Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

15 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з вказаним позовом. 14 листопада 2019 року справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що з квітня 2008 року по червень 2012 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем. [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року у справі № 646/1192/13-ц з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 травня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист нею пред`явлений до виконання (на теперішній час виконавчий лист, після отримання дублікату, перебуває на виконанні Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Проте сплачував аліменти відповідач лише протягом знаходження виконавчого листа за місцем його офіційної роботи. Від сплати аліментів відповідач ухиляється. З травня 2013 року по липень 2019 року [PERSON] взагалі не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 76631,17 грн. Розмір неустойки за вказаний період складає 926048,68 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 196 СК України, позивач просила стягнути з відповідача на її користь пеню за несплату аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач проти позову категорично заперечував. При цьому зазначав, що в нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року у справі № 646/1192/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 травня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист [PERSON] пред`явлений до примусового виконання. Згідно частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крів випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних належних та допустимих доказів про відсутність вини у виникненні заборгованості по аліментам або відсутності в нього заборгованості зі сплати аліментів перед позивачем відповідачем не надано. Відповідачу було відомо про відкрите виконавче провадження. [PERSON] не заперечує, що після пред`явлення виконавчого листа до виконання, виконавчий лист був направлений за місце його роботи та з нього відраховувалися аліменти. Посилання відповідача на те, що виконавчий лист було втрачено і за дублікатом виконавчого листа відкрито виконавче провадження 11 січня 2019 року, не звільняють його від заборгованості по аліментам за період з 14 травня 2013 року по 1 липня 2019 року в розмірі 76 631 грн. 17 коп. Вказана заборгованість виникла внаслідок систематичного ухилення відповідача від обов`язку щодо сплати аліментів та належного утримання неповнолітньої дитини. Дитина весь час перебуває на утриманні позивачки та проживає із нею. Розрахунок заборгованості відповідач також не оспорив. Відповідач був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок з їх сплати, однак доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, відповідачем до суду не надано. Також відповідачем не наведено суду підстав (особливостей матеріального, сімейного стану тощо), у зв`язку з якими він може бути звільнений від сплати пені. У Постанові Верховного Суду України № 6-94цс15 від 1 липня 2015 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст.196 СК України. Зокрема, зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяцьта кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановахвід02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку за вказаною формулою пеня від суми несплачених аліментів станом на 11 липня 2019 року в розмірі 926048,60 грн значно перевищує 100 % заборгованості по аліментам за період з травня 2013 року по липень 2019 року, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягає пеня в розмірі 76631,17 грн, що відповідає 100 % заборгованості зі сплати аліментів. З врахуванням вищезазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved