Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

16.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції і просить постановити рішення, яким збільшити стягуваний розмір аліментів з [PERSON] в її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO]. до 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, - стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина, [PERSON] в розмірі 180 000,00 грн., - стягнути з відповідача в її користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що згідно рішення Галицького районного суду від 22.07.1999 року з [PERSON] присуджено аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO]. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною повноліття. оскільки відповідач ухиляться від належного виконання рішення по сплаті аліментів, тому станом на 31.10.2007 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 43 068,72 грн., що встановлено рішенням Галицького районного суду від 31.10.2007 року на підставі довідки ДВС Галицького районного управління юстиції № 4162 від 30.10.2007 року. Дану заборгованість відповідач сплачує із значною затримкою, а саме частково було погашено заборгованість в сумі 19 500 грн. 11.06.2012 року, згідно платіжного доручення №10517, до платіжного доручення №11247 від 14.11.2012 року заборгованість погашено в розмірі 5 000 грн., згідно платіжного доручення №1989 від 20.11.2013 року погашено заборгованість в розмірі 5 000 грн. Станом на 01.08.2014 року сума заборгованості становить 13 568,72 грн. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, хоча працездатний, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вона має право відповідно до Сімейного кодексу на стягнення неустойки несплачених аліментів, так пеня починає нараховуватися з 01.01.2004 року, оскільки відповідальність при виникненні заборгованості по сплаті передбачена Сімейним кодексом, який вступив в дію з 01.01.2014 року. Відповідач злісно не виконує рішення суду щодо сплати аліментів, а тому він повинен сплатити пеню по заборгованості за прострочення сплати аліментів. Вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів, яка виникла станом на 30.10.2007 року за періоди: з 01.11.2007 року по 10.06.2012 року, з 11.06.2012 року по 14.11.2012 року, з 14.11.2012 року по 20.11.2013 року, з 20.11.2013 року по 10.09.2014 року, загальна сума якої становить 869 779,36 грн. Оскільки визначений розмір пені е непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по аліментах, тому просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі 180 000,00 грн. Відповідно до рішення Галицького районного суду від 31.10.2007 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання сина, [PERSON], [INFO]., однак цих коштів не вистачає. Дитина росте, розвивається, щодня необхідні продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, а також для навчання книги та канцелярське приладдя, на це все йдуть великі кошти. Оскільки вона самостійно утримує дитину, відповідач добровільно коштів не надає, хоча являться приватним підприємцем, свій дохід приховує, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду, і просить збільшити розмір стягуваних аліментів з 500 грн. до 1 500 грн., і стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання сина та витрати понесені на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. Представник позивача, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Третя особа ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції в судове засідання представника не направив, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчить поштові повідомлення про отримання виклику. Відповідач, [PERSON] в судові засідання на виклики не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним викликів до суду. Про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, яка викладена у заяві суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.27). З копій рішення Галицького районного суду від 22.07.1999 року та виконавчого листа від 22.07.1999 року вбачається, що з [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно в користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON], [INFO]. до досягнення ним повноліття (а.с.6-7). З копії довідки ВДВС Галицького РУЮ від 30.10.2007 року вбачається, що заборгованість по аліментах [PERSON] за період з 08.07.1999 року по 31.10.2007 року по виконавчому листу від 22.07.1999 року становить 43 068,72 грн. (а.с.8). З копії рішення Галицького районного суду від 31.10.2007 року вбачаться, що з відповідача по справі, [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON], [INFO]. в розмірі по 500 грн. щомісячно (а.с.26). З копій виконавчого листа від 31.10.2007 року та постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2009 року вбачається, що відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-540 від 31.10.2007 року щодо стягнення аліментів [PERSON] в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання сина. (а.с.12-13). З відповіді ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 20.08.2014 року стверджується, що заборгованість станом на 31.07.2009 року по виконавчому листу №АО-48 від 22.07.1999 року становить 43 068,72 грн., а станом на 01.08.2014 року сума заборгованості складає 13 568,72 грн. (а.с.15). Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відповідачем [PERSON] становить 869 779,36 грн., згідно розрахунку пені заборгованості за прострочення сплати аліментів, поданим позивачем. Даний розрахунок пені нічим не спростовано. Однак, визначений розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по аліментах, тому з відповідача слід стягнути неустойку в розмірі 180 000,00 грн. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, відповідач не довів підстав для зменшення пені. У визначений судом строк відповідачем не подано письмових заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували заперечення відповідача проти позову. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 192 та ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити Відповідно до ст. 84 ч.1 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Оскільки позивач надав суду належно оформлений договір про надання правової допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги (а.с.16-17), суд вважає, що позовна вимога, щодо стягнення коштів затрачених позивачем на правову допомогу підлягає задоволенню в розмірі 1000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача державне мито в доход держави. На підставі ст.ст. 180-181, 194, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved