Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

16 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, в якому просив визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до Токмацької районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті рідного батька [PERSON], що помер 10 травня 2014 року в м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, у віці 81 рік. В обґрунтування позову зазначено, що 10 травня 2014 року помер рідний батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно земельну ділянку, розміром 4,64 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ ЗП № 008837 від 10 травня 2002 року, виданого на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 04.10.2001 року № 9. Його єдиним спадкоємцем за законом першої черги є позивач, інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. 04 червня 2015 року позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області, за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, [PERSON]Я, але у видачі свідоцтва йому відмовлено та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2015 року № 460/02-31, у звязку з тим, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Він вважав, що без будь-яких перепон прийняв дану спадщину, після свого батька [PERSON]. Юридичної освіти у нього не має, частина документів знаходилася у нього на руках, що як він вважав є частковим прийняттям цієї спадщини. Поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини є тривала тяжка неврологічна хвороба дисциркуляторна енцефалопатія, з порушенням венозного кровообігу у вигляді вираженого цефалогічного і вестибулоатоксічного синдрому астено-депресивного синдрому, яка виникла у нього на ґрунті непоправної втрати близької людини рідного батька. З 02.10.2014 року та по 29.05.2015 року він безперервно знаходився на амбулаторному лікуванні. Позивач вважає, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому звернувся до суду з позовом про визначення додаткового стоку для прийняття спадщини. 18 червня 2015 року ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено до судового розгляду на 25 червня 2015 року у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі (а.с. 14-15). Надіслана вимога нотаріусу Токмацької районної державної нотаріальної контори про надання спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с. 18). 24 червня 2015 року до суду надійшла заява від Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання позову, в якій просили задовольнити позов [PERSON] та розглянути справу за відсутності представника Виноградненської сільської ради (а.с. 26, 30). Аналогічні заяви надішли до суду і 09 липня 2015 року (а.с 49, 50). 09 липня 2015 року ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог і продовжено судовий розгляд (а.с. 51-52). Суд залежно від предмета позову та обставин справи у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, має вирішити питання про заміну первісного відповідача на належного відповідача або із власної ініціативи у порядку, передбаченому частиною другою статті 35 ЦПК, залучає відповідну особу, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову. 09 липня 2015 року ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], яка як слідує з матеріалів спадкової справи, ще 02 липня 2014 року звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] батька позивача. 24 вересня 2015 року ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області, задоволено клопотання позивача та замінено відповідача по даній цивільній справі, а саме первісного відповідача - Виноградненську сільську раду Токмацького району Запорізької області на Молочанську міську раду Токмацького району Запорізької області (а.с. 102-103). 02 жовтня 2015 року та 07 жовтня 2015 року до суду надійшла заява від Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області про визнання позову, в якій просили задовольнити позов [PERSON] та розглянути справу за відсутності представника Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області (а.с. 112, 115, 126). 07 жовтня 2015 року ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог і продовжено судовий розгляд (а.с. 121-122). Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, рішення просили прийняти на розсуд суду. Представник третьої особи, заперечувала проти задоволення позовних вимог, в судовому засіданні пояснила, що поважними є причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В даному випадку вперше позивач звернувся до лікаря за консультацією лише в жовтні 2014 року, при цьому листок непрацездатності йому не видавався. Позивач мав можливість звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, жодних обєктивних, непереборних, істотних труднощів не було, оскільки позивач за шість днів до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме 04 листопада 2014 року, проходив профілактичний огляд, за результатами якого він може працювати електрогазозварником. Вважає, що належним відповідачем у даній справі є [PERSON], яка проживала з померлим у цивільному шлюбі майже 49 років в м. Молочанськ, виховувала [PERSON], і яка в установлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що є онукою [PERSON], її баба проживала разом з [PERSON] однією сімєю, прожили разом 53 роки, спільних дітей у них не було. Враховуючи те, що вони були особами похилого віку, вона кожного дня приїздила до них, допомагала. [PERSON], син померлого дуже рідко відвідував батька один-два рази на рік, інколи спілкувалися в телефонному режимі. На протязі шести місяців після смерті [PERSON] декілька разів зустрічалися з позивачем, останній на стан здоровя не скаржився. Якось в квітні 2015 року вони зустрілися з [PERSON] на ринку розмовляли, і в ході розмови останній повідомив, що у нього готуються документи до суду щодо спадщини і у нього все буде добре. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] приїздив на похорони батька, [PERSON], проте активної участі в житті батька не приймав, дуже рідко відвідував. Коли [PERSON] робили операцію, всі витрати несла [PERSON] та її онука [PERSON] Останній раз бачила [PERSON] в травні 2015 року на поминках, після спливу одного року після смерті [PERSON] Свідок [PERSON], пояснила, що в квітні 2015 року вони разом з [PERSON] були на ринку і бачили там [PERSON], [PERSON] з ним спілкувалася. Останній раз бачила [PERSON] в травні 2015 року на поминках, після спливу одного року після смерті [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, надані матеріали спадкової справи та медичної документації, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 травня 2014 року помер батько позивача [PERSON], у віці 81 рік в м. Молочанськ Токмацького району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 291342 від 13 травня 2014 року та повторним свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 321567 від 26 травня 2015 року (а.с. 6, 22 зворотна сторінка). Після його смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка, розміром 4,64 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ ЗП № 008837 від 10 травня 2002 року, виданого на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 04.10.2001 року № 9 (а.с. 7), житловий будинок, розташований в м. Молочанськ по вул. Рогачова за № 41, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок (а.с. 147). [PERSON], був зареєстрований та проживав по день смерті 10 травня 2014 року за адресою: м. Молочанськ по вул. Рогачова, буд. 41. Разом з ним була зареєстрована співмешканка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області від 03 червня 2015 року за № 86 (а.с. 42). Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] помер 10 травня 2014 року, то строк для прийняття спадщини спливає 10 листопада 2014 року. 02 липня 2014 року, тобто в межах встановленого законом строку, [PERSON], звернулася до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про прийняття спадщини. В заяві вказала, що 10 травня 2014 року помер [PERSON], її співмешканець, після його смерті залишилося спадкове майно, яке вона приймає за законом згідно ст. 1264 ЦК України. В заяві вказала, що є й інші спадкоємці за законом згідно ст.. 1261 ЦК України, син померлого [PERSON]. В заяві також зазначено, що заявниці відомо, що заява на прийняття спадщини є безумовна та беззастережна, але може бути відкликана протягом строку встановленого для її прийняття. Особу [PERSON], [INFO] встановлено за паспортом (а.с. 22). 02 липня 2014 року, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 139/2014 (а.с. 21-25). Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст.1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно із роз'ясненнями, наданими в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 04 червня 2015 року [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO] а, кв. 29, звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області, для отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після померлого 10 травня 2014 року [PERSON] У видачі свідоцтва йому відмовлено, у звязку з тим, що спадкоємець строк на прийняття спадщини пропустив, до нотаріальної контори заяву про прийняття у встановлений законом строк не подав, разом зі спадкодавцем на момент смерті зареєстрований не був, спадкова справа заведена 02 липня 2014 року за № 139/2014, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2015 року № 460/02-31 (а.с. 5). [PERSON], позивач у справі, разом зі спадкодавцем на момент смерті зареєстрований не був. Для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємець за заповітом або за законом, має прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Право на прийняття чи відмову у прийнятті спадщини не є абсолютним і законодавцем обмежено відповідними строками. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Прийняття спадщини - це дія спадкоємця, яка засвідчує про його згоду вступити в спадкові права та його цивільне право. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Строк прийняття спадщини встановлюється у шість місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Встановлений законом строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. Пропуск цього строку позбавляє спадкоємця права вимагати повернення майна, що перейшло до інших спадкоємців, або права на відшкодування вартості цього майна. Натомість, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). У п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На таку позицію також звернув увагу і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ї заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] в якості поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини послався на хворобливий стан здоровя, у звязку із чим в період з 02.10.2014 року та по 29.05.2015 року він знаходився на амбулаторному лікуванні. А також зазначив, що він є єдиним сином, а тому вважав, що без будь-яких перепон прийняв спадщину після смерті батька, [PERSON], юридичної освіти у нього не має, частина правовстановлюючих документів, зокрема державний акт на право приватної власності на землю знаходився у нього на руках, що як він вважав є частковим прийняттям цієї спадщини. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 10 травня 2014 року, спливає 10 листопада 2014 року. З дослідженої в судовому засіданні, медичної карти [PERSON] слідує, що ще до смерті батька, [PERSON], позивач, лікувався у лікаря невропатолога, а саме - з 10 лютого по 14 лютого, продовжено до 17 лютого, продовжено до 19 лютого, з 19 лютого продовжено лікування до 21 лютого 2014 року (а.с.154-157, 163-164). 21 лютого 2014 року виписаний невропатологом до праці з 22 лютого 2014 року. Позивачу було видано листок непрацездатності. В медичній карті в період зазначеного лікування, а саме з 10 лютого 2014 року по 21 лютого 2014 року, вклеїно лист про відвідування лікаря невропатолога, 02 жовтня 2014 року, проведено огляд, призначено лікування, проте листок непрацездатності не видавався (а.с. 159). Тобто, вперше після смерті батька позивач звернувся до лікаря невропатолога лише 02 жовтня 2014 року. Крім того, в медичній карті наявні дані профілактичного огляду за 2014 рік. Позивач за шість днів до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме 04 листопада 2014 року, проходив профілактичний огляд, за результатами якого лікарі дійшли висновку, що [PERSON] (позивач) може працювати в Токмак-Теплоенергії електрогазозварником (а.с. 161-162). В період з 17 грудня 2014 року по 23 січня 2015 року, вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, [PERSON], лікувався у лікаря-травматолога, скаржився на болі в лівій кисті руки, йому було видано листок непрацездатності (а.с. 164-168, 171-174, 177-179). Виписаний травматологом до праці з 24 січня 2015 року. Він не був обмежений в пересуванні, в призначений час зявлявся до лікаря. [PERSON], відвідував лікаря-невропатолога 18 грудня 2014 року, 12 січня 2015 року, 02 березня 2015 року, 13 квітня 2015 року, 29 травня 2015 року, 17 липня 2015 року, 27 липня 2015 року, листок непрацездатності йому не видавався (а.с. 169-170,175-176, 180-187). Таким чином, з медичних документів позивача, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що він має хронічні захворювання, однак у строк, встановлений законом для прийняття спадщини, на стаціонарному лікуванні не перебував. Враховуючи правову позицію судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, що висловлена в постанові від 26 вересня 2012 року cправа №6-85цс12, де вказано, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Доводи позивача [PERSON], що строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, а саме у зв'язку з хворобою, не заслуговують на увагу. Довідку надану позивачем, де зазначено, що [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні з 02.10.2014 року та по 29.05.2015 року з діагнозом дисциркуляторна енцефалопатія, з порушенням венозного кровообігу у вигляді вираженого цефалогічного і вестибулоатоксічного синдрому астено-депресивного синдрому (а.с. 9, 146) суд оцінює критично, вона протирічить дослідженій медичній документації. Адже з медичної карти [PERSON] слідує, що ще до смерті батька, він лікувався у лікаря невропатолога, з 10 лютого 2014 року до 21 лютого 2014 року, йому було видано листок непрацездатності. В період шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач відвідав лікаря невропатолога лише 02 жовтня 2014 року, проте листок непрацездатності йому не видавався. Проте, за шість днів до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме 04 листопада 2014 року, позивач проходив профілактичний огляд, за результатами якого лікарі дійшли висновку, що [PERSON] (позивач) може працювати в Токмак-Теплоенергії електрогазозварником. Вказаний огляд проводиться щорічно. В подальшому позивач звертався до медичної установи, вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, проходив лікування у лікаря-травматолога в період з 17 грудня 2014 року по 23 січня 2015 року, про що йому було видано листок непрацездатності. [PERSON], відвідував лікаря-невропатолога 18 грудня 2014 року, 12 січня 2015 року, 02 березня 2015 року, 13 квітня 2015 року, 29 травня 2015 року, 17 липня 2015 року, 27 липня 2015 року, листок непрацездатності йому не видавався. Враховуючи встановлений діагноз та форму лікування [PERSON], суд вважає, що в нього було достатньо часу для подання заяви про прийняття спадщини. Хвороба не позбавляла позивача можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою, як це передбачено пунктом 3.5. глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за N 282/20595. Безпідставним є посилання позивача, як на підставу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, наявність у нього на руках частини правовстановлюючих документів, важкий емоційний стан у звязку зі смертю батька. Таким чином, з доводами позивача про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини не можна погодитися, оскільки жодних доказів про наявність причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем не надано. Посилання позивача на тяжкі переживання у зв'язку із смертю батька, його перебування з 02.10.2014 року та по 29.05.2015 року на амбулаторному лікуванні, наявність у нього на руках частини правовстановлюючих документів, про юридичну необізнаність позивача не є такими поважними причинами, у розумінні ст. 1272 ЦК України. Доказів щодо наявності хвороб або інших обставин, які мали місце протягом шести місяців від дня відкриття спадщини і перешкоджали йому звернутись до нотаріальної контори у встановлений строк з заявою для прийняття спадщини, позивач не надав. Такий висновок суду узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленою в рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2011 року, ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2011 року та від 19 жовтня 2011 року. Слід також зазначити, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В даному випадку спір фактично виник між позивачем і спадкоємцем, [PERSON], суд розяснював позивачу, що за правилами ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача лише за клопотанням позивача, проте позивач такого клопотання до суду не подав, а Молочанська міська рада Токмацького району Запорізької області являється неналежним відповідачем. За відсутності згоди позивача на заміну відповідача на належного це є підставою для відмови у позові після розгляду справи по суті. Такий висновок суду узгоджується з позицією Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловленою в Листі від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де вказано, що у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. За наведених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed