Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], в якій вказала, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS], має дочку [PERSON], [INFO], дочка мешкає разом з позивачкою, свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 08 лютого 2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борівського РУЮ у Харківській обл. Батьком дитини є відповідач [PERSON], [INFO] Відносини з [PERSON] були розірвані у травні 2013 р., після того як позивачка повідомила йому що вагітна. На ці слова відповідач відповів, що дитина не його. Після цього стосунки між ними так і не налагодилися. Після народження дочки, незважаючи на складні відносини з відповідачем, позивачка все ж таки хотіла, щоб у дитини був хоч батько «на вихідні» і тому вирішила записати дочку не як мати-одиначка, а вказавши дані батька. Зі сторони [PERSON] ніяких пропозицій по цьому питанню не надходило зовсім. На протязі всього періоду вагітності і після народження дочки, позивачка бажала щоб було як краще для дитини, незважаючи ні на що,та по теперішній час відповідач ніде не працював, тобто утримувати дочку і не збирався. [PERSON] практично щодня вживає алкогольні напої у великій кількості, його запої продовжуються по декілька днів. В стані алкогольного сп'яніння він не контролює свою мову, свої дії, веде себе дуже агресивно. З часу, коли народилася дочка і по теперішній час, позивачка неодноразово (3 рази) змушена була звертатися із заявами до Борівського РВВС у зв'язку з тим, що [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння чіплявся до неї з дочкою під час прогулянок у громадських місцях, в зухвалій формі порушував її спокій і спокій дитини (вік дитини був відповідно 3,5 місяці і т.д.), намагався взяти дочку на руки у п'яному стані (у 3-х місячному віці і т.д.). У березні 2015р. відповідач звертався до органу опіки та піклування при Борівській РДА із заявою про встановлення годин побачень з дочкою, на засіданні комісії позивачка пояснила, що категорично заперечує проти побачень [PERSON] з дочкою, так як має досить вагомі для цього підстави, а саме: вживання алкоголю останнім у значних кількостях і на постійній основі та його не контрольована поведінка у такому стані. Орган опіки не зробив відповідних висновків на заяву позивачки про те, що під час алкогольного сп'яніння [PERSON] не контрольований, не пам'ятає що він робить, веде себе агресивно, ображає її і дочку, рідних і близьких позивачки, погрожує їм фізичною розправою. Позивачка вказує, що при винесенні рішення орган опіки керувався лише «сухими» статтями Сімейного кодексу України, а не інтересами дитини. Позивачка пояснила, що лише коли він кине вживати алкоголь та влаштується на роботу, перестане ображати її та її рідних, вона перегляне свою думку. Органом опіки [PERSON] було встановлено мінімум годин для побачень: щосуботи та під час випадкових зустрічей. Але враховуючи у якому вигляді (не тверезий, не бритий) з'являється [PERSON], позивачка не дозволяла йому спілкуватися з дочкою, за винятком тих декількох випадкових зустрічей, коли [PERSON] був тверезий. Відповідач обрав шлях для спілкування з дочкою через образи, погрози та орган опіки, і не збирається змінювати свою поведінку (за його ж словами озвученими на засіданні комісії), та якщо він дійсно б хотів бачити дитину і не нашкодити їй і нікого не травмувати, в т.ч. і морально та психологічно), то він напевне б повинен обрати шлях поваги до дитини та її матері, «згладити» всі негативи від його ж поведінки, розмовляти (не ображати) та домовлятися. Та поведінка [PERSON] як і той факт, що він постійно п'яний так і не змінилася. Відповідач переслідує позивачку з дочкою під час прогулянок, постійно з'являється у п'яному вигляді, веде себе агресивно і використовує нецензурну лайку. Постійно погрожує рідним позивачки, її близьким і знайомим у присутності дочки, а також інших дітей та їх батьків з якими позивачка разом здійснює прогулянки. Такі зустрічі відбуваються постійно, позивачка не має змоги спокійно здійснювати прогулянки з дитиною. У матеріальному плані [PERSON] до моменту подання позивачкою заяви про утримання аліментів добровільно за 5 місяців з моменту народження дочки передавав їм з дочкою лише 450 грн., далі позивачка звернулася за стягненням аліментів. З липня 2014 р. по квітень 2015 р. відповідач сплачував аліменти. Починаючи з травня 2015 р. по теперішній час виплату аліментів не здійснює. Відповідач не хоче кинути вживати алкоголь та влаштуватися на роботу, його влаштовує його теперішнє життя. А своєю поведінкою по відношенню до дочки він лише шкодить її розвитку, так як може налякати її в п'яному вигляді, у якому він знаходиться практично постійно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його дочки [PERSON], [INFO], так як відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, зловживає спиртними напоями, негативно впливає на її психологічний стан. Відповідач по справі в судовому засіданні позов не визнав, заперечує проти позбавлення його батьківських прав оскільки любить свою дочку і бажає приймати участь у її вихованні. Стосовно своєї поведінки пояснив, що дійсно інколи ображав позивачку, але лише тому, що вона перешкоджала його зустрічам з дитиною. Обіцяє надалі не вживати спиртних напоїв і ввічливо ставитись до позивачки. Представник служби у справах дітей Борівської РДА проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини Борівської РДА 31.07.2015 року розглядалось питання про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Згідно висновку комісії, підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав не встановлено. Представник Відділу ДРАЦС РС Борівського РУЮ в Харківській обл. до суду не з»явився, в частині рішення по справі покладається на суд. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню з наступних підстав. В суді встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON] (а.с.4), Відповідно до висновку від 31.07.2015 р. районної комісії з питань захисту прав дитини Борівської РДА , недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] (а.с.37-38). Згідно довідки- характеристики Борівської селищної ради від 23.07.2015 року [PERSON] характеризується позитивно, за місцем тимчасової роботи у Борівському дошкільному навчальному закладі №1 також характеризується позитивно (а.с. 39,40), у лікаря нарколога і психіатра борівської ЦРЛ на обліку не перебуває (а.с. 41). Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачені підстави для позбавлення батьківських прав. Мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1. Не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров»я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. 2. Ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. 3. Жорстоко поводяться з дитино. 4. Є хронічними алкоголіками або наркоманами. 5. Вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. 6. Засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Згідно роз»ясень, які містяться у п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р., позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов»язків і ухилення їх від виконання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позивачка не надала суду, а в судовому засіданні не встановлено достатніх доказів винної поведінки [PERSON] чи свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов»язками. В судовому засіданні не встановлено доказів того, що [PERSON] є хронічним алкоголіком або наркоманом, свідомо ухилявся від своїх батьківських обов»язків. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: dismissed