Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

15 червня 2018 року представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» звернувся до суду із уточненим в ході судового розгляду позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами іпотеки, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 серпня 2012 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником прав і обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 2233/41-314 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 1 500 000,00 гривень на строк з 08 серпня 2012 року по 07 серпня 2028 року зі сплатою процентів виходячи з 16,8 % річних. За умовами п. 1.2 кредитного договору кредит надавався на придбання житлової нерухомості, а саме: -житлового будинку, загальною площею 315,1 кв.м., житловою площею - 155,1 кв.м., зі спорудами та прибудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -земельної ділянки площею - 0,1000 гектарів, кадастровий номер: 1410600000:02:009:0431, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -земельної ділянки площею - 0,0363 гектарів, кадастровий номер: 1410600000:02:009:0282, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.5 кредитного договору кредит надається банком позичальнику шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок відкритий в АБ «Укргазбанк». Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що згідно договору іпотеки № 24-314 від 08 серпня 2012 року, укладеного одночасно з цим договором між банком та [PERSON] , у забезпечення виконання зобов`язання за цим договором, банком приймається у іпотеку нерухомість, яка зазначена у п.1.2 цього договору. Так, згідно договору іпотеки № 25-314 від 08 серпня 2012 року, укладеного одночасно з цим договором між банком та [PERSON] у забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, банком приймається у іпотеку нерухомість, а саме: двокімнатна квартира [ADDRESS] . Позивачем свої обов`язки за кредитним договором були виконані в повному обсязі 08 серпня 2012 року. Відповідно до пункту 4.3.1. кредитного договору, позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені у п. 1.2. цього договору цілі, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно до цього договору. Згідно з пунктом 1.4. кредитного договору, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами за весь строк фактичного користування кредитом. Пункт 1.4.1. кредитного договору передбачає, що за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,8 % річних. Пунктом 1.4.2. кредитного договору встановлено, що за користування кредитним коштами, що не повернуті у терміни передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,8 % річних. Згідно до пункту 3.1. кредитного договору, позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком встановленим до цього договору та сплату процентів за користування кредитними коштами шляхом сплати рівних, один одному платежів у розмірі 22 587,00 грн. (крім першого та останнього платежів), щомісячно - з 1-ого по 10-е число кожного місяця, шляхом внесення коштів на рахунок кредиту, відкритий у відділені АБ «Укргазбанк» через касу банку або шляхом безготівкового перерахування. Відповідно до пункту 3.10. кредитного договору, проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п. 3.11. цього договору. Пунктом 3.11. кредитного договору передбачено, що при розрахунку процентів застосовується метод 30/ 360, коли для розрахунку береться умовна кількість днів у місяці - 30 днів та у році - 360 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами у повному обсязі, у строки та у порядку згідно договору. Позичальник зобов`язався одночасно з укладенням кредитного договору надати до банку укладені договір страхування позичальника від нещасного випадку та договір страхування майна, яке береться в іпотеку, а також надати до банку докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію страхового покриття за вказаними договорами страхування на строк не менше, ніж на один рік. Позичальник також зобов`язався вчиняти всі необхідні дії для чинності страхового покриття за договорами страхування, зокрема вчасно вносити всі чергові страхові платежі сплата яких забезпечувала б дію договору, страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов`язання за цим договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 24-314, який посвідчено приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Тихоновою М.О., 08 серпня 2012 року, зареєстровано у реєстрі за № 4065, відповідно до умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно: -житловий будинок, загальною площею 315,1 кв.м., житловою площею - 155,1 кв.м., зі спорудами та прибудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею - 0,1000 гектарів, кадастровий номер: 1410600000:02:009:0431, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею - 0,0363 гектарів, кадастровий номер: 1410600000:02:009:0282, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; Також, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 25-314, який посвідчено приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Тихоновою М.О., 08 серпня 2012 року, зареєстровано у реєстрі за №4068, предметом якого є нерухоме майно - двокімнатна квартира [ADDRESS] , житловою площею - 34,9 кв.м., загальною площею - 74,60 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до п. 3.3.6 договору іпотеки, іпотекодавець зобов`язався на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок у відповідності до вимог банку та надати до банку копії договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів за цими договорами страхування. Також, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 24-314-1 від 08 серпня 2012 року, відповідно до умов якого [PERSON] поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору, укладеному між кредитором та позичальником. Відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором, договорами іпотеки та договором поруки не виконують, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість за зобов`язаннями по кредитному договору станом на 01.08.2019 року в загальній сумі 2 153 735,86 гривень, з яких: - заборгованість по кредиту строкова - 1 260 533,60 гривень; - заборгованість по кредиту прострочена - 7 461,32 гривень; - заборгованість по процентах поточна - 592,77 гривень; - заборгованість по процентах прострочена - 885 148,17 гривень. На момент подання цього позову, банку відповідачем [PERSON] не надано будь-яких доказів укладання/дійсності договорів страхування предмету іпотеки та сплати страхових платежів за такими договорами, за договором іпотеки № 24-314 від 08.08.2012 року. За умовами пункту 4.2 договору іпотеки, за кожен випадок невиконання чи неналежного виконання п. 3.3.6 цього договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф. [PERSON] не надав до банку за останні три роки жодних доказів укладання/дійсності договору страхування предмету іпотеки та сплати страхових платежів, а тому штраф становить 22 862,39 гривень. Окрім того, на момент подання цього позову, банку відповідачем [PERSON] не надано будь-яких доказів укладання/дійсності договорів страхування предмету іпотеки та сплати страхових платежів за такими договорами, за договором іпотеки № 25-314 від 08.08.2012 року та враховуючи, що [PERSON] не надала до банку за останні три роки жодних доказів укладання/дійсності договору страхування предмету іпотеки та сплати страхових платежів, а тому штраф становить 25 889,40 гривень. На підставі викладеного, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року станом на 01 серпня 2019 року в загальному розмірі 2 153 735,86 гривень; стягнути з [PERSON] штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки в розмірі 22 862,39 гривень та [PERSON] штраф за неналежне виконання умов договору іпотеки в розмірі 25 889,40 гривень, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.35 т.2). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі (а.с.33-34 т.2). Представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у письмових поясненнях від 05.09.2019 року, долучених до матеріалів справи. Відповідно до вказаних вище письмових пояснень представник відповідачів зазначає про те, що коли [PERSON] брав кредит, він був засновником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Галілей», отримував значний дохід та був впевнений, що зможе сплачувати кредит в повній мірі та вчасно. Починаючи з 08.09.2012 року по даний час відповідач добросовісно виконував свої обов`язки в повній мірі при обов`язкових платежах в розмірі 16000-18000 гривень, щомісячно сплачував кредитні послуги в розмірі, які перевищували обов`язкову суму платежу у розмірі 30000 гривень, що підтверджується копіями квитанцій в матеріалах справи. У зв`язку виникненням форс-мажорних обставин, а саме окупацією частини Донецької та Луганської областей [PERSON] був позбавлений можливості продовжувати свою роботу та отримувати прибуток від підприємницької діяльності, оскільки його Підприємство, а також будинок, на який було взято кредит, знаходяться на окупованій території. Відповідно до довідки від 11 квітня 2018 № 5968, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Вказує про те, що тимчасова окупація територій Донецької та Луганської областей є форс-мажорними обставинами, які передбачні п. 5.5 Кредитного договору та ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Вважає, що виникнення вищевказаних форс-мажорних обставин звільняє відповідачів від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень кредитного договору на період дії зазначених обставин. На підставі чого просив відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерний банк «Укргазбанк» або у разі задоволення позову ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» відстрочити виконання судового рішення до закінчення операції об`єднаних сил (ООС) (АТО) (військових дій) на території Донецької області, а саме в м. Горлівка (а.с.189-195 т.1). Крім того, представник відповідачів [PERSON] у судовому засіданні долучив відзив на заяву про збільшення позовних вимог, згідно якого вказав, що заява про збільшення позовних вимог не підлягає задоволенню у зв`язку із тим, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В таких правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки зроблені Палатою Верховного Суду за результатами розгляду справи № 444/9519/12, у п.54 Постанови Верховного Суду від 28 березня 2018 року. Оскільки звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору, то на час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни (а.с. 36-37 т.2). Вислухавши представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, судом встанолені наступні факти та відповідні до них правовідносини. 08 серпня 2012 року між ВАТ акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником прав і обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 2233/41-314, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1 500 000,00 гривень на придбання житлової нерухомості, а саме: житлового будинку, загальною площею 315,1 кв.м., житловою площею - 155,1 кв.м., зі спорудами та прибудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею - 0,1000 гектарів, кадастровий номер: 1410600000:02:009:0431, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею - 0,0363 гектарів, кадастровий номер: 1410600000:02:009:0282, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.9-15). Згідно умов договору (п.1.3.2) позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07 серпня 2028 року. За користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,8% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,8% річних (п.1.4.1,п. 1.4.2). Пунктом 3.1 договору передбачено, що позичальник здійснює погашення кредиту у відповідності з графіком, встановленим у Додатку 2 до цього Договору та сплату процентів за користування кредитними коштами (надалі-кредитна заборгованість) шляхом сплати рівних один одному платежів у розмірі 22587,00 (двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят сім) гривень (надалі-періодичний платіж) (крім першого та останнього платежів), щомісячно - з 1-ого (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця (надалі-строк сплати періодичного платежу), шляхом внесення коштів на рахунок № [NUMBER] (надалі - Рахунок кредиту), відкритий у Відділенні №314/04 АБ «Укргазбанк» МФО 320478 через касу Банку або шляхом безготівкового перерахування. Сплата періодичного платежу оформлюється єдиним платіжним документом, в якому не відокремлюються суми, що припадають на погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами. Згідно п. 3.2 договору, перший платіж сплачується з 1-ого (першого) по 10-е (десяте) число місяця, наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі нарахованих процентів за користування кредитними коштами з першого дня користування кредитними коштами по останній календарний день цього ж місяця, останній платіж визначається, як залишок заборгованості на початок останнього місяця користування кредитними коштами та нараховані проценти за користування кредитними коштами в останньому місяці та сплачується у день закінчення строку, на який надано кредит (у відповідності з п.1.3. цього Договору) або у день дострокового повного погашення заборгованості по кредиту. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 08 серпня 2012 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 24-314, який посвідчено приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Тихоновою М.О., зареєстровано у реєстрі за № 4065 (т. 1 а.с.30-35), відповідно до умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно: -житловий будинок, загальною площею 315,1 кв.м., житловою площею - 155,1 кв.м., зі спорудами та прибудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею - 0,1000 гектарів, кадастровий номер: 1410600000:02:009:0431, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -земельна ділянка площею - 0,0363 гектарів, кадастровий номер: 1410600000:02:009:0282, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 08 серпня 2012 року між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 25-314, який посвідчено приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Тихоновою М.О., зареєстровано у реєстрі за №4068 (т. 1 а.с.25-29), предметом якого є нерухоме майно - двокімнатна квартира [ADDRESS] , житловою площею - 34,9 кв.м., загальною площею - 74,60 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до п. 3.3.6 договору іпотеки, іпотекодавець зобов`язався на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок у відповідності до вимог банку та надати до банку копії договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів за цими договорами страхування. Також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший ніж той, в межах якого іпотекодавець виконає всі зобов`язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на рік. Не пізніше, ніж за 3 банківські дні до граничного строку внесення чергового страхового платежу, визначеного договором страхування, сплачувати такий черговий страховий платіж та не пізніше, ніж за 1 банківський день до граничного строку сплати, визначеного договором страхування, надавати до банку підтвердження внесення страхового платежу. Також, в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 24-314-1 від 08 серпня 2012 року, відповідно до умов якого [PERSON] поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору, укладеному між кредитором та позичальником (т. 1 а.с.36-37). Пунктами 1.2, 1.4 договору поруки встановлено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісій, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором. Банком повністю виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та передано [PERSON] грошові кошти в сумі 1 500 000,00 гривень. Як встановлено матеріалами справи, відповідачем [PERSON] не заперечується факт укладення із позивачем вищевказаного Кредитного договору та отримання даних кредитних коштів. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 01.08.2019 року включно утворилася заборгованість у розмірі 2 153 735,86 гривень, яка сладається з: - заборгованості по кредиту строкової - 1 260 533,60 гривень; - заборгованості по кредиту простроченої - 7 461,32 гривень; - заборгованості по процентах поточної - 592,77 гривень; - заборгованості по процентах простроченої - 885 148,17 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог законодавства, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виплату, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, п.3 ч.1 ст.611 ЦК. Сторони погодилися, що зобов`язання по частковому поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами є виконаними Позичальником належним чином у разі зарахування на Рахунок кредиту суми періодичного платежу у розмірі, у строки та у порядку згідно цього Договору, за умови відсутності на момент зарахування періодичного платежу простроченої заборгованості Позичальника за цим Договором (п.3.4 Кредитного договору). У разі якщо сума зарахованих на Рахунок кредиту коштів перевищує розмір періодичного платежу, сума такого перевищення направляється на погашення кредиту у цей же банківський день (окрім останнього банківського дня місяця). При цьому розмір наступного періодичного платежу залишається без змін (п.3.5.1 Кредитного договору). Пунктами 3.7, 3.8 договору встановлено, що при зарахуванні періодичного платежу або будь-якого іншого платежу на Рахунок кредиту відповідно до цього Договору, у разі наявності будь-якої простроченої заборгованості за цим Договором, такий платіж направляється Банком на погашення простроченої заборгованості. В такому випадку вважається, що періодичний платіж внесений у неповній сумі або не внесений взагалі. При здійсненні періодичного платежу, у тому числі періодичного платежу у неповній сумі, або якщо сума зарахованих на Рахунок кредиту коштів перевищує розмір періодичного платежу, або у випадку виникнення простроченої заборгованості, а також у випадку часткового або повного дострокового погашення кредиту, Сторони встановлюють наступний порядок погашення заборгованості за цим Договором: 1) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 2) прострочена сума за кредитом (якщо буде мати місце прострочення); 3) строкові проценти; 4) строкова заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитними коштами нараховуються на суму строкової та простроченої заборгованості за кредитом з дотриманням умов п.3.11. цього Договору. Проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування нараховуються на залишок строкової заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту, до дня повного погашення заборгованості за кредитом або до дня перенесення кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості. Проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором, нараховуються на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня перенесення кредиту (його частини) на рахунки простроченої заборгованості до дня повного погашення простроченої заборгованості за кредитом (п.3.10, 3.10.1, 3.10.2 Кредитного договору). Позичальник не відповідає за порушення зобов`язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (обставин форс-мажору), визначених цим розділом. Сторони погодилися, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (дії непереборної сили), що не залежить від волі Сторін, як: війни, військові дії, блокади, ембарго, інші міжнародні санкції, валютні обмеження, інші дії держави, що створюють неможливість виконання Сторонами своїх зобов`язань, пожежі, повені, інші стихійні лиха або сезонні природні явища, Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання будь-якого з положень цього Договору на період дії зазначених обставин. Про настання форс-мажорних обставин Сторона, на яку вплинули такі форс-мажорні обставини, зобов`язана повідомити іншу Сторону, протягом 7-ми календарних днів з моменту виникнення таких обставин. Доказом дії форс-мажорних обставни є документ, виданий відповідними державними органами. Обов`язки по доказуванню форс-мажорних обставин покладаються на Сторону, яка через настання таких обставин не може виконувати зобов`язання за цим Договором належним чином (п.5.4, 5.5, 5.6 Кредитного договору). Так, твердження [PERSON] про неможливість сплачувати кредитні кошти за договором № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року у зв`язку із виникненням форс-мажорних обставин внаслідок початку антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (яка на теперішній час триває та має назву Операція об`єднаних сил), на підставі чого відповідач був позбавлений можливості продовжувати свою роботу, як засновник та директор ТОВ «Галілей», та отримувати прибуток від підприємницької діяльності суд оцінює критично, оскільки відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Ознаки непереборної сили наведено у пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України як надзвичайної або невідворотної за даних умов події. Отже, непереборною силою є надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути, і ця подія завдала збитків. Відповідно до частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 141 Закону України від 2 грудня 1997 року № 671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Згідно з нормами статті 10 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» сертифікат Торгово-промислової палати України є єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань. Згідно правового висновку, який викладений у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 759/18370/15-ц, форс-мажорні обставини не є загальновідомими та мають підтверджуватися сертифікатом торгово-промислової палати. Відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України або уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат, що засвідчують настання обставин непереборної сили для відповідачів із зазначенням певного часу їх настання та дії щодо зобов`язань за кредитним договором № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року - відповідачами суду не надано. Згідно копій платіжних доручень, долучених відповідачем [PERSON] до матеріалів справи, останнім за кредитним договором № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року на рахунок позивача за період з 08 серпня 2012 року по 02 липня 2014 року було сплачено грошові кошти, щомісячний розмір яких перевищує розмір щомісячного періодичного платежу у сумі 22 587,00 гривень - на суму 678 000,00 гривень, а саме: 07.09.2012 року - 16100,00 гривень; 09.10.2012 року - 31000,00 гривень; 09.11.2012 року - 30900,00 гривень; 07.12.2012 року - 30000,00 гривень; 09.01.2013 року - 30000,00 гривень; 08.02.2013 року - 30000,00 гривень; 07.03.2012 року - 30000,00 гривень; 03.04.2013 року - 30000,00 гривень; 07.05.2013 року - 30000,00 гривень; 06.06.2013 року - 30000,00 гривень; 08.07.2013 року - 30000,00 гривень; 05.08.2013 року - 30000,00 гривень; 09.09.2013 року - 30000,00 гривень; 02.10.2013 року - 30000,00 гривень; 08.11.2013 року - 30000,00 гривень; 09.12.2013 року - 30000,00 гривень; 08.01.2014 року - 30000,00 гривень; 10.02.2014 року - 30000,00 гривень; 07.03.2014 року - 30000,00 гривень; 10.04.2014 року - 30000,00 гривень; 08.05.2014 року - 30000,00 гривень; 10.06.2014 року - 30000,00 гривень; 02.07.2014 року - 30000,00 гривень (т. 1 а.с. 104-127). Отже, в цій частині порушень по сплаті кредиту відповідачем [PERSON] не встановлено. Згідно копій платіжних доручень, долучених відповідачем [PERSON] до матеріалів справи, останнім за кредитним договором № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року на рахунок позивача за період з 08 серпня 2014 року по 19 квітня 2019 року було сплачено грошові кошти у розмірі 198 000,00 гривень, а саме: 08.08.2014 року - 18000,00 гривень; 20.08.2015 року - 5000,00 гривень; 17.09.2015 року - 5000,00 гривень; 01.10.2015 року - 5000,00 гривень; 15.01.2016 року - 5000,00 гривень; 17.02.2016 року - 5000,00 гривень; 25.03.2016 року - 5000,00 гривень; 20.04.2016 року - 5000,00 гривень; 30.05.2016 року - 5000,00 гривень; 30.06.2016 року - 5000,00 гривень; 23.09.2016 року - 15000,00 гривень; 28.10.2016 року - 5000,00 гривень; 29.11.2016 року - 5000,00 гривень; 22.12.2016 року - 5000,00 гривень; 25.01.2017 року - 5000,00 гривень; 27.02.2017 року - 5000,00 гривень; 13.04.2017 року - 10000,00 гривень; 17.05.2017 року - 5000,00 гривень; 18.09.2017 року - 10000,00 гривень; 10.11.2017 року - 10000,00 гривень; 20.12.2017 року - 15000,00 гривень; 12.02.2018 року - 3000,00 гривень; 14.03.2018 року - 6000,00 гривень; 30.05.2018 року - 6000,00 гривень; 18.07.2018 року - 6000,00 гривень; 28.09.2018 року - 6000,00 гривень; 20.12.2018 року - 9000,00 гривень; 15.02.2019 року - 3000,00 гривень; 22.03.2019 року - 3000,00 гривень; 19.04.2019 року - 3000,00 гривень (т.1 а.с. 72-105). Всього відповідачем [PERSON] за кредитним договором № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року за період з 08.08.2012 року по 19.04.2019 року було сплачено кредитні кошти у сумі 876 000,00 гривень. Проте як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] порушував свої кредитні зобов`язання перед позивачем та вносив платежі з порушеннями строків та сум, встановлених Кредитним договором. Таким чином, відповідачами не доведено дію форс-мажорних обставин, у зв`язку із якими вони звільняються від виконання зобов`язань за кредитним договором № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З наданих відповідачем копій квитанцій про сплату кредитних коштів вбачається, що [PERSON] за період з 08.08.2012 року по 19.04.2019 року сплатив кредитні кошти у сумі 876 000,00 гривень, що не є виконанням в повній мірі та належним чином умов вищевказаного кредитного договору. Судом перевірений розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року, який на думку суду є правильним, на підставі чого приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року у розмірі 2 153 735,86 гривень, який складається з: заборгованості по кредиту строкової - 1 260 533,60 гривень; заборгованості по кредиту простроченої - 7 461,32 гривень; заборгованості по процентах поточної - 592,77 гривень; заборгованості по процентах простроченої - 885 148,17 гривень. Щодо стягнення з відповідачів штрафів за неналежне виконання умов договорів іпотеки суд зазначає таке. Відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Заявляючи позовні вимоги про стягнення штрафів, позивач посилається на те, що такі штрафи передбачені п. 4.2. договору іпотеки № 25-314 у розмірі 0,5% від заставної вартості предмета іпотеки, яка згідно до п. 2.2 даного договору становить 1 150 640,00 гривень, а також п. п. 4.2. договору іпотеки № 24-314 у розмірі 0,5% від заставної вартості предмета іпотеки, яка згідно до п. 2.2 даного договору становить 1 016 106,00 гривень, за невиконання або неналежне виконання (в тому числі невчасне) пунктів 3.3.1 - 3.3.12, згідно яких іпотекодавець зобов`язаний на період дійсного договору застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх видів ризиків по даному виду страхування (в тому числі від ризиків випадкового знищення, пошкодження або псування) та виконувати всі умови кредитного договору при здійснені страхування; вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого іпотекодавець як позичальник виконає зобов`язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік; не пізніше ніж за 3 робочі дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначених договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 робочий день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначених договором страхування, надавати іпотекодержателю докази таких сплат. На час звернення до суду з позовом [PERSON] та [PERSON] свої зобов`язання за договорами іпотеки щодо страхування предмета іпотеки не виконали, не надали Банку доказів укладання/дійсності договорів страхування предмету іпотеки та сплати страхових платежів, на підставі чого позивач просить стягнути з відповідачів штрафи за невиконання умов договору іпотеки щодо страхування предмету іпотеки в розмірі 22 862,39 гривень та 25 889,40 гривень. Матеріалами справи встановлено, що взабезпечення зобов`язань за кредитним договором № 2233/41-314 від 08.08.2012 року між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № 25-314 від 08.08.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Тихоновою М.О., зареєстровано в реєстрі за № 4068 (а.с. 25-29 т.1). Крім того, взабезпечення зобов`язань за кредитним договором № 2233/41-314 від 08.08.2012 року між Банком та [PERSON] укладено договір іпотеки № 24-314 від 08.08.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Тихоновою М.О., зареєстровано в реєстрі за № 4065 (а.с. 30-35 т.1). Відповідно до пункту 3.3.6 договорів іпотеки іпотекодавець зобов`язаний на період дії цього договору застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок у відповідності до вимог банку та надати банку копії договору(ів) страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за цим(и) договором (ами) страхування. Вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого іпотекодавець виконає свої зобов`язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на рік. Не пізніше, ніж за 3 банківські дні до граничного строку внесення чергового страхового платежу, визначеного договором страхування, сплачувати такий черговий страховий платіж та не пізніше, ніж за 1 банківський день до граничного строку сплати, визначеного договором страхування, надавати до Банку підтвердження внесення страхового платежу. Підтримувати, шляхом негайної сплати відповідних страхових платежів, розмір страхової суми, яка зменшилась з будь-яких причин, на рівні, визначеному у відповідному договорі страхування на момент укладення такого договору страхування та надавати до Банку підтвердження внесення страхового платежу. Пунктом 4.2. договорів іпотеки визначено, що за невиконання або неналежне виконання (в тому числі невчасне) виконання пунктів 3.3.6 даного договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 0,5% від заставної вартості предмета іпотеки, яка згідно до п. 2.2 договорів, який збільшується на 0,05 п.п. щомісячно наростаючим підсумком починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення, становить 1 150 640,00 гривень та 1 016 106,00 гривень. Оскільки на час звернення позивача до суду у червні 2018 року позичальники [PERSON] та [PERSON] не виконували умови договорів іпотеки щодо страхування предмета іпотеки, зокрема свої обов`язки відповідно до пунктів 3.3.6 договорів іпотеки, наявні підстави для їхньої відповідальності, передбаченої пунктом 4.2 договорів іпотеки. Встановлений пунктом 4.2 договорів іпотеки штраф за невиконання зобов`язань за договорами іпотеки не є штрафом на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, а тому мораторій на нарахування штрафів, встановлений статтею 2 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на нього не розповсюджується. Абзаци перший та другий статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» чітко визначають, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики. В абзацах четвертому та п`ятому статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» дійсно є посилання на «інші договірні зобов`язання», проте норми цих абзаців статті 2 розповсюджуються лише на спеціального суб`єкта та на чітко визначений об`єкт договірних зобов`язань - на виконання тимчасово переміщеними вищими навчальними закладами, тимчасово переміщеними науковими установами кредитних та інших договірних зобов`язань (крім договорів про надання освітніх послуг), які виникли до переміщення на підконтрольну українській владі територію у зв`язку із проведенням антитерористичної операції. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно до п. 1.1. вищевказаного Договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № 2233/41-314 від 08 серпня 2012 року (а.с.36 т.1). Пунктом 5.2 договору поруки передбачено, що порука припиняється, якщо протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Позичальник [PERSON] зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 07 серпня 2028 року, отже порука не припинилася. Таким чином, нараховані позивачем штрафи відповідно до пункту 4.2 договорів іпотеки в сумі 22 862,39 гривень та 25 889,40 гривень підлягають стягненню з відповідачів у зв`язку із невиконанням умов Кредитного договору. Щодо посилання представника відповідачів [PERSON] про звернення ПАТ АБ «Укргазбанк» з позовом про дострокове стягнення кредиту суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом виходячи з 16,8 відсотків річних, який наданий до - 07 серпня 2028 року. Відтак, у межах строку кредитування, тобто до 07 серпня 2028 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами. З матеріалів справи вбачається, що визначений договором строк кредитування на час звернення позивача до суду ще не сплив. Окрім цього, в матеріалах даної справи відсутні будь-які звернення чи вимоги до відповідачів про дострокове повернення кредитних коштів, як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що були надані на підставі Договору № 2233/41-314 від 08.08.2012 року. Отже, з посиланням представника відповідачів про відмову у задовленні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі звернення до суду із даним позовом суд погодитися не може. Крім того, представник відповідачів [PERSON] у своїх письмових поясненнях однією із вимог просить у разі задоволення позову ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» відстрочити виконання судового рішення до закінчення операції об`єднаних сил (ООС) (АТО) (військових дій) на території Донецької області, а саме в м. Горлівка. Щодо вирішення вказаної вище вимоги суд зазначає наступне. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших оганів (посадових осіб) передбачені Розділом VI ЦПК України. Так, відповідно до ч. 3 ст. 258 ЦПК України, розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України). Частиною 1 статті 267 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Порядок виконання рішення суду визначений Законом України «Про виконавче провадження». Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ст. 3 вказаного вище Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. Статтею 5 цього ж Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Отже, виконання судового рішення здійснюється на стадії виконавчого провадження та питання, що пов`язані із його виконанням, вирішуються безпосередньо після ухвалення судового рішення та набуття ним законної сили. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога представника відповідачів [PERSON] про відстрочення виконання даного судового рішення до закінчення операції об`єднаних сил (ООС) (АТО) (військових дій) на території Донецької області, а саме в м. Горлівка є такою, що заявлена передчасно, а отже задоволенню не підлягає. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 29 372,07 гривень (а.с.5 т.1) та 2 933,97 гривень, а всього 32 306,04 гривень (а.с.244 т.1). Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» у повному обсязі, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 32 306,04 гривень, тобто по 16 153,02 гривень з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved