Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

16 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 01 листопада 2002 року виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №29. В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, спільне господарство не ведуть, проживає з іншою жінкою, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Вказав, що спору щодо місця проживання спільних дітей не має, шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2011 року. В судове засідання позивач не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01 листопада 2002 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, про що зроблено актовий запис №29 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо місця проживання дітей сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до статті 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved