Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

15 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 25.04.2016 року на перехресті вул. Січеславської Набережної і вул. Воскресенської в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «Toyota», реєстраційний номер - [NUMBER], який належить [PERSON], і марки «ВАЗ», реєстраційний номер - [NUMBER], під керуванням відповідача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Toyota» було пошкоджено. Ризики пошкодження автомобіля марки «Toyota» були застраховані позивачем, і сума страхового відшкодування склала 148 599,00 грн., які позивач добровільно сплатив в рахунок відновлювального ремонту автомобіля. У добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві понесені витрати, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 2, 3, 30). Представник позивача до суду не з'явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с.а.с. 40, 41). Відповідач до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 26.02.2016 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/16-Т/Ц11, за яким остання застрахувала ризики пошкодження належного їй автомобіля марки «Toyota», реєстраційний номер - [NUMBER] (а.с.а.с. 4 - 9). 25 квітня 2016 року на перехресті вул. Набережної Січеславської і вул. Воскресенської в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «Toyota», реєстраційний номер - [NUMBER], під керуванням [PERSON], і марки «ВАЗ», реєстраційний номер - [NUMBER], під керуванням відповідача (а.с.а.с. 17 - 19). Того ж дня [PERSON] звернулася до позивача із заявою, якою повідомила про настання страхового випадку та учасників пригоди (а.с.а.с. 10, 11, 13). 26 травня 2016 року позивач сплатив вигодонабувачу за договором страхування у рахунок відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в сумі 141 579,00 грн. (сума страхового платежу склала 14 040,00 грн.) (а.с.а.с. 9, 15). 30 травня 2016 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Постанову було ухвалено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.04.2016 року (а.с. 19). Цивільно-правова відповідальність відповідача забезпечена не була. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно зі статтею 993 ЦК до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності зі статтею 27 Закону України від 07.03.1996 року №85/96-ВР «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов'язання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 993 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягають відшкодуванню витрати останнього зі сплати судового збору в сумі 2 229,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved