Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

17.06.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі. В обрунтування позову вказала, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі в якому у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося, а тому шлюб між нами розірвано 11.04.2011 року за рішенням суду, дитина залишена проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. За рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від [PERSON] сплачував аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , однак, із досягненням нею повноліття, припинив сплату аліменти. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Державному університеті «Житомирська політехніка» на платній основі. Донька навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, а тому потребує матеріальної допомоги. Проживає в гуртожитку, відвідує різні гуртки і секції, це потребує матеріальних витрат. Відповідач після розлучення життям доньки не цікавиться, ні разу з нею не зустрічався. Аліменти сплачував не регулярно, має заборгованість. Самостійно утримувати доньку не має можливості, оскільки її матеріальні можливості не дозволяють у повній мірі задовільнити потреби дитини на період навчання. 22.09.2021 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов. У відзиві вказав, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем, оскільки не має доходу, який йому дозволить сплачувати аліменти у розмірі 3000 гривень, крім того у 1976 роціі він отримав травму хребта, тривалий час хворіє і потребує медикаментозного лікування. В зв`язку з наявною травмою йому встановлені обмеження в роботі, а саме: протипоказано навантаження та перевантаження, що пітверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого. На даний час єдиним джерелом доходів є заробітня плата, яку він отримує по місцю роботи у відділі освіти Ружинської селищної ради, розмір заробітної влати складає 6000 грн., тобто не перевищує мінімальний розмір, встановлений законодавством. Після утримання податку на доходи розмір заробітної плати, який підлягає йому до виплати, складає менше 5000 грн. Позивачка просить стягнути 3000 грн., що складає ? частку нарахованої заробітної плати та більше ? частки заробітної плати, яка підлягає йому до виплати. Стягнення 3000 гривень на утримання повнолітньої доньки призведе до того, що йому і надалі не буде вистачати коштів не лише на своє лікування, що негативно вплине на його стан здоров`я, а і на харчування та забезпечення себе найнеобхіднішим. Також просить врахувати, що після сплати аліментів в тому розмірі, який просить позивачка, він фактично буде отримувати на свої потреби заробітну плату в розмірі меншому, ніж сплочені аліменти. За вказаних обставин просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 500, 00 грн. Позивачка в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позові, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано. Від цього шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка на даний час досягла віку 18 років (і в той же час їй не виповнилося 23 років). На даний час донька сторін, [PERSON] навчається в Державному університеті «Житомирська політехніка» та є студентом факультету бізнесу та сфери обслуговування, денної форми навчання, термін навчання з 21.09.2020 року по 30.06.2024 року. Контрактна форма навчання, власних доходів не має, доходів позивача не вистачає на забезпечення достатнього життєвого рівня доньки та оплати освітніх послуг. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, працездатний, не є особою з інвалідіністю, будь-яких інших стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. Вказані обставини сторонами не оспорюються. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. У визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15, який суд враховує під час розгляду та вирішення цієї цивільної справи з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Так, суд погоджується з доводами позивача, що повнолітня донька сторін продовжуючи навчання потребує матеріальної допомоги, та те, що доходів позивача не вистачає повністю забезпечувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Разом з тим позивачем не надано належних та допустимих доказів про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеному ними розмірі. При цьому, суд враховує, що законодавчо визначена можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім доньці, сину не пов`язана з наявністю або відсутністю у відповідача офіційних джерел доходу, а витікає насамперед з обставин, пов`язаних безпосередньо із самим платником - його працездатністю, станом здоров`я тощо, а також інших обставин на його боці, які мають враховуватися судом. З огляду на викладене, враховуючи вимоги чинного законодавства, беручи до уваги принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме за встановлених обставин вважає необхідним та достатнім розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial