Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

15.04.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який уточнив в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , 1916 р.н., яка на день смерті постійно проживала в [ADDRESS] . 20.12.1971 р. міськкомунгоспом виконкому Запорізької міської ради трудящих посвідчив, що житловий будинок з належними до нього побудовами та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] належить [PERSON] , про що видано свідоцтво № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок. Підставою видачі свідоцтва є рішення виконавчого комітету Шевченківської районної ради депутатів трудящих № 605 від 12.08.1971 р. 31.05.1995 р. [PERSON] складено заповіт, за яким остання вчинила заповідальне розпорядження належний їй житловий будинок, який знаходиться у [ADDRESS] , вона заповідала Ѕ частину [PERSON] , по ј частці [PERSON] та [PERSON] . Заповіт посвідчено державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, який зареєстровано в реєстрі № 2-545. [PERSON] є сином [PERSON] , і він на день відкриття спадщини постійно проживав у будинку [ADDRESS] . 28.05.2002 р. від [PERSON] до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини за заповітом, заведено спадкову справу № 359 за 2002 р. 31.10.2018 р. державний нотаріус П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, дійшов висновку, що вчинення такої дії суперечить законодавству, про що було винесено постанову № 3431/02-31. Підставою прийняття цієї постанови виступила та обставина, що оригінал документа про право приватної власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , з проставленням підпису та печатки органу, що проводив реєстрацію права власності, не надано. 30.01.2019 р. з Державного архіву Запорізької області було отримано архівний витяг протоколу № 17 засідання виконавчого комітету Шевченківської районної ради депутатів трудящих м.Запоріжжя від 12.08.1971 р., згідно п.5 якого враховуючи позитивний висновок Управління головного архітектора м.Запоріжжя від 10.05.1971 р. № 767, визнано за [PERSON] право особистої власності на капітальний житловий будинок, побудований за адресою: [ADDRESS] , виділивши його в самостійну одиницю, надавши право користування земельною ділянкою площею 404 кв.м. Посилаючись на ст.ст.257, 1220, 1268 ЦК України, [PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок із належними йому господарськими будівлями та спорудами, які розташовані у [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 13.05.2019 р. відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 10.06.2019 р. Підготовче судове засідання 10.06.2019 р. відкладено на 11.07.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. 11.07.2019 р. підготовче судове засідання відкладено на 24.07.2019 р. через перебування судді в кримінальному провадженні. 24.07.2019 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 01.10.2019 р. 01.10.2019 р. розгляд справи відкладено на 22.10.2019 р. за клопотанням представника позивача. Позивач, в поданій до суду уточненій позовній заяві, зазначив про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову [PERSON] не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України розгляд справи було проведено за відсутності відповідача [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. З наявних в матеріалах справи письмових документів, судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 343 про право особистої власності на житловий будинок від 20.12.1971 р. (а.с.9), [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). 31.05.1995 р. [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-545 (а.с.8), за яким належний їй житловий будинок [ADDRESS] , заповіла Ѕ частину [PERSON] , а по ј частині [PERSON] та [PERSON] кожному. Враховуючи положення ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд застосовує до спірних правовідносин положення ЦК України в редакції 1963 р. Ч.1 ст.524 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Кожен громадянин може залишити за заповітом усе свої майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч.1 ст.534 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Згідно ст.549\~ЦК України\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину:\~ 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; \~ \~ \~ \~2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] у порядку, визначеному п.2 ч.1 ст.549 ЦК України, звернувшись до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори 28.05.2002 р. з заявою про прийнття спадщини після смерті [PERSON] Інші спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] відмовились від належної їм за заповітом частки на користь спадкоємця [PERSON] Постановою нотаріуса від 31.10.2019 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] через відсутність оригіналу документа про право приватної власності на спадкове майно. Вищевикладене підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної П`ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] (а.с.38-54). Враховуючи, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а інші спадкоємці за заповітом відмовились від своєї частки на користь позивача, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та визнає за позивачем право власності на спірний житловий будинок у порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved