Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

17.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, на підставі чого вона просила суд розірвати укладений між ними шлюб, стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, та залишити малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на проживанні з матір'ю. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в частині розірвання шлюбу залишено без розгляду. 12.05.2015 року відповідач надав до суду письмові заперечення згідно яких [PERSON] позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, обґрунтовуючи зазначене скрутним матеріальним становищем. Щодо залишення малолітніх дітей на проживанні з матір'ю не заперечив. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, у своїх поясненнях підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила суд позовні вимоги задовольнити, оскільки відповідач у добровільному порядку не бажає приймати участь в утриманні дітей. Відповідач у ході судового розгляду справи позовні вимоги позивача визнав частково з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено в ході розгляду справи, [PERSON] отримує нерегулярний мінливий дохід, що визнається та не заперечується сторонами по справі. Беручи до уваги наведене, виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 17.09.2014 року. Щодо вимоги позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей суд прийшов до наступного висновку. У ході розгляду справи встановлено, що сторони дійшли згоди щодо місця проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим, виходячи із вимог ст. 160 СК України та ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що вимога позивача про залишення малолітніх дітей на проживанні з матір'ю є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до вимог ст.ст. 88, 89 ЦПК України. У відповідності до ст. 218 ЦПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Outcome: partial