overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

15.06.2017 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити (а.с. 14). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з*явився, просить справу розглянути без його участі, позов визнав, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 15). Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.11.1996 Кіровською селищною радою Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 17 (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, працює, має постійний заробіток, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

15.06.2017 позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить позбавити його батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Свої вимоги аргументує тим, що з 04.09.2009 вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01.04.2013 був розірваний. Від даного шлюбу у них з відповідачем [INFO] народився спільний син [PERSON] і відповідач визнав себе його батьком. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не з'явився, життям спільного сина не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, аліменти, стягнуті з нього на утримання сина за рішенням суду, не сплачує. Всі наведені обставини свідчать проте, що відповідач самоусунувся та свідомо ухиляється від обов'язку по вихованню сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально. При цьому, зазначає, що формальна наявність батька порушує права сина, зокрема перешкоджає можливості його виїзду за кордон на відпочинок, навчання чи лікування. А тому, з наведених підстав, для захисту інтересів дитини просить позов задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. В судове засідання учасники справи не з'явились. Від позивача надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в даній заяві відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутності Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, висновок служби, який міститься в матеріалах справи підтримує в повному обсязі. З огляду на належне повідомлення учасників справи, враховуючи їхні письмові заяви, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

15.06.2017р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]» (а.с.14). Відповідач письмово просив розглянути справу без його участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с.17). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх шести місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

15.06.2017р. до суду подано позов, у якому позивач зазначила, що з 05.06.2008 р. вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], вона самостійно утримувати неповнолітнього сина не має можливості, відповідач добровільно свій обов'язок по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, постійного місця роботи і регулярного доходу немає, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї, в разі неявки відповідача погодилася на заочний розгляд справи (а.с.13-15). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати без нього (а.с.16-17). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, хоча отримує мінливі нерегулярні доходи від тимчасових заробітків, а тому може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачці аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн., який суд визначив з урахуванням інтересів позивачки та можливостей відповідача, який просив повністю задовільнити вимоги позову. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 183 п.1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина, чим порушує його права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], за яким 05.06.2008р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №46 (а.с.4); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.04.2009р., відповідно до якого [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5); - довідкою виконкому Гайсинської міської ради Вінницької області №1510 від 14.06.2017р., згідно з якою [PERSON], [INFO] приживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

15.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Цивільна справа надійшла від канцелярії суду 15.08.2017 року після повторного автоматичного розподілу у зв»язку із припиненням повноважень судді Мельник Ю.П. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що йому відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], [PERSON] належить земельна ділянка [NUMBER] площею 0.0510 га, що розташована в ОКСТ «Надія 92», Надеждівської сільської ради, Криворізького району Дніпропетровської області. У акті [NUMBER], виданому на підставі розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації №865-р від 16.11.2006, невірно зазначено прізвище власника «[PERSON].», тоді як необхідно «[PERSON].», ця помилка виникла при неправильному перекладі прізвища з російської мови та її виправлення на цей час не можливо Оскільки заявник не може вільно розпоряджатися своєю власністю, він змушений був звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявник не з'явився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [ADDRESS], належить земельна ділянка площею 0.0510 га. в ОКСТ «Надія 92», Надеждівської сільської ради, Криворізького району, а.с.10. Належність майна заявнику та правильність написання його прізвище також підтверджується копіями паспортів громадянина України, виданих на імя заявника, [PERSON].(сина), [PERSON] (дружини), інформацією АДС ГУ ДМС Украни, а.с. 3-8 . Листом відділу в Криворізькому районі Головного управління Держгеокадаструв Дніпропетровській області від 11.05.2017 р. заявнику було відмовлено в виправленні описки у правоустановчому документі, а.с. 12. Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, судом також можуть бути встановлені інші факти, крім зазначених в ч.1 ст. 256 цього Кодексу, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Тому, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимога заявника є законною та обґрунтованою, тому повинна бути задоволена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

15.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.12.2011 року, який був зареєстрований Тернівським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №474. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у листопаді 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 10.12.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - а.с.5. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], - а.с. 6. Шлюбні відносини припинили у листопаді 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей - не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

15.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.04.2005 року в Георгіївській селищній раді Лутугинського району Луганської області, актовий запис №8. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], 15.08.2005р.н. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій проти розірвання шлюбу не заперчує, просить розглянути справу за її відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.04.2005 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 15.08.2005р.н. /а.с.10/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

15.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, указуючи, що для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] року брата [PERSON], йому необхідно встановити факт родинних відносин, так як згідно із паспортом та свідоцтвом про народження його прізвище зазначено «[PERSON]», а прізвище брата згідно свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть, зазначено « [PERSON]». Заявник в судове засідання не з'явився, письмово вимоги заяви підтримав, просив їх задовільнити та розглянути справу без його участі (а.с.22). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.24). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], що належав спадкодавцю на підставі рішення Гайсинського районного суду від 22.10.2002р. (а.с.12). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.09.2003 року, [INFO] в м. Гайсин народився [PERSON] (а.с.4). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.06.2002р., [INFO] помер [PERSON] в м. Гайсин Вінницької області (а.с.6). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП « Тульчинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» відповідно до якого [PERSON] належить будинок по [ADDRESS] (а.с.13-14). За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.11.1959 року, [INFO] року в м. Гайсин народився [PERSON] (а.с.7). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2017року, [INFO] помер [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.9). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2003 року, [PERSON] (а.с.4). та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.1959року, [PERSON] (а.с.7), вбачається, що їх батьками були [PERSON] та [PERSON], тобто вони походять від спільних батьків і є єдинокровними рідними братами. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померлий [INFO] в смт. Тиврів, Тиврівського району, Вінницької області [PERSON] є рідним братом [PERSON], то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавця. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

15.06.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 11.08.2001 року, зареєстрованому в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №535. Від шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя з березня 2017 року між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2001 року, шлюб зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №535 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5-6). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з березня 2017 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved