Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

15 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 лютого 1994 року з відповідачем - [PERSON] вступила в шлюб. Від шлюбу з відповідачем у них, [INFO], народився син - [PERSON] Фактичні шлюбні стосунки з відповідачем припинені з середини 2001 року. У відповідності до постанови суду від 28.01.2002 року по справі АЕ - 17/02 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 18.01.2002 року до повноліття дитини. Проте аліменти на утримання сина [PERSON], відповідач сплачував лише декілька разів за 15 років, та й то в примусовому порядку. Зокрема поштовим переказом від відповідача отримані грошові кошти на утримання сина [PERSON] в таких сумах: 19,62 грн., 24,60 грн., 52,49 грн., 51,50 грн. та 51,50 грн., всього на суму 199,71 грн. Вказує, що матеріальне становище її сім'ї є незадовільним, оскільки фактично на її утриманні знаходяться три непрацездатних члени сім'ї - батько, мати та дитина, а її заробітна плата не дозволяє в повній мірі забезпечити собі та дитині гідне життя. Окрім того, витрати на утримання сина [PERSON] зростають з кожним роком, так як дитина інтегрується в доросле життя та потребує зовсім іншого рівня фінансових витрат. Відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, немає нікого на утриманні та не сплачує нікому аліменти. В силу свого характеру та незрілої поведінки, напротязі майже 15 років, відповідач мав мінливі, нестабільні заробітки, не мав постійного, тривалого місця роботи, ніде надовго не затримуючись, ухилявся від свого обов'язку сплачувати аліменти, а тому вважає за доцільне стягувати з нього аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги та просила змінити розмір аліментів, визначених згідно постанови судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Романішина В.Л. від 28.01.2002 року та стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 9 400,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, а його сукупний дохід за 2013 рік становив 15 510,00 грн., або 1 291,50 грн./міс., за 2014 рік - 16 579,00 грн., або 1 381,00 грн./міс., за 2015 рік - 1 324 800,94 грн., або 110 400,00 грн./міс. Таким чином, середньомісячний дохід [PERSON] за три останні роки становить 37 690,00 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача збільшені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача заперечила щодо задоволення позову. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, внаслідок наступного. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 05 лютого 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується повторно виданим Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2007 року. [INFO] від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.05.2001 року, який проживає разом із матір'ю в квартирі [ADDRESS], що вбачається із довідки про склад сім'ї від 11.02.2016 р. та перебуває на її утриманні. У відповідності до постанови народного судді Хмельницького міського суду від 28.01.2002 року по справі АЕ - 17/02 з відповідача на користь позивача постановлено стягувати аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 18.01.2002 року до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення суду та виконавчого листа № АЕ17, державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ 17.03.2003 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів. У Другому міському відділі державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа №АЕ-17 Хмельницького міськрайонного суду від 28.01.2002 р. про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON] [INFO] до його повноліття, починаючи з 18.01.2002 року. У зв'язку з тим, що у резолютивній частині рішення суду не вказано розмір аліментів які необхідно стягувати державним виконавцем направлено подання до Хмельницького міськрайонного суду про роз'яснення в якій сумі необхідно стягувати аліменти, що вбачається із листа Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 09.02.2016 р. 19.02.2016 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду виправлено описку у виконавчому листі, виданому Хмельницьким міським судом на підставі постанови Хмельницького міського суду від 28.01.2002 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, та вказано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18.01.2002 року і до його повноліття. Відповідач аліменти на утримання сина [PERSON], сплачував поштовим переказом в таких сумах: 19,62 грн., 24,60 грн., 52,49 грн., 51,50 грн. та 51,50 грн., всього на суму 199,71 грн., що вбачається із копій поштових повідомлень. Відповідно до довідки - рахунок Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 15.03.2016 р., борг відповідача [PERSON] перед позивачем по сплаті аліментів станом на 01.03.2016 р. становить 70 237, 06 грн. Всього нараховано аліментів з 18.01.2002 р. по 01.03.2016 р. - 70 237, 06 грн. А відповідно до довідки - рахунок Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 12.04.2016 р., борг відповідача [PERSON] перед позивачем по сплаті аліментів станом на 01.04.2016 р. становить 68 495, 10 грн. Всього нараховано аліментів з 01.01.2003 р. по 01.04.2016 р. - 68 495, 10 грн. А відповідно до довідки - рахунок Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 20.09.2016 р., борг відповідача [PERSON] перед позивачем по сплаті аліментів станом на 31.08.2016 р. становить 59 016, 68 грн. Всього нараховано аліментів з 01.01.2003 р. по 31.08.2016 р. - 59 016, 68 грн. Державний виконавець 10.05.2006р, 01.03.2010р., 03.12.2012р. звертався із поданнями до Начальника ЗВМ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів. 10.03.2010 р. начальником СДІМ ПЗВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки [PERSON] повідомлення про нарахування аліментів не отримував, від сплати аліментів не відмовляється та в подальшому буде сплачувати. [PERSON] працює інженером на ДП «Новатор» м. Хмельницький та її дохід з серпня 2015 р. по січень 2016 р. становив 25 224, 20 грн., що вбачається із довідки про доходи від 11.02.2016. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами, перебувають на обліку в Управлінні пенсійного Фонду України в м. Хмельницькому та отримують пенсію за віком. Відповідно до довідок про доходи [PERSON], виданої ПП «Агроновація», [PERSON] працює начальником виробничої дільниці в ПП «Агроновація», його загальна сума доходу за період з січня 2012 р. по грудень 2012 р. за виключенням ПДФО становила 6210, 21 грн., з січня 2013 р. по грудень 2013 р. - становила 13 267, 23 грн., з січня 2014 р. по грудень 2013 р. - становила 14 182, 27 грн., з січня 2015 р. по грудень 2015 р. - становила 17 793,96 грн., з січня 2016 р. по серпень 2016 р. - становила 20 239,33 грн. Крім того, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ФОП [PERSON] 25.01.2007 року зареєстрований як ФОП, вид діяльності : 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві, 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами, 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення, що вбачається із довідки статистики у Хмельницькій області. Відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р., останньому в 2013 р. нараховано дохід в сумі 15 510,00 грн., за 2014 рік - 16 579,00 грн., за 2015 рік - 1 324 800,94 грн., за 2016 р. - 942 544 грн. [PERSON] перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності в другій групі. Відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку ФОП [PERSON] в 2015 р., його загальна сума доходу за звітний період становить 1 303 999 грн. У відповідача [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON], матір'ю дитини записано [PERSON], батьком [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У ч. 1 ст. 192 СК України наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду. У цій статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (справа 6-143цс13). Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру аліментів) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. У статтях 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись із зазначеним позовом, [PERSON] зазначила, що матеріальне становище її сім'ї є незадовільним, оскільки фактично на її утриманні знаходяться три непрацездатних члени сім'ї - батько, мати та дитина, а її заробітна плата не дозволяє в повній мірі забезпечити собі та дитині гідне життя. Окрім того, відповідач заборгував по сплаті аліментів, хоча має можливість такі сплачувати, так як його дохід збільшився, та оскільки в силу свого характеру та незрілої поведінки, напротязі майже 15 років, відповідач мав мінливі, нестабільні заробітки, не мав постійного, тривалого місця роботи, тому просить стягувати з відповідача 9400 грн. щомісячно на утримання дитини. Однак, під час розгляду справи позивач не надала суду доказів, що після винесення судом рішення про стягнення аліментів у неї змінився матеріальний чи сімейний стан, погіршився стан її здоровя. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач має постійну роботу та оформлений фізичною особою підприємцем, тобто у нього є стабільний дохід. Отже, у спірних правовідносинах не підлягає застосуванню стаття 184 СК України, а саме стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. А посилання позивача на те, що у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів і що державний виконавець не виконує рішення суду не підлягають застосуванню у даних правовідносинах, оскільки відповідно до п.п. 16 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року за №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed