overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

15 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17 вересня 2013 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання молодшої дитини не надає, ухиляється від свого обов'язку. Тому, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 гривень щомісяця, до досягнення сином повноліття. У дане судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання сина по 500 гривень щомісяця, оскільки на цей час він не має постійної роботи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Згідно ст.ст. 180, 181,184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька... Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.., суд … може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як вбачається з копії заочного рішення Саратського районного суду Одеської області сторони перебували у шлюбі, 17 вересня 2013 року шлюб розірвали (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 4). Як вбачається з довідки Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області від 09 вересня 2016 року, син сторін проживає з матір'ю [PERSON] в с. Кулевча Саратського району, Одеської області та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Судом встановлено, що сторони проживають окремо. Разом з позивачкою мешкає неповнолітній син [PERSON], батьком якого є відповідач. [PERSON] не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання сина. Враховуючи, що відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний дохід, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, у розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісяця, з індексацією відповідно до закону, до повноліття [PERSON], чи до зміни матеріального, сімейного стану сторін, починаючи стягнення аліментів з дня звернення з позовом до суду. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі до суду позову про стягнення аліментів, тому на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

15 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 15 жовтня 2009\~ року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано виконкомом Висунської сільської ради Березнегу-ватського району Миколаївської області, актовий запис №\~ 09.\~ Мають\~ малолітнього [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних стосунків, син залишився проживати з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку аліменти на дитину не сплачує. Просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивачка свої вимоги підтримала,\~ надавши до суду письмову\~ заяву, просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач\~ проти задоволення позову не заперечував, про що надав письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 15 жовтня 2009\~року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб у виконкомі Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 09 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO], який проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Березнегуватською селищною радою Миколаївської області (а.с. 4,5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення . \~ На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить\~ висновку про\~ повне\~ задоволення вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ Згідно\~ ч.3 ст.88 ЦПК України,\~ якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він\~ стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

15 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітнього сина. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. 09 листопада 2015 року вона народила сина [PERSON], батьком якого є [PERSON] Останній в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, син знаходяться на її повному утриманні, а тому просила стягнути з останнього аліменти у розмірі 50 грн. щомісяця. Позивачка до суду не зявилась, просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач до суду не зявився , повідомив по телефону , що з позовом згоден, просив справу слухати без його участі. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком дитини, зобовязаний матеріально утримувати свого сина. З копії свідоцтва про народження, виданого 16 листопада 2015 року Іванівською сільською радою Барвінківського району Харківської області , реєстровий запис № 07, убачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився 16 листопада 2015 року у [PERSON] . Той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, підтверджується довідкою виконкому Барвінківської міської ради Харківської області від 08 серпня 2016 р., згідно з якою, [PERSON] дійсно знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що відповідач в даний час не працює, має нерегулярний дохід, суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивачки аліменти в сумі 50 грн. щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

15 вересня 2016 року позивачка пред'явила позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. В позовній заяві вказала, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. В звязку з цим позивачка просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявились, подали до канцелярії суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

15 вересня 2017 р. [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO]. Проте фактично вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть і перебувають у стані розлучення. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні, а батько будь-яким чином не допомагає їм. Позивач [PERSON] подала заяву про підтримання позовних вимог, а відповідач [PERSON] - про визнання позову. Обидві сторони просили розглянути справу у їх відсутність. У зв'язку з нез'явленням сторін суд розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення Сімейного кодексу України, а саме: статті 180, за приписами якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; частини 3 статті 181 і статті 183, згідно яких аліменти визначаються, зокрема, у частці від доходу платника; статті 191, згідно якої аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 26 жовтня 1991 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 19. Діти від шлюбу повнолітні. На даний момент шлюбні відносини фактично не підтримують біля 14 років. Причиною тому є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 1991 року. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 19 (а.с.8). Діти від шлюбу повнолітні. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують біля 14 років, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 09 жовтня 1997 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька Донецької області, актовий запис № 805. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 09 жовтня 1997 року. Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька Донецької області, актовий запис № 805 (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.11). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 20 липня 2004 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20 липня 2004 року. Шлюб зареєстровано виконкомом В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 7 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позову він зазначив, що від шлюбу у них дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2002 року. Спільне господарство між ними не ведеться, відповідач переїхала жити за іншою адресою. На теперішній час примирення між ними не можливе. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилася, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась шляхом розміщення повідомлення в обласній суспільно політичній газеті №94 (1893) «Вісті Придніпровя», в редакції від 05 грудня 2017 року. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони 05 січня 1991 року уклали шлюб (арк.с.7). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2002 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітнього сина, у зв'язку із продовженням навчання. Позов мотивовано тим, що позивач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який продовжує навчання на першому курсі, денної форми навчання, Харківського національного Університету радіоелектроніки у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська (а.с.7). Як вбачається з довідки від 11.09.2017 року № 54/8278, виданої Харківським національним Університетом радіоелектроніки, [PERSON] дійсно є студентом першого курсу, денного відділення, АКТ факультету. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 198 Сімейного кодексу України покладає обов'язок щодо утримання своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, на обох батьків. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved