Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

16 квітня 2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої працівником при виконанні ним трудових обов»язків, мотивуючи свій позов тим, що 19.11.2012 року відповідно до наказу №175-ОС [PERSON] був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів. В цей же день з [PERSON] було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого він взяв на себе зобов»язання за збереження довірених йому матеріальних цінностей. 21.11.2012 року відповідно до наказу №296 за відповідачем було закріплено вантажний автомобіль КАМАЗ-5320, реєстраційний номер [NUMBER]. 28.11.2013 року при проведенні інвентаризації в баках автомобіля, яким керував відповідач, було виявлено перевитрату дизельного палива в кількості 320 літрів, що підтверджується Актом інвентаризації залишків палива в баках автомобіля від 28.11.2013 року. Матеріальна шкода завдана позивачу в результаті перевитрати дизельного палива становить 3 054 грн. 48 коп. 28.11.2013 року було видано наказ №366 про утримання із заробітної плати відповідача вартості дизельного палива. 29.11.2013 року відповідач написав заяву про звільнення з посади за угодою сторін з 29.11.2013 року. Також 29.11.2013 року відповідач написав заяву про утримання з його заробітної плати та розрахункових вартості перевитраченого дизельного палива в сумі 1 141 грн. 66 коп. Крім того, 29.11.2013 року відповідачем було написано розписку, згідно якої він зобов»язувався погасити завдану матеріальну шкоду (залишок вартості перевитраченого дизельного палива) в сумі 1 912 грн. 82 коп. до 27.02.2014 року. Відповідно до наказу №169-ОС від 29.11.2013 року відповідача було звільнено з займаної посади. Матеріальна шкода, заподіяна позивачу відповідачем, після звільнення останнього і проведення з ним розрахунків становить 1 912 грн. 82 коп. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» 1912 грн. 82 коп. матеріальної шкоди. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» Ущапівський Р.В. позов підтримав. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не заперечує щодо задоволення позову. Суд, заслухавши представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» Ущапівського Р.В., відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» від 19.11.2012 року за №175-ОС (а.с.5) [PERSON] було прийнято водієм автотранспортних засобів по 3-му класу, в автомобільну колону №4.1, із строком випробування один місяць та посадовим окладом згідно з штатним розписом з 19 листопада 2012 року. 19 листопада 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» та водієм автотранспортних засобів [PERSON] було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, належних Товариству з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» (а.с.6). Відповідно до наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» від 21.11.2012 року за №296 (а.с.7) за [PERSON] було закріплено автомобіль КАМАЗ-5320, державний реєстраційний номер [NUMBER], марка моделі ГКБ 8350, номер причепа [NUMBER]. Згідно Акту інвентаризації залишків палива в баках автомобіля від 28.11.2013 року Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» (а.с.8) було виявлено перевитрату дизельного палива в кількості 320 літрів в автомобілі КАМАЗ-5320, державний реєстраційний номер [NUMBER], який був закріплений за [PERSON]. Матеріальна шкода завдана позивачу в результаті перевитрати дизельного палива становить 3 054 грн. 48 коп. Частиною 1 статті 130 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов»язків. Пунктом 1 частини 1 статті 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Статтею 135-1 КЗпП України визначено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв»язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. 28.11.2013 року було видано наказ №366 «Про утримання із заробітної плати» [PERSON] вартості дизельного палива в сумі 3 054 грн. 48 коп. (а.с.9). 29.11.2013 року [PERSON] написав заяву про звільнення з посади за угодою сторін з 29.11.2013 року. Також 29.11.2013 року відповідач написав заяву про утримання з його заробітної плати та розрахункових вартості перевитраченого дизельного палива в сумі 1 141 грн. 66 коп. (а.с.10). 29 листопада 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» видано наказ №169-ОС про звільнення [PERSON] з посади водія автотранспортних засобів (3 автоколона), за угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП України, з 29 листопада 2013 року. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» станом на 20 березня 2014 року заборгованість [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» за дизельне паливо становить 1 912 грн. 82 коп. (а.с.13). Судом не приймаються до уваги доводи відповідача [PERSON], що договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, належних ТОВ «АТП-2004» від 19.11.2012 року він не підписував, заяву [PERSON] від 29.11.2013 року про згоду на утримання із заробітної плати та з розрахункових перевитрат палива в розмірі 1 141 грн. 66 коп., розписку від 29.11.2013 року він не писав та не підписував, оскільки відповідачем не надано суду відповідних доказів. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 2 статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-2004» підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути завдану матеріальну шкоду в сумі 1 912 грн. 82 коп. На виконання вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved