Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

16.02.2021 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить суд розірвати шлюб, стягнути аліменти з відповідача та судові витрати покласти також на відповідача. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08.08.2009 між сторонами зареєстровано шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №358 , серія свідоцтва [NUMBER] від 08.08.2009 року. Від шлюбу мають сина. Сімейне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на морально-етичну сторону шлюбних відносин. Зазначає, що вони з відповідачем деякий час проживають окремо. Вважає, що подальше подальше примирення із відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Крім того, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Ухвалою Київського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~08.04.2021\~року відкрито\~провадження по\~даній справі\~та призначено\~до судового\~розгляду за\~правилами спрощеного\~позовного провадження Позивачка до судового засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав суду відповідну заяву. Своїм правом на подання відзиву не скористався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що згідно\~свідоцтва про\~ [NUMBER] \~від 08.08.2009\~року \~між сторонами\~було укладено\~шлюб,\~який зареєстрований\~08\~серпня 2009\~року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №358. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства та бюджету не ведуть. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої, другої статті 141\~СК України мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини,незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками,проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,стаття 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. (ст. 181 СК України. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно положеньст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved