Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

15.10.2020 представник позивача звернувся до суду із даним позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачів 1237 грн. матеріальної шкоди, завданої затопленням, 5000 грн. моральної шкоди, 300 грн. витрат за складання кошторису та 337,50 грн. витрат на складання дефектного акту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачка є співвласником квартири по [ADDRESS] . Відповідачі живуть поверхом вище у квартирі по [ADDRESS] . З 2018 року по 2020 рік неодноразово відбувалось залиття квартири. В листопаді 2019 року працівниками КП «Червонограджитлокомунсервіс» було складено дефектний акт від 20.11.2019, на підставі якого було складено кошторис вартості ремонтних робіт, яка становить 1237 грн. Також вважає, що діями відповідачів було завдано позивачу моральної шкоди, яку оцінили у 5000 грн.. В обґрунтування цих вимог вказав, що відповідачі відмовились відшкодувати у добровільному порядку завдані збитки, не вибачились, не вживали заходів для врегулювання конфлікту. Вважає, що наслідки систематичного затоплення потягли за собою витрачання життєвого часу на вжиття заходів для відновлення житлового стану квартири, проживання в сирості. Позиваці необхідно було затрачати додаткові фізичні, душевні та матеріальні ресурси, звертатись до комунальних служб, складати акти, складати кошторис, оплачувати їх, збирати документи для звернення до суду, а не займатись буденними справами. Ухвалою від 28.10.2020 у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням учасників. Ухвалою від 28.05.2021 провадження у справі було зупинено у зв`язку із смертю відповідачки [PERSON] до залучення правонаступників. 01.11.2021 провадження у справі поновлено. Ухвалою від 03.12.2021 по справі залучено [PERSON] в якості правонаступника відповідачки [PERSON] . В судовому засіданні 20.01.2022 позивачка та її представник позов підтримали з підстав, вказаних у ньому. Позивачка додатково пояснила, що 17.10.2019 було затоплення її квартири. Вона викликала аварійну службу. В її квартирі було затоплено ванну, кухню і коридор. Було встановлено, що причиною залиття стало від`єднання шлангу пральної машини в квартирі відповідача. Дефектний акт та кошторис вона надіслала їм поштою. Добровільно відшкодувати збитки відповідачі не погодились. Просила стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду. Також вказала, що з вини відповідачів їй було завдано моральної шкоди, збільшила позовні вимоги та просила стягнути в її користь 10000 грн. моральної шкоди. Представник позивачки додатково пояснив, що позивачка через затоплення отримала психологічний стрес, була вимушена проживати у дискомфорті, затрачати значні зусилля для організації побуту. Це призвело до порушення її звичного ритму життя. В цьому полягає завдана їй моральна шкода. Просить стягнути її з відповідача. Відповідач позов визнав частково. Суду пояснив, що визнає факт затоплення квартири позивачки. В квартирі він проживав з матір`ю, яка на даний час померла і він є її правонаступником. Мати йому повідомила про факт залиття сусідки знизу. Причиною стало те, що вода з пральної машинки потрапила на підлогу через трубу, яка мала йти у ванну. Матеріальні збитки визнає, згідний відшкодувати вказану позивачем суму. Моральну шкоду заперечив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивачка є співвласником квартири по [ADDRESS] та проживає у ній, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру від 01.08.1994 (а.с.23 т.1). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] та зареєстрований у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою відділу реєстрації, свідоцтвами про право на спадщину, довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.30,79,80,81,82,83 т.1). Згідно із актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), складеного 18.10.2019 комісією у складі провідного інженера [PERSON] , слюсаря-сантехніка [PERSON] ,17.10.2019 в будинку [ADDRESS] пошкоджена стеля в ванній кімнаті, видно незначні сліди. Причиною залиття стало халатне відношення до приладів побутової техніки, а саме вилетів шланг пральної машини в квартирі [ADDRESS] (а.с.22 т.1). 20.11.2019 було складено дефектний акт, згідно із яким було визначено найменування робіт і витрат на ремонт квартири [ADDRESS] (а.с.16-21 т.1). Як вбачається з кошторисної документації на ремонт квартири [ADDRESS] , пошкодженої після затоплення, зведений кошторисний розрахунок збитків становить 1237 грн. (а.с.8-15 т.1). За правилами ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ст. 1166 цього Кодексу, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. В силу вимог ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі . Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом ч.2 ст.1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачам. Згідно із ч.1ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Зважаючи на надані докази по справі, суд вважає, що представником позивача доведено завдану позивачу матеріальну шкоду внаслідок залиття приміщення. Крім того, суд вважає, що дана шкода завдана внаслідок дій відповідача та існує причинний зв`язок між ними та наслідками для позивача. Наведене також підтверджується актами КП «Червонограджитлокомунсервіс», кошторисною документацією та фотозображеннями. Судом встановлено, що аварійна ситуація склалась в межах квартири відповідача, який несе відповідальність за своє майно, яким користується на законних підставах. Тому суд вважає, що є доведеною вина відповідача у завданні майнової шкоди позивачу шляхом затоплення її квартири. Крім того, відповідач визнав факт затоплення та не заперечив розмір завданої матеріальної шкоди. Тому суд дійшов висновку, що розмір матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок залиття квартири, є реальними збитками і складає 1237 грн. та підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Також позивачем було здійснено витрати у розмірі 300 грн. за складання кошторису, та 337,50 грн. на складання дефектного акту, які також слід покласти на відповідача. Крім того, позивачка у позовних вимогах просила стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн., в судовому засіданні 20.01.2022 збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 10000 грн. моральної шкоди. Вирішуючи вимоги позивача в цій частині, суд дійшов висновку про їх часткове задоволення з наступних підстав. Як передбачено статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів . Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачці, яка є особою похилого віку, завдано матеріальної шкоди, що спричинило їй моральні страждання. Остання перенесла психологічний стрес, була вимушена робити ремонт у квартирі, вживати заходів для стягнення завданих збитків в судовому порядку. Це призвело до порушення її звиклого життєвого укладу, змусило вживати додаткових зусиль для організації свого побуту, що для особи такого віку є утрудненим. З огляду на понесені позивачкою страждання, їх глибину та виходячи із засад розумності і справедливості достатнім на думку суду розміром моральної шкоди буде відшкодування у розмірі 2000 грн. За таких обставин, суд на підставі належним чином оцінених доказів, встановивши факт залиття квартири позивачки, причину та розмір завданої шкоди її майну, часткове визнання позову відповідачем, вимоги розумності та справедливості, дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути 1237 матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири, 300 грн. витрат за складання кошторису, 337,50 грн. витрат на складання дефектного акту, та 2000 грн. моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір, який становить 840, 80 грн. (мінімальна ставка за вимогу майнового характеру) за кожну вимогу, тобто 1681,60 грн..

Outcome: partial