Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

16.12.2020 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом мотивуючи тим, що на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2019 року за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,84 га кадастровий номер 4825483800:03:000:0224, яка розташована в межах Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Між її матір`ю та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» був укладений договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстровано у Книзі запису державної реєстрації договорів оренди землі 13.02.2017 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.09.2020 року, яке вступило в законну силу 24.11.2020 року, договір оренди розірвано з підстав систематичної невиплати орендної плати. Позивачка просить стягнути з відповідача орендну плату за 2017-2019 року в сумі 10 963 грн. 35 коп., а також в порядку ст. 625 ч.1 ЦК України стягнути 3% річних - 645 грн. 19 коп., та відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції - 4 557 грн. 93 коп., а всього 16 166 грн. 47 коп. Ухвалою суду від 18.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними матеріалами справи. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Станом на день розгляду справи відповідачем не подано відзиву та доказів. ТОВ «Агрофірма Корнацьких» подало заяву про розгляд справи у відсутність представника товариства. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.12.2019 року у справі № 484/5580/19 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] належить земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,84 га кадастровий номер 4825483800:03:000:0224, яка розташована в межах Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Дана земельна ділянка перебувала в оренді ТОВ «Агрофірма Корнацьких» відповідно до договору оренди землі від 01.11.2005 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та [PERSON] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.09.2020 року у справі № 484/1631/20 року договір оренди землі від 01.11.2005 року розірвано у зв`язку з невиконання орендарем обов`язків з виплати орендної плати [PERSON] та зобов`язано товариство повернути власнику земельну ділянку в належному агротехнічному стані відповідно до акту прийняття-передачі. За результатами розгляду апеляційної скарги постановою Миколаївського апеляційного суду від 24.11.2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи, рішення суду залишено без змін, отже воно набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Із довідки ТОВ «Агрофірма Корнацьких» щодо нарахування орендної плати по договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та [PERSON] вбачається, що за 2017 рік нараховано орендну плату у розмірі 4 539 грн. 69 коп., з якої мало бути утримано: ПДФО - 817 грн. 14 коп., ВС - 68 грн. 10 коп. За 2018, 2019 роки орендна плата нарахована в такому ж розмірі, однак станом на день розгляду справи вона позивачці не виплачена. Доказів сплати орендної плати за 2017-2019 роки відповідачем не надано. Відповідач також не надав жодного доказу на підтвердження факту спроби сплатити орендну плату та факту ухилення позивачки від отримання такої плати. Таким чином, оскільки орендна плата добровільно відповідачем не сплачена, позовна вимога в частині стягнення заборгованості по орендній платі за 2017-2019 роки в сумі 10 963 грн. 35 коп. підлягає задоволенню. Щодо стягнення 3% річних та відсотків з урахуванням встановленого індексі інфляції суд вважає, що така вимога підлягає задоволенню з огляду на наступне. Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиції викладена у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Дослідивши надані позивачкою розрахунки, суд погоджується із ними. Крім того, суд враховує, що зазначені розрахунки не оспорювалися відповідачем. За таких обставин слід стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» 645 грн. 19 коп. - 3% річних та 4 557 грн. 93 коп. - відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved