Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

15.08.2016 року представник позивачів звернулася до суду з позовом до Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 02.06.2010 року померла [PERSON] мати позивачки, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,12 в умовних кадастрових гектарах у КСП Білоусівське, що належало останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства, серія МК № 0214951 від 26.06.2000 року. Проте, при зверненні позивачкою до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, державним нотаріусом було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. За життя спадкодавиці сертифікат на земельну частку (пай) (оригінал) було загублено (втрачено). Посилаючись на неможливість оформлення своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, представник позивачки просить позов задовольнити, визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в розмірі 8,12 умовних кадастрових гектарів. У судове засідання представник позивачки не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, в заяві на адресу суду позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Вирішення справи залишив на розсуд суду. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Вознесенської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, в заяві на адресу суду позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 02.06.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І ФП № 121962, виданим 04.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (а.с.8). Після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 8,12 в умовних кадастрових гектарах у КСП Білоусівське, що належало останній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства, серія МК № 0214951 від 26.06.2000 року (а.с.10). Проте, при зверненні позивачкою до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, державним нотаріусом було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки відсутній правовстановлючий документ на спадкове майно (а.с.11). За життя спадкодавиці сертифікат на земельну частку (пай) (оригінал) було загублено (втрачено). Відповідно до довідки управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області від 03.08.2016 року посвідчується факт отримання сертифікату на земельну частку (пай), про що свідчить підпис в книзі реєстрації сертифікатів, а також надано інформаію щодо отримання сертифікату [PERSON] на земельну частку (пай) серії МК №0046570 від 27.12.1996 року за рахунок земель бувшого КСП Білоусівське в межах території Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. Вищевказаний сертифікат був втрачений та замість нього було видано дублікат сертифікату на земельну частку (пай) серії МК 0211951 від 26.06.2000 року (а.с.12,13). Спадкоємицею померлої [PERSON] є її рідна донька [PERSON] (свідоцтво про народження серія І-ФП № 023855, а.с. 9). Статтею 2 Закону України\~«Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до пунктів\~16, 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам\~власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст.\~316,\~321 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до\~\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий на ім'я спадкодавиці [PERSON] був втрачений, а видати дублікат сертифіката замість втраченого неможливо, тому враховуючи, що позивачка позбавлена можливості отримати новий правовстановлюючий документ, без якого неможливо оформити спадкові права, то суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved