Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

15 березня 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради (далі - відповідач-1, департамент), [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON] ) про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] була зареєстрована у будинку за адресою [ADDRESS] . В подальшому вона дізналася, що 19 січня 2021 року за заявою нового власника будинку - відповідач [PERSON] , вона була знята з реєстрації у цьому будинку. Позивач вважає вказані дії відповідачів протиправними, оскільки відсутня рішення суду про позбавлення її права користування будинком. Крім того, 29 жовтня 2019 року за її власною заявою було знято з реєстрації місця проживання і сина [PERSON] . Позивач вказує, що такої заяви не писала. З наведених вище підстав, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка за своєю суттю є заявою про зміну предмету спору від 28 квітня 2021 року, позивач просить суд: 1) визнати протиправним рішенням Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради від 19 січня 2021 року про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; 2) зобов`язати Департамент державної реєстрації Луцької міської ради поновити реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; 3) визнати протиправним рішення Княгининівської сільської ради від 29 жовтня 2019 року про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] за адресою [ADDRESS] ; 4) зобов`язати Департамент державної реєстрації Луцької міської ради поновити реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідач-1 у письмовому відзиві та його представник у судовому засіданні позовні вимоги заперечили, оскільки вважають дії стосовно зняття з реєстрації місця проживання правомірними. Відповідач-2 та його представник, у судовому засіданні та у письмовому відзиві, позовні вимоги заперечили. Вказали, що відповідач-2, як новий власник будинку, правомірно зняв з реєстрації місця проживання позивача, а малолітню дитину [PERSON] позивач зняла з реєстрації за власною заявою. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області знято з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . Підставою для таких дій була заява його матері - [PERSON] . Сторонами не заперечується, що у зв`язку з реформою адміністративно-територіального устрою, з 27 листопада 2020 року коли відбулася перша сесія новообраної Луцької міської ради, с. Зміїнець Луцького району Волинської області, як і вся територія колишньої Княгининівської об`єднаної територіальної громади, ввійшла в склад Луцької міської об`єднаної територіальної громади. Отже, з цього дня повноваження з реєстрації місця проживання громадян на території новоутвореної Луцької міської об`єднаної територіальної громади перейшли до Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради. З матеріалів справи слідує, що 19 січня 2021 року на підставі заяви відповідача [PERSON] , Департаментом державної реєстрації Луцької міської ради позивач була знята з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] . Підставою для таких дій відповідача-1 були наступні документи: 1) заява [PERSON] від 19 січня 2021 року в якій він зазначив про припинення підстав на право користування житловим будинком позивачем; 2) копія паспорту та довіреності представника [PERSON] ; 3) договір купівлі-продажу від 17 грудня 2020 року на будинок за адресою [ADDRESS] . Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. В першу чергу суд вважає за необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно зняття з реєстрації неповнолітнього [PERSON] , оскільки ця особа не заявлена як позивач у справі, а у позові та в інших заявах до суду позивач [PERSON] не вказувала, що вона діє як законний представник цієї особи та пред`являє позовні вимоги не тільки від свого імені, а також від імені малолітнього сина. Суд підкреслює, що дії стосовно зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] безпосередньо стосуються його прав та законних інтересів, а тому саме він мав право пред`являти позов в цій частині (через свого законного чи іншого представника). До того ж суд зауважує, що вимоги, які стосуються [PERSON] були заявлені представником позивача разом із заявою про збільшення позовних вимог від 28 квітня 2021 року, тобто, після відкриття провадження у справі. Заміна неналежного позивача, як і доповнення складу позивачів після відкриття провадження у справі, чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено, а сама позивач, як і її представник, не просили суд залучити малолітнього до участі у справі у будь-якому вигляді. З наведених вище міркувань суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним рішення стосовно зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , зобов`язання поновити відповідну реєстрацію, оскільки позовні вимоги в цій частині заявлені особою - [PERSON] , права та законні інтереси якої не порушені відповідними діями. Вказане не позбавляє права [PERSON] , в тому числі через свого законного представника, звернутися до суду з відповідним позовом. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову в цій частині через неналежний склад сторін, суд не надає своєї правової оцінки стосовно наявних, на думку позивача, порушень під час зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , оскільки така оцінка має надаватися виключно у справі за позовом цієї особи. Що стосується позовних вимог про зняття з реєстрації місця проживання безпосередньо позивача, суд зазначає таке. Частиною першою статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Закон не визначає чіткого переліку «інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням, але їх приблизний перелік наведений у п.26 Правил реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, в якому вказано, що такими можуть бути документи про: 1) закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання); 2) відчуження житла; 3) інші визначені законодавством документи. У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі № 755/14304/19 (провадження № 61-13059св20) зроблено висновок, що відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пункту 26 Правил зняття з реєстраційного обліку відбувається за заявою самої особи та з інших визначених законом підстав, зокрема на підставі рішення суду. Зняття з реєстрації дійсно відбувається за заявою, однак лише тієї особи, яка бажає знятись з місця реєстрації. Заява подається особисто, або її уповноваженим представником. Зазначене підтверджується і самим текстом заяви про зняття з реєстрації місця проживання З такого ж тлумачення наведених вище норм виходив Верховний Суд у постанові від 02 червня 2021 року у справі №615/1011/19 (провадження №1428св21), від 15 липня 2021 року у справі №757/36194/19 (провадження №61-4527св21), від 01 квітня 2021 року у справі №205/5355/18 (провадження №61-6714св20), які ухвалені за схожих правовідносин. Зважаючи на вищевикладене, оскільки позивач особисто не подавала заяву про зняття з реєстрації місця проживання, а також відсутнє рішення суду яке набрало законної сили, про право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, у відповідача-1 були відсутні правові підстави для зняття позивача з реєстрації місця проживання. Доданий відповідачем-2 до своєї заяви договір купівлі-продажу від 17 грудня 2020 року не міг бути підставою для зняття з реєстрації місця проживання позивача, оскільки в ньому не вирішувалося питання про припинення права користування житловим приміщення [PERSON] , чи її виселення, а сама вона стороною цього договору не була, тобто, добровільно на припинення свого сервітутного права користування житловим приміщення не погоджувалася. Відповідач-1 фактично в позасудовому порядку вирішив наявний між позивачем та відповідачем-2 житловий спір стосовно припинення права на проживання у житлі, що є недопустимим для нього, як органу реєстрації, який не наділений повноваженнями підміняти суд та довільно трактувати норми чинного законодавства. З наведених вище міркувань суд дійшов висновку, що слід задовольнити позовні вимоги частково, а саме: 1) визнати протиправними дії Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради стосовно зняття 19 січня 2021 року з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] . 2) зобов`язати Департамент державної реєстрації Луцької міської ради поновити з 19 січня 2021 року реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Задовольняючи позовні вимоги саме таким чином, суд виходить з того, що окремого письмового рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання позивача відповідачем-1 не приймалося, а ним фактично вчинялися відповідні дії, які і слід визнати протиправними. Крім того, з метою правової визначеності, суд вважає за необхідним вказати, що реєстрацію місця проживання позивача слід поновити саме з моменту незаконного зняття її з реєстрації - 19 січня 2021 року. На підставі наведеного та

Outcome: partial