Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

15.07.2016 року [PERSON] звернулась з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована бабуся позивача, яка з 2009 року проживає в Київській обл., де позивач займається її доглядом, оскільки остання є особою похилого віку та потребує стороннього догляду. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з місця реєстрації. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялася в установленому порядку, причин неявки не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] загальною площею 26,95 кв. м., житловою площею 13,1 кв. м. Право власності на житлове приміщення підтверджується договором дарування від 27.08.2015 року серії НАР №473611, зареєстрованим в реєстрі за №2260, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕО №572920 від 27.08.2015 року (а. с. 6 - 7). Пунктом 3.3 договору дарування встановлено обов'язок дарувальника ([PERSON].) до 27.08.2015 року звільнити відчужувану квартиру (виписатися з неї). Відповідно до паспортних даних [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] від 19.03.2002 року (а. с. 5)), відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві від 05.08.2016 року (а. с. 14). Актом, затвердженим головою Пісківської об'єднаної громади від 22.06.2016 року, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з 2009 року по теперішній час (а. с. 8). З пояснень позивача також встановлено, що відповідач з 2009 року в квартирі не проживає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз'яснено в пункті 33 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач є членом сім'ї (бабусею) власника житла, проте з 2009 року вона не проживає за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] з 2009 року проживає за іншою адресою, житловим приміщенням не користується, не несе витрат, пов'язаних з утриманням квартири в належному технічному стані, не сплачує послуг за житлово-комунальні послуги, що фактично створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, позов підлягає задоволенню, а [PERSON] визнанню такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved