Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

17.01.2014р. позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимог на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2001. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживає з нею і знаходиться на її утриманні, так як відповідач матеріальної допомоги не надає. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. В звязку з цим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для кожної дитини відповідного віку. 16.04.2014, в судовому засіданні позивач [PERSON] змінила свої позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, яка становить 1500 грн. щомісячно на двох дітей, виходячи з рівності обов'язку по утриманню дитини, оскільки прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років встановлено на 2014 рік в розрахунку на місяць у розмірі 1286 грн., а також враховуючи, що прожитковий мінімум для дітей відповідного віку кожного року законодавчо збільшується в зв'язку з ростом цін та інфляцією. Позивач в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги визнали частково з тих підстав, що відповідач ніде не працює, інколи він наймається на виконання сезонних робіт щоб заробити на утримання своєї сім'ї. Його заробітки носять тимчасовий характер. Тобто він має нерегулярний, мінливий дохід. В зв'язку з цим прохали суд стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, по 390 гривень на кожну дитину, про що виклали в своєму запереченні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частина 2 ст. 181 СК України передбачає, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частина перша статті 184 СК передбачає можливість суду за заявою платника або стягувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Власенко) [PERSON] було зареєстровано шлюб 10.08.2001, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.3/. Позивач, [PERSON], у справі є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а відповідач, [PERSON], - їх батьком, що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с.3-4/. Факт сумісного проживання [PERSON] зі своїми неповнолітніми дітьми та те, що відповідач проживає окремо від них сторонами не заперечується. Із матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дана обставина, відповідно до ст. 181 СК України, надає право [PERSON] звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з батька, який проживає окремо та не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Таким чином, позивачем доведено те, що вона є матір'ю неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а відповідач, [PERSON], - їх батьком. Діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні, угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідачем в свою чергу надано суду заперечення в якому зазначив, що ніде не працює, а його заробітки носять тимчасовий характер. Тобто він має нерегулярний, мінливий дохід, що підтвердив копією трудової книжки. При таких обставинах суд дійшов висновку, що стягнення аліментів у частковому співвідношенні на теперішній час неможливо. Також суд враховує те, що позивач змінивши свої позовні вимоги прохає стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій формі. Разом з тим слід зазначити, що відповідачем не надано суду жодних заперечень, які б спростовували змінені вимоги позивача, зокрема будь-які фактичні дані про стан його здоров'я, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків чи інших обставини, що мають істотне значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01.01.2014 становить 1286 грн. Враховуючи вищевикладене, вивчивши довідку про рівень інфляції на споживчому ринку України за 2014 рік, виходячи з половини від прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, який встановлено на 2014 рік, та рівності обов'язку по утриманню дитини, а також враховуючи, що прожитковий мінімум для дітей відповідного віку кожного року законодавчо збільшується в зв'язку з ростом цін та інфляцією, суд вважає за доцільне стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, яка становить по 643 грн. щомісячно на кожну дитину з врахуванням індексації. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати від дня предявлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Також слід стягнути з відповідача судові витрати в дохід держави. Тому на підставі викладеного,

Outcome: partial