overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

15 жовтня 2011 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] Миколаїною був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 29, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серія І ЖД № 222028. Від шлюбу з відповідачкою є малолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач прийняв рішення про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що на протязі останніх двох років вони з дружиною не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Кожен з них проживає за місцем своєї реєстрації. Між сторонами повністю відсутнє взаєморозуміння в зв'язку з різними поглядами на життя та на сімейні стосунки. В зв'язку з повною несумісністю характерів їхня сім'я розпалась. Позивач вважає, що на даний час шлюб існує з юридичної точки зору, тоді як фактично він припинив своє існування. Сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між сторонами відсутнє будь яке взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують не лише подружніх стосунків, а й будь яких стосунків взагалі, а також він не має бажання їх відновити, а тому вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Від позивача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутність, на своїх позовних вимогах щодо розірвання шлюбу наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

15 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей-близнюків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з матір'ю. Сім'я з відповідачем розпалася. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на дітей і перераховував кошти поштою, але позивачка не отримує їх. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2011 року в Дружківському відділі РАЦС, про що має місце актовий запис за №318. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], яка народилася [INFO] року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №176 підтверджується, що її батьком являється [PERSON] Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], яка народилася [INFO] року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №177 підтверджується, що її батьком являється [PERSON] Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

15 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей-близнюків: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з матір'ю. Сім'я з відповідачем розпалася. В теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки являється працездатним, має постійний заробіток і на утриманні нікого не має. Вона звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей. Просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача до виповнення дітям трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, пояснивши, що при постановленні рішення необхідно врахувати, що дружина звернулася з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини і просить стягнути також 1/4 частину його доходу на її утримання, тобто з нього буде утримуватися більше ніж 50% доходу. Він згоден сплачувати аліменти, але в меншому розмірі. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2011 року в Дружківському відділі РАЦС, про що має місце актовий запис за №318. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], яка народилася [INFO] року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №176 підтверджується, що її батьком являється [PERSON] Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], яка народилася [INFO] року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №177 підтверджується, що її батьком являється [PERSON] Згідно з вимогами ст.80 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка являється непрацездатною, оскільки виховує двох дітей до досягнення ними трирічного віку. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він працює, має постійний доход. Суд також приймає до уваги той факт, що рішенням Дружківського міського суду від 23.07.2014 року з відповідача стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу позивача. до їх повноліття. Суд приходить до висновку, що з відповідача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу до виповнення дітям трирічного віку. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

15 жовтня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. На утримання дитини відповідач коштів не надає. [PERSON] просила ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

15 жовтня 2012 року був зареєстрований шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] в Кам'яномостівській сільській раді Первомайського району, Миколаївської області, актовий запис № 6. В період шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Причиною розлучення слугує те, що на протязі подружнього життя в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, що призводить до постійних сварок. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2013 року і з цього періоду вони проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно та примирення неможливе. Майнового спору між сторонами немає. Від позивача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути в його відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Від відповідачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просить змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON]». Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо з 2013 року, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

15 жовтня 2012 року ПАТ КБ ПриватБанк, з однієї сторони, та [PERSON], яка змінила прізвище на «Бажанюк» на підставі свідоцтва про шлюб від 23 листопада 2013 року, з іншої сторони, уклали кредитний договір № б/н від 15 жовтня 2012 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 9157 грн. 68 коп. зі сплатою відсотків в розмірі 10,0% річних, при цьому обумовлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Посилаючись на те, що відповідачка систематично порушує умови кредитного договору, в звязку з чим станом на 09 лютого 2014 року утворилась прострочена заборгованість за договором в розмірі 18408 грн. 51 коп., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7951 грн. 28 коп., заборгованості за нарахованими відсотками 967 грн. 26 коп., заборгованості по штрафу згідно з п. 2.2 генеральної угоди 8137 грн. 18 коп., а також штрафу (фіксованої суми) 500 грн., штрафу (процентної складової) 852 грн. 79 коп., звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути з неї цю заборгованість в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги і просить стягнути з відповідачки суму кредиту в розмірі 7951 грн. 28 коп., заборгованість за процентами 558 грн. 26 коп., штраф згідно з п. 2.2 генеральної угоди - 6430 грн. 31 коп., штраф (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 852 грн. 79 коп., всього 16292 грн. 64 коп. Відповідачка позов визнала повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2012 року відповідачка отримала у КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 9157 грн. 68 коп. зі сплатою відсотків в розмірі 10,0% річних та зобовязалася погашати кредит та відсотки відповідно до графіку, обумовленого договором, однак зобовязання не виконує, систематично порушуючи умови договору, і згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 09 лютого 2014 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 7951 грн. 28 коп., заборгованість за процентами 558 грн. 26 коп., штраф згідно з п. 2.2 генеральної угоди 6430 грн. 31 коп., штраф (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 852 грн. 79 коп., всього 16292 грн. 64 коп. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання (ч.2 ст. 615 ЦК України), крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч.1 ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 550, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

15 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики . В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 07 червня 2011 року між ним, [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він надав [PERSON] грошові кошти в сумі 2 600 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалась повернути суму позики в строк до 01 липня 2011 року. На підтвердження отримання зазначеної суми грошових коштів [PERSON] власноруч оформила відповідну розписку. Позивач зазначив в заяві, що відповідач [PERSON] до теперішнього часу не повернула кошти. В зв'язку з наведеним, позивач [PERSON], посилаючись на вимоги ст. 1046 ЦК України просив суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] з заборгованість за договором позики від 07 червня 2011 року в сумі 2 600 грн., судові витрати які складаються з судового збору - 229,41 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) безоплатно передає другій стороні (позикодавцеві) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів. Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики може бути надана розписка. Судом встановлено, що 07 червня 2011 року між ним, [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого позивача [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти в сумі 2 600 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалась повернути суму позики в строк до 01 липня 2011 року, що підтверджується розпискою відповідача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору. Судом встановлено, що в порушення умов договору [PERSON] не повернула суму грошових коштів за договором позики, нею не надано доказів виконання договорів. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 600 грн. за договорами позики. На підставі ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанцій, позивач поніс витрати на сплату держмита - 229,41 грн., тому, суми зазначених витрат повинні бути стягнуті на його користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

15 жовтня 2013 року [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS], за яку сплатив 58000 грн. [PERSON] про отримання грошей надав розписку, а [PERSON] отримав правовстановлюючі документи та ключі на квартиру. Посвідчити договір купівлі-продажу квартири сторони в нотаріальній конторі не можуть з причини ухилення від цього відповідача. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який відбувся 15.10.2013 року між ним та [PERSON], визнати за ним право власності на цю квартиру. У судовому засiданні позивач пiдтримав свої позовнi вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач у судовому засiданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Третя особа - [PERSON], яка є дружиною [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Алчевської міської ради 11.10.2010 року на підставі рішення виконкому Алчевської міської ради від 05.10.2010 року № 1106 (а.с.20), право власності на квартиру належним чином за ним зареєстровано в КП «Алчевське БТІ» за реєстраційним № 31719639, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 21). 15.10.2013 року [PERSON] та [PERSON] у усній формі уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Про укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], [PERSON], яка є дружиною [PERSON], згідно свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 19) не заперечувала, про що надала заяву (а.с. 18), яка нотаріально посвідчена [PERSON] - приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. [PERSON], як продавець передав у власність [PERSON], як покупцеві, правовстановлюючі документи та ключі на квартиру, а останній у свою чергу сплатив вартість квартири у розмірі 58000 грн., про отримання грошей [PERSON] надав розписку (а.с. 27). Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

15 жовтня 2013 року [PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 16.08.2008 році Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №295; від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем; сімейне життя з відповідачем не склалось, між подружжям виникали постійні сварки; позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена; просила шлюб розірвати. Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 06.11.2013 року сторонам у справі надавався термін на примирення, строком на 3 місяці. Примирення не відбулося. 06.02.2014 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 06.02.2014 року від відповідача надійшла заява, в якому він зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить розглядати справу без його участі. Вивчивши матеріали суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 16 серпня 2008 року, зареєстрованому Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області серія [NUMBER], актовий запис №295 (а.с. 6); від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає з позивачем. Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з позивачем, про що сторони дійшли згоди. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача у позовній заяві та не заперечуються відповідачем. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

15 жовтня 2013 року Дзержинським районним судом міста Харкова був виданий судовий наказ за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з боржника заборгованості. До суду надійшла заява боржників про скасування судового наказу, у поданій заяві вони просять скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржник не погоджується із наявністю у нього заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved