Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

16 січня 2019 року позивачка, [PERSON]. , звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, посилаючись на те, що вона народилася [INFO] та є рідною донькою відповідача. На даний час, після досягнення повноліття ,проживає з матір'ю, не одружена і не працює, навчається в Словаччині, з 14 вересня 2017 року є студенткою Педагогічного факультету денної форми навчання програми підготовки бакалаврів, тривалість навчання якої становить три роки, термін закінчення навчання - червень 2020 року. Навчається на 2-ому курсі за навчальною спеціальністю «Менеджмент» інституту ім.Штефана Наталки в м.Попрад-058 01, потребує матеріальної підтримки, оскільки потрібні кошти на проїзд, харчування, а також на оплату проживання в школі-інтернаті за місцем навчання, вартість проживання за семестр становить 340 євро. Позивачкою сплачено проживання в школі-інтернат за період від вересня 2017 року до січня 2019 року кошти в розмірі 1025 євро. Батько матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча таку можливість має, оскільки має дохід, їздить на заробітки до Польщі, а тому звернулася до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подала до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав, відзив на позов до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно із ст. 199 ч. 1, ч. 3 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається із свідоцтва про народження позивачки - [PERSON] , серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є її батьком, а матір'ю є [PERSON] . Згідно із довідкою, виданою 12.09.2018 року в м.Ружомберок, [PERSON] з 14.09.2017 року є студенткою Католицького університету в місті Ружомберок, педагогічного факультету денної форми навчання програми підготовки бакалаврів, тривалість навчання за якою становить 3 роки. На момент видачі даної довідки позивачка навчається на 2 курсі за навчальною спеціальністю «Менеджмент». Також встановлено, що позивачка сплатила за проживання у школі-інтернатів м.Попрад за період навчання з вересня 2017 року по січень 2019 року 1025 євро. Суд вважає, що у зв'язку із навчанням дочки, вона потребує матеріальної допомоги від відповідача, як її батька. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов'язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання в інституті, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, при чому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, працює, має дохід, його стан здоров'я. Позивачці [PERSON]. на даний час виповнилось 18 роки, вона продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має таку допомогу надавати, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на її утримання на час навчання. Разом з тим, відповідачем не надано жодних належних доказів, які давали б підставу вважати його таким, що він не може надавати матеріальну допомогу дочці. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім зазначених обставин, суд враховує, що позивачка навчається на денній формі навчання та не може самостійно себе утримувати, проживає у гуртожитку за який сплачує кошти, обов'язок обох батьків щодо утримання дітей, встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, та вважає, що заявлений позов слід задовольнити повністю та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 16 січня 2019 року та до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. У відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд покладає судові витрати на відповідача.

Outcome: approved