Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

15 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток подружжя у спільному майні без його реального поділу. Позов обґрунтовано тим, що з 29 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Однак, 15 грудня 2014 року згаданий шлюб було розірвано. За час шлюбу подружжям було придбано житловий будинок з будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Маяковського, №41 (в минулому вул.Маяковського, №21) в м.Татарбунари Одеської області та автомобіль марки «Опель». Право власності на згадані домоволодіння та автомобіль було оформлено на відповідача, [PERSON] У своїй позовній заяві позивачка просила суд визначити частки подружжя в майні без його реального поділу , а саме по 1/2 частки вищезгаданого домоволодіння та 1/2 частки автомобілю «Опель». У звязку з тим, що в добровільному порядку зі своїм колишнім чоловіком дане питання вирішити вона не може, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. У судове засідання представник позивача не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.60). Представник відповідача у судове засідання не зявився, але також надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.59). Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у шлюбі (а.с.5-5 «зворот»), за час перебування у шлюбі сторонами було придбано домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Маяковського, №41 (в минулому вул.Маяковського, №21) в м.Татарбунари Одеської області (а.с.6-9), право власності на згадане домоволодіння було оформлено на [PERSON] (а.с.10-11, копія договору купівлі-продажу), а також автомобіль марки «OPEL ASTRA», 1999 року випуску, кузов №W0L0TGF69X5216684, зеленого кольору, д.н.з. [NUMBER], (а.с.61 Історія ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України). Дані обставини щодо придбання згаданого майна за час перебування сторін у шлюбі не оспорюються ними та не заперечуються. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частки майна чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст.ст.58,59 ЦПК України) і це є її процесуальним обов'язком (ст.ст. 10,60 ЦПК України). Визначення часток дружини і чоловіка у спільному майні є першим етапом у вирішенні майнової сфери подружнього конфлікту. Розподіл в натурі, тобто реальний розподіл наступає лише після визначення часток у праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Виходячи з положень ст. 11 ЦПК України, а саме враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки сторін в відповідному спільному майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності. Після поділу майна між подружжям право спільної сумісної власності припиняється.

Outcome: approved