Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

16 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з 2009 року він проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них [INFO] народився син [PERSON] Так як на час народження дитини вони не перебували в офіційному шлюбі, то запис про батька дитини був зроблений зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 28.09.2013 року сторони офіційно одружилися, хоча до цього проживали фактично однією сім'єю, виховували спільну дитину. Однак, з 02.07.2018 року його дружина разом з дитиною зникли з дому. В подальшому позивач дізнався, що відповідач знайшла собі нового чоловіка та продовжувати стосунки з позивачем не бажає. Вважає, що їхній з відповідачем син повинен мати законного батька, в зв'язку з чим просить визнати його батьком [PERSON], [INFO]; виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], відомості про [PERSON], як батька дитини; внести відомості до актового запису про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини позивача Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, про що надала письмову заяву. Підтвердила, що [PERSON] дійсно є батьком їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO]. Представник служби у справах дітей Охтирської міської ради [PERSON] в судому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що їм відома відповідач та на момент народження дитини остання проживала разом із позивачем по справі. Представник Охтирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 30.07.2018 року відкрито провадження по справі, розгляд якої здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 15.08.2018 року. Частиною 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав. Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний «[PERSON]», матр'ю «[PERSON]». Як вбачається із Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00006335199 від 04.11.2010 року, в актовому записі про народження [PERSON], який народився [INFO], відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Позивач визнає батьківство повністю та зазначає, що [PERSON] є його рідним сином. Згідно довідки виданої 12.07.2018 року виконавчим комітетом Охтирської міської ради, [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS], разом із [PERSON] починаючи з 2009 року. З 29.08.2017 року [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, однак, з 02.07.2018 року не проживає. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2009 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, 28.09.2013 року офіційно одружилися, [PERSON] визнає те, що позивач є батьком малолітнього [PERSON], визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення вимог. На прохання позивача судові витрати залишаються за ним без відшкодування. На підставі викладеного,

Outcome: approved