Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

15.07.2021 до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява АТ «Кредобанк» до [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 90 783,25 грн. Ухвалою від 09.08.2021 справа передана за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. 03.09.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд направляв поштову кореспонденцію за зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду повернулись поштові відправлення з причин їх не вручення адресату. Тому в розумінні п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження вважається врученою. Відзив на позовну заяву не надходив, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Позов обґрунтовує тим, що між ПАТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір СL-160715 від 04.01.2019, відповідно до умов якого банк надав кредит у розмірі 68\~040 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість 90\~783,25 грн., яка складається з: за тілом кредиту 61 267,30 грн.; заборгованість за відсотками 29\~515,95 грн. 29.11.2018 ПАТ «Кредобанк» змінило назву на АТ «Кредобанк». Позивач просить суд стягнути заборгованість, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10% від ціни позову, а саме 9\~078,325 грн. та судовий збір в сумі 2 270 грн. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 04.01.2019 між АТ «Кредобанк» та відповідачем укладено кредитний договір № CL-160715, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 68 040 грн. Даний Кредитний договір, підписаний [PERSON] , що підтверджує те, що вона погодилася на умови надання кредиту. Відповідно до п. 1 Кредитного договору, позивач (банк) зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Пунктом 2.3 Кредитного договору, встановлено термін кредитування, а саме, 60 місяців, до 03.01.2024. Згідно з п. 6.3 Кредитного договору, повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2. Кредитного договору). Пунктом 4.1 Кредитного договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу (банку) відсотки, за процентною ставкою 52,99 % річних. Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору, за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісію в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Пунктом 4.5 Кредитного договору визначено реальну річну процентну ставку 67,93 % річних. Згідно з п 6.1 Кредитного договору, відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит в повному обсязі в порядку і терміни передбачені договором. Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне використання грошових зобов`язань за кредитним договором боржник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в періоді прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту Договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором № CL-160715 від 04.01.2019, складає 90\~783,25 грн., що складається з: - 61\~267,30 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 29\~515,95 грн. заборгованість за відсотками. У зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань зі сторони відповідача, 13.05.2021 АТ «Кредобанк» направив досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості на адресу відповідача. Проте вказана вимога не вручена під час доставки та у зв`язку з закінченням терміну зберігання відправлення повернуто за зворотною адресою. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, яким також визначено розмір відсотків за користування кредитом, що становить 52,99% річних (67,93 % реальна річна процентна ставка). Банк заявляє, що заборгованість становить 90\~783,25 грн., що включає заборгованість за тілом кредиту 61\~267,30 грн., заборгованість за відсотками 29\~515,95 грн. Отже, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку в повному обсязі АТ «Кредобанк» не повернуті. А згідно з частини 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому стягнення з позичальника заборгованості за тілом кредиту та відсотками суд вважає підставним та обґрунтованим. Щодо судових витрат слід зазначити наступне. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9\~078,33 грн., що є 10% від ціни позову. На підтвердження суми вказаних витрат представник надає витяг з договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, у якому має бути зазначено про винагороду АО «Бізнес і Право». Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 вказаної статті визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19). Так, позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги б/н від 11.02.2019, укладений між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право», копія ордеру серія КС №573218 виданий 16.06.2020 АО «Бізнес і право» адвокату Павленку С.В. для представництва інтересів АТ «Кредобанк», копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, видане [PERSON] та копія посвідчення адвоката Павленка С.В. Позивач посилається на те, що розмір винагороди адвоката визначено у договорі про надання правової допомоги б/н від 11.02.2019. Проте з копії вказаного договору, який міститься в матеріалах справи неможливо встановити, ані розмір винагороди адвоката, ані обсяг виконаних ним робіт, оскільки у витягу містяться лише пункти 14.6-16, в яких відсутня інформація щодо оплати послуг адвоката. Крім того, договір укладено в 2019 році, а до суду позивач звернувся в 2021. В той же час ордер на адвоката Павленко С.В. видано в 2020 році. В договорі зазначено, що його виконавцем з боку адвокатського об`єднання є Цимбалюк І.М. В договорі відсутній строк його дії, а з виду правової допомоги, що надається за цим договором не не вбачається підготовка позову чи представництво в суді. Тому не можливо підтвердити факт надання правової допомоги позивачу виконавцем. Жодних інших доказів понесених витрат позивач суду не надає. Дослідивши вказані документи суд прийшов до висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн.

Outcome: partial