Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

16.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Миколаївобленерго» про визнання дій з відключення енергопостачання неправомірними та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є споживачем електроенергії, яку поставляє відповідач. 11.08.2016 року робітниками ПАТ «Миколаївобленерго» було незаконно, без попередження та пояснення причин, відключено постачання електроенергії до її квартири №35, що розташована за адресою м. Миколаїв, вул. Озерна, 11-а, всупереч відсутності у останньої заборгованості за електроенергію. Разом з тим позивач зазначив, що електроенергію представники ПАТ «Миколаївобленерго» відключили у зазначеній квартирі напередодні вихідних, що також є грубим порушенням. Ухвалою суду від 20.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 16.09.2018 року відповідачем надано до суду відзив, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що припинення енергопостачання позивачу відбулось правомірно, з додержанням встановленої законом процедури та оформлення усіх належних документів. Крім того вважає необґрунтованими вимоги щодо стягнення моральної шкоди, оскільки споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя продукцією у випадках передбачених законом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є споживачем електроенергії, яку поставляє ПАТ «Миколаївобленерго» в квартиру №35, що розташована за адресою м. Миколаїв, вул. Озерна, 11-а. 11.08.2016 року робітники ПАТ «Миколаївобленерго» було відключено постачання електроенергії до вищевказаної квартири, з причин наявної заборгованості в розмірі 4238,95 грн. Цього ж дня електропостачання за вказаною адресою було відновлено (довідка ПАТ «Миколаївобленерго №01/22-2621 від 30.03.2018 року). Відносини з приводу постачання електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання. За змістом ст. ст. 2-4, 11 Закону України «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання. При цьому порядок відключення споживачів від електропостачання за наявності заборгованості за електроенергію передбачений Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Відповідно до п.35 Правил, в редакції дійсній на момент відключення, енергопостачальник має право відключити споживача у разі: порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п. 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості. Згідно із п. 27 Правил, у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. У попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок обєкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, імя, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. Так, під час судового розгляду, не знайшло свого підтвердження посилання відповідача про направлення [PERSON] і отримання [PERSON] попередження про відключення електричної енергії, як це передбачено п. 27 Правил. Тому дане посилання представника відповідача не сприймаються судом, як належний спосіб повідомлення споживача про необхідність сплати боргу та відключення від енергопостачання. Крім того, як встановлено судом та підтверджено листом ПАТ «Миколаївобленерго №01/22-2621 від 30.03.2018 року, сам факт підключення електроенергії до квартири позивача, в той же день, коли вона була відключена, підтверджує порушення процедури її відключення. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання дій відповідача неправомірними є такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Постановою Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правовідносини з приводу постачання електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», які не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобовязання з постачання електричної енергії. Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору в розмірі двократної вартості недовідпущеної споживачу електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законом. Аналогічна позиція викладена в Постанові ВСУ від 09.11.2016 року у справі № 6-1575цс16.

Outcome: partial