Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

16 березня 2018 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позові зазначив, що на підставі договору б/н від 08 листопада 2013 року відповідачка отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору, він складається із заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідачка зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, внаслідок чого станом на 26 лютого 2018 року її заборгованість склала 14035,10 грн. Представник позивача в судове засідання направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не направила. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08 листопада 2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 відсотків на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку (а.с.5-30). Згідно п.п.2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає йому право в будь-який момент змінювати його. У відповідності до п.2.1.1.7.6. зазначених Умов, при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобовязань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачці кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобовязань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 26 лютого 2018 року їй нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 14035,10 грн., з яких 1609,13 грн. - заборгованість за кредитом, 11281,44 грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 644,53 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4). Суму заборгованості відповідачка перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом в розмірі 1609,13 грн. та штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком заборгованості відповідачки за відсотками, наданого позивачем. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за відсотками з 26 січня 2014 року по 26 лютого 2018 року складає 11281,44 грн. Однак, при перерахунку вказаної заборгованості, її розмір складає 1941,78 грн. виходячи з наступного розрахунку: заборгованість за відсотками з 26 січня 2014 року по 31 липня 2015 року складає 154,6 грн. (згідно розрахунку позивача), а в період з 31 липня 2015 року по 26 лютого 2018 року 1787,18 грн. (1609,13 грн. заборгованість за тілом кредиту х 43,2 % річних (відсоткова ставка в період погашення відповідачкою заборгованості) : 360 днів у році = 1,93 грн. відсотки за 1 день х 926 днів). За такого, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками, в розмірі 1941,78 грн. (154,6 грн. + 1787,18 грн.). Крім того, підлягають і частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу процентна складова (5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій), а саме в розмірі 177,55 грн., оскільки заборгованість за кредитом з урахуванням розміру відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 3550,91 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial