Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

15 квітня 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Державний Ощадний банк України» (надалі АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до відповідача з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги банк обґрунтував тим, що 15.11.2017 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви про приєднання (частина 1) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також Заяви (частина 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та надано останньому кредит в сумі 10000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на відповідний період дії платіжної картки, але не більше 60 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 38% річних. Відповідач умови договору не виконує, кредитні кошти не повертає, відсотки за користування кредитними коштами не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29.01.2020 року становить 21153 грн. 25 коп., з яких: 9968 грн. 26 коп. - заборгованості за основним боргом (кредитом), 6428 грн. 67 коп. - проценти за користування кредитом, 1623 грн. 62 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 2136 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за основним боргом (кредитом), 252 грн. 14 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 184 грн. 23 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 330 грн. 67 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 229 грн. 48 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. В зв`язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21153 грн. 25 коп. та судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору. В позовній заяві позивач в разі неявки його представника просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засіданні за викликами повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмо-вій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів да-ного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний до-говір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання в даному випадку розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст наведених вище ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві пози-ку (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в поряд-ку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В обґрунтування пред`явленого позову позивач посилався на те, що 15.11.2017 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також згідно доводів позовної заяви вказаний договір був оформлений відповідною Заявою відповідача про приєднання (частина 1) Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), а також Заявою (частина 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 15.11.2017 року, підписавши які відповідач погодився, що всі умови кредитного договору містяться в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цих заяв була розміщена на офіційній інтернет-сторінці банку: www.oschadbank.ua. Згідно вказаних заяв вбачається, що позичальнику (Клієнту) відкривається відновлювальна кредитна лінія на його картковий рахунок № [NUMBER] із бажаним розміром кредиту 10000 грн., максимальний розмір кредиту - 50000 грн., строк кредитування становить 60 місяців, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складається з 38% річних за користування кредитними коштами. Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений Договором. З виписки по рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, проте свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 29.01.2020 року утворилась заборгованість в сумі 21153 грн. 25 коп., з яких: 9968 грн. 26 коп. - заборгованості за основним боргом (кредитом), 6428 грн. 67 коп. - проценти за користування кредитом, 1623 грн. 62 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 2136 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за основним боргом (кредитом), 252 грн. 14 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 184 грн. 23 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 330 грн. 67 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 229 грн. 48 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема проценти за користування кредитними коштами, пеню за несвоєчасну сплату кредиту та процентів, а також інфляційні витрати та відсотки в порядку ч.2 ст.625 ЦК України. Проте, у заяві про приєднання (частина 1) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), та Заяві (частина 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 15.11.2017 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, комісії, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на п.9.1 Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб як невід`ємну частину кредитного договору. При цьому позивачем до матеріалів справи не долучено копію Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також взагалі відсутні докази, що саме умови цього договору розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також того, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені), та, зокрема. саме у зазначеному в цьому документі розмірах і порядку нарахування. За вказаних обставин суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги банку про стягнення з відповідача пені, що нарахована відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розмір, підстави та порядок нарахування якої сторонами у передбаченому законом порядку не погоджувались. Таким чином позовні вимоги банку слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 15.11.2017 року, яка виникла станом на 29.01.2020 року, в сумі 17393 грн. 45 коп., з яких: 9968 грн. 26 коп. - заборгованість за основним боргом (тілом кредиту), 6428 грн. 67 коп. - проценти за користування кредитом, 252 грн. 14 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту), 184 грн. 23 коп. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 330 грн. 67 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (тіла кредиту), 229 грн. 48 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial