Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

15.10.2015 року до суду звернулися позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просили визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину, та за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом 1/2 частину, земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,66 га кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], чоловіка та батька відповідно, померлого [INFO] року, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на землю серія [NUMBER]. 18.08.2016 року до суду звернулася [PERSON], яка діяла як законний представник в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON], із зустрічним позовом в якому з урахуванням уточнень [PERSON] просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,66 га кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO] року, що належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на землю серія [NUMBER]. Свої вимоги позивачі за первісним позовом, та позивач за зустрічним позовом мотивували тим, що за життя [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] належну йому земельну ділянку, прийнявши спадщину за законом та отримавши відповідне Свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.06.2009 року. [INFO] року [PERSON] помер, та не встиг отримати правовстановлюючі документи, через що позивачі за первісним позовом, та позивач за зустрічним позовом, позбавлені можливості отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивачі за первісним позовом та відповідачі за зустрічним позовом -[PERSON] та [PERSON] подали заяви, в яких зазначили, що заявлені вимоги первісного позову підтримують в повному обсязі, та просять задовольнити, проти задоволення зустрічного позову не заперечують, справу просили розглянути за їх відсутності. Відповідач за первісним та зустрічним позовами [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що проти задоволення первісного та зустрічного позовів не заперечує, справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - [PERSON] подала заяву, в якій зазначила, що проти задоволення первісного позову не заперечує, зустрічні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, справу також просила розглянути за її відсутності. Від представника третьої особи за первісним та зустрічним позовами - відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру Харківської області, надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовів не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року в родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька- [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 29.08.2009 року з [PERSON] обрала прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується наданими суду копією свідоцтва про народження та про укладення шлюбу (а.с. 74,75). [INFO] року в родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька- [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 05.09.2015 року з [PERSON] обрала прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується наданими суду копією свідоцтва про народження та про укладення шлюбу (а.с. 20,76). Після розірвання шлюбу з [PERSON] - [PERSON] 29.04.1998 року уклав шлюб з [PERSON], після одруження подружжя обрало спільне прізвище «[PERSON]», актовий запис №27, що вбачається з наданої суду копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого Золочівським ВРАЦС Харківської області(а.с.24). [INFO] року в родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], актовий запис №11, що вбачається з наданої суду копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого ВРАЦС Золочівського РУЮ Харківської області (а.с.27). 11.04.2001 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] відновила своє дошлюбне прізвище - [PERSON], що вбачається з наданої суду копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого Золочівським ВРАГС Харківської області (а.с.25). 14.12.2001 року [PERSON] вдруге уклав шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №9, що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області (а.с.6). 30.06.2009 року державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Тихоновою Н.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON]. Спадкове майно складається із земельної ділянки розташованої на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області площею 3,66 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], належної померлому [INFO] року батькові [PERSON] - [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданого Золочівською райдержадміністрацією Харківської області 23.06.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №279 (а.с. 8). Згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] [PERSON] на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 25.11.2002 року №320 належить земельна ділянка площею 3,66 га у межах згідно з планом на території Одноробівської сільської ради наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий [NUMBER] (а.с.7). [INFO] року у віці 48 років помер [PERSON], про що Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області в книзі реєстрації смертей 27.10.2010 року зроблений актовий запис №25 та видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.31). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця - [PERSON], та доньки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Із наданої суду Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області інформації вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON] заведена спадкова справа №386/2010. Згідно матеріалів якої 01.12.2010 року до нотаріальної контори надійшли заяви від [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Їх заяви було прийнято та зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справи за 2010 рік за №№№894,895 та 896 відповідно. 20.04.2011 року до нотаріальної контори надійшла заява від [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] Її заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справи за 2011 рік за №225 та долучено до спадкової справи №386/2010. 25.11.2011 року [PERSON] та [PERSON] було отримано Свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна [PERSON], а саме частину автомобіля [NUMBER] та причепа до нього, на частину квартири [ADDRESS] та частину грошових вкладів в ХОУ ВАТ «Ощадбанк». 27.09.2011 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON], яка діяла в інтересах малолітньої доньки спадкодавця - [PERSON]. Її заяву було прийнято, зареєстровано в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за 2011 рік за №661 та долучено до спадкової справи №386/2010 (а.с.51). 24.09.2015, 13.06.2017 та 18.07.2017 державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. винесено постанови про відмову [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальних дії. В постанові зазначено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, була заведена спадкова справа №386/2010. З поданого Свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем на цілу частку майна [PERSON], який помер [INFO] року, є його син - [PERSON], спадкове майно, на яке було видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки кадастровий [NUMBER], розташованої на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області. З поданого Державного акта на право власності на земельну ділянку, що виданий на ім'я [PERSON] вбачається, що нотаріусом була поставлена відмітка про видачу свідоцтв про право на спадщину після померлого [INFO] року [PERSON] на ім'я [PERSON]. Разом з тим відмітка органу, що здійснює реєстрацію прав та їх обмежень щодо реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] відсутня. З поданого витягу з Державного земельного кадастру про вказану земельну ділянку з кадастровим [NUMBER] вбачається, що земельна ділянка все ще зареєстрована за [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 23.06.2003 року серія [NUMBER] (а.с.7,8,9-10,11-12). Тобто, реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] не відбулось. При вирішені спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними нормами. Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статті 1217 ЦК України встановлюють, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статті 1268,1269 ЦК України обумовлює порядок прийняття спадщини так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 4 статті 1268 ЦК України встановлено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Частиною 3 та 4 статті 1273 ЦК України встановлено, що неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Стаття 1225 ЦК України регулює спадкування права на земельну ділянку. Так, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Положеннями статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV надано визначення понять, вживаних у даному законі. Так, відповідно, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] набув у власність земельну ділянку, розташовану на території Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області площею 3,66 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що Золочівською райдержадміністрацією Харківської області 23.06.2003 року йому було видано відповідний Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №279. Після смерті [PERSON] вказану земельну ділянку як спадкоємець за законом успадкував йог осин - [PERSON], про що йому було видано відповідне свідоцтво. [PERSON] помер, не встигнувши зареєструвати вказане свідоцтво та отримати витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто здійснити його державну реєстрацію. Проте виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відтак, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація є лише визнанням державою цього права. Водночас виникнення вказаного права у позивачів за первісним позовом та у позивача за зустрічним позовом на спірну земельну ділянку пов'язано лише із фактом прийняття спадщини після смерті їх батька та чоловіка [PERSON] відповідно до положень ст. ст. 1268,1269 ЦК України. До складу вказаної спадщини після смерті [PERSON] увійшли усі права та обов'язки, що [PERSON] мав на момент смерті, в тому числі і ті, що набув як спадкоємець після смерті свого батька [PERSON], з моменту відкриття спадщини [INFO] року, яку [PERSON] прийняв, про що йому видано відповідне свідоцтво про право на спадщину, що мало статус правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Тобто [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці першої черги, після смерті батька та чоловіка, в шестимісячний термін подали заяву про прийняття спадщини. В подальшому [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадковому майні на користь своєї сестри - [PERSON] Інший спадкоємець першої черги - донька спадкодавця [PERSON], фактично її прийняла, оскільки на час відкриття спадщини була малолітньою, та не подала заяву про відмову від неї. Інші спадкоємці відсутні. Таким чином [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/4 частині вищезазначеної земельної ділянки, а [PERSON] отримала у спрадок 1/2 частину вищезазначеної земельної ділянки. Той факт, що спадкодавець [PERSON], успадкувавши ділянку від свого батька та отримавши відповідне свідоцтво, не встиг отримати відповідний правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку, не є перешкодою для переходу даного майна до спадкоємців, оскільки положення ст.1268 ЦК України обумовлюють, що спадщина належить спадкоємцю з моменту відкриття. Проте, враховуючи відсутність правовстановлюючих документів в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, позивачі за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом позбавлені можливості оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку, в зв'язку з чим їх право підлягає захисту, а позови задоволенню.

Outcome: approved