overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

15.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182, ч.2 ст.183 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі); якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

15.04.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] (а.с.5), дитина знаходится на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.7-8), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.9,10,11,12) суд вважає ,що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

15.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12.10.1996 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 12.10.1996 року, актовий запис № 153, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

15.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новоград-Волинський реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 68. Спільних дітей від цього шлюбу не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння, кохання. Із березня 2014 року проживають окремо. Просить розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, заяв про розгляд справи у його відсутності не надав, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд ухвалив проводити судове засідання без сторін з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 22.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новоград-Волинський реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Дітей від цього шлюбу не мають, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою ОСББ «Чайка» № 422 від 14.04.2014 року (а.с. 3). Сторони на протязі останнього місяця разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

15.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог вказувала, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2008 року, від яких мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини, оскільки, він вже сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання сина від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO], до закінчення ним навчання, яке закінчується - 30.06.2014 року. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2008 року, від яких мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні (а.с. 3-4). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

15.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Останні кілька місяців вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають спільного дитину - доньку [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживає з позивачкою, суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу між сторонами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.03.2005 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 387, що вбачається із свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві серія [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 6). Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, а тому вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

15.04.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на свою користь аліментів на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі розміром 200 грн., щомісячно до досягнення нею повноліття. Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони 23.09.2013 розірвали шлюб (а.с. 3). Від шлюбу у них народилося троє дітей: донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5, 6). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/3626/13-ц від 15.08.2013 року [PERSON] було зобов'язано сплачувати на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей - [PERSON],[INFO] року народення, та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі розміром по 450 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття (а.с. 9). Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти на користь [PERSON] на свою неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], у розмірі 200 грн. щомісяця. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

15.04.2015 до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить ухвалити рішення та розірвати другий шлюб з відповідачем, зареєстрований 08.11.2011 відділом ДРАЦСу Корсунь - Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, але через ДРАЦС шлюб розривати не бажають. Свій позов позивач мотивує тим, що їх сімя розпалася у грудні 2014 року. Подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, тому і просить шлюб розірвати. Строк для примирення не потрібний. Спору про поділ майна немає. Позивач у судове засідання зявилася, позов підтримала і надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судове засідання зявився, позов визнав, лише пояснив, що сімя розпалася у квітні 2015 року. Строк для примирення не потрібний. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши\~ їх доказами, ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до розяснень, даних у\~ п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і\~ з цією метою суд повинен уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2011, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР №081623 від 08.11.2011, а/з №140 (а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що сімя сторін\~ розпалася, вони разом не проживають, миритися не бажають, подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, сторони заперечують проти надання строку для примирення, просять шлюб розірвати. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Суд не вирішує за прізвище позивача, бо таке вона не змінювала. Спору про поділ майна сторони на момент розгляду даної справи не мають. Позивач просить судові витрати, а саме сплату судового збору, покласти на неї,\~тому такі суд не стягує з\~\~ відповідача,\~\~ відповідно до приписів ст. 88\~ ЦПК\~ України.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

15.04.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживає з відповідачкою, суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.09.2007 року сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис за номером 1751. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідачки, а тому вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

15.04.2015р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені з березня 2015 року. Син знаходиться у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. В даний час вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і має потребу в матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти стягнення з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трирічного віку. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 2012 року березень 2015 року, від якого згідно свідоцтва про народження мають сина, [PERSON], [INFO], та батьком дитини вказано [PERSON], про в судовому засіданні останній не заперечував Родинні відносини припинені, відповідно до довідки з місця проживання дитина проживає разом із матір'ю, але зареєстрований за місцем проживання відповідача. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобов'язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивачки. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача у доход держави в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved