Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

15 травня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається зі спірного житлового будинку. Приватний нотаріус Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапега О.П. відмовила йому в оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. У зв`язку з тим, що у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок, а він в силу закону є спадкоємцем померлого, який прийняв всю спадщину, змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав та просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 20 травня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків, які в подальшому усунуті 29 січня 2021 року. Ухвалою суду від 02 лютого 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від представника позивача - адвоката Карпенка О.М. надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області у судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та просила справу розглянути за відсутності представника. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступні факти та відповідні правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 січня 2010 року, виданого Грейгівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області (а.с.7). Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження від 09 квітня 1972 року серії [NUMBER] позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] (а.с.9). У відповідності до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Грейгівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 30 січня 2020 року №127 на день відкриття спадщини, тобто на 01 січня 2010 року разом з спадкодавцем [PERSON] за однією адресою проживав та був зареєстрований за місцем проживання позивач [PERSON] (а.с.8). Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15 березня 2021 року №63920260 (а.с.52). Отже, в силу частини першої статті 1261 та частини першої статті 1269 ЦК України, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого [PERSON] та таким, що прийняв усю спадщину після смерті батька, та набув право на все спадкове майно. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено в Миколаївській області Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно рішення Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 04 травня 1993 року №3 за [PERSON] оформлено право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] (а.с.66). Згідно з випискою з погосподарської книги обліку (особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] значиться головою домогосподарства по [ADDRESS] , як станом на день смерті так і на день прийняття рішення Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 04 травня 1993 року №3 (а.с.59-62, 63-65). Відповідно до довідки комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12 грудня 2019 року №2-6699, власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] не зареєстрована (а.с.14). Вартість спірного житлового будинку, згідно висновку оцінювача про вартість об`єкту оцінки від 17 травня 2020 року складає 60850,00 грн (а.с.33). Виходячи з норм національного законодавства, а також законодавства, що діяло до проголошення незалежності України на її території (Указ Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», який діяв до 22 лютого 1988 року; Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року; постанова Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» із змінами, внесеними згідно з Постановою Ради Міністрів Української РСР від 22 квітня 1989 року №115; Вказівки по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року №112/5; Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26; Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69) суд констатує, що виникнення права власності на житлові будинки та споруди у сільській місцевості не пов`язувалося із проведенням його реєстрації, тобто не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах та виписки з них замінювали технічний паспорт у разі його відсутності та прирівнювалися до акта органів державної влади, що підтверджувало право власності. Судом установлено, що спадкодавець [PERSON] за життя свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок на підставі запису в погосподарський книзі обліку Грейгівської сільської ради Жовтневого району та рішення про оформлення права власності не отримав. Ураховуючи зазначене та виходячи з системного аналізу правил статей 8, 19, 41 Конституції України як Основного Закону, суд уважає, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті був власником спірного житлового будинку, що включається до складу спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно позивачу відмовлено, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на вказане майно, що об`єктивно підтверджується відмовою приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги О.П. у вчиненні нотаріальних дій від 29 січня 2021 року (а.с.34). На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту,передбачених статтею 16 ЦК України. Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача [PERSON] .

Outcome: approved