Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

16 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк « ПриватБанк » звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № PLW0RX00870155 від 06 березня 2014 року остання отримала кредит у розмірі 11 536 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 00.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у порушення умов вказаного договору відповідач взятих на себе зобов'язань належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 19 січня 2015 року у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 16 963 грн. 95 коп., яка разом з судовими витратами підлягає стягненню в примусовому порядку. Представник позивача Кашаєва О.Г. позов підтримала та просила його задовольнити, а розгляд справи провести у її відсутність, про що подала до суду письмову заяву / а. с. 27-29 /. Не з'явилася в судове засідання й відповідач [PERSON], яка подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, а також відстрочити плату кредиту та розстрочити терміни його погашення, зменшивши розмір пені та штрафних санкцій у зв'язку з скрутним матеріальним становищем та наявністю на утримання неповнолітньої дитини / а.с.30/. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2014 року між ПАТ КБ « Приватбанк » та [PERSON] укладено кредитний договір № PLW0RX00870155, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 11 536 грн. 00 коп., строком з 06 березня 2014 року по 05 березня 2017 рік включно, зі сплатою фіксованої відсоткової ставки в розмірі 0.12 % річних, єдиноразової та щомісячної винагороди та надання фінансового інструменту в розмірі відповідно 336 грн. 00 коп. та 346 грн. 08 коп. Згідно заяви позичальника № PLW0RX00870155, щомісячний платіж дорівнює 667 грн. 13 коп., який підлягає сплаті з 21 по 25 число кожного місяця. Підписуючи заяву позивальника відповідач [PERSON] погодилася, що дана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві / а. с. 5 /. Таким чином, заява позичальника разом з Умовами та Тарифами складає договір про надання банківських послуг, а тому між сторонами виникли договірні відносини, що походять з кредитного договору та регулюються нормами ЦК України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча однією із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча однією із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ « Приватбанк » зі свого боку виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 19 січня 2015 року у відповідача утворилася заборгованість у загальному розмірі 16 963 грн. 95 коп., що складається з: 11 222 грн. 55 коп. - заборгованість за кредитом, 9 грн. 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 114 грн. 72 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 1 332 грн. 71 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф /фіксована частина/, 784 грн. 00 грн. - штраф /процентна складова/, яку ПАТ КБ « ПриватБанк» просило стягнути з останнього. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 546 ч. 1, ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ КБ « Приватбанк » в повному обсязі та не вбачає будь - яких правових підстав для зменшення, нарахованого [PERSON], розміру пені та штрафних санкцій. Не знаходить суд і правових підстав для задоволення клопотання відповідача про надання їй відстрочки та розстрочки виконання рішення суду, виходячи з наступного. Так, положеннями ст. 217 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вижити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні. Згідно вимог ч.1 ст.373 цього ж Кодексу, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення /хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо/, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Як передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. На підтвердження заявленого клопотання, відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність підстав для розстрочки або відстрочки виконання рішення суду. Наявність на утриманні відповідача неповнолітнього сина, незначний розмір заробітної плати, яку вона отримує за трудовим договором, укладеним з батьком її дитини, в своїй сукупності не обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконання судового рішення. Згідно зі ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Таким чином, у даному випадку, клопотання відповідача про відстрочення розстрочення рішення є порушенням принципів закріплених у ст. 3 ЦК України та вимог ст. 217 ЦПК України щодо наявності поважних причин для розстрочки виконання рішення суду, а від так суд не знаходить підстав для його задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved