Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

17.02.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, яку в подальшому було уточнено. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.12.2014 року рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя по справі №332/5977/14-ц з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 05.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Постановою Заводського ВДВС м. Запоріжжя від 19.10.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів ВП №52668157. 22.04.2019 року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 332/3329/18 з відповідача стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 03.10.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Постановою Заводського ВДВС м. Запоріжжя від 21.05.2019 року відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів ВП №59167056. Оскільки відповідачем аліменти сплачуються несистематично та не в повному розмірі, станом на січень 2020 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів по вищезазначеним виконавчим провадженням в загальному розмірі 43666,23 грн., що підтверджується довідкою та розрахунками заборгованості державного виконавця. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 43666,23\~грн. Від представника позивача адвоката Ємця А.Ю., надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2014 року по справі № 332/5977/14-ц з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 05.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення Заводським районним судом м.Запоріжжя 13.01.2015 року видано виконавчий лист № 332/5977/14-ц (а.с.15), який позивачем пред`явлено до виконання до Заводського ВДВС м. Запоріжжя. Постановою Заводського ВДВС м.Запоріжжя від 19.10.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів ВП №52668157 (а.с.16). 22.04.2019 року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 332/3329/18 стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 03.10.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, право на утримання припиняється у разі закінчення навчання. Постановою Заводського ВДВС м. Запоріжжя від 21.05.2019 року відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів ВП № 59167056 (а.с.17). Оскільки відповідачем аліменти сплачуються несистематично та не в повному розмірі, утворилась заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № [NUMBER] за період з липня 2016 року по січень 2020 року у розмірі 33501,52\~грн., що підтверджується довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 24.02.2020 року та розрахунком заборгованості, виданих Заводським ВДВС у м.Запоріжжі (а.с.44-46), а також заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №59167056 за період з 03.10.2018 року по січень 2020 року у розмірі 10164,71\~грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виданим Заводським ВДВС у м. Запоріжжі (а.с.21). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд керується розрахунками заборгованості по аліментах, виконаних старшим державним виконавцем Заводського ВДВС у м.Запоріжжі Потаповою К.І. (а.с.21, 44-46). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц прийшла до висновку, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилось стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?р=(А1 х 1 %Q 1 )+(А2х 1 %Q2)+ (An х 1% х Qn), де ?р загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. В матеріалах справи міститься розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, складений представником позивача, згідно якого він застосував зазначену вище формулу і обрахував розмір пені помісячно за період з липня 2016 року по січень 2020 року за виконавчим листом № 332/5977/14-ц від 13.01.2015 року на суму 401581,30 грн., та за період з листопада 2018 року по січень 2020 року за виконавчим листом № 332/3329/18 від 22.04.2019 року на суму 41771,22 грн. Таким чином, загальна сума пені за прострочення [PERSON] сплати аліментів за двома виконавчими провадженнями становить 443352,52 грн. (401581,30 грн. + 41771,22 грн.), однак в силу ч. 1 ст. 196 СК України вказана сума підлягає обмеженню розміром заборгованості,\~на який\~нараховується пеня,\~тобто до 43666,23 грн. (33501,52 грн. + 10164,71 грн.). Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частин 1,2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 43666,23 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.\~141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved