overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

16 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 19 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають двох малолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7) та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Позивачка, посилаючись на те, що вони з відповідачем протягом року спільно не проживають, втратили взаєморозуміння один до одного, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 19 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу мають двох малолітніх дітей, дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7) та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Протягом року позивачка спільно з відповідачем не проживає, оскільки втратили взаєморозуміння один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

16 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 26 листопада 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Позивачка, посилаючись на те, що вони з відповідачем протягом тривалого часу спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26 листопада 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Протягом тривалого часу позивачка спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

16 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї заяви позивач вказала, що 21 лютого 2013 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Так як примирення між ними та збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, оскільки в позовній заяві прохала справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та в установлений законом строк, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2013 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ВЛ №199097, виданим 21.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №17. За час спільного проживання між позивачем та відповідачем часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, сторони подружніх стосунків не підтримують, на протязі останніх місяців разом не проживають. Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не зявився та не надав письмових заперечень проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

16 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Понінківської селищної ради (далі [PERSON]), в якому вказує, що 09 березня 2005 року померла її тітка [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в смт. Понінка, вул. Чапаєва, 26. Позивачка проживала в Російській Федерації, тому вчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. В суд представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, доводи позову підтримує. [PERSON] в суд не прибув, селищний голова [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Тітка позивачки [PERSON] померла 09 вересня 2005 року. Після її смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в смт. Понінка, вул. Чапаєва, 26. Позивачка проживала на території Російської Федерації, тому вчасно не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами - паспортом позивачки, актом депутата селищної ради про те, що [PERSON] дійсно проживає в будинку по вул. Чапаєва, 26 в смт. Понінка, свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про смерть батька позивачки [PERSON], свідоцтвом про смерть тітки позивачки [PERSON], заповітом [PERSON], згідно з яким все своє майно померла заповіла [PERSON], довідкою селищної ради про те, що [PERSON] була зареєстрована в будинку по вул. Чапаєва №26, що в смт. Понінка, посвідченнями та атестатами, які підтверджують, що діти позивачки навчались та закінчували загальноосвітні навчальні заклади Російської Федерації. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, оскільки вона не мала можливості звернутись з заявою до нотаріуса через те, що проживала на території Російської Федерації. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

16 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 01 березня 2015 року між нею та відповідачкою було укладено письмовий договір позики, відповідно до якого вона надала відповідачці у борг грошові кошти в сумі 140\~000 грн, а остання зобовязалась повернути їх до 01 вересня 2016 року. Посилаючись на те, що до теперішнього часу відповідачкою взяті на себе зобовязання не виконано, просила стягнути з останньої на свою користь вказану суму в рахунок заборгованості за договором позики. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивачки, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає у повному обсязі. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. З вищенаведеного вбачається, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Вказана позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та є обовязковою для судів в силу ст. 360-7 ЦПК України. Як встановлено у судовому засіданні, між позивачкою та відповідачкою 01 березня 2015 року було укладено договір позики, що підтверджується представленою суду розпискою відповідачки, згідно з якою остання зобовязалася повернути позивачці борг в сумі 140 000 грн до 01 вересня 2016 року (а. с. 3). Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 1049 ЦК України передбачений обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику, зокрема, грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що у порушення вимог ст.ст. 526, 1049, 1053 ЦК України відповідачка взяті на себе зобовязання не виконала, вчасно повну суму боргу позивачці не повернула, на день розгляду справи судом борг відповідачки перед позивачкою складає 140 000 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, а визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ Також у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки сума судового збору в розмірі 1 400 грн, сплата яких підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

16 вересня 2016року [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на реєстрацію шлюбу зазначаючи, що вона має намір зареєструвати його з [PERSON] від якого вона вагітна. Оскільки [PERSON] не досягла шлюбного віку, вона не може зареєструвати шлюб в державному органі реєстрації актів цивільного стану, а тому просить суд винести рішення, яким надати право на шлюб з [PERSON]. Заявниця в судовому засіданні свої вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Новоодеської РДА в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заінтересовані особи [PERSON] і [PERSON] надали до суду заяви згідно яких вони не заперечують проти надання права на шлюб [PERSON] та просили суд справу розглядати без їх участі. Дослідивши надані докази, заяви учасників і заінтересованих осіб приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст.234 ЦПК України судом у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. В суді встановлено, що заявниця вагітна і батьком її майбутньої дитини є [PERSON], який визнав дану обставину. З метою створення сім'ї обоє бажають зареєструвати шлюб в державних органах реєстрації актів цивільного стану, однак перешкодою є те, що заявниця не досягла шлюбного віку. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження заявниці серії І-ФП №087256 виданим ВРАГС Новоодеського районного управління юстиції Миколаївській області 22 березня 2001року з якого вбачається, що [PERSON] народилася 02 вересня 1999року, тобто на даний час їй виповнилося лише 17 повних років.. Згідно довідки Новоодеської Центральної районної лікарні №1082 від 09.08.2016року [PERSON] перебуває на 11 тижні вагітності станом на 09.08.2016року. В суді також доведено, що надання права на шлюб заявниці з [PERSON] відповідає інтересам заявниці, за станом психічного, розумового, морального та соціального розвитку вона може перебувати у шлюбі. [PERSON] та [PERSON] виявили взаємне бажання зареєструвати шлюб. Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для жінки встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин суд вважає за необхідне надати [PERSON] право на шлюб з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

16 вересня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем, через різні погляди на життя, позивач просила суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Шпадарук». В судове засідання позивач не зявилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 жовтня 2008 року [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу Скнар) [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 67 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.9, 10), які після розірвання шлюбу, за згодою сторін, залишаться проживати з матірю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «Шпадарук», оскільки вона не виявила бажання його змінити. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

16 вересня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 01.12.2010 рок між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. 19.04.2014 року в них народився син [PERSON]. 16.08.2016 року між нею та [PERSON] шлюб було розірвано. З цього часу вони проживають окремо. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В звязку з чим просила суд стягнути з [PERSON]В аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1\~800 грн. до досягнення сином повноліття. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Не згоден з сумою стягнення, оскільки на даний час він не працює та має мінливий дохід. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 грудня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб. 19.04.2014 року в них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ №200987 від 08.05.2014 року, актовий запис №473. 16.08.2016 року рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб зареєстрований 01.12.2010 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час сторони проживають окремо. Малолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] Судом також встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до п.2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що він матеріальної допомоги на утримання сина не надає, пояснивши це тим, що наданий час він не працює, а тому аліменти в розмірі 1 800 грн. він не в змозі сплачувати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

16 вересня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 23.02.2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 16.08.2013 року в них народилася донька [PERSON]. З липня 2016 року вони проживають окремо. Донька проживає разом з нею. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. В звязку з чим просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 800 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не погоджується з сумою стягнення. Враховуючи згоду позивача [PERSON] та наявні у справі докази, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23.02.2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №103166 від 23.02.2013 року, актовий запис №128 (а.с.3). 21.08.2013 року в них народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №185184 від 21.08.2013 року, актовий запис №916 (а.с.2). В судовому засіданні встановлено, що на даний час сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак з липня 2016 року шлюбно-сімейні відносини не підтримують та проживають окремо. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON], та перебуває на повному її утриманні, що підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до п.2 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved