Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності на 4/6 частки житлового будинку № 23, який знаходиться в смт. Городниця Новоград-Волинського району Житомирської області, по вул. Петровського, 23 (далі Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначили, що після смерті баби, [PERSON], яка померла 04.08.2014 року, відкрилась спадщина, що складається з 4/6 Будинку, з яких 3/6 частки належали її чоловіку [PERSON], померлому 05 липня 1982 року та 1/6 частка її сину [PERSON], померлому 28 лютого 2007 року, який був спадкоємцем свого батька [PERSON], спадкоємицею яких була їх дружина та мати [PERSON] Як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 4/6 частки Будинку, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлому, [PERSON] 11.09.2015 року ухвалою суду до участі в справі в якості ІІІ особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, було залучено інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача і ІІІ особи в судове засідання не прибули, надіслали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 04.08.2014 року померла [PERSON] баба позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на 4/6 частки Будинку, яка не була зареєстрована у встановленому законом порядку, з яких 3/6 частки належали її чоловіку [PERSON], померлому 05 липня 1982 року, та 1/6 частка її сину [PERSON], померлому 28 лютого 2007 року, який в свою чергу був спадкоємцем свого батька, [PERSON]. Відповідно до договору на право забудови земельної ділянки від 11.11.1954 року та будинкової книги, заведеної в 1956 році, [PERSON] була надана земельна ділянка по вул. Петровського в смт. Городниця для будівництва житлового будинку. 05.03.2015 року на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що рік його побудови 1956. Спадкоємцем за законом [PERSON] в 1/6 частці будинку був його син [PERSON], померлий 28 лютого 2007 року, та в 3/6 частки його дружина [PERSON], померла 04 серпня 2014 року, та які в свій час прийняли спадщину померлого [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, однак не оформили при цьому своїх спадкових прав. [PERSON], спадкоємиця за законом, позивачка по справі, спадщину прийняла, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.06.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину 4/6 частки в праві власності на Будинок у звязку з відсутністю документу, який підтверджує реєстрацію права власності на Будинок за [PERSON] Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1956 рік) законодавства, яке не повязувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію, облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в будинковій книзі та тривалим фактом володіння цим майном. Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачкою своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 4/6 частки Будинку, що залишився після смерті [PERSON] Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved