Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

16 серпня 2018 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради про позбавлення права користування житловим приміщенням та заборону вчиняти дії. Позов мотивовано тим, що на підставі кредитного договору №ML-F00/173/2007 від 24.07.2007р. позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 300000 долларів США зі сплатою процентів річних за користування кредитом з щомісячним графіком повернення кредиту та кінцевим строком погашення до 24.07.2031 року. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17.12.2012 року у справі № 2320/3560/2012 встановлено факт неналежного виконання боржником своїх зобов`язань по кредитному договору № ML-F00/173/2007 від 24.07.2007 р. та заборгованість за цим кредитним договором. Зобов`язання боржника за вказаним вище кредитним договором були забезпечені договором іпотеки № РСL - F00/173/2007 від 24.07.2007 року, за умовами якого [PERSON] передав АТ «ОТП Банк» в іпотеку житловий будинок площею 622,8 кв.м. та дві земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно підпункту h пункту 5.2 статті 5 іпотечного договору, іпотекодавець зобов`язаний не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки, за виключенням [PERSON] , без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя. На момент укладення іпотечного договору [PERSON] надав довідку про склад сім`ї, згідно якої у будинку, крім нього самого, зареєстрованих осіб не було. Протягом всього часу дії договору іпотеки, банк не надавав [PERSON] жодного дозволу на реєстрацію права проживання будь-яких осіб у вказаному будинку. 01.08.2018 року Геронимівська сільська рада на запит приватного виконавця надала довідку про склад сім`ї, згідно якої у будинку, що є предметом іпотеки зареєстровані [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (син). Реєстрація місця проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в будинку, що є предметом іпотеки, без згоди іпотекодержателя не відповідає вимогам ч.3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку», суперечить умовам іпотечного договору та є нікчемною. В зв`язку з чим, з урахуванням остаточної заяви про зміну (уточнення) предмету позову від 18.11.2020 року, просили суд: відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом скасування реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] прописувати (реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб та теріторії (площі) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за виключенням [PERSON] , без попередньо отриманої на те письмової згоди АТ «ОТП банк», судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги пітримав з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 18.11.2020 року та просив його завовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача в судовомову засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві про заміну предмету позову від 21.12.2020 року та просила в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Представник Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради проти позову заперечувала, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки суперечать інтересам неповнолітньої дитини відповідачів, яка проживає та зареєстрована в спірному будинку. Заслухавши в судовому засіданні учасників справи, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, оцінивши у сукупності надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24 липня 2007 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-F00/173/2007. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Акціонерне товариство «ОТП Банк» 24 липня 2007 року уклало з [PERSON] договір іпотеки № РСL - F00/173/2007 від 24.07.2007 року, за умовами якого [PERSON] передав АТ «ОТП Банк» в іпотеку житловий будинок площею 622,8 кв.м. та дві земельні ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно підпункту h пункту 5.2 статті 5 іпотечного договору, іпотекодавець зобов`язаний не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки, за виключенням [PERSON] , без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради № 519/1 від 17.12.2020 року, [PERSON] (дружина), [INFO] , зареєстрована у спірному домоволодінні з 16.03.2007 по 15.06.2007р. та 23.09.2009р. по теперішній час; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 16.03.2007 по 15.06.2007р. та 23.09.2009р. по теперішній час; [PERSON] (син), [INFO] , зареєстрований з 15.05.2018р. Крім того, факт проживання постійного проживання за адресою: [ADDRESS] з 2007 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] сторонами в судовому засіданні не заперечувалося та підтверджується письмовими показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року у справі № 707/1086/15-ц в задоволені позову ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Постановою Верховного Суду від 09.09.2020 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 червня 2016 року залишено без змін. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч. 4 ст.9, ч.ч,1,4 ст.156 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР передбачено, що до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина власника, їх діти і батьки. Ч. 1 ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ч.ч 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до статті 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Статтею 144 СК України на батьків покладено обов`язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст. 160 цього ж Кодексу місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зобов`язано батьків або інших законних представників зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Як вбачається із доказів долучених до матеріалів справи, малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за місцем реєстрації та проживання його батьків, що відповідає вимогам наведеного законодавства та не суперечить ст.9 Закону України «Про іпотеку», оскільки в даній ситуації будь якої передачі спірного домоволодіння у користування не відбулося. Крім того, п. h договору іпотеки іпотекодавцю не заборонено вселення малолітніх дітей до батьків, які в установленому законом порядку постійно проживають у домоволодіння, яка є предметом іпотеки. [PERSON] та [PERSON] є членами сім`ї власника житла відповідача [PERSON] , які зареєстровані та постійно проживають в домоволодінні, що є предметом іпотеки з 16.03.2007 року, тобто раніш, ніж було укладено договір іпотеки від 24 липня 2007 року. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування реєстрації відповідачів в спірному домоволодінні, оскільки [PERSON] не порушував умови іпотечного договору при реєстрації членів своєї сім`ї у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Відсутні також підстави для задоволення вимог позивача щодо заборони [PERSON] прописувати (реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб та території (площі) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] без попередньо отриманої на те письмової згоди АТ «ОТП банк», оскільки суд, здійснюючи правосуддя, захищає права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України), а тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, а тому вимога заборонити відповідачу вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право. За умовами ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed