Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

16.07.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 49\~500,00 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 23.05.2017 року між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних № АК6515681 за умовами якого застраховано майнові інтереси пов`язані з експлуатацією автомобіля Volkswagen Caddy, реєстраційний номер [NUMBER] . 13.12.2017 року близько 17:05 год. у м. Миколаєві відповідач керуючи вищезазначеним транспортним засобом допустив зіткнення із транспортним засобом Volkswagen Polo, реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідач ставши учасником ДТП з невідомих причин залишив місце ДТП. Поряд з цим, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.08.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Так, розрахунок розміру страхового відшкодування та виплата страхового відшкодування власнику транспортного засобу Volkswagen Polo, реєстраційний номер [NUMBER] , проведено на підставі: договору-полісу № АК6515681 від 23.05.2017 року; акту; страхового акту; платіжного доручення. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 22.07.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.11.2020 року закрито провадження у справі за вищезазначеним позовом. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 20.01.2021 року вищезазначену ухвалу суду від 05.11.2020 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 26.01.2021 року матеріали справи повернулись до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 09.03.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вищезазначеним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 274 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась ухвала про прийняття справи до провадження судді Саламатіна О.В. Вказане поштове відправлення останній отримав 06.04.2021 року, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2018 року по справі № 490/11520/17, 12.12.2017 року, близько 17 год. 05 хв., у м. Миколаєві [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Набережній, в районі перехрестя з вул. Пушкінської, не обрав безпечну дистанцію та допустив зіткнення із зупинившимся по переду транспортним засобом Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень (а.с. 6). Вищезазначеною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.02.2018 року по справі № 490/11522/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Судом встановлено, що будучи причетним до ДТП, яка сталася 13.12.2017 року у м. Миколаєві по вул. Набережна, керуючи транспортним засобом Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7). Таким чином, вина відповідача у скоєнні ДТП є підтвердженою постановою суду у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності і відповідачем в цивільній справі не оспорюється. Поряд з цим, 13.05.2017 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6515681, відповідно до умов якого відповідач застрахував у позивача свою цивільно-правову відповідальність щодо наземного транспортного засобу Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] . Ліміт відповідальності за майнову шкоду становить 100 000 грн. з нульовою франшизою (а.с. 5). Відповідно до протоколу технічного огляду від 18.12.2017 року спеціалістом [PERSON] було здійснено огляд пошкодженого автомобіля транспортного засобу Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER] , де зазначені конкретні пошкодження автомобіля. Огляд проводився в присутності власника пошкодженого автомобіля [PERSON] , учасника ДТП [PERSON] та представника Страхової компанії «Уніка». Відповідач підписав вказаний Протокол без зауважень (а.с. 18). На підставі Протоколу огляду було складено ФОП [PERSON] . Звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику пошкодженням транспортного засобу № SOS -171214-5054732 від 22.12.2017 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля транспортного засобу Volkswagen Polo, державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження при ДТП 13.12.2017 року складає 127 660,69 грн. (а.с. 8-10). Також в Звіті зазначено, що замовником оцінки є ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». 21.10.2019 ПрАТ «СК «Уніка» складено Страховий акт № 00286844, відповідно до якого сума попередніх страхових відшкодувань становить 50\~500,00 грн., а сума страхового відшкодування згідно претензії становить 49\~500,00 грн. (а.с. 26). 23.10.2019 страхове відшкодування у розмірі 49\~500,00 грн. перераховано на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 115441 від 23.10.2019 року (а.с. 27). Спірні правовідносини регулюються нормами ЦКУ та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, підстави та умови відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст. 22 та Главою 82 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій визнано відповідача, який у свою чергу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, заподіяно матеріальну шкоду власнику автомобіля Volkswagen Caddy, державний номерний знак [NUMBER] , а позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в розмірі 49\~500,00 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню вищезазначені витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. З огляду на встановлені факти, надані та досліджені докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2 102,00 гривні, які підтверджуються платіжним дорученням № 001357 від 01.07.2021 року.

Outcome: approved