Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

17.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирсього міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що 01.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, Дорошкевич Вірою Леонідівною відкрито виконавче провадження № 63171565 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі № 48446 від 23.09.2020 року, що виданий приватний нотаріус Житомирсього міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про звернення стягнення з громадянки [PERSON] ( [INFO] , місце реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , реєстраційний код картки платника податків [NUMBER] ), що є боржником за кредитним договором AG4579051 від 19 липня 2018 року укладеним з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» ЄДРПОУ 41350844 правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 06112018/DG від 06.11.2018 року є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (ЄДРПОУ 38750239 вул. Авіаконструктора І. Сікорського буд. 8. Вказує, що за виконавчим документом визначено, що сума заборгованості проводиться з 06.11.2018 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості складає: 8096,00 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3700,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 885,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 3511,00 грн.; та за вчинення виконавчого напису 1000 грн. Загальна заборгованість, яка вказана у виконавчому написі у розмірі 9096,00 грн. Вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович запис № 48446 вчинено з порушеннями вимог чинного законодавства, при цьому вказує, що відповідно умов договору предметом якого є надання кредиту в межах ліміту кредитної лінії та відповідно до спеціальних умов до договору кредитної лінії ТОВ «Дінеро» відкриває позичальнику [PERSON] кредитний ліміт в сумі 3,700 грн.; сума кредиту становить 1,500 грн. Відповідно до зазначеного договору строк позики складає 14 днів, позика має бути повернута до 02.08.2018 року. Вказує, що відповідно до умов договору реальна річна ставка становить 623,11 %; відсоткова ставка за день становить 1,71% ; відсоткова ставка в день для періоду, що перевищує початкового значення тривалість 1,5% комісії. Вказує на те, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис не на нотаріальну посвідченому договорі, а на договорі який укладений в простій письмовій формі - в електронному вигляді. Враховуючи вище викладене просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.09.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирсього міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем запис № 48446 про звернення стягнення з громадянки України [PERSON] ( [INFO] , місце реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER] ), що є боржником за кредитним договором AG4579051 від 19 липня 2018 року укладеним з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідно до договору відступлення право вимоги № 06112018/DG від 06.11.2018 року є Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» сума заборгованості складає 9096 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися хоча належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання, причини неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про примусове виконання рішення в якому просить приватного виконавця Дорошкевич В.Л. відкрити виконавче провадження відносно [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 9096,00 грн. відповідно до виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63171565 від 01.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною було відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованість у розмірі 9096,00 грн. за виконавчим написом № 48446 виданий 23.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Встановлено, що 23.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем видано виконавчий напис який зареєстровано в реєстрі № 48446 в якому строк платежу за кредитним договором AG4579051 від 19 липня 2018 боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться в період 06 листопада 2018 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає 8096,00 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3700 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями ставок 3511,00 грн.; за вчинення виконавчого напису 1000,00 грн.; загальна сума 9 096,00 грн., що підтверджується копією виконавчого напису. Встановлено, що відповідно до копії спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № AG4579051 від 19 липня 2018 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3700 грн., та надано суму кредиту у розмірі 1500 грн. за умов короткострокового кредитного договору реальна річна ставка становить 623,11 %; відсоткова ставка за день становить 1,71%; відсоткова ставка в день для періоду, що перевищує початкового значення тривалість 1,5% комісії, дата повного погашення 02.08.2018 року, комісії за період продовження 7 днів 194 грн; 14 днів 299 грн; 30 днів 495 грн. Встановлено, що відповідно до листа приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в якому зазначає, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, яке було видане 26.12.2011 року №8679 [PERSON] , окрім того зазначає, що витребувані документи не можуть бути надані, так як 28 липня 2021 року в нотаріальній конторі було проведено обшук та вилучено документи нотаріального діловодства та архіву. Так, судом встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, і Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. При цьому, судом встановлено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, як встановлено судом, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для одержання виконавчого напису додаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, нотаріусом не було повідомлено [PERSON] про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, на що відповідно остання не могла відреагувати жодним чином, тим більше надати заперечення проти незаконно нарахованих сум і відповідно нотаріус мав би вчиняти виконавчий напис, оскільки ним не було перевірено безспірність вимог кредитора (відповідача). Наслідки такого неповідомлення зазначені в узагальненні ВССУ від 07.02.2014 року про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні, а саме: в п. 10 вказаного узагальнення зазначено, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Інших відомостей та доказів, станом на час розгляду справи, які б спростували вказаний факт, відповідачем до матеріалів справи не додано. Крім того, згідно матеріалів справи, заборгованість обчислюється за період з 06.11.2018 року до 11.03.2020 року, виконавчий договір позики, на якому було вчинено виконавчий напис нотаріусом, не був нотаріально посвідчений. При цьому, у відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тому, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить висновку про те, що суми, у тому числі пеня, проценти, зазначені в оскаржуваному виконавчому документі (виконавчому написі нотаріуса) не є безспірною заборгованістю, а тому з наданих обставин, слід вважати, що виконавчий напис № 48446 від 23 вересня 2020 року приватним нотаріусом Горай О.С. було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Отже, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій же постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При цьому, Велика палата Верховного суду в своїй постанові від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц) також зазначила, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, та аналізуючи зібрані докази в справі, суд вважає, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню та безспірності характеру правовідносин сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає, що виконавчий напис підлягає визнанню судом таким, що повністю не підлягає примусовому виконанню з моменту його вчинення. А отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та повністю доведеними в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу представником позивача є: копія договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2021 року між адвокатом Роскрут Орестом Семеновичем та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги в якому зазначено предмет, строк, ціну договору в розмірі 6000 грн. Відповідно до акту виконаних робіт від 15.05.2021 року було надані наступні послуги: підготовка правової пропозиції, оцінювання матеріалів виконавчого провадження щодо підготовки позову про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню (вартість 400 грн. за год. затрачено 4 год.) разом 1600 грн.; представництво інтересів в органах виконавчої служби (вартість 500 грн. за год. затрачено 2 год.) разом 1000 грн.; позовна заява (вартість 566 грн. за год. затрачено 6 год.) разом 3400 грн.; Загальна сума відповідно до акту виконаних робіт 6000 (шість тисяч) грн. Згідно розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу від 15.05.2021 року загальна сума гонорару становить 6000 (шість тисяч) грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, суд вважає, що вказані докази є належними, достовірними та достатніми для підтвердження витрат позивача на правничу допомогу в сумі 6000 грн. та відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved