Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

15.01.2021 року [PERSON] звернулася до виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області з питання державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , що належить їй згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.05.1982 року. Однак, виконавчим комітетом Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок, в зв`язку із зазначенням в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 04.05.1982 року її прізвища як « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним. (а.с. 7) Згідно паспорта серії [NUMBER] виданого 25.04.2000 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області її прізвище вказано як « [PERSON] » на російській мові « [PERSON] » (а .с.3). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] прізвище заявниці на російській мові вказано як « [PERSON] », в перекладі на українську мову - « [PERSON] ». Встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.05.1982 року, в якому зазначено її прізвище як - « [PERSON] » - потрібне для оформлення права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що належить [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.05.1982 року. У зв`язку з чим, [PERSON] просить заяву задовольнити. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст .211 ЦПК України у відсутності заявниці та заінтересованої особи, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи без його участі, рішення по справі просить винести на розсуд суду. Крім того, до суду надійшли письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили той факт, що згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 04.05.1982 року зазначено саме її прізвище, ім`я, по батькові, а також вказали, що заявниця мешкаю у цьому будинку. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, згідно паспорта серії [NUMBER] виданого 25.04.2000 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області її прізвище вказано як « [PERSON] » на російській мові « [PERSON] » (а .с.3). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] прізвище заявниці на російській мові вказано як « [PERSON] », в перекладі на українську мову - « [PERSON] ». Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявниці необхідно для оформлення права власності на житловий будинок, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved