Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

15 грудня 2015 року Департамент міського майна Маріупольської міської ради в особі директора Добровольського О.О . звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 1972,36 гривень та пені у розмірі 384,71 гривень. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що Управління міського майна Маріупольської міської ради за договором №1571-И від 01.01.2009 року надало в оренду [PERSON] нежиле приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 2,00 кв.м. Рішенням Маріупольської міської ради № 6/43-5016 від 30.12.2014 року Управління міського майна Маріупольської міської ради було перейменовано в Департамент міського майна Маріупольської міської ради з 01.02.2015 року. Згідно з Положенням про Департамент міського майна Маріупольської міської ради департамент міського майна Маріупольської міської ради є правонаступником всіх прав та зобов`язань управління міського майна Маріупольської міської ради. Відповідно до п.п.4.2., 4.3 договору оренди орендар зобовязаний сплачувати щомісяця орендну плату за користування приміщенням, а також послуги за обслуговування орендаря. У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору, борг по орендній платі за період з жовтня 2011 року по жовтень 2015 року складає 1972,36 гривень, заборгованість за послуги орендодавця складає 29,34 гривень, розмір пені 384,71 гривень. Просить стягнути з відповідачки ці суми та понесені ними судові витрати по справі. 08 листопада 2018 року відповідачкою [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Нежитлове приміщення [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. Позивач примусив її підписати договір оренди нежитлового приміщення, а саме 2 кв.м. сходинок загального користування, які ведуть до підвального приміщення. У січні 2012 року вона звернулася до Орендодавця із заявою про розірвання договору оренди та складання акту приймання-передачі приміщення Орендодавцю. Відповіді отримано не було. У 2013 році вона виїхала із Маріуполя, тому як її житло було пошкодженого обстрілами, вона визнана потерпілою від терористичного акту 24.01.2015 року, і до теперішнього часу не проживає в Маріуполі та не користується 2 м. сходами-входом до власного нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . За час її відсутності вказане нежитлове приміщення було пошкоджено невідомими особами, було відкрите представниками ЖЕО та мешканцями будинку, постійно затоплюється каналізаційними стоками мешканців. У жовтні 2018 року вона удруге звернулася до Департаменту міського майна з вимогою скасувати незаконно нараховану заборгованість, відмовитись від позову, визнати недійсним договір оренди. Крім того, ст. 257 ЦК України встановлено позовну давність у три роки, тоді як вимоги заявлені за чотири роки. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом скасування примусово укладеного договору оренди 2 кв.м. єдиного входу до приміщення та визнати протиправними дії позивача. 06 квітня 2016 року по справі було постановлено заочне рішення про задоволення позовних вимог Департаменту міського майна Маріупольської міської ради. Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року за заявою відповідачки вказане заочне рішення було скасоване та справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання. 25 жовтня 2018 року відповідачкою надана заява про ознайомлення з матеріалами справи. 08 листопада 2018 року від відповідачки надійшли клопотання про застосування строків позовної давності та про відкладення розгляду справи. 05 грудня 2018 року представником позивача надане клопотання про заміну позивача з Департаменту міського майна Маріупольської міської ради на Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради. 08 лютого 2019 року відповідачкою надана заява про ознайомлення з матеріалами справи. 06 березня 2019 року від відповідачки надійшла заява про приєднання до матеріалів справи документів. Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року залучено в якості позивача Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради замість первісного - Департамент міського майна Маріуполсьької міської ради, та продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі. Ухвалою суду від 20 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] , діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.759,762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ст.ст.10,18,19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата є істотною умовою договору оренди. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі. Судом встановлено, що між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (правонаступниками якого є Департамент міського майна Маріупольської міської ради та Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради) та [PERSON] 01.01.2009 року укладений договір №1571-И про оренду нежилого приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], загальною площею 2,00 кв.м. Відповідно до п.п.3.2, 4.2, 4.3 договору оренди орендар зобов`язаний сплачувати щомісяця орендну плату за користування приміщенням, а також послуги за обслуговування орендаря. Відповідно до п.п.6.3, 6.4 за прострочення внесення орендної плати починаючи з 1 числа наступного місяця з орендаря стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від орендної плати за кожний день прострочення. Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено передання повноважень щодо управління комунальною власністю виконавчим органам сільських, селищних, міських рад. Пунктом 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені і в інтересах територіальних громад здійснюють повноваження по володінню, користуванню і розпорядженню об`єктами комунальної власності. Відповідно до п.31 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради вправі приймати рішення про передачу іншим органам окремі повноваження по управлінню майном, що відноситься до комунальної власності. Згідно Положення про департамент міського майна Маріупольської міської ради, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради №6/43-5016 від 30.12.2014 року, департамент є виконавчим органом міської ради, юридичною особою, що від імені та в інтересах територіальної громади здійснює повноваження по володінню користуванню і розпорядженню комунальною власністю. Рішенням Маріупольської міської ради №6/43-5016 від 30.12.2014 року «Про затвердження документів, регулюючих порядок передачі в оренду майна міської комунальної власності» затверджена згідно розрахунку і порядок використання плати за оренду комунального майна м. Маріуполя, розмір орендної плати встановлюється договором оренди між орендодавцем та орендарем. З розрахунку, наданого позивачем та здійсненого на підставі рішення та умов договору оренди, вбачається, що борг по орендній платі за період з жовтня 2011 року по жовтень 2015 року складає 1972,36 гривень, заборгованість за послуги орендодавця складає 29,34 гривень, пеня складає 384,71 гривень. В ході судового розгляду відповідачкою заявлене клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Згідно ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 15 грудня 2015 року, а заборгованість просить стягнути з жовтня 2011 року, отже поза межами строку позовної давності. Враховуючи наведене, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість по орендній платі в межах строків позовної давності, а саме з грудня 2012 року, що складає 1486 гривень 17 копійок, заборгованість за послуги орендодавця з грудня 2012 року, що складає 21 гривня 22 копійки, та пеня з грудня 2014 року у розмірі 107 гривень 22 копійки. Доводи відповідачки щодо примушення її до підписання договору оренди та звернення до відповідача у 2012 році із заявою про розірвання договору оренди, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, будь-яких доказів на підтвердження даного факту відповідачкою не надано. Щодо вимог [PERSON] , зазначених у відзиві на позовну заяву, а саме: про визнання протиправними дій Департаменту міського майна Маріупольської міської ради та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом скасування примусово укладеного договору оренди 2 кв.м. єдиного входу до її приміщення, суд зазначає, що вони не є предметом розгляду даної справи, зустрічного позову [PERSON] не заявлено, та вона має право звернутися до суду з даними вимогами в окремому порядку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено мінімальний розмір судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 гривень.

Outcome: partial