overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1000,00 гривень до зміни матеріального та сімейного стану. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він не працює, отримує пенсію у розмірі 2 284,45 грн., у 2011 році переніс інсульт та внаслідок хвороби прикутий до ліжка. Через погане самопочуття отримав путівку до комунальної установи «Запорізький геріатричний пансіонат» Запорізької обласної ради, сума оплати становить 3228,50 грн. Проте, позивач має працездатних родичів, які зобов'язані його утримувати. Дружина позивача - [PERSON] є пенсіонеркою, має хронічні захворювання, пересувається за допомогою палиці і не може самостійно оплачувати проживання [PERSON] в КУ «Запорізький геріатричний пансіонат». Відповідач є працездатною особою, проте не надає допомоги на його утримання, якої він вкрай потребує. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання батька не надає, просив стягнути з неї аліменти

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. З літа 2014 року вона проживає з дитиною окремо. Однак відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дитини не займається. Тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, на утримання дитини не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач і відповідач перебувають в шлюбі з 19.07.2008 року та мають дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дитину, хоча має таку можливість. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 14.12.1984 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 2008 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504511293839), представником надана заява, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від отримання судової повістки відмовився (повідомлення курєрської компанії №115977), згідно із ч. 8 ст.76 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 14.12.1984 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Малиновської районної Ради народних депутатів, актовий запис№1316. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2008 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання та просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини його доходів, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона продовжує навчатися на денній формі навчання, навчання є платне, а відповідач може надавати матеріальну допомогу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався уналежним чином. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні філологічного факультету Чернігівського національного педагогічного університету імені Т. Г. Шевченка, термін навчання закінчується 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 184 від 16.08.2016 року (а.с. 3). Навчання здійснюється за контрактом, загальна вартість освітньої послуги становить 49000 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що батько може надавати таку допомогу, а також враховуючи, що позивач навчається на денній формі навчання та на платній основі, у зв'язку із чим потребує допомоги від батьків, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на час її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Великосербулівської сільської ради Єланецької району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що 03.07.2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,37 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області. Своєчасно, у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, вона спадщину не прийняла з об'єктивних причин, а тому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідачки в судове засідання не з'явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2015 року померла мати позивачки [PERSON] (а. с. 8, 9), яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [INFO] (а. с. 11). Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,37 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (а. с. 10). Судом встановлено, що позивачка не проживала разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, тому пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини (а. с. 4) і вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутні відомості щодо заведення спадкової справи щодо спадкового майна [PERSON], померлої 03.07.2015 року (а. с. 22-24, 39). В судовому засіданні встановлено, що позивачка пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з об'єктивних причин. Як вбачається з матеріалів справи з 26.09.2017 року по 05.10.2017 позивачка була непрацездатною з причин загального захворювання (а. с. 41). Крім того, після смерті спадкодавиці позивачка та її сім'я перебували в скрутному матеріальному становищі, що стало перешкодою для звернення із заявою для прийняття спадщини у встановлений законом строк. З огляду на викладене, у відповідності до ч.3 ст. 1272 ЦК України дана позовна заява підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.03.2006 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №121. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з липня 2016 року, з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей не мають. Просить при ухвалені шлюбу залишить їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 25.03.2006 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 6. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON], [INFO], а.с. - 7,8. Шлюбні відносини припинили з липня 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дітей і щодо майна відсутній. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, таким чином ніхто не може заборонити йому продовжувати іменуватися цим прізвищем після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити та стягнути на її користь понесені судові витрати з [PERSON] Шлюбне прізвище позивачу залишити [PERSON]. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року по 05.11.2015 рік. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 10,11 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 09.08.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05.11.2015 року ( а.с. 3 копія рішення). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення сином повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

17.08.2016 року головний лікар Обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернулась до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] Заяву мотивовано тим, що у останньої наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Так, від шовгора [PERSON] [PERSON] надійшла заява щодо її неадекватної поведінки, і на підставі цього вона була оглянута лікарем-психіатром [PERSON], яка зробила висновок про необхідність госпіталізації. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які встановили, що [PERSON] страждає на гострий психотичний розлад з с-ми шизофренії, внаслідок чого вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Хвора добровільно лікуватися відмовилася. В судовому засіданні представник психіатричної лікарні заяву підтримав з підстав, викладених у ній, просив задоволити. Доставлена у судове засідання [PERSON] вважала, що відсутня необхідність у її примусовій госпіталізації. Прокурор Михайліченко Г. А. вважала заяву обгрунтованою з підстав, наведених представником облпсихлікарні, просила її задовольнити. Заслухавши пояснення представника психіатричної лікарні, особи, щодо якої вирішується дане питання та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] написав заяву, у якій просив прийняти його шовгориню [PERSON] на лікування у психіатричну лікарню. У заяві описав неадекватну, в тому числі небезпечну для оточуючих поведінку вказаної особи. [PERSON] добровільно лікуватися відмовилася. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які встановили, що [PERSON] страждає на гострий психотичний розлад з с-ми шизофренії, внаслідок чого вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її згоди або без згоди законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Врахочуючи, що [PERSON] добровільно не погодилася на госпіталізацію в психіатричний заклад, страждає на психічне захворювання, внаслідок чого вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад у примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

17.08.2016 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме належності заявнику диплому [NUMBER] від 30.06.1978 року, реєстраційний номер № 2516 за спеціальністю «Обладнання і технологія зварювального виробництва», виданого на ім'я «[PERSON]». Встановлення даного факту необхідно заявнику для призначення пенсії. Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні встановлено, що 30 червня 1978 року Київським ордена Леніна політехнічним інститутом «[PERSON]» було видано диплом [NUMBER], за спеціальністю «Обладнання і технологія зварювального виробництва», реєстраційний номер - 2516 (а.с. 9). Відповідно до копії посвідки на постійне проживання в країні [NUMBER] прізвище заявника записане як «[PERSON]» (а.с. 4). Відповідно до копії паспорту громадянина Республіки Білорусь від 08.04.2013 року [NUMBER] білоруською мовою прізвище заявника записано як «[PERSON]» (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] прізвище заявника російською мовою вказано як «[PERSON]» (а.с. 6). Відповідно до архівної довідки від 04.08.2016 року № 504/08-95 Чернігівського національного технологічного університету, «[PERSON]» 30.06.1978 року було видано диплом [NUMBER], реєстраційний номер 2516 (а.с. 10). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що знають заявника по спільному навчанні в Київському ордена Леніна політехнічному інституті, а також зазначили, що в період навчання проживали разом із заявником у гуртожитку в одній кімнаті. Виправлення в дипломі [NUMBER] органом, що видав диплом неможливо, оскільки на даний час Київський ордена Леніна політехнічний інститут ліквідований. З огляду на вищенаведене у судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] належить диплом [NUMBER] від 30.06.1978 року, реєстраційний номер № 2516 за спеціальністю «Обладнання і технологія зварювального виробництва», виданий на ім'я «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

17.08.2016 року заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просила надати їй право на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування заяви зазначила, що з [PERSON] протягом тривалого часу підтримували дружні стосунки, які переросли в почуття любові один до одного. Внаслідок близьких стосунків між ними, заявниця завагітніла, тому бажають зареєструвати свої відносини в офіційному порядку, оскільки це відповідатиме їх інтересам та інтересам їх майбутньої дитини, однак перешкодою цьому є те, що вона не досягла встановленого законом шлюбного віку. Заявник та заінтересовані особи до суду не прибули, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Заяву підтримували, просили її задовольнити. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 22, 23 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Судом встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON], заявниця по справі, не досягла шлюбного віку, та згідно довідки від 10 серпня 2016 року перебуває на 12 тижні вагітності (а.с.7). Пунктом 2 постанови пленуму ВСУ № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року розяснено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. На даний час заявниця [PERSON] та зацікавлена особа [PERSON] кохають один одного, бажають одружитись і створити сімю, обізнані про стан здоровя один одного, за своїм розумовим, моральним, соціальним розвитком, станом фізичного та психічного здоровя мають можливість в повній мірі забезпечити роль подружжя та батьків майбутньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

17.08.2016 року заявниця звернулася до Любашівського районного суду з зазначеною заявою, вказавши , що [INFO] помер її чоловік [PERSON] після смерті якого залишився спадок у вигляді квартири, розташованої [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, її рідний син [PERSON] у спадщину не вступав та з його слів на дане майно не претендує. В серпні 2016 року вона звернулася до нотаріуса з питанням щодо отримання свідоцтва про право на спадщину. Нотаріусом було надано відповідь № 1308/01-16 від 03.08.2016 року, відповідно до якої, нотаріус повідомив, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, у разі якщо місце проживання( реєстрації) неможливо встановити необхідно звернутися до суду з питанням про встановлення останнього місця проживання особи. Посилаючись на викладене, заявниця просила суд встановити факт останнього місця проживання її чоловіка [PERSON], на день його смерті [INFO], за адресою : [ADDRESS]. Заявниця в судове засідання не з»явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що заяву підтримує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що заперечень по справі не має. Представник Любашівської селищної ради Любашівського району Одеської області в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що Любашівська селищна Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб , якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишився спадок у вигляді квартири, розташованої по [ADDRESS]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть ( а.с.- 7) та свідоцтвом про право власності на житло від 28.12.1998 року (а.с. 9). Зі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1998 року та домової книги вбачається, що покійний [PERSON] був власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] та проживав в ній (а.с. 9, 12-15). Згідно акту від 03.08.2016 року на предмет фактичного місця проживання, складеного депутатом Любашівської селищної ради, покійний [PERSON] на момент смерті [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10 ). В заяві надісланої до суду заінтересованою особою [PERSON], останній зазначив, що його покійний батько [PERSON] по день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву в тому , що покійний [PERSON] на день смерті [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні знайшло підтвердження те, що встановлення факту останнього місця проживання [PERSON] тягне для заявниці юридичні наслідки - оформлення права на спадщину. На підставі викладеного ,

Outcome: approved