Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

16 грудня 2019 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20.09.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Малиновської районної Ради народних депутатів м. Одеси (актовий запис № 503), в якому у сторін народилися сини : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні характери, різні погляди на життя та побут, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги та взаєморозуміння, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, особисто під розписку, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі, ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с. 17,18). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак надав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов, та просив суд слухати справу без його участі (а.с. 19). З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 20.09.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Малиновської районної Ради народних депутатів м. Одеси (актовий запис № 503), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.09.1996 року, в якому у сторін народилися сини : [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.12.2002 р., актовий запис № 780 та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.10.2009 р., актовий запис № 967), які після розірвання шлюбу, за спільною домовленістю сторін залишаться проживати з матір`ю (позивачкою) (а.с. 4,5). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось, через різні характери, різні погляди на життя, втрату у позивачки з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги та взаєморозуміння, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, дітей та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved