Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

16.07.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та уточнивши позовні вимоги просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №1445/2397SFPRPG7 від 25.08.2011 року в розмірі 2271,90 грн., по кредитному договору № 1446/2397SFPRPG7 від 25.08.2011 року в розмірі 1537,90 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн. В позові посилається на те, що 25.08.2011 року між ПАТ «Платинум банк» (правонаступником якого є ТОВ «Кредекс фінанс») та [PERSON] було укладено кредитний договір №1445/2397SFPRPG7 на суму 2605,45 грн. на строк до 25.08.2013 року та кредитний договір № 1446/2397SFPRPG7 на суму 1745,85 грн. на строк до 25.08.2013 року. На порушення умов договору відповідач не виконує зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим у останнього виникла вищезазначена заборгованість перед позивачем. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував. Також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання, просив стягнути з [PERSON] в сумі 462,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 25.08.2011 року між ПАТ «Платинум банк» (правонаступником якого є ТОВ «Кредекс фінанс») та [PERSON] було укладено кредитний договір №1445/2397SFPRPG7 на суму 2605,45 грн. на строк до 25.08.2013 року та кредитний договір № 1446/2397SFPRPG7 на суму 1745,85 грн. на строк до 25.08.2013 року (а.с.8-9,11-12). Вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання за кредитними договорами. Разом з тим, що у передбачені строки відповідач зобов'язання за вказаними договорами належним чином не виконав, а тому станом на 24.06.2015 року у останнього утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором №1445/2397SFPRPG7 від 25.08.2011 року в розмірі 1644, 20 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 1001,40 грн.; заборгованість за відсотками - 234,00 грн.; заборгованість за пенею - 408,80 грн.; за кредитним договором № 1446/2397SFPRPG7 від 25.08.2011 року в розмірі 1111, 90 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 608,90 грн.; заборгованість за відсотками - 156,00 грн.; заборгованість за пенею - 275,00 грн.(а.с.5,59-62). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що відповідач не виконав умов кредитних договорів, приймаючи до уваги межі заявлених вимог, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості за договором №1445/2397SFPRPG7 в розмірі 1644, 20 грн. та за договором №1446/2397SFPRPG7 в розмірі 1111, 90 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Також суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем за здійснення оголошення в пресі в розмірі 462,00 грн., що підтверджуються наявним в справі платіжним дорученням № 16 від 19.11.2015 року, як такі, що узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону.

Outcome: approved