Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

16 жовтня 2019 року представник КС «СуперКредит» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач [PERSON] 03 жовтня 2013 року уклав з кредитною спілкою «СуперКредит» кредитний договір №СК-6/0673/13/55/06, відповідно до якого отримав кредит в розмірі 4953 грн. 00 к., що підтверджується видатковим касовим ордером №112 від 03 жовтня 2013 року. Тому просить у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору стягнути з відповідача суму простроченого тіла кредиту, нараховані проценти відповідно до кредитного договору, три проценти річних від простроченої суми грошового зобов`язання, а всього заборгованість в розмірі 29 101 грн. 89 к., яку просив стягнути з відповідача та судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 к. Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 02 грудня 2019 року. Розгляд справи відкладався, через відсутність відомостей про отримання відповідачем судової повістки. Відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу Шепетівського РВ УДМС України в Хмельницькій області від 28 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Згідно повідомлення виконавчого комітету Шепетівської міської ради за вих. 01-32/3659 від 24 жовтня 2019 року [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у їхню відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 жовтня 2013 року між кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №СК-6/0673/13/55/06, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 4953 грн. 00 к. Відповідно до пункту 3.1 Договору кредит мав надаватися [PERSON] у національній валюті після підписання Договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача. Відповідно до видаткового касового ордеру від 03 жовтня 2013 року позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу транш в сумі 4953 грн. 00 к. Нарахування процентів за кредитним договором здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку шістдесят шість процентів, що передбачено п. 3.2 кредитного договору. Відповідно до пункту 3.4 кредитного договору у випадку прострочення термінів платежів, позивач має право стягувати з відповідача пеню за кожен день прострочення в розмірі одного відсотка від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Згідно пункту 3.6 кредитного договору прострочення суми кредиту не зупиняє нарахування процентів та пені. Однак відповідач в порушення п. 3 умов кредитного договору, а саме зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку платежів, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по кредитному договору №СК-6/0673/13/55/06 від 03 жовтня 2013 року, долученим до позовної заяви, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед кредитною спілкою «СуперКредит» становить 21 967 грн. 80 к., яка складається з: 11 159 грн. 22 к. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 28 серпня 2014 року по 09 жовтня 2019 року; 10 808 грн. 58 к. - сума несплаченої пені за період з 28 серпня 2014 року по 05 жовтня 2015 року. Як вбачається з листа від 23 січня 2019 року Кредитна спілка «СуперКредит» повідомляла [PERSON] про погашення простроченої заборгованості в термін до 02 лютого 2019 року, який він отримав за місцем реєстрації та проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми по кредитному договору, заборгованість позичальника перед позивачем в цій частині складає 7134 грн. 09 к., яка складається з: 4694 грн. 60 к. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 25 квітня 2014 року по 31 серпня 2019 року; 540 грн. 89 к. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 25 квітня 2014 року по 09 жовтня 2019 року; 1898 грн. 60 к. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 07 лютого 2014 року 09 жовтня 2019 року. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Викладене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року справа № 6-2129цс16. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17 грудня 2013 р. № 14, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Згідно вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась та сплати належних відсотків. Згідно частини першої статті 1048, частини першої статті 1054 ЦК України за користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити проценти у порядку та в розмірі встановленим кредитним договором. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов`язання, в зв`язку з чим підлягають до задоволення в сумі 29 101 (двадцять дев`ять тисяч сто одна) грн. 89 к. заборгованості за кредитним договором №СК-6/0673/13/55/06 від 03 жовтня 2013 року, яка складається з: 11 159 грн. 22 к. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 28 серпня 2014 року по 09 жовтня 2019 року; 10 808 грн. 58 к. - сума несплаченої пені за період з 28 серпня 2014 року по 05 жовтня 2015 року; 4694 грн. 60 к. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 25 квітня 2014 року по 31 серпня 2019 року; 540 грн. 89 к. - три проценти від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 25 квітня 2014 року по 09 жовтня 2019 року; 1898 грн. 60 к. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 07 лютого 2014 року по 09 жовтня 2019 року, а всього 29 101 (двадцять дев`ять тисяч сто одна) грн. 89 к. заборгованості за кредитним договором №СК-6/0673/13/55/06 від 03 жовтня 2013 року. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача згідно вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі 1921 грн. 00 к.

Outcome: partial