Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

15.02.2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON], у якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що 20.04.2012 року уклала шлюб із відповідачем, та в період шлюбу 16.12.2012 року в них народився син [PERSON]. Шлюб в судовому порядку розірвано, відповідач стосунків з сином не підтримує, участі у його вихованні не бере, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Тому позивач змушена звернутись з позовом до суду. А оскільки відповідач працевлаштований у Бурдяківському спецкар`єрі, отримує зарплату, то в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги повністю підтримали з підстав, зазначених у позові, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення, у яких позов визнав частково. Вказував, що бажає проживати разом із сином та піклуватися про нього, однак позивач фактично викрала сина і не дозволяє спілкуватись із дитиною. Крім того, він проживає разом із батьками, його мати [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, а він отримує невелику зарплату, тому він згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини свого доходу. Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони з 20.04.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.12.2016 року розірвано за рішенням Борщівського районного суду. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю, тобто позивачкою, в с. Калюсик Віньковецького району, і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо та жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного. Як випливає із пояснень позивача та підтверджується довідками № 58, № 59 від 24.03.2017 року за підписом керівника ТзОВ «Бурдяківський спецкар`єр» [PERSON], відповідач [PERSON] працевлаштований у ТзОВ «Бурдяківський спецкар`єр» та регулярно отримує заробітну плату. За таких обставин розмір аліментів має бути визначений судом згідно з вимогами ст. 183 СК України в частці від постійного доходу відповідача. Водночас, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON], суд бере до уваги, що позивач не працює, проживає разом із своєю матірю [PERSON], [INFO], яка хворіє, перенесла хірургічне втручання, продовжує хворіти, у зв`язку з чим позивач здійснює за нею догляд. Мати відповідача [PERSON] є інвалідом третьої групи, та згідно довідки МСЕК їй встановлена група інвалідності на строк до 09.09.2017 року. Тому із врахуванням матеріального становища сторін, віку дитини, положень ч. 2 ст. 182 СК України щодо гарантованого законодавством мінімального розміру аліментів на одну дитину, суд вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача, що, на думку суду, з врахуванням розміру заробітної плати [PERSON] буде посильним для нього та достатнім для забезпечення нормальних умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову, та згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Outcome: approved