Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

16 серпня 2021 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 грудня 2016 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 402. Позивач посилається на те, що з червня 2017 року шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Строк на примирення не потрібний. 26 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлялися судом за місцем перебування відповідача ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». Відзиву на позов не надійшло. Учасниками справи не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи видно, що 07 грудня 2016 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб між громадянами України [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 402. У зв`язку з реєстрацією шлюбу прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] » (а.с.5). [INFO] народилась [PERSON] , батьками дитини записані [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). За змістом позовної заяви, з червня 2017 року сторони фактично не підтримують шлюбні відносини і спільно не проживають, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя є недоцільним, оскільки жодна зі сторін не подала такого клопотання. Відповідно до положень статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Як передбачено статтею 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві [PERSON] просить залишити їй шлюбне прізвище, тому після розірвання шлюбу її прізвище слід залишити без змін. Згідно частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Станом на день звернення позивача до суду розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 908 грн, позивачем сплачено судовий збір у зазначеному розмірі, що підтверджується квитанцією (а.с.1). У зв`язку із задоволенням позову судові витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~

Outcome: approved