Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

17.03.2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 05.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 21.04.2021 року. В позові позивач посилалася на те, що 27.08.2016 року в м. Бердянськ сторони зареєстрували шлюб актовим записом №459, однак спільне життя з відповідачем не склалося і з 10 лютого 2021 року фактичні шлюбні відносини між ними припинено, сім`я розпалася, вони втратили почуття взаємної любові і поваги. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Вважає за недоцільне вжиття судом заходів примирення, з огляду на стійкий розлад подружніх стосунків, тому прохала строк для примирення не надавати. Спору майнового характеру та по вихованню спільної дитини на даний час не має. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 27.08.2016 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області актовим записом №459, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилася, 21.04.2021 року подала до суду заяву, в якій прохає справу розглянути за її відсутності, прохає шлюб розірвати. У судове засідання відповідач також не з`явився, 21.04.2021 року подав до суду заяву, в якій прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27.08.2016 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 459, після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2016 року (а.с.6). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.02.2018 року (а.с.7). Дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , однак зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 12.03.2021 року №15 (а.с.8). З 10 лютого 2021 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Сторони вважають за недоцільне вжиття судом заходів примирення, з огляду на стійкий розлад подружніх стосунків. Спору майнового характеру та по вихованню спільної дитини сторони не мають. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.08.2016 року, на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені з 10 лютого 2021 року, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем, спору майнового характеру та по вихованню спільної дитини сторони не мають, тому шлюб між ними має бути розірваний. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », то суд у своєму рішенні залишає позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд, враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 908 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved