Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

17.09.2015 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та утримання дружини. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 07.05.2014 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 15 від 07.05.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Далі в позові зазначила, що на момент предявлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Самостійно відповідач матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає. Вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення, що підтверджується довідкою про отримання допомоги № 4567 від 10.09.2015 року. Всі питання щодо виховання та утримання дітей вирішуються нею самостійно. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти та вона проживають разом у квартирі її матері. Майнового, земельного паю, внесків в установах банку вона не має, стягнень з доходів не має. Відповідач в період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року отримав дохід, що складає 11552,86 грн.. Прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання як дружини в розмірі 1/4 частки доходів відповідача, до досягнення дітьми 3-річного віку, до 06.06.2017 року. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, в звязку з доглядом за дітьми, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити (а. с. 21). Відповідач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, в звязку з сімейними обставинами, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення (а. с. 22). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 07.05.2014 року між позивачкою та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №1136679, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 07.05.2014 року (а. с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 259119, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області від 02.07.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 99 (а.с. 9), та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 259117, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області від 02.07.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 98 (а.с. 10). В свідоцтвах про народження дітей в графі мати вказана позивачка [PERSON], в графі батько відповідач [PERSON]. Малолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають з позивачкою. Позивачка не працює, майнового, земельного паю, внесків в установах банку не має, перебуває на обліку у управлінні соціального захисту населення Гуляйпільської райдержадміністрації та отримує допомогу при народженні дітей. Згідно довідки управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області № 4567 від 10.09.2015 року, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області та їй призначено з 01.09.2015 року до 30.06.2020 року допомогу при народженні дитини: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] ([NUMBER]), адреса проживання: [INFO], в період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року отримав дохід в сумі 11552,86 грн. (а.с. 12). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В своїй письмовій заяві відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі і заперечень щодо розміру та визначення частин заробітку (доходу), які бажає позивач стягнути з нього як на дітей так і на себе особисто він не виказав. Тому, суд приймає позицію відповідача як таку, що відповідає його дійсній волі та не порушує його права. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині стягнення аліментів, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дітей, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Проте, вирішуючи питання про розмір аліментів суд, враховуючи положення ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», вважає необхідним стягнути аліменти на утримання дітей та матері не у розмірі 1/4 частини доходу на кожного, оскільки розмір аліментів зазначений у позовній заяві є надто великим. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дітей та платника аліментів, те що відповідач отримує дохід, інших аліментних стягнень не має, що слідує з матеріалів справи, а також те, що мати дітей також повинна надавати їм допомогу. За положеннями СК України визначення розміру аліментів відбувається в частковому відношенні від заробітку (доходу) батьків, однак сам розмір такої частки законом не встановлено. Він визначається судом у кожному конкретному випадку примусового стягнення аліментів. Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивачка та\~відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.\~\~ Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивачка звернулася до суду із позовною заявою 17.09.2015 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання малолітніх дітей потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо питання про утримання позивачки як дружини відповідача, то судом встановлено, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які зараз перебувають на повному утриманні позивачки, та має матеріальну змогу утримувати [PERSON] до досягнення їхніми дітьми трирічного віку. За положеннями ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved