Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

16 січня 2021 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожнього-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що 30.06.2020 на вул. Гаванська напроти бази ОПС зі сторони лісу біля електроопори №34, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Honda Civic, д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого забезпечена полісом ОСЦПВ №АО7075344, виданий АТ «СГ «ТАС» та Kia Ceed, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2020, справа №206/3078/20, водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до відповідальності в порядку ст.124 КУпАП. Ця постанова суду набрала чинності 10.08.2020 та не оскаржувалась у встановленому законом порядку. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортній засоби отримали механічні пошкодження. Позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою на виплату страхового відшкодування. З метою визначення розміру спричинено матеріального збитку позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. 08.07.2020 у м. Дніпро по вул. Старокозацька, буд.3, відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, про проведення якого страховика та відповідача було завчасно повідомлено відповідними рекомендованими листами. Протоколом огляду транспортного засобу від 08.07.2020 №5807/20/20 був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем Kia Ceed р.н. [NUMBER] . Згідно висновку експерта №5807/20/20 від 29.07.2020, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., розмір матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля Kia Ceed р.н. [NUMBER] складає 218604,63 грн. Також, у зв`язку із пошкодженням цього автомобіля позивач змушений був понести додаткові витрати пов`язані зі сплатою послуг експерта в розмірі 3500,00 грн. АТ «СГ «ТАС» 01.10.2020 здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 127500,00 грн. Як вбачається з висновку експерта №5807/20/20 від 29.07.2020 розмір матеріального збитку спричинений власнику автомобіля Kia Ceed р.н. [NUMBER] складає 218604,63 грн. Отже, отриманої позивачем суми страхового відшкодування недостатньо для покриття збитків завданих у ДТП. Оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача встановлена постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2020, а сума страхового відшкодування не в повній мірі покрила матеріальні збитки, отримані позивачем, то вважають, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між понесеними позивачем матеріальними збитками та сумою отриманого страхового відшкодування: 218604,63 грн. 127500,00 грн. = 91104,63 грн. Позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому завдано моральну шкоду, яка полягає у пережитому після ДТП нервовому стресі, а також через пошкодження власного майна, погіршення його технічного та естетичного стану, у неможливості користуватися ним та побутових незручностях , що виникли внаслідок цього. Крім того, після настання ДТП відповідач пообіцяв сприяти відшкодуванню спричинених збитків, проте його слова не знайшли підтвердження в його діях. Розмір спричиненої моральної шкоди позивач оцінює в 7000,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 91104,63 грн., моральну шкоду у розмірі 7000,00 грн. та судові витрати по справі, пропорційно до задоволених вимог. 29 січня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що після ДТП автомобіль був пошкоджений, проте через брак коштів позивач не мав можливості відремонтувати авто самотужки. На отриману суму відшкодування від страхової, позивач відремонтував авто частково, але на теперішній час автомобіль повністю не відремонтовано. Позивач пропонував відповідачу декілька варіантів повернення коштів, однак відповідач відмовив. Питання про відшкодування фактичних витрат ними не ставиться. Експертиза була проведена відповідно до вимог чинного законодавства, відповідач був присутній на огляді авто і бачив всі пошкодження, які зафіксував експерт. Позивач просить стягнути з винуватця ДТП різницю між тим, що зазначив експерт у висновку та тим, що виплатила страхова компанія, також стягнути моральну шкоду пов`язану із пошкодженням автомобіля. Просив задовольнити позов в повному обсязі, врахувати понесені витрати у зв`язку з проведенням експертизи та наданням правничої допомоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що з самого початку [PERSON] не переховувався від суду, він повністю визнав свою провину, допоміг позивачу отримати грошову компенсацію від страхової компанії. Насправді авто відремонтоване на різних СТО. У позові викладені неправдиві обставини. Після ремонту авто на СТО, висновок експерта втрачає свою силу, експерт враховує максимально високі ціни на послуги та на запчастини. Експерт зазначив перелік деталей, які повинні бути замінені, але по тій інформації, яка є у [PERSON] , велика кількість запчастин не замінена, позивач їх відновлював. Представник позивача сам сказав, що авто частково відремонтоване. [PERSON] особисто від позивача чув, що автомобіль відремонтований. Просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що 30 червня 2020 року навпроти бази ОПС по вул. Гаванській біля опори №34, він був за кермом авто, виїхав на зустрічну смугу, сталось ДТП, викликали поліцію, склали протокол, своєї провини він не заперечував, відразу повідомив, що буду сприяти відшкодуванню постраждалому ТЗ шкоди, він сплатив всі штрафи, апеляційну скаргу не подавав, запевняв позивача, що зобов`язується компенсувати витрати, які не покриє страхова компанія але за умови наявності квитанцій та чеків на проведення таких робіт, але позивач особисто визнав, що його авто відновлено, він їм керує, купував деталі під час ремонту, позивач не може надати чеки, докази про відновлення свого авто, які б підтвердили понесені витрати на ремонт. Він не відмовляється компенсувати франшизу. З висновком експерта не згоден. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Судом встановлено, [PERSON] 30.06.2020 о 06:50 год. в м. Дніпро, Самарського району, по вул. Гаванська, напроти бази ОПС, зі стороні лісу, біля Електроопори №34, керуючи автомобілем Honda Civic д.н.з. [NUMBER] , при зміні напрямку руху, а саме при виїзді на зустрічну смугу, при зустрічному роз`їзді, не впевнився в безпечності, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Kia Ceed д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2020, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Накладено на [PERSON] за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн. (а.с.8). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30.06.2020, є встановленим і доказуванню не підлягає. \~ \~ \~ \~ [PERSON] є власником пошкодженого в ДТП транспортного засобу Kia Ceed д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.7). Згідно даних ЄЦБД МТСБУ транспортний засіб Honda Civic д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ (а.с.9). Потерпіла особа власник транспортного засобу Kia Ceed д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , 01.07.2020 звернувся до АТ «СТ» ТАС» із заявою про відшкодування заподіяної шкоди (а.с.10). 08.07.2020 у м. Дніпро на вул. Строкозацька, буд.3, відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу Kia Ceed, реєстраційний номерний знак [NUMBER] . Протоколом огляду колісного транспортного засобу №5807/20/20 від 08.07.2020, був встановлений перелік пошкоджень отриманих Kia Ceed, реєстраційний номерний знак [NUMBER] (а.с.23-25). Відповідно до висновку експерта №5807/20/20 (авто товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 29.07.2020, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіль «Kia Ceed», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 209331,20 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу автомобіль «Kia Ceed», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 209331,20 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частини (розрахованого в порядку встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль «Kia Ceed», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 182566,86 грн. (без урахування складової ПДВ). Вартість матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості), заподіяної власнику колісного транспортного засобу автомобіль «Kia Ceed», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП складає 218604,63 грн. (а.с.11-22). У зв`язку з ушкодженням транспортного засобу [PERSON] , останнім були понесені додаткові витрати пов`язані зі оплатою послуг експерта в розмірі 3500,00 грн. (38). АТ «СГ «ТАС» 01.10.2020 здійснило [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 127500,00 грн. (а.с.75). Представник позивача звертався до відповідача [PERSON] із досудовою вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, що складається з різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також витрат потерпілого на проведення експертизи: (218604,63 грн. 127500,00 грн. + 3500,00 грн.) = 94604,63 грн. (39-41). Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання, яке виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 цього Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. З огляду на зазначене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Спричинення потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Також згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отримання позивачем, як потерпілим страхового відшкодування за договором не припинило деліктне зобов`язання. Право позивача на відшкодування шкоди у повному обсязі за рахунок відповідача є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого позивач не був, хоча цей договір і укладений на користь третіх осіб. Оскільки після звернення до страховика позивачем одержане страхове відшкодування 127500,00 грн., якого не достатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання відповідачем свого обов`язку згідно із ст.1194 ЦК України (відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка ним одержана від страховика). Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить висновку, що розмір матеріальної шкоди позивача підтверджений наявними матеріалами справи у розмірі 209331,20 грн. та не спростований відповідачем належними, достатніми та допустимими доказами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з розрахунку 209331,20 грн. 127500,00 грн. = 81831,20 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди, то цю частину вимог, суд вважає за необхідне задовольнити частково виходячи із наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~ \~ \~ \~Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначення розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дій відповідача, позивачу було завдано моральну шкоду, що виразилася у душевних стражданнях у зв`язку із пошкодженням його майна, нервовому стресі, а також через пошкодження власного майна, погіршення його технічного і естетичного стану, неможливість користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього, у зв`язку з чим позивач просив стягнути і моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 7000,00 грн. Суд вважає доведеним, що внаслідок пошкодження майна, позивач зазнав душевних страждань, однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження саме такої суми моральної шкоди, а заявлену позивачем суму моральної шкоди суд вважає завищеною, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає, що сума в розмірі 2000,00 грн. є розумною, виваженою та справедливою, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положенням статті 10 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н від 30.11.2020 (а.с.43-45), копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002072 від 12.03.2019 (а.с.46), копію ордера на надання правничої (правової) допомоги Серії АЕ №1048755 від 22.12.2020 (а.с.47), копію посвідчення адвоката України №2761 від 12.03.20219 (а.с.48), копію Додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 30.11.2020 (а.с.73), копію акту приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої (правової) допомоги від 30.11.2020 та Додаткової угоди №1 договору про надання правничої (правової) допомоги від 16.04.2021, відповідно до якого загальна сума наданої правової (правничої) допомоги становить 18000,00 грн. (а.с.74). Позивачем та його представником не надано суду доказів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо). Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу не були підтверджені в судовому засіданні достатніми, належними та допустимими доказами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 981,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial