Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

16.04.2019 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обгрунтування своєї заява вказала, що 18 грудня 2018 року Сквирським районним судом Київської області було винесено рішення у справі №376/2645/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Вказаним рішенням суду за її братом [PERSON] визнано право власності на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та на ј частину земельної ділянки площею 3,804 га, розташована на території Самгородецької сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена державним актом серії [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] року брат заявниці - [PERSON] помер. Отримавши вказане рішення, заявниця продовжила оформляти спадкові права за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , однак при зверненні до нотаріуса отримала роз`яснення, що рішенням суду від 18.12.2018 року за її братом [PERSON] визнано право власності на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що є не можливим, оскільки за життя їх мати ніколи не була власником будинку. Власником спадкового будинку [ADDRESS] за життя був батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] . Також, відповідно до рішення третейського суду від 26.11.2007 року за [PERSON] та за її братом [PERSON] , який помер [INFO] вже було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в рівних частках кожному. Оскільки при розгляді справи №376/2645/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, суду не надавалися докази, щодо права власності житлового будинку по [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності [PERSON] , який помер [INFO] . Також, Сквирському районному суду Київської області при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування (рішення від 18 грудня 2018 року) не було відомо про рішення Третейського суду від 26.11.2007 року, що стосується спірного майна та які є істотними обставинами для справи та не були встановлені судом. У зв`язку з тим, що у заявниці [PERSON] виникли проблеми з оформлення спадщини після батьків, вона змушена звернутися до суду з даною заявою та просить суд: Скасувати рішення Сквирського районного суду Київської області у справі №376/2645/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування від 18.12.2018 року в частині визнання за [PERSON] права власності на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву в якій просила справу розглянути в її відсутність та підтримала свою заяву в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Самгородоцької сільської ради Сквирського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши заяву, матеріали справи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18 грудня 2018 року Сквирським районним судом Київської області було ухвалено рішення у справі №376/2645/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування (а.с.28-31). Вказаним рішенням суду за [PERSON] визнано право власності на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та на ј частину земельної ділянки площею 3,804 га, розташована на території Самгородецької сільської ради Сквирського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена державним актом серії [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Отримавши вказане рішення, заявниця [PERSON] продовжила оформляти спадкові права за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , однак при зверненні до нотаріуса отримала роз`яснення, що рішенням суду від 18.12.2018 року за її братом [PERSON] визнано право власності на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 72,2 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що є не можливим, оскільки за життя їх мати ніколи не була власником будинку. Власником спадкового будинку [ADDRESS] за життя був батько [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією довідки №568, яка видана Самгородоцькою сільською радою Сквирського району 04.10.2018 року (а.с.37). Також, відповідно до рішення третейського суду від 26.11.2007 року за [PERSON] та за її братом [PERSON] , який помер [INFO] вже було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] право власності на житловий будинок по [ADDRESS] в рівних частках кожному (а.с.36). Оскільки при розгляді справи №376/2645/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування, суду не надавалися докази, щодо права власності житлового будинку по [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності [PERSON] , який помер [INFO] ,тому цей доказ судом не досліджувався та не було надано оцінку Також, Сквирському районному суду Київської області при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування (рішення від 18 грудня 2018 року) не було відомо про рішення Третейського суду від 26.11.2007 року, що стосується спірного майна та які є істотними обставинами для справи та не були встановлені судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Відповідно до вимог ч.3 ст.429 ЦПК України розглянувши заяву, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Суд вважає доводи заявниці про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтованими. Враховуючи вимоги положень ст. 423 ЦПК України, суд вважає, що оскільки суду під час ухвалення рішення у справі не було відомо про те, що власником спадкового будинку є інша особа, тому дана обставина є нововиявленою, яка була невідома суду під час розгляду справи та не могла бути встановлена, тому заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими слід задовольнити та скасувати рішення Сквирського районного суду Київської області від 18.12.2018року у вказаній цивільній справі в частині визнання за [PERSON] права власності на ј частину житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 72,2 кв. м., житловою площею 42,0 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved