Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

15.07.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за договорами позики від 12. 11.2016, 12.11.2016, 13.11.2016, 15.04.2017, 13.04.2018 з урахуванням 3% річних, інфляційних витрат, загальним розміром 261 598. 48 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він дав у борг відповідачеві 12.11.2016 року 106\~000 грн на строк до 16.01.2017, 12.11.2016 у розмірі 10\~000 грн до 30.12.2016, 13.11.2016 3\~080 грн до 30.12.2016, 15.04.2017 60\~000 грн до 03.05.2017, 13.04.2018 1 000 доларів США до 11.05.2018, що підтверджується виданими відповідачем розписками. У встановлений в договорах позики строки відповідач борг не повернув, ухиляється від зустрічей з ним, вимоги про повернення боргу ігнорує. Просив стягнути з відповідача на його користь борг з урахуванням інфляційних витрат та 3% річних у загальному розмірі 261 598. 48 грн та витрати по справі. Провадження у справі відкрито 07.08.2019 за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Просив стягнути борг по договорам позики від 12. 11.2016, 12.11.2016, 13.11.2016, 15.04.2017 у національній валюті з урахуванням 3% річних станом на час розгляду справи та інфляційних витрат, що зазначені в розрахунку до позовної заяви. За договором позики від 13.04.2018 стягнути борг у розмірі 1 000 доларів 3% річних на час розгляду справи також у доларах США. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв та не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Враховуючи клопотання позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд керується наступним. Установлено, що відповідач [PERSON] взяв у борг у позивача [PERSON] кошти в національній валюті та доларах США. Боргові зобов`язання відповідача перед позивачем підтверджуються розписками, які написані відповідачем та видані позивачеві, а саме: 12.11.2016 [PERSON] видав розписку та отримав у борг від [PERSON] 106\~000 гри , які зобов`язався повернути не пізніше 16.01.2017 ( а.с. 9); 12.11.2016 [PERSON] видав розписку та отримав у борг від [PERSON] 10 000 гри , які зобов`язався повернути не пізніше 30.12.2016 ( а.с. 8); 13.11.2016 [PERSON] видав розписку та отримав у борг від [PERSON] 3\~080 гри , які зобов`язався повернути не пізніше 30.12.2016 ( а.с. 7); 15.04.2017 [PERSON] видав розписку та отримав у борг від [PERSON] . [PERSON] 60 00 гри , які зобов`язався повернути не пізніше 03.05.2017 ( а.с. 6); 13.04.2017 [PERSON] видав розписку та отримав у борг від [PERSON] 1\~000 доларів США , які зобов`язався повернути не пізніше 11.05.2017 ( а.с. 6). У визначений в розписках строк відповідач борг не повернув. Ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що тлумачення абзацу першого частини першої статті 1046, абзацу першого частини першої статті 1049 ЦК України дозволяє стверджувати, що законодавцем не забороняється стягнення боргу за договором позики в іноземній валюті. Більше того, цивільним законодавством покладається обов`язок на позичальника повернути те, що він отримав на підставі договору позики. Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вказувала, що у пунктах 47, 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-134цс18 зроблено висновок, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, але не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні, тобто Великою Палатою Верховного Суду допускається стягнення боргу в іноземній валюті, при цьому не здійснено відступу від постанови Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Таким чином, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. Отже слід дійти до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 179\~080 грн за договорами позики, які укладені між сторонами в національній валюті, а саме від 12. 11.2016, 12.11.2016, 13.11.2016, 15.04.2017 та інфляційних витрат у розмірі 42\~962\~грн інфляційних витрат. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики від 13.04.2018 у розмірі 1 000 доларів США основного боргу, 3% річних, 43 долара США, а всього 1043 долара США. Щодо нарахування 3 % річних на суму простроченої позики, наданої в національній валюті, то станом на час розгляду справи 3% річних від простроченої суми боргу за борговими розписками становить на час розгляду справи 13 359.21 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2615.99 грн.

Outcome: approved