Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

15.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Мотивувала позов тим, що з 12.11.2005 року знаходилась з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а [INFO] у них народився син - [PERSON]. Рішенням суду від 26.04.2011 року шлюб розірваний. Відповідач змінив своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею, батько окремо. [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків щодо виховання та матеріального утримання сина [PERSON], не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться його шкільним життям, не готує сина до самостійного життя. Останній раз бачився з [PERSON] в березні 2013 року. За таких обставин просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Суду пояснила, що після розірвання шлюбу стосунки із відповідачем були припинені, син [PERSON] залишився проживати з нею. Аліментів на утримання сина відповідач не сплачує з 2013 року, борг становить 61 000 грн. Відповідач не цікавиться сином, не зустрічається з ним, не виховує, матеріально не забезпечує. Також він з дитиною не підтримує телефонний зв`язок і за допомогою соціальних мереж. Родичі по батьківській лінії, зокрема його мати [PERSON], теж не приходять до дитини з 2013 року, не цікавляться ним. Відповідач проживає в Росії, у нього є двоє дітей, також має на утриманні двох дітей дружини від попереднього шлюбу. До [PERSON] батьківських почуттів він не проявляє, допомоги не надає. Дитина вважає батьком іншого чоловіка. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав за обставин, викладених у ньому. Зауважив, що органом опіки та піклування в 2013 році та в 2017 році надані висновки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON]. Батько відсутній у житті дитини протягом декількох років, від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини ухиляється, тому просив задоволити даний позов. Свідок [PERSON] та свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснювали, що вони є сусідами [PERSON] Її чоловіка [PERSON] бачили востаннє 6-7 років тому, із сином [PERSON] він не зустрічається. Чи спілкується дитина з батьком телефоном, скайпом - їм не відомо. [PERSON] виховує [PERSON] сама. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач - її колишній зять. Після розірвання шлюбу він не приймає участі у житті [PERSON], не цікавиться ним, не спілкується, матеріально не допомагає. В судовому засіданні представник органу опіки і піклування [PERSON] суду пояснила, що органом опіки та піклування наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки батько з 2013 року не приймає участі у вихованні дитини. На засіданні комісії [PERSON] повідомив, що в його житті батька немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не подавав. 23.08.2017 року від імені [PERSON] надійшли письмові заперечення проти позову, проте суд не може прийняти їх до уваги, оскільки підпис відповідача не посвідчений належним чином, а на конверті відправником вказана [PERSON] Довіреності на представництво інтересів відповідача іншою особою суду не надано. 30.08.2017 року судом був направлений лист на адресу реєстрації місця проживання відповідача ([ADDRESS]) з пропозицію забезпечити участь представника в судове засідання або надати відповідну посвідчену заяву щодо розгляду справи у його відсутність, проте відповіді до суду не надійшло. За таких обставин і відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, її представника, свідків, приймаючи до уваги думку представника органу опіки та піклування та думку малолітнього [PERSON], що висловлена ним в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 13, 15 розділу 3 Сімейного Кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов'язків батьків та дітей. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO]. Його батьками є [PERSON], [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 26.04.2011 року №2-564/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с. 5). [PERSON], [INFO] змінив прізвище на «[PERSON]», про що 11.09.2013 року зроблений актовий запис № 177 та видане свідоцтво про зміну імені (а.с. 6). Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. З характеристики від 10.04.2017 року № 184 на учня 5-а класу КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 22 ВМР» [PERSON], [INFO], вбачається, що хлопчик навчається переважно на «відмінно», має багато друзів, користується авторитетом у однокласників, був обраний старостою класу, має розвинені художні здібності, систематично бере участь у творчих конкурсах. Навчанням та вихованням дитини повністю займається мати [PERSON], яка прикладає багато зусиль для забезпечення всіх життєвих потреб сина, дбайлива та турботлива. Батько учня не бере участі у навчально-виховному процесі. За час навчання [PERSON] батько жодного разу не поцікавився шкільним життям сина (а.с. 13). Згідно довідки державного виконавця Староміського ВДВС станом на грудень 2016 року заборгованість [PERSON] по аліментам становить 61 848 грн. (а.с. 12). Відсутність батька у житті сина [PERSON] з 2011 року також була підтверджена показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні. В судовому засіданні також [PERSON] повідомив, що він є ученем 6-А класу школи № 22, займається плаванням, грає у шахи. Живе з мамою. Його батька звати [PERSON], але він батька не пам'ятає, давно не бачив. Бабуся зі сторони батька до нього не приходить. Вони ніколи не вітають його з днем народження та не дзвонять. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об'єктивного з'ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. На запит суду та відповідно до вимог ч. 5 ст. 19 СК України виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки і піклування надав висновок від 27.07.2017 року № 01-00-011-31668 (а.с. 60-61) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO]. Дане питання розглядалось на засіданнях комісії 20.06.2017 року, 18.07.2017 року, на яких було заслухано пояснення матері дитини та самої дитини - [PERSON]. Дитина повідомила, що батько не відвідує його, не вітає із днями народження та іншими святами. Батько [PERSON] - [PERSON] на засідання комісії не з'явився, хоча належним чином був повідомлений. Суд приймає до уваги, що 11.04.2013 року [PERSON] вже зверталась до органу опіки і піклування із заявою про надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] і висновком від 29.05.2013 року (а.с. 11) було визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON]. Комісією було враховано, що батько з дитиною не проживає з 2010 року, участі у вихованні сина не бере. [PERSON] на засідання не з'явився, була присутня його представник [PERSON], яка повідомляла про те, що її син декілька років проживає в Росії, не має постійних заробітків, перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому не може надавати синові коштів на утримання та часто бачитись з ним, але батько любить свого сина і хоче підтримувати з ним родинні відносини. На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки не спілкується з дитиною, не виявляє турботи та інтересу до її життя, внутрішнього світу, не розуміє її потреб, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку батька суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками по вихованню дитини, байдужість до її долі. Такі обставини є підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Суд вважає необхідним роз'яснити відповідачеві, що згідно ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських праві і суд, перевіряючи, наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, постановляє рішення відповідно до інтересів дитини та те, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2017 року позивач була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved