overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

17.08.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 23.11.1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині виникають постійно конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с. 12, 13 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~23.11.1991 року, про що Довгинцівським відділом ЗАГС м. Кривого Рогу Дніпрпетровської області, зроблено актовий запис № 835 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про укладання шлюбу). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

17.08.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує. З'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до довідки про склад сім'ї [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.13). Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, визначені статтею 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.4, ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

17.08.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 05.11.1994 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, позов підтримує та просить змінити їй прізвище на дошлюбне. Відповідач в судові засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відомостей про причину неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 05.11.1994 року. За час спільного проживання у них народився двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

17.08.2016 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 21.06.2003 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Мешкали разом до червня 2015 року. Від шлюбу народилась дочка 03.08.2003 року, яка мешкає разом з матірю. Сімя фактично розпалася в червні 2015 року, оскільки спільне життя з відповідачкою не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння. В подальшому сумісне життя та збереження сімї неможливе, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Просив розірвати шлюб. До судового засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Ухвалою Іллічівського айонного суду м. Маріуполя від 29 серпня 2016 року сторонам надавався сторк на примирення, разом з тим, як вбачається, примирення не настало.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

17.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 31.08.2002 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції між ним та [PERSON], актовий запис № 1517. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено восени 2015 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подав письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 31.08.2002 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №1517, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №169253, яке долучено до матеріалів справи. При реєстрації шлюбу відповідач прізвище не змінювала. Від шлюбу народилися син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 078984, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ВЛ, № 304076, копії яких долучено до матеріалів справи, де батьком дітей вказаний [PERSON] Діти проживають з матір'ю відповідачем у справі. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено восени 2015 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

17.08.2016 року позивач\~ звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно свідоцтва про право власності від 26.02.2008 року їй на праві приватної власності належить квартира №15, що розташована у м. Торецьку по вул. Лісна, у будинку №11. У вказаній квартирі вона зареєстрована та фактично проживає. За даною адресою вона зареєстрована разом із відповідачем [PERSON], [INFO]. За адресою своє реєстрації відповідач не проживає з жовтня 2014 року з невідомих причин. Фактичне місце проживання відповідача їй невідомо. У жовтні 2014 року він покинув м. Торецьк, особисті речі у квартирі відсутні, зв'язок із нею він не підтримує. У звязку з тим, що відповідач тривалий час не проживає за адресою своєї реєстрації, участі у дотриманні правил проживання не приймає, не дбає за технічним станом квартири, не сплачує житлово комунальні послуги, окрім цього вона позбавлена можливості отримати субсидію на оплату житлово комунальних послуг. \~Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за його відсутності, підтримує\~ позовні вимоги в повному обсязі. \~Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі\~ст. 224 ЦПК України\~заочно. \~\~Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності належить трьохкімнатна квартира [ADDRESS] (колишній м. Дзержинськ) (а.с.6-7). Разом із нею в квартирі як член сімї зареєстрований відповідач [PERSON] З жовтня 2014 року відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає, що підтверджується актами вуличного комітету від 12.07.2015 року, від 30.01.2016 року, 23.07.2016 року (а.с.9-11) Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає\~\~право\~\~на\~\~користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає,\~\~що відповідач [PERSON] втратив право користування житлом в будинку № 11 квартира № 15 по вул. Лісна м. Торецька, оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2\~ст. 405 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

17.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн, щомісячно, на період навчання в Навчально-науковому інституті історії, етнології та правознавства імені [PERSON] Чернігівського національного педагогічного університету імені [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач має можливість утримувати дочку на період навчання. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач без поважних причин в судове засідання не прибув, заперечення на позов не подав, що свідчить про визнання ним розміру позовних вимог. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дочка сторін по справі - [PERSON], [INFO], з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року навчається в Навчально-науковому інституті історії, етнології та правознавства імені [PERSON] Чернігівського національного педагогічного університету імені [PERSON], з денною формою навчання, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, довідкою з навчального закладу (а.с.3-4). Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Суд вважає, що відповідач може здійснювати виплату позивачу аліментів на час навчання дочки у вузі у розмірі 1500 грн, щомісячно, так як він не має інших утриманців, він займається адвокатською діяльністю, яка гарантує йому достойний рівень доходів і вказані обставини є підставами для задоволенню позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

17.08.2016 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В 2012 році сторони припинили стосунки [PERSON] пішов з родини та не надає матеріальної допомоги на дітей Діти мешкають з матір'ю [PERSON] Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.181 СК України засоби виконання батьками обов'язків по утриманню дитини визначаються батьками за згодою. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини не досягнуто. У відповідності зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітної плати/доходу/ матері, батька, що буде утримуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до п.2, п.3 ч.1 ст. 182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому суд вважає що стягнення аліментів на утримання дитини підлягають стягненню з 11.07.2016 року, оскільки позивач з даною позовною заявою звернулася до суду 11.07.2016 року. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

17.08.2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду з цим позовом, вказуючи, що 25.09.2015 року померла їхня мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ №331215, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області 25.09.2015 року. Після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, розташована на території [PERSON] сільської ради. Протягом шести місяців позивачі до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернулись з обєктивних причин, а саме в звязку з відсутністю грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, та інші витрати повязані з її смертю. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву за № 155 від 22.08.2016 року, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом, після померлої 25.09.2015 року [PERSON], однак з поважних причин не подали у встановлений законом шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] та [PERSON] пропустили встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту майнових прав позивачів, необхідно визначити їм додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

17.08.2016 року позивачка звернулась з позовною заявою до суду, в якій вказала, що 27.08.2009 року вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В позовній заяві позивачка зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились з 2013 року з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя, після чого між подружжям виникали сварки. За таких обставин подальше спільне сімейне життя із відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Спір з приводу поділу спільного майна відсутній. Спір щодо місця проживання сина після розірвання шлюбу відсутній. В судове засідання позивачка не з'явився, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти винесення рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти винесення рішення не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 27.08.2009 року підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 071577 від 27.08.2009 року, виданого Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області, 27.08.2009 року зроблено актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №307949 від 04.08.2016 року, виданий Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області , відповідно 15.12.2009 року в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений відповідний актовий запис №13. Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, не мають наміру на збереження шлюбу, а відповідач надав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовної заяви, суд приходить до висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Суперечки з приводу розподілу спільного майна між ними немає. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved