Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

16.03.2017 року Вознесенське об'єднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області звернулося до суду з позовомдо [PERSON] (далі відповідач) про стягнення надмірно виплаченої пенсії в сумі 1775 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачу [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) була призначена пенсія по втраті годувальника на малолітню доньку [PERSON], але 27.09.2016 року останній виповнилося 18 років і з 01.10.2016 року виплата пенсії не проводилась у зв'язку з закінченням строку виплати. Відповідно до заяви, при звертанні за отриманням пенсії відповідача було попереджено про необхідність надання достовірних відомостей щодо обставин, які можуть спричинити зміни у пенсійному забезпеченні. Представник позивача посилався на те, що згідно довідки квартального комітету про склад сім'ї від 25.08.2007 року та заяви про призначення пенсії від 24.07.2007 року в якій відповідач зазначила, що крім її доньки [PERSON] у померлого [PERSON] дітей не було. Як вбачається з листа Управління ПФУ Єланецького району у померлого [PERSON] є син - [PERSON] [INFO], якому також була призначена пенсія по втраті годувальника про, що відповідач не повідомила, тому у зв'язку з недостовірними даними про кількість утриманців утворилась переплата пенсії в період з 01.12.2008 року по 31.01.2011 рік в сумі 9541,12 грн. Відповідачем за період з 01.02.2011 року по 30.09.2016 року було відшкодовано частину нарахованої пенсії в сумі 7766,12грн., а залишок становить 1775 грн., ці кошти позивач просив стягнути на його користь. Відповідно до адресної довідки та заяви відповідача про видачу паспорта відповідач змінила прізвище з «Холод» на « Холод- Сологор» ( а.с.23-34). В судовому засіданні представник позивача Роїк В.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлялася за місцем реєстрації в порядку ч. 5 ст. 75 ЦК України, тому суд вважає за можливе слухати справу у відсутності [PERSON] та прийняти рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим [INFO] року Малоукраїнською сільською радою Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 3(а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.11.2004 року [PERSON] зазначений батьком [PERSON]В.( а.с. 10). 24.07.2007 року [PERSON] звернувся із заявою до управління ПФУ в м. Вознесенську в якій просила призначити пенсію по втраті годувальника та зазначила, що у її померлого чоловіка - [PERSON] інших дітей крім її доньки немає. ( а.с.5). Згідно листа Управління ПФУ Єланецького району від 28.03.2011 за 911/ 021 у померлого [PERSON] є син [PERSON] [INFO], якому також була призначена пенсія по втраті годувальника. Цю обставину відповідач мала повідомити позивачу, але не зробила цього, у зв'язку із недостовірними даними про кількість утриманців утворилась переплата пенсії. Згідно рішення № 6 від 25.04.2011 року встановлено, що [PERSON] після реєстрації шлюбу ( [PERSON]) переплачено пенсію в сумі 9541,12грн.за період з 02.06.2007року по 31.01.2011 рік. ( а.с.15). Судом встановлено, що частину нарахованої пенсії відповідач відшкодувала в сумі 7766,12 грн., а залишок на час розгляду справи становить 1775 грн., про що [PERSON] була повідомлена позивачем в грудні 2016 року, але в досудовому порядку вимоги управління не виконано. Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припиняти виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом. Вимогами ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Непрацездатними членами сім'ї вважаються, в тому числі, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; За правилами п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Згідно ст. 50 цього Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved