Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

15.11.2019 р. до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що 14.09.1999 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, про що складений відповідний актовий запис № 549. Від шлюбу сторони дітей не мають. З 2001 р. сторони припинили шлюбні стосунки з причини відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Наразі сторони мешкають окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просила розірвати шлюб. 13.12.2018 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позовна заява залишена без руху. 17.01.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 24.04.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надходив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.09.1999 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №549, що підтверджується свідоцтвом про одруження (повторного). Сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України при розгляді справи суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Беручи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору, оскільки є інвалідом І групи, суд приходить висновку, що ці витрати підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved