Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

16 травня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона працювала в КСП «ім.Петровського» у відділенні «Симентал» робітницею та, згідно протоколу №9 від 31 серпня 1998 року, була зарахована в члени зазначеного підприємства. 12 листопада 1998 року КСП «ім.Петровського» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER]. На момент розпаювання земель колективної власності [PERSON] була членом КСП «ім.Петровського», однак, з невідомих позивачу причин, її не було внесено до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту. Про цю обставину [PERSON] стало відомо після отримання нею 28 березня 2017 року листа відділу Держгеокадастру в Межівському районі Дніпропетровської області. У позивача земельної частки (паю) немає, її середній розмір на території Зорянської сільської ради складає 10,70га, де є землі запасу, орендовані фізичними та юридичними особами. [PERSON] переконана, що має право на земельну частку (пай). Позивач, просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 10,70 умовних кадастрових гектар на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, який встановлений для члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Петровського» с Зоряне Межівського району Дніпропетровської області. У судове засідання представник позивача підтвердив обставини, які викладені вище, виключив вимогу про землі запасу, на змінених позовних вимогах наполягає повністю. При цьому доповнив, що строк позовної давності до цих правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки право позивача на земельну частку існувало весь час, з моменту видачі Державного акта, не визнано лише під час звернення до Межівської районної державної адміністрації. Представник відповідача Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Надав суду заперечення, в якому посилається на те, що [PERSON] членом КСП «ім.Петровського» не являлася, мається лише запис у трудовій книжці про прийняття її робітником відділку «Симентал». Вказує, що позивачем пропущений строк позовної давності та не наведено причин його пропуску. Просить відмовити у задоволенні позову повністю. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони працювали разом з позивачем в КСП «ім.Петровського». У них також маються відповідні записи в трудових книжках про трудові відносини з господарством, де запис про їх членство відсутній, що було на той час проблемою, однак, на відміну від [PERSON], ними отримано земельні частки (паї), які встановлені для членів КПС «ім.Петровського». Позивача було прийнято на роботу до підприємства 01 серпня 1998 року, а в члени за її заявою прийняли 31 серпня 1998 року, про що свідчить запис в її трудовій книжці. Вказали, що списки складалися у 1996 році, які по недбалості виправлень не зазнали, тому з таких обставин більше 100 осіб не включено до них. Суд, вислухавши сторони, свідків, оцінивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Згідно трудової книжки серії [NUMBER], заповненої 24 лютого 1999 року, [PERSON] 01 серпня 1998 року зарахована робочою в КСП «ім.Петровського» відділення «Симентал», згідно протоколу №9 від 31 серпня 1998 року. Архівною довідкою відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №Д-45-17 від 21 лютого 2017 року підтверджується, стаж роботи (вихододні) [PERSON] в КСП «ім.Петровського» з червня по серпень 1997 року та з вересня 1998 року по березень 1999 року (відділом Симентал). Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Межівському районі Дніпропетровської області №31 від 28 березня 2017 року в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого 12 листопада 1998 року КСП «ім.Петровського», [PERSON] не значиться. Довідками виконкому Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №163 та №164 від 25 квітня 2017 року, які видані [PERSON] підтверджується, що земельної частки (паю) на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області позивач не має, а також на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області не витребуваних паїв немає, землі запасу знаходяться в оренді. П.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Стосовно застосування строку позовної давності, про що заявляв відповідач, слід зазначити, що цей строк, згідно законодавства, починає перебіг, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушене право. Позивач, вважаючи себе членом КСП «ім.Петровського», не намагався реалізувати своє майнове право в речове протягом всього часу з моменту розпаювання і до звернення до відповідача, дізнався про невнесення до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що додається до державного акта на право колективної власності на землю лише 28 березня 2017 року, а тому вважати його пропущеним не можна. З огляду на вищевикладене з урахуванням того, що документально підтверджено факт трудових відносин позивача з КСП ім.Петровського в період розпаювання земель (12 листопада 1998 року), показами свідків перебування його в членах КСП з моменту прийняття на роботу, суд вважає доведеним факт членства позивача та наявність права на земельну частку (пай), яке набу,в згідно Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», а тому є всі підстави задовольнити вимоги позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved