Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

16.05.2018 року Акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» (стара назва Публічне Акціонерне товариство [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості 8144,18 грн. Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.06.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 23.12.2014 року позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач [PERSON], що підтверджується копіями паспортів. У порушення умов договору позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому станом на дату смерті заборгованість позичальника за кредитним договором перед банком склала 8144,18 грн. Позивачем до спадкоємця було направлено лист-претензію, однак жодних дій не було виконано, у звязку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву, в якій просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Ухвалою суду від 14.09.2018 року явку представника позивача визнано обовязковою у судове засідання на 23.10.2018 року о 09.00 год. У призначене судове засідання представник позивача не зявився. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що з позовом не згодна, з тих підстав, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження отримання [PERSON] грошових коштів Банку, у анкеті-заяві б/н від 14.06.2012 року [PERSON] зазначив персональні дані своєї дружини, яка є клієнтом позивача. Крім того, у витягу з Умов та правил надання банківських послуг відсутній підпис [PERSON], що свідчить про те, що останній фактично не був ознайомлений із зазначеним витягом. А також зазначила, що вона до теперішнього часу не вступила у спадщину. Просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. [PERSON] відповідно до укладеного договору б/н від 14.06.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 23 грудня 2014 року позичальник [PERSON] помер. Позичальник [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на дату смерті його заборгованість перед позивачем за кредитним договором № б/н від 14 червня 2012 року, згідно наданого до суду розрахунку, становить 8144,18 грн. Згідно\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.\~1218, ч. 3 ст.\~1231 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обовязок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Оскільки, [PERSON] помер, то відповідати перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підставі ст.ст.\~1281,\~1282 ЦК України\~за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину. Аналогічні розяснення надані в абз.2 пункту 32\~Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення\~статті 1282 ЦК\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як позивач, зобовязаний довести, що саме відповідач є спадкоємцем померлого, прийняла після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Позивач зазначає, що спадкоємцем [PERSON] в порядку ч.3\~ст. 1268 ЦК України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач [PERSON] На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації місця проживання зазначена одна й та ж адреса: [ADDRESS]. Однак, судом враховується та обставина, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме він є спадкоємцем та прийняв після померлого спадщину. Частиною 6\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач є спадкоємцем, після смерті померлого [PERSON], прийняла після спадщину та вартості майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Відсутність вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, а також часток прийнятого спадкового майна кожним спадкоємцем, в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити позовні вимоги, оскільки зобовязання спадкоємців перед кредитором не є солідарними. Враховуючи викладене, у звязку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed