Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

17.08.2020 року [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заяву мотивував тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів 29.08.1996 року, він є співвласником квартири [ADDRESS] . Він виявив, що існують розбіжності у написанні його імені: -у правовстановлюючому документі на нерухоме майно вказано «[PERSON]», -у паспорті вказано « [PERSON] ». Ухвалою судді від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі. Представник заявника адвокат Демиденко І.О. до суду надав заяву про слухання справи без його участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Департаменту житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, на адресу суду направила клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів 29.08.1996 року, [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Заявник виявив розбіжності у написанні його імені: -у правовстановлюючому документі на нерухоме майно вказано «[PERSON]», -у паспорті вказано « [PERSON] ». Факт належності заявнику правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів 29.08.1996 року, підтверджується: копією паспорту, копією довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved