу не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі. З експертного висновку (№ 125-067) будівельно-земельно-технічної експертизи від 27.07.2016 р. випливає, що здійснити реальний виділ 1/6 частки житлового будинку з господарськими спорудами, для ізольованого окремого використання, а також земельної ділянки є технічно не можливим. Ринкова вартість 1/6 частки будинку становить - 4 335 грн, а земельної ділянки - 12 834 грн. 20 липня 2016 р. на підставі ухвали Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.07.2016 р. позивачем внесено на депозитний рахунок суду 17 169 грн, що складає вартість спірної частки житлового будинку та земельної ділянки. Судом з'ясовано, що позивач та відповідач не є між собою родичами, що унеможливить їх спільне проживання в одному будинку. Відповідач є громадянкою Російської Федерації і незважаючи на те, що зареєстрована у спірному будинку, постійно проживає на території цієї Держави. Отже виділення спірної частки будинку та земельної ділянки в натурі є неможливим, а припинення права власності на частку в цьому майні не завдасть істотної шкоди співвласнику, тобто відповідачу. За такого, з урахуванням того, що спірна частка є незначною, спільне володіння і користування будинком і земельною ділянкою неможливим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав щодо припинення права власності на частку відповідача у цьому майні.

Outcome: approved