Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

17.07.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визначити частку у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за нею розміром 1/4 частини, а також зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні вищевказаною квартирою шляхом надання ключів від вхідних дверей квартири. Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно свідоцтва про право власності вищевказана квартира перебуває у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З метою розпорядженням своїм майном вона звернулася до відповідачів з проханням визначення часток, однак відповідачі від укладення договору про визначення часток в спільному майні відмовилися. Також вона немає доступу до квартири, так як відповідач [PERSON] відмовляється надати ключ від вхідних дверей квартири. На розгляд справи позивач [PERSON] не з'явилася, від її представника адвоката [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, заявлений позов підтримують та просять його задоволити. Також на розгляд справи не з'явилися відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], від представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] надійшла письмова заява про визнання позову. Враховуючи визнання позову представником відповідача, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі являються співвласниками на праві спільної сумісної власності квартири №20 в багатоквартирному будинку №19 по вул.Шептицького в с.Старичі Яворівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі розпорядження №135 від 19.07.2006 року. Судом також встановлено, що вищевказані особи набули право спільної сумісної власності на квартиру в порядку приватизації, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), у тому числі тих, що тимчасово відсутні й за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Оскільки даним Законом не визначено умов, за яких один з членів сім'ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому житлі, то частка кожного з них є рівною. 2 Також ст.372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі такого поділу, вважається, що частка співвласників у праві спільної сумісної власності є рівною, і у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. А згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що сторони по справі є співвласниками спірного майна на праві спільної сумісної власності, позивач [PERSON] має право на визначення розміру своєї частки, виходячи з рівності часток співвласників, позивач позбавлена права користування квартирою з вини відповідача [PERSON], виниклий спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved