Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

15 листопада 2016 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, зазначивши, що 13 червня 2014 року о 15-00 годині на вул. Сеченова в м. Донецьк відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], який знаходився під керуванням відповідача [PERSON], та транспортного засобу «КІА», д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] Постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 09 липня 2014 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER], отримав механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків потерпілому. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 25 грудня 2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 30 494 грн. 81 коп. Крім того, МТСБУ понесені витрати на правову допомогу, у звязку з розміром проведеної регламентної виплати понад 10\~000 грн. їх вартість складає 2\~000 грн., а також витрати понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 520 грн. У звязку з невідшкодуванням [PERSON] в добровільному порядку понесеної позивачем суми витрат, позивач просить стягнути з відповідача в порядку зворотної вимоги (регресу) шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: кошти в розмірі здійсненої регламентної виплати потерпілому в сумі 30 494 грн. 81 коп., по сплаті вартості наданої правової допомоги 2 000 грн., витрати понесені на проведення КТЗ та збір документів 520 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору - 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 81-82). За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 13 червня 2014 року о 15-00 год. відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 1102» державний реєстраційний номер [NUMBER], в Калінінському районі м. Донецька, по вул. Сеченова, 26, при зміні напрямку руху не переконався в безпеці маневру та скоїв ДТП зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР. Вказані обставини встановлені постановою Калінінського районного суду м. Донецька від 09 липня 2014 року, яка набрала законної сили 21 липня 2014 року (а.с. 6). Як вбачається з копії повідомлення про ДТП від 16 червня 2014 року (а.с. 7-8), відповідальність потерпілої особи [PERSON], водія автомобіля [NUMBER], власником якого є [PERSON], який зазнав ушкоджень внаслідок ДТП з автомобілем відповідача, була застрахована «Українською страховою компанією «Гарант Авто», поліс ОСЦПВВНТЗ № АС 8610822, термін дії з 29 грудня 2013 року по 28 грудня 2014 року. Відповідач [PERSON] згідно долучених до матеріалів позову відомостей Централізованої бази даних МТСБУ на час скоєння пригоди не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.12). Відповідно до п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 25 червня 2014 року [PERSON] звернулась до МТСБУ з заявою, в якій просила здійснити відшкодування заподіяної шкоди в результаті пошкодження її автомобіля [NUMBER] під час ДТП, що сталася 13 червня 2014 року з автомобілем [NUMBER] (а.с. 40). Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 916/14-06 від 20 червня 2014 року (а.с. 17-28), вартість матеріальної шкоди нанесеного власнику автомобіля [NUMBER], відповідно до калькуляції/заключення № 2216 від 20 червня 2014 року складає 30 494 грн. 81 коп. (а.с.29-31). Наказом МТСБУ від 23 грудня 2014 року № 6691 (а.с. 41) вирішено сплатити [PERSON] суму заподіяної шкоди в результаті ДТП в розмірі 30 494 грн. 81 коп., а платіжним дорученням № 8973 від 25 грудня 2014 року (а.с. 42) вказана сума перерахована [PERSON] Як зазначено у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону N 1961-IV. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано просить стягнути в порядку регресу з відповідача суму коштів у розмірі 30 494 грн. 81 коп., так як дана сума є вартістю відновлювальних робіт автомобіля, який пошкоджено внаслідок винних дій відповідача. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) на користь позивача витрати, повязані із сплатою судового збору в розмірі 1378 грн. (а.с. 1). Як вбачається з доручення № 23773 від 23 червня 2014 року (а.с. 13) позивач доручив суб*єкту оціночної діяльності [PERSON] здійснити збір документів по справі та надати потерпілому необхідні консультації; провести огляд ТЗ, скласти протокол огляду, надати фотографії, визначити ринкову вартість ТЗ на момент та після ДТП у випадку якщо вартість відновлюваного ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ на момент ДТП, тощо. Вартість проведених аварійним комісаром робіт згідно позову визначена у 520 грн., що також вбачається з рахунку № 23773 від 24 жовтня 2014 року, акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ № 3/1-05/16703 від 23 червня 2014 року, також, відповідно до платіжного доручення № 8022 від 04 листопада 2014 року позивач сплатив 520 грн. за послуги аварійного комісара [PERSON] на підставі вказаного рахунку (а.с. 14-16), що відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» включається в поняття шкода та є необхідними затратами позивача у звязку із протиправними діями відповідача, а тому підлягає стягненню з нього. Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Приймаючи до уваги, що за відсутності відповідного клопотання ухвала про допуск до участі у справі, як фахівця у галузі права, особи, що надає правову допомогу, судом не виносилась, \~враховуючи відсутність у матеріалах позову документального підтвердження фактично понесених у зв*язку з цим позивачем витрат, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] витрат на оплату правової допомоги в сумі 2000 грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial