Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

16 квітня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року в сумі 9299,32 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1762 гривня. В обґрунтування позову позивач послався на те, що на умовах вказаного договору 05 жовтня 2011 року надав [PERSON] кредит в розмірі 8000 гривень у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підписав заяву, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг для ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» передбачена можливість зміни Тарифів, а також інших послуг обслуговування рахунків. При цьому у сторін договору виникають обов'язки: у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг; у позичальника - отримання виписки про стан та про здійснення операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. [INFO] року позичальник, [PERSON], помер. У порушення ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 615, 629 ЦК України та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на дату його смерті в загальній сумі 9299,32 гривень, яка складається з наступного: 6184,48 гривень - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3114,84 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, 31.07.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області. 15 грудня 2017 року позивачем було отримано відповідь Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області про те, що спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON]. 07 лютого 2018 року до спадкоємця [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред'явив свої вимоги. Враховуючи, що спадкоємець [PERSON] зобов'язання спадкодавця [PERSON] за вказаним кредитним договором не виконала, то позивач був вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання позивач був повідомлений належним чином. В матеріалах справи є клопотання представника позивача, в якому вона просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи за правилами ст. 128-130 ЦПК України була повідомлена неодноразово, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала, причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву суду не надіслала. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 12 грудня 2018 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.10.2011 року [PERSON] подав до відділення публічного акціонерного товариства «ПРИВАТБАНК», анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просив надати платіжну картку кредитка «Універсальна», з бажаним кредитним лімітом 8000 гривень. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому виді. Таким чином, відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 05.10.2011 року банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджено розрахунком заборгованості. За змістом п. 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг Банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, Банк, за виключенням зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці за картрахунком згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку і без попереднього повідомлення клієнта. Пунктом 2.1.1.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Як зазначено у п. 2.1.1.5.4 Умов та правил надання банківських послуг, при незгоді із змінами Правил та/або Тарифів Банку позичальник зобов'язаний надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору і виплатити заборгованість, яка виникла перед Банком, в тому числі і заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю та його довіреним особам. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевищення платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. 15 червня 2018 року затверджено новий статут позивача, відповідно до якого правонаступником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між банком та [PERSON] договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з Тарифів банку, Умов та правил надання банківських послуг. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 20 квітня 2017 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON], [INFO], помер [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 55. Проте, станом на дату смерті [PERSON], [INFO] року зобов'язання по кредитному договору № б/н від 05.10.2011 року, ним не виконані, в зв'язку існує заборгованість за вказаним договором в загальній сумі 9299,32 гривень, яка складається з: 6184,48 гривень - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3114,84 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Як вбачається з копії спадкової справи № 72/2017, що відкрилась після смерті [INFO] року [PERSON], 18 липня 2017 року до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом мати спадкодавця - [PERSON]. 20 жовтня 2017 року Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстровано в реєстрі за № 1187. Спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] року, є його мати [PERSON]. Як вбачається із змісту свідоцтва про право на спадщину, спадщина, на яку видано свідоцтво [PERSON], складається із 1/4 частки квартири номер 41, що знаходиться в будинку номер 49 Вільнюського кварталу міста Славутича Київської області. Нормою ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України, позивачем 22 липня 2017 року направлено на адресу Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області претензію кредитора, в якій представник позивача просив повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 9299,32 гривень. 15 грудня 2017 року позивачем отримано відповідь № 710/02-14 від 22.10.2017 року Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області на претензію кредитора з якої вбачається, що після смерті [INFO] року [PERSON] була відкрита спадкова справа 18.07.2017 року за № 72/2017 за заявою його матері - [PERSON], за реєстрованої за адресою: [ADDRESS]. 20.10.2017 року [PERSON] було ознайомлено з претензією кредитора. Таким чином, позивач, як кредитор, вчасно пред'явив свої вимоги до спадкоємця [PERSON], яка прийняла спадщину. 07 лютого 2018 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено лист-претензію № SAMDN52000051066791 від 12.01.2018 року про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором № SAMDN52000051066791, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та спадкодавцем [PERSON], в сумі 9299,32 гривень. Факт направлення позивачем листа-претензії підтверджується копією реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів ф. 103 та фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» від 07.02.2018 року. Проте, відповідачем [PERSON] претензію позивача не виконано та заборгованість за кредитним договором від 05.10.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], не сплачено. Частиною 1 ст. 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм права, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2011 року в сумі 9299,32 гривень, яка складається з наступного: 6184,48 гривень - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3114,84 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідачем не надано суду доказів того, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача, виходить за межі вартості майна, отриманого нею у спадщину. За правилами ч. 1 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved