Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

17.02.2021 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] , [PERSON] (далі - заявники), заінтересована особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Юрій Миколайович, в якій заявники просять суд: - встановити факт, що має юридичне значення: свідоцтво про право власності від 16.02.1995 року, запис у реєстровій книзі № 24п-4, яке видане « [PERSON] , [PERSON] » належить [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . І. Стислий виклад позиції заявника та представника заінтересованої особи. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили, що заява про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло подається ними у зв`язку з відмовою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Прийдака Ю.М. у прийнятті спадщини після [PERSON] та [PERSON] . Як зазначили заявники, вони є доньками [PERSON] та [PERSON] , які померли та мали у власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Водночас заінтересована особа відмовила заявникам у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на тій підставі, що встановлено неспівпадіння прізвища, імені та по батькові в свідоцтві про право власності від 16.02.1995 року, запис у реєстровій книзі № 24п-4, батька [PERSON] та матері [PERSON] з даними їх прізвища, імені та по батькові в паспортах громадян України. Так, у свідоцтві про право власності зазначено « [PERSON] , [PERSON] » замість [PERSON] , [PERSON] . Натомість заявники є єдиними спадкоємцями померлих батьків, а такі розбіжності у прізвищі, імені та по батькові їх померлих батьків, є результатом допущеної орфографічної помилки. З огляду на це заявники позбавлені можливості реалізовувати своє право на прийняття спадщини після померлих батьків. Тому заявники звернулись до суду з заявою про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру їх померлим батькам. У судовому засіданні заявники підтримали заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, обставини та мету звернення до суду з заявою пояснили суду таким чином, як про це зазначено вище, та просили суд задовольнити її у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.02.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 23.03.2021 року було витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Прийдака Юрія Миколайовича належним чином засвідчені копії документів спадкової справи 44/2020, заведеної у зв`язку зі зверненням [PERSON] та [PERSON] із заявою від 18.08.2020 року про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , який доводиться їм батьком. 14.04.2021 року на виконання ухвали суду від 23.03.2021 року до суду від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Прийдака Юрія Миколайовича надійшли належним чином засвідчені копії документів спадкової справи 44/2020 після померлого [INFO] [PERSON] . Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду заяви, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомила. З урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності заінтересованої особи. Під час розгляду справи судом були заслухані пояснення заявників, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 23.04.2021 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявники є доньками [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Їх померлим батькам на праві приватної спільної власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується копіями: свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.1984 року; свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.1963 року; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.1986 року; свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.05.1961 року; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.05.1958 року, запис № 22; свідоцтва про право власності від 16.02.1995 року запис у реєстровій книзі № 24п-4; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2020 року; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2018 року (а.с.8-13). Листом від 20.08.2020 року за вих. № 97/02-14 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Прийдаком Юрієм Миколайовичем було повідомлено [PERSON] та [PERSON] про те, що при перевірці документів на нерухоме майно, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1995 року, виданого АП «Дніпрошина» на квартиру [ADDRESS] ) була виявлена розбіжність в прізвищах власників нерухомого майна та померлих. Власниками за свідоцтвом є [PERSON] та [PERSON] , втім померлими є [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з викладеного, приватним нотаріусом не було встановлено належності правовстановлюючого документа померлим та запропоновано заявникам звернутися до суду з заявою про визнання факту юридичного значення щодо належності правовстановлюючого документа померлим (а.с.14). У ході судового розгляду заяви судом був встановлений факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1995 року, яке видане « [PERSON] , [PERSON] » (мова оригіналу - російська мова) згідно з розпорядженням (наказом) від 16.02.1995 року № 2159, на квартиру [ADDRESS] , яка зареєстрована «МБТИ» (мова оригіналу - російська мова) і записана у реєстрову книгу за № 24п-4. Так, зазначення у свідоцтві про право власності на житло від 16.02.1995 року належності квартири за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної власності « [PERSON] , [PERSON] » (мова оригіналу - російська мова), замість вірних прізвища, імені та по батькові: [PERSON] та [PERSON] , є наслідком допущеної помилки при складанні свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1995 року. Це підтверджується копіями наступних документів: свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.1984 року; свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.10.1963 року; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.1986 року; свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.05.1961 року; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.05.1958 року, запис № 22; свідоцтва про право власності від 16.02.1995 року запис у реєстровій книзі № 24п-4; паспортів громадян України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] ; довідок РНОКПП [PERSON] та [PERSON] від 04.11.1998 року та 30.08.2016 року відповідно; свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] № [NUMBER]; довідки з Управління соціального захисту населення від 18.07.2011 року № 1295, виданої [PERSON] ; дипломів від 21.10.1964 року № [NUMBER] та від 31.10.1957 року, виданого [PERSON] ; свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 09.01.2002 року № [NUMBER], видане [PERSON] ; військового квитка [PERSON] від 02.10.1967 року серії [NUMBER]; посвідчення [PERSON] від 29.02.1960 року серії [NUMBER] ; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.06.2020 року; свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.10.2018 року; свідоцтв про поховання від 06.06.2020 року серії МРС № 0000045 та від 30.10.2018 року серії ААА № 645275 про поховання [PERSON] та [PERSON] відповідно; відповіді КП «ДМБТІ» від 28.10.2020 року № 12675 (а.с.8-23). Заявники [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями померлих батьків [PERSON] та [PERSON] . Це підтверджується копією спадкової справи № 44/2020 після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.45-71). ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до пункту 5 частини 2 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пункту 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Аналіз викладеного вище вказує, що свідоцтво про право власності на житло від 16.02.1995 року було видане [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . А зазначення у свідоцтві, що його видано « [PERSON] , [PERSON] » (мова оригіналу - російська мова) є наслідком допущеної помилки у зазначенні прізвища померлих батьків заявників при складанні свідоцтва. У ході судового розгляду заяви судом була встановлена належність [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1995 року. Встановлення цього факту є необхідним заявникам з метою оформлення права на спадщину. Отже, суд, враховуючи встановлені обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, вислухавши у судовому засіданні пояснення заявників, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України, у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, тому сплачений заявником судовий збір у розмірі 454,00 грн їй не відшкодовується.

Outcome: approved