Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом. Обґрунтували його наступним. 05.03.2012 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в селі Ламане Глобинського району Полтавської області по вулиці Гагаріна, 30. Вищевказане спадкове майно [PERSON] фактично прийняла у спадщину після смерті свого чоловіка, а їх батька [PERSON], який помер 28 листопада 2002 року. Вони є спадкоємцями майна померлої за законом, які вчасно прийняли спадщину. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] та [PERSON] не оформили правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] відмовила їм (позивачам) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивачі прохали суд визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом право власності на ? частку спадкового житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Манжеліївської сільської ради Глобинського району, третя особа приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. В заявах до суду прохали розглянути справу за їх відсутності, заперечень проти позову не надали. Відповідач позов визнав. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 05 березня 2012 року померла [PERSON]. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є її діти [PERSON] та [PERSON] (позивачі у справі). Згідно спадкової справи № 37 за 2012 рік, заведеної приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], вони в установлений строк прийняли спадщину. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Ламане Глобинського району Полтавської області по вулиці Гагаріна, 30, який [PERSON] фактично успадкувала після померлого чоловіка [PERSON]. Приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] постановою від 04.05.2016 року відмовила [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями на імя спадкодавця [PERSON] Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а» було побудовано в 1949 році, погріб з шийкою літ. « Г», сарай літ. «Б» - в 1960 році, сарай літ. «Д» - в 1961 році, сарай літ. «Ж» - в 1962 році, сарай літ. «З» - в 1965 році, літню кухню літ. «В» - в 1970 році, колодязь питний літ. «к». Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім»ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно довідки від 18.03.2016 року № 125/02-38, виданої виконкомом Манжеліївської сільської ради, [PERSON] згідно записів в погосподарській книзі № 9 Манжеліївської сільської ради був зареєстрований в [INFO]. За ним, з 1949 року за особистим рахунком № 565, значилося належне на праві власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Ламане Глобинського району Полтавської області по вул. Гагаріна, 30, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провів його державну реєстрацію відповідно до закону, що діяв на час прийняття [PERSON] спадщини. Остання не оформила своїх спадкових справ, не одержала правовстановлюючого документу на своє імя, в звязку з чим і виник спір. Спір може бути вирішено лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється після її смерті, а тому провести реєстрацію права власності на житловий будинок за померлою [PERSON] не можливо. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.1, ч.5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Ч.1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч.1 ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Гагаріна, 30 в селі Ламане Глобинського району Полтавської області проте, не встигла провести їх державну реєстрацію, як того вимагає діюче законодавство, суд дійшов висновку, що позивачі, як єдині спадкоємці першої черги спадкування за законом, які вчасно прийняли спадщину, мають право на успадкування майна померлої матері, в рівних частках - по ? частці на кожного. Визнання права власності за [PERSON] та [PERSON]І на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved