Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

17.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 66731,18 гривню заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 01.02.2011 року він працював на посаді начальника відділу - провідного інженера Відділу виготовлення м якого обладнання ПС Директорату з інтер єрів Комплексу інженерно-технічного забезпечення у відповідача. 20.06.2013 року його було звільнено з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням. Проте, заробітну плату за період грудень 2012 року - червень 2013 року, а також компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу при звільненні відповідач не виплатив. Позивач в судове засідання не з явився, просив слухати справу в свою відсутність, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач свого представника за викликом суду не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у відсутність свого представника та письмових заперечень не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутність позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач з 01.02.2011 року працював на посаді начальника відділу - провідного інженера Відділу виготовлення м якого обладнання ПС Директорату з інтер єрів Комплексу інженерно-технічного забезпечення у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача від 03.07.1979 року. З 20.06.2013 року позивача було звільнено з роботи за ч.3 ст.38 КЗпП України - за власним бажанням, відповідно до наказу № 1674-ос від 18.06.2013 року та відповідного запису в трудовій книжці. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу не було виплачено заробітну плату за період грудень 2012 року - червень 2013 року, а також компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу, що складає 66731,18 гривню, згідно розрахункових листків за грудень 2012 року, січень-червень 2013 року. Таким чином, на підставі викладеного та на підставі того, що відповідачем були допущені порушення трудового законодавства, а також враховуючи, що відповідач не заперечує розмір заборгованості, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 66731,18 гривню заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та вихідній допомозі. Також суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі на підставі ч.2 ст.367 ЦПК України. З відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову, так як позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.24 ч.1 Закону України «Про відпустки», ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: approved