Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

16.03.2021 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: стосунки між ними погіршились, зникли певні права та обов`язки між ними, як подружжям, вони перестали себе почувати чоловіком та дружиною, з`явилися відмінності в потребах, інтересах та цілях, між ними повністю втрачено духовний взаємозв`язок та повага один до одного, позивач проживає з іншим чоловіком; шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини фактично припинені з 2004р., проживають окремо, спільне господарство не ведуть; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Позивач надала письмову заяву розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 36). Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 27), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами і в судове засідання не з`явився (а.с. 34, 35), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 15 січня 1997 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 17 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 25). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 13, 14, 16). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, до суду не з`явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. До позовної заяви, поданої 16.03.2021р., додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 1816 гривень. Однак, відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», від 08.07.2011 року № 3674-VI, який набрав чинності з 1 листопада 2011 року, за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, встановлено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що з 01.01.2021р. становить 908 гривень. Згідно Закону України «Про судовий збір», а саме за правилом ч. 2 ст. 7 цього Закону, у випадку внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Тому позивачу необхідно повернути переплачену суму судового збору у розмірі 908 гривень (1816 - 908 = 908). Внаслідок задоволення позову інші судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved