Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

15.09.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], що був укладений 02.09.2006 року та зареєстрований відділом РАЦСу Кагарлицького РУЮ Київської області, атковий запис за № 111; - [PERSON], [INFO], залишити на виховання та проживання з [PERSON]; - після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище [PERSON]. 23.09.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов уточнила та просила суд не стягувати з відповідача по справі, - [PERSON], на її користь судові витрати. На пропозицію суду позивачка примиритися категорично не бажає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнений позов визнав, йому роз»яснено судом наслідки визнання позову, які йому зрозумілі. На пропозицію суду примиритися категорично не бажає. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка уточнила позов, та його підтримала, відповідача [PERSON], який визнав уточнений позов, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 02 вересня 2006 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 02 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець місто Кагарлик Київської області, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, 02 вересня 2006 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 02 вересня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 111 Прізвище після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину, - сина [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 17 червня року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в місті Кагарлик Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 17 червня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 72. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] не підтримують шлюбних відносин тривалий час, фактично з початку травня 2014 року, остаточно припинилися шлюбні відносини, в зв»язку з чим спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, спору щодо місця проживання неповнолітньої дитине немає, за згодою сторін неповнолітня дитина буде проживати з матір»ю, - позивачкою по справі. Сторони обопільно примиритися не бажають, так як вважають що примирення взагалі не можливе. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення між сторонами неможливе, не зважаючи на зусилля суду, що виражалося в надання сторонам можливості призначення терміну на примирення. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати. В зв»язку з тим, що позивачка [PERSON] не бажає стягувати судові витрати з відповідача, - [PERSON], тому судові витрати суд залишає за позивачем по справі, - [PERSON]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved