Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

17.01.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб, зареєстрований 14 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за номером актового запису 137, між нею та відповідачем [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути вищезазначену справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 14.08.2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №137 (копія свідоцтва наявна в матеріалах справи а.с.9). Цей шлюб між ними повторний. Перший раз вони зареєстрували шлюб 29.01.1995 року, який в подальшому було розірвано 12.04.2006 року (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ №040056 наявна в матеріалах справи а.с.8). В той період у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою, та [PERSON], [INFO] (у справі наявні копії паспортів громадян України - а.с.11-12). Після розірвання шлюбу на протязі 9 років позивач з відповідачем підтримували сімейні стосунки. В той час у них народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КИ №273542 а.с. 13). Одружившись вдруге, у них народився син - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КИ №595056 а.с.14). Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося та припинено внаслідок відсутності взаєморозуміння в сімї, сумісне проживання та ведення спільного господарства остаточно припинено. За взаємною згодою спору про місце проживання дітей і про майно між ними немає. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити собі прізвище [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідач, згідно наданої заяви, визнає позов [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідно\~\~ до\~ч.2 ст.112\~ Сімейного кодексу України (далі - СК України)\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. \~ \~ \~ \~Дружина та чоловік за змістом\~ст.55 СК України\~зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved