Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

15 лютого 2016 року заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що вона зареєстрована у [INFO], та є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території району проведення АТО до м. Костянтинівка Донецької області, адреса вул. Трамвайна, 17. 16 листопада 2015 року у пологовому будинку Торезької центральної міської лікарні Донецької області вона народила дитину хлопчика, батьком якого є її чоловік [PERSON] У звязку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то вона не може зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявне у неї медичне свідоцтво про народження дитини №430, видане закладом охорони здоров*я на окупованій території, у зв*язку з чим не є дійсним та не створює правових наслідків. У відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ їй були надані письмові роз*яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини в такому випадку. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразка просила суд встановити факт народження дитини чоловічої статі 16 листопада 2015 року у м. Торез Донецької області, у неї та батька дитини [PERSON] У судове засідання заявниця не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала та уточнила свою заяву, просила встановити факт народження 16 листопада 2015 року у неї та її чоловіка [PERSON], дитини - [PERSON], у м. Торез Донецької області (а.с. 28). Представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні просив заяву задовольнити та встановити факт народження дитини, батьком якої він являється. Суд, з*ясувавши позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч.ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], є громадянкою України (а.с. 4-6), знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], громадянином України, шлюб було зареєстровано 07 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського МРУЮ у Донецькій області, актовий запис № 247 від 07 вересня 2013 року (а.с. 9). Від шлюбу 16 листопада 2015 року о 02 год. 05 хв. заявниця у пологовому будинку Торезької центральної міської лікарні Донецької області народила дитину хлопчика, вагою 4000 кг, про одержала медичне свідоцтво про народження №430 (а.с. 8). Оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини заявниці, виданий закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, він є недійним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У звязку з проведенням в м. Шахтарськ Донецької області антитерористичної операції заявницю [PERSON] взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, що підтверджується довідкою УСЗН Костянтинівської міської ради Донецької області № [NUMBER] від 13 липня 2015 року (а.с. 7). Листом № 357/03.2-38 від 23 лютого 2016 року (а.с. 17) заінтересованій особі батькові дитини [PERSON], відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області повідомлено про недійсність наявного у заявниці медичного свідоцтва про народження дитини як виданого закладом охорони здоров*я на неконтрольованій території після 01 грудня 2014 року та роз*яснено порядок проведення державної реєстрації факту народження. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця, заінтересована особа у справі та їх дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини від батька [PERSON], бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її дитини, видане державним органом України.

Outcome: approved