Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

15.01.2018 року Позивач [PERSON] , в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся у Шевченківський районний суд м. Львова з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Стислий виклад позицій сторін. Обгрунтування позивача: 10 жовтня 2017 року головою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради видано розпорядження № 502 на підставі якого зобов`язано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно збудовану веранду розміром 5,8x2,0 м. до квартири № 62 , самочинно встановлені металеві двері на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудовані цегляні стіни у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] згідно з поданими схемами. Позивач вважає, що оспорюване розпорядження видане в порушення вимог чинного законодавства, оскільки порушує права та інтереси неповнолітнього [PERSON] , який є власником зазначеного приміщення. Крім того, на думку Позивача Голова Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не мала повноважень виносити таке розпорядження і порушувати право власності. Просив визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 10.10.2017 за №502 Обгрунтування заперечень відповідача: Відповідачем Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було. Третьою особою - Львівським комунальним підприємством «Тополя-406» подано письмове пояснення на позовну заяву, згідно якого зазначено наступне. Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі ЛКП «Тополя-406». Квартира № 62 згаданого будинку перебувала у власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджували відповідні документи, які знаходились у ЛКП. Інших документів в ЛКП не було, оскільки вищевказані особи їх в ЛКП не подавали. Відтак ЛКП «Тополя-406», не було відомо про те, що малолітній син [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] став власником нежитлового приміщення заг.площею 47,1 кв.м. та комори в підвалі площею 1,0 кв.м. за вказаною вище адресою. Працівниками ЛКП «Тополя-406», на виконання повноважень, визначених Положенням «Про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у місті Львові», 11.06.2015 року було виявлено, що відповідачі розпочали будівельні роботи з реконструкції квартири [ADDRESS] з приднанням підвальних приміщень, не маючи на це дозвільних документів, а саме: розпочали добудову веранди, самочинно встановили металеві двері на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудували цегляні стіни у підвальному приміщенні будинку. ЛКП «Тополя-406» склало ряд приписів-попереджень (додаток), якими зобов`язало відповідачів призупинити будь-які будівельні роботи та надати мешканцям будинку доступ до підвальних приміщень будинку. Відповідно до п. п. 1.6.3, 1.6.5. «Положення про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011р., самочинним будівництвом є зокрема, нове будівництво, розширення будинків або споруд без дозволу виконавчого органу міської ради, без належно затвердженої проектної документації, без дозволу інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт; перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок ліквідації або влаштування таких архітектурно-конструктивних елементів як перегородки, вікна, двері; встановлення (будівництво) тамбурів, сіней, балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів, а також інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту. Враховуючи вчинення самочинних дій власником квартири № 62 та беручи до уваги звернення мешканців будинку, департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради в свою чергу наказом від 20.11.2015 року № 680, відмінив пункт 1.2 наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03.07.2015 № 292 «Про надання дозволу громадянам на використання власних квартир як нежитлових». Пунктом 2 даного Наказу зобов`язано власника квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] в термін до 07.12.2015 привести балконну плиту до попереднього стану. Відповідно до п. 3.1. «Положення про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 № 835, розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво. 03.10.2017 року питання самочинної реконструкції квартири [ADDRESS] розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії районної адміністрації. Висновком комісії (протокол № 28 п.8 від 03.10.2017) визнана необхідність демонтажу самочинно збудованої веранди розміром 5,8х2,0 м. до квартири № 62, самочинно встановлених металевих дверей на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудованих цегляних стін у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] . Відтак, третьою особою ЛКП «Тополя-406», яке виконувало повноваження визначені Положенням «Про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у м. Львові» від 11.06.2015 року, оскільки демонтаж в добровільному порядку не було проведено, беручи до уваги повторні звернення мешканців будинку, а також невиконання наказу департаменту житлового господарства ЛМР від 20.11.2015 року № 680, ЛКП подало в Шевченківську районну адміністрацію, ті документи і відомості, які в неї були в матеріалах справи в наявності на той момент. У зв`язку з невиконанням власником квартири наказів департаментів Львівської міської ради та постійними скаргами мешканців будинку [ADDRESS], головою районної адміністрації 10.10.2017 року видано розпорядження № 502, яким зобов`язано відповідачів у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно збудовану веранду розміром 5,8х2,0 м. до квартири № 62 , самочинно встановлені металеві двері на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудовані цегляні стіни у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] . Оскільки, оскаржуване розпорядження також добровільно не виконувалось, що підтверджується актом ЛКП «Тополя-406» №200 від 13.11.2017 року, про невиконання оскаржуваного Розпорядження (додаток), а скарги від мешканців будинку й надалі поступали то Шевченківська районна адміністрація ЛМР була змушена звернулась з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у справі № 466/9266/17 (суддя Білінська Г.Б.) про демонтаж самочинно збудованої веранди, самочинно встановлених металевих дверей та самочинно збудованих цегляних стін до суду, в якій було постановлено ухвалу від 27.04.2018 року про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у цій справі (додаток). Відтак, враховуючи наведене, на переконання ЛКП «Тополя 406», причиною подання позовної заяви у справі [PERSON] , який діє ніби-то в інтересах свого малолітнього сина, нового власника приміщення, яке завідомо було відчужене ним з метою уникненням від відповідальності і наслідків здійснених ним самочинних добудов, а також має місце зловживання процесуальними правами, а саме: подання завідомо безпідставного позову, який має очевидно штучний характер, з метою затягуванням розгляду справи №466/9266/17 по суті заявлених позовних вимог Шевченківською районною адміністрацією ЛМР. Процесуальні дії у справі: 18 січня 2018 року Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова позовну заяву залишено без руху. Надано Позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. 16 лютого 2018 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання 19 квітня 2018 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова (протокольно) залучено третіх осіб що не заявляють самостійних вимог на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] та третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] . 01 червня 2018 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова (протокольно) залучено третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Львівське комунальне підприємство «Тополя-406» 15 серпня 2018 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова позовну заяву залишено без розгляду. 27 грудня 2018 року Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова позовну заяву залишено без розгляду від 15 серпня 2018 року скасовано, а справу направлено для продовження судового розгляду до суду першої інстанції. 04 лютого 2019 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова про закриття підготовчого провадження призначено справу до судового розгляду по суті. 19 квітня 2019 року Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова залучено третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування - «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління Служби у справах дітей департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду. У судовому засіданні Позивач [PERSON] надав пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві просив позов задовольнити. Уповноважений представник Відповідача Палайда-Тис О.М. в судовому засіданні проти позову заперечила, вважаючи такий безпідставним, доводи Позивача необгрунтованими та просила відмовити у задоволенні позову. Треті особи у справі, без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та підтримку позовних вимог [PERSON] Уповноваженим представником третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування - «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління Служби у справах дітей департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Бриксою Р.З. в судовому засіданні зазначено, що позов на його думку є безпідставним, інтереси малолітньої дитини не порушені, оскільки самочинно збудована веранда розміром 5,8x2,0 м. до квартири № 62 , самочинно встановлені металеві двері на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудовані цегляні стіни у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] порушують вимоги чинного законодавства і не вчинені з метою забезпечення дитини належними житловими умовами для належного виховання і розвитку, а позицію Позивача [PERSON] з пред`явлення даного позову в інтересах малолітнього [PERSON] розцінює, як прикриття його протиправних дій з самочинного будівництва. Уповноважений представник третьої особи «ЛКП «Тополя 406» Шмигун В.О. висловив заперечення проти позову, зіславшись на вищенаведені письмові пояснення. Третя особа у справі, без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні висловила заперечення проти позову, зазначивши у своїх поясненнях, що діями [PERSON] , а саме самочинно збудованими цегляними стінами у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] їй та іншим мешканцям будику чиняться перешкоди у користуванні цим приміщенням загального користування. У судовому засіданні, поясненнями сторін, перевіркою їхніх доводів і обставин справи та дослідженням письмових доказів у справі встановлено наступне. 10 жовтня 2017 року головою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради видано розпорядження № 502 на підставі якого зобов`язано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно збудовану веранду розміром 5,8x2,0 м. до квартири № 62 , самочинно встановлені металеві двері на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудовані цегляні стіни у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] згідно з поданими схемами. (а.с.4) Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі та обслуговуванні ЛКП «Тополя-406». Відповідно до договору дарування за реєстровим №1274, виданого 11.12.2013 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Заплотинською О.Б., витягу з реєстру речових прав, серія та номер 14427194 виданого 11.12.2013 приватним нотаріусом Заплотинською О.Б., технічного паспорта від 17.02.2016, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер ЛВ 142153492727, виданого 15.12.2015 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області власником нежитлового приміщення загальною площею 47,1 кв.м. за адресою [ADDRESS] була [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.58-59). З 07.04.2017, на підставі договору дарування укладеного між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений Приватним нотаріусом Лозинською О.М., власником нежитлового приміщення загальною площею 47,1 кв.м. та комори у підвалі площею 1,0 кв.м. за адресою [ADDRESS] є [PERSON] - малолітній син [PERSON] та [PERSON] .(а.с.36) Працівниками ЛКП «Тополя-406», на виконання повноважень, визначених Положенням «Про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у місті Львові», 11.06.2015 року було виявлено, що розпочато будівельні роботи з реконструкції квартири [ADDRESS] з придбанням підвальних приміщень, не маючи на це дозвільних документів, а саме: розпочали добудову веранди, самочинно встановили металеві двері на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудували цегляні стіни у підвальному приміщенні будинку. ЛКП «Тополя-406» склало ряд приписів-попереджень, якими зобов`язало відповідачів призупинити будь-які будівельні роботи та надати мешканцям будинку доступ до підвальних приміщень будинку. (а.с.55,210-211) 03.10.2017 року питання самочинної реконструкції квартири [ADDRESS] розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії районної адміністрації. Висновком комісії (протокол № 28 п.8 від 03.10.2017) визнана необхідність демонтажу самочинно збудованої веранди розміром 5,8х2,0 м. до квартири № 62, самочинно встановлених металевих дверей на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудованих цегляних стін у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] . (а.с.40) Відповідно до п. п. 1.6.3, 1.6.5. «Положення про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011р., самочинним будівництвом є зокрема, нове будівництво, розширення будинків або споруд без дозволу виконавчого органу міської ради, без належно затвердженої проектної документації, без дозволу інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт; перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок ліквідації або влаштування таких архітектурно-конструктивних елементів як перегородки, вікна, двері; встановлення (будівництво) тамбурів, сіней, балконів, лоджій, веранд та інше без влаштування фундаментів, а також інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту. Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради Наказом від 20.11.2015 року № 680, відмінив пункт 1.2 наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03.07.2015 № 292 «Про надання дозволу громадянам на використання власних квартир як нежитлових». Пунктом 2 даного Наказу зобов`язано власника квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] в термін до 07.12.2015 привести балконну плиту до попереднього стану.(а.с.47) Таким чином, в порушення актів органів місцевого самоврядування, самочинно збудовано веранду розміром 5,8х2,0 м. до квартири № 62, самочинно встановлено металеві двері на місці віконного прорізу у капітальній стіні будинку та самочинно збудовано цегляні стіни у підвальному приміщенні будинку [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.1. «Положення про порядок врегулювання питань з самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 № 835, розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво. У зв`язку з невиконанням власником квартири наказів департаментів Львівської міської ради та постійними скаргами мешканців будинку [ADDRESS], головою районної адміністрації 10.10.2017 року видано оскаржуване розпорядження № 502. Оскаржуване розпорядження не порушує жодних прав власника нежитлового приміщення загальною площею 47,1 кв. м. та комори в підвалі площею 1,0 кв. м., який жодного відношення та прав на самочинні вищевказані добудови не має, а дане оскаржуване розпорядження до вказаної особи як і до об`єкту її власності жодним чином не відноситься і не стосується, а стосується лише самовільно збудованих об`єктів, що випливає з тексту самого оскаржуваного Розпорядження . Твердження позивача, що до повноважень Відповідача, не належить прийняття даного розпорядження, також не відповідає дійсності, оскільки відповідно до п.4.50 «Положення про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету від 01.11.2016 року № 977, до повноважень районної адміністрації належить розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо); звернення до судових органів з позовними заявами щодо фактів самочинного будівництва. Судовим розглядом не спростовано той факт, що самочинні добудови здійснили саме особи, які вказані у оскаржуваному розпорядженні, які були власниками вказаного приміщення і на даний момент є батьками малолітнього власника приміщення, [PERSON] . Позивачем подано суду документи, що, на його думку підтверджують законність добудови веранди, встановлення металевих дверей на місці віконного прорізу у капітальній стіні багатоквартирного будинку, будування цегляних стін у підвальному приміщенні будинку, а саме: Наказ департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03.07.2015 року № 292 (пункт 1.2) яким дозволено [PERSON] використовувати приміщення власної квартири [ADDRESS] як нежитлове при умові заборони влаштування у приміщенні квартири закладу грального бізнесу; Наказ департаменту містобудування Львівської міської ради від 27.07.2015 року № А-77 яким затверджено гр. [PERSON] вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції приміщень квартири [ADDRESS] під об`єкт торгівлі з влатуванням окремого входу на місці існуючого балкону; Декларацію Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 23.09.2015 року про початок будівельних робіт з реконструкції приміщень квартири [ADDRESS] під об`єкт торгівлі з влаштуванням окремого входу на місці існуючого балкону. Однак вказані нормативні акти, на які посилається Позивач судом до уваги прийматись не можуть, оскільки Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради Наказом від 20.11.2015 року № 680, відмінив пункт 1.2 наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03.07.2015 № 292 «Про надання дозволу громадянам на використання власних квартир як нежитлових». Пунктом 2 даного Наказу зобов`язано власника квартири [ADDRESS] гр. [PERSON] в термін до 07.12.2015 привести балконну плиту до попереднього стану. Крім того, Наказом Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 09.11.2015 року № А-135 скасовано Наказ департаменту містобудування Львівської міської ради від 27.07.2015 року № А-77 яким затверджено гр. [PERSON] вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції приміщень квартири [ADDRESS] під об`єкт торгівлі з влатуванням окремого входу на місці існуючого балкону. (а.с.44) Враховуючи вищенаведене, та системного аналізу усіх доказів в їх сукупності, суд вважає, що оскаржуване розпорядження є законним та таким, що не підлягає скасуванню. Законодавство, що застосоване судом при розгляді спірних правовідносин: Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Згідно зі статтею 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відтак суд встановив, що мало місце порушення вищевказаних норм цивільного законодавства України, які в свою чергу прямо вказують на те, що особа яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна і при цьому не набула права власності на нього, а відтак вона і й не могла відчужити їх в подальшому іншій особі, а саме в цьому випадку малолітній особі, власнику нежитлового приміщення [PERSON] . Відповідно до ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України. Відповідно до п.4.50 «Положення про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету від 01.11.2016 року № 977, до повноважень районної адміністрації належить розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо); звернення до судових органів з позовними заявами щодо фактів самочинного будівництва (п.4.66 згаданого Положення). Відповідно до ст.144 Конституції України, ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Враховуючи вищевикладене, надавши правову оцінку доводам та доказам сторін, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на Позивача.

Outcome: dismissed