Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

16.05.2018 року [PERSON] (далі позивач), в особі свого представника за письмовим дорученням про надання безоплатної вторинної правової допомоги адвоката [PERSON] (а.с.15), звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення додаткових витрат на дитину з підстав передбачених ст.ст.141, 180, 185 СК України. В обґрунтування позову зазначає, що 13.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. В грудні 2015 році шлюб між сторонами було розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №112306 від 08.12.2015 року. Після розірвання шлюбу діти сторін залишилися проживати з позивачем. У зв'язку з тим, що відповідач не завжди надавав кошти на утримання дітей позивач в квітні 2009 року вимушена була звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів та 21.05.2009 р., на підставі рішення Енергодарського міського суду, було видано виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Відповідач тривалий час аліменти не сплачував,\~ у звязку з чим, станом на листопад 2017 року заборгованість по аліментам складає 13106 грн. 54 коп., про державним виконавцем було складено відповідний розрахунок. З 01.09.2017 року старший син сторін [PERSON] став студентом 2 курсу денного відділення Запорізького національного технічного університету - термін закінчення навчання у коледжі -\~ 30.06.2020 рік. Щоденні витрати дитини повязані з навчанням ставлять позивача, разом з дітьми, у скрутне матеріальне становище, оскільки відповідач аліменти сплачуються не регулярно і в розмірі не більше 1500 грн. на місяць, на утримання двох дітей. З вересня 2017 року син сторін проживає у гуртожитку, оплата якого за рік становить 3320 грн. 00 коп. Відповідно до договору найма, оплата гуртожитку в 2018 році збільшилась на 480 грн. тобто за період з вересня 2017 року по травень 2018 року позивач вимушена була сплатити 3800 грн. Відповідач по справі, в добровільному порядку грошові кошти на оплату додаткових витрат дитини не надає. З врахуванням важкого матеріального становища позивачки на утриманні якої знаходяться двоє неповнолітніх дітей, один з яких є студентом, вважає вимогу в частині стягнення з відповідача половини витрат на оплату гуртожитку в розмірі 1900 грн. 00 коп. пропорційною (3800/2 = 1900 грн. 00 коп.) та посильною для відповідача, оскільки відповідач є працездатним, працює, матеріально забезпечений, отже може компенсувати половину додаткових витрат понесених позивачем у звязку з оплатою гуртожитку для проживання їх спільного сина в іншому місті. Просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання дитини [PERSON], [INFO] в сумі 1900 грн. 00 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за присутності представника адвоката [PERSON] (а.с.36). В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі просить їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує щодо проведення справи без участі відповідача в порядку заочного провадження (а.с.35) В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився повторно, про час та місце слухання справи повідомлявся судом за останньою відомою зареєстрованою поштовою адресою місця проживання зазначеною позивачем (а.с.1), яка збігається із даними місця реєстрації проживання зазначеної в довідці з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.18)\~ рекомендованою кореспонденцією через відділення «Укрпошти». Однак, судові відправлення на імя відповідача повернулися до суду з відміткою пошти «не за запитом» (а.с.23, 33, 40). Матеріали справи не місять даних щодо наявності у відповідача електронної поштової адреси або даних про місце його роботи. Крім того, відповідач сповіщався про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.39). В порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачем до суду не надано заяв або клопотань про відкладення слухання справи, Відзиву на позовну заяву або заперечень, судом здійснено усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, за письмової згоди сторони позивача,\~ вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання та ухвалити заочне рішення. У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновків, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.5). На підставі рішення суду від 20.05.2009 року Енергодарським міським судом було видано виконай лист про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.7) та довідки (а.с.8) вбачається, що відповідач має можливість та сплачує аліменти на дітей. Спільний син сторін [PERSON], народився 05.06.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідно до Довідки №54/18.3 від 26.03.2018 року, неповнолітній, на той час, син сторін\~ [PERSON] навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Запорізького національного технічного університету за денною формою навчання, термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2010 р. (а.с.9). Згідно договору найму №149/17 від 30 серпня 2017 року син сторін [PERSON] оплатно винаймає кімнату у гуртожитку ЗЕТК ЗНТУ, вартість проживання на рік становила 3320,00 грн. (а.с.10) та згідно Наказу №68-0 від\~ 13.12.2017 р., вартість проживання у гуртожитку на місяць зросла на 40% (а.с.11). Згідно квитанцій позивачем здійснено оплату за гуртожиток в розмірі 3800,00 грн. (а.с.13). Відповідно до Довідки № 83 від 02.04.2018 року син сторін [PERSON] доходу не має (а.с.12). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі\~ якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини,\~ влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно вимог частини першої статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено: передбачені ст.185 СК України, додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат і їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи, від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Дослідженими судом доказами підтверджено понесення позивачем витрат за проживання неповнолітнього сина у гуртожитку навчального закладу в загальному розмірі 3800 грн. 00 копійок, а отже, враховуючи обовязок батька нести додаткові витрати на дитину, розрахунок розміру половини від фактично сплаченої позивачем суми додаткових понесених витрат за проживання сина сторін у гуртожитку, який надано стороною позивача в сумі 1900 гривень 00 копійок та вважає його належним, а вимоги позову такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved