Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

16 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, в особі представника- адвоката Климчук В.В., посилаючись на ст. ст. 4, 28, 43, 175 ЦПК України, просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 71202, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 22879,00 гривень; -стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1362 гривні; - стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172, було вчинено виконавчий напис № 71202 про звернення стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №179959510 від 20.05.2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № 28/1118-01 від 28.11.2018 року є ТОВ «Таліонн Плюс», правонаступником прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Сума заборгованості складає 21679,00 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6500,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом становить 11861,20 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 3318,80 гривень; плата за вчинення виконавчого напису становить 1200,00 гривень. Загальна сума, яка підлягає стягненню за виконавчим написом - 22879 гривень. Зазначений виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства.15 грудня 2020 року відповідно до заяви ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» від 14.12.2020 року на підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 6392231. 15.12. 2020 року приватним виконавцем Говоровим П.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках в установах банків, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику [PERSON] . Крім того, приватним виконавцем Говоровим П.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 2287,90 гривень та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 228,10 гривень. Тільки після надходження копій вказаних постанов приватного виконавця, які були надіслані простим листом, позивач дізнався про наявність виконавчого напису нотаріуса про стягнення з нього грошових коштів та накладення арешту на рахунки в банках. Позивач вважає даний виконавчий напис спірним та вчиненим з порушенням вимог ст. 87-88 Закону України « Про нотаріат». Всупереч п.п.2.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України відповідач не надіслав у спосіб, передбачений чинним законодавством, позивачу письмової вимоги про усунення порушень по кредитному договору не менше, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або надати письмові заперечення. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] взагалі не володів інформацією щодо сум, які відповідач мав намір з нього стягнути за виконавчим написом, порушено одну з таких обов`язкових умов вчинення нотаріусом виконавчого напису, як безспірність заборгованості. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі є спірною та не зрозумілою, оскільки період стягнення заборгованості зазначено з 05.08.2020 року по 05.08.2020 року, а її розмір становить 21697,00 гривень. Кредитний договір, за яким вчинено виконавчий напис нотаріуса, позивачем не укладався. З цього приводу позивач звертався до відділення поліції . У договорі зазначено, що договір підписано за допомогою електронно цифрового підпису, але жодних доказів того, що договір підписано електронно цифровим підписом саме [PERSON] відповідач не надав, в тому числі і на запит адвоката. Зазначені обставини позивач вважає підтвердженням того, що спірною вважається не тільки сума заборгованості, а і сам факт укладення договору між позивачем і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Із зазначених підстав позивач вважає спірними нараховані відсотки у сумі 11861,20 грн. та суми за штрафом і пенею у розмірі 3317,80 грн. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус посилався на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.Втім, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172. Таким чином, посилання приватного нотаріуса на вказаний пункт Переліку та його застосування при вчиненні виконавчого напису №71202 від 09.10.2020 року не має жодних правових підстав, а сам виконавчий напис не може вважатись документом, за яким має проводитись стягнення грошових сум з позивача. Законодавством не встановлено виключного переліку обставин, які б свідчили про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів ( постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887 цс17). Виходячи із зазначеного, позивач вважає, що наявні правові підстави для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. № 71202 від 09.10.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у сумі 22879,00 гривень таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 18 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в викликом сторін та призначено судовий розгляд на 18 березня 2021 року. Ухвалою судді від 18 лютого 2021року заяву про забезпечення позову, яка була подана представником позивача-адвокатом Климчук В.В., разом з позовною заявою, було задоволено та зупинене стягнення у виконавчому провадженні №63922315, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. на підставі оскаржуваного позивачем виконавчого напису нотаріуса № 71202, виданого 09.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 18 березня 2021 року у зв`язку з першою неявкою відповідача у судове засідання розгляд справи було відкладено на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України та призначено нове судове засідання на 31 березня 2021 року. У призначене судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача- адвоката Климчук В.В., в якому вона просила проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. У поданій заяві позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач свого представника в судове засідання повторно не направив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов відповідач до суду не направив. Відповідно до п.3 розділу\~ХІІ\~Прикінцевих положень ЦПК України\~заяву про продовження строку, встановленого судом для подання відзиву, в зв`язку з неможливістю вчинення цієї процесуальної дії у визначений строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, відповідач не надав. На електронну адресу суду надійшла заява від представника відповідача за довіреністю, в якій він просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю представника відповідача прибути у судове засідання через інші справи, які призначені на той самий день. Згідно з п.2 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності учасника справи ( його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. За правилом ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення). Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, свого представника повторно в судове засідання не направив та його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог ст. ст. 128-130 ЦПК України. Пояснення по суті позовних вимог від третіх осіб до суду не надходили. За наявності умов, передбачених ст.ст.280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 31 березня 2021 року суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно з наданою приватним виконавцем Говоровим П.В. та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» копією договору № 179959510 від 20.05.2019 року, яка долучена до матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» ( далі товариство), з однієї сторони, та [PERSON] (далі-позичальник), з другої сторони, укладено кредитний договір № 179959510 від 20.05.2019 року ( а.с. 83-84, 106-108). Згідно з пунктом 1.1. цього кредитного договору товариство зобов`язується надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 6500 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п. 1.4. цього договору. Відповідно до пункту 1.2. вказаного кредитного договору строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 28 днів. Пунктом 1.3. кредитного договору передбачено, що кредит надається на 28 днів. Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 1,66 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом (далі процентна ставка), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в пунктом 1.3. цього договору. З урахуванням положень пункту 1.4 кредитного договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 605,90 відсотків річних ( пункт 1.5. кредитного договору). Пунктом 1.6. кредитного договору передбачено, що розрахунок сукупної вартості кредиту та термін платежу зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з пунктом 3.3. кредитного договору у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом. У випадку повернення суми кредиту та сплати процентів за користування ним протягом трьох днів після закінчення строку договору, визначеного пунктом 1.2. цього договору, нарахована пеня анулюється і оплаті не підлягає. У всіх інших випадках пеня підлягає сплаті на загальних підставах, визначених у цьому договорі ( пункт 3.4. кредитного договору). Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі Правила). Уклавши цей договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщено на сайті товариства :www.moneyveo.ua. За змістом пункту 4.2. кредитного договору сторони погоджуються, що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений пунктом 1.3. договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом, при цьому у випадку, якщо встановлена пунктом 1.4. цього договору процента ставка меша ніж 1,70 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за процентною ставкою, визначеною пунктами 1.4.- 1.5. договору скасовуються з моменту початку їх застосування і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом, а саме 1,70 за кожен день користування кредитом, починаючи з дати укладення договору і до дня повного повернення кредиту. Таким чином, зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 1,70 розповсюджується на весь період фактичного користування кредитом з моменту укладення цього договору, при умові врахування в таких зобов`язаннях суми процентів, які були фактично сплачені позичальником до моменту завершення строку, встановленого пунктом 1.3. договору. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані згідно з пунктом 4.2. договору після закінчення строку кредиту, визначеного в пункті 1.3. цього договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України ( пункт 4.3. кредитного договору). Пунктом 4.4. кредитного договору передбачено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. У пункті 1 графіку розрахунків, що є додатком №1 до договору № 179959510 від 20.05.2019 року, зазначено, що сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу 17.06.2019 року; сума кредиту 6500 гривень; нарахований процент 3021 гривня 20 копійок, до сплати (разом) - 9521 гривня 20 копійок ( а. с. 84). Відповідно до пункту 2 графіку розрахунків сукупна вартість кредиту складає 146,48% від суми кредиту ( у процентному вираженні) або 9521 гривня 20 копійок та включає в себе: проценти за користування кредитом 46,48 % від суми кредиту ( у процентному вираженні) або 3021 гривня 20 копійок ( у грошовому виразі); суму кредиту 6500 гривень ( у грошовому вираженні) ( а.с. 84, 109). Зі змісту додаткової угоди №25 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, копію якої надано відповідачем, вбачається, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», код ЄДРПОУ 39700642, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», ЄДРПОУ 38569246, укладався договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ( а. с. 119). 5 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», код ЄДРПОУ 42254696, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», код ЄДРПОУ 39700642, укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно з яким останнє зобов`язується відступити ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс», за плату на умовах, визначених цим договором ( а. с. 111-116). До договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс» 5 серпня 2020 року та 10 серпня 2020 року укладені додаткові угоди ( а. с. 117, 118). Додатки до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2021 відповідачем суду не надані. Згідно з наданою приватним виконавцем Говоровим П.В. копією виписки з особового рахунку за кредитним договором №179959510, яка долучена до матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» повідомляє, що заборгованість за кредитним договором №179959510 від 20.05.2019 року станом на 05.08.2020 року складає 21679,00 гривень та станом на 20.05.2019 року не погашена. Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 6500,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 11861,20 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями в розмірі становить 3317,80 гривень ( а.с. 85). Відповідно до наданої відповідачем копії довідки про ідентифікацію, б/н та дати, яка долучена до матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Гораю О.С. підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №179959510 від 20.05.2019 року,ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор R8Z3J4Z3; час відправки ідентифікатору позичальнику: 20.05.2019 14:49:00, номер телефону, на яку було відправлено ідентифікатор: [NUMBER] (а.с. 110). Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 71202, вчиненим 09.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі ст. ст.\~87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, запропоновано звернути стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження невідомо, РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який є боржником за кредитним договором № 179959510 від 20 травня 2019 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», ідентифікаційний код юридичної особи 38569246, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи 42254696, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька буд. 63, реквізити [NUMBER] в ПуАТ КБ«АКОРДБАНК», МФО 380634, далі іменований Стягувач, заборгованість за кредитним договором №179959510 від 20 травня 2019 року. Строк платежу за кредитним договором №179959510 від 20 травня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року. Сума заборгованості складає: 21679,00 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6500,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 11861,20 гривень; строкова заборгованість по штрафам та пеням становить 3317,80 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.\~31\~Закону України\~«Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 1200,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 22879,00 гривень. Дата набрання виконавчим написом законної сили (дата внесення відомостей у реєстр нотаріальних дій) 9 жовтня 2020 року. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання 3 роки. (а. с. 16, 85 зворотний бік ). 14 грудня 2020 року до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. надійшла заява представника за довіреністю ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про примусове виконання рішення. До заяви було додано: оригінал виконавчого напису № 71202 від 09.10.2020 року, копія виписки з ЄДР щодо ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» ( а.с. 100). 15 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. на підставі вказаного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 63922315 та постанови про: розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, стягнення з боржника основної винагороди, арешт коштів боржника ( а.с. 22-27, 93 99). Згідно з копією довідки, виданої Славутицьким ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області від 21.06.2019 року за №2966/109/1003/1/06-2019, та копією висновку за зверненням [PERSON] старшого дільничного офіцера поліції Славутицького ВП від 29.06.2019 року, які містяться у матеріалах справи, 20 червня 2019 року [PERSON] , позивач у справі, звертався до Славутицького відділення поліції із заявою щодо оформлення невідомою особою 20.05.2019 року кредитів в кредитних спілках, зокрема « MONEYVEO» від його імені, заява зареєстрована 20.06.2019 року за номером 1712 та за вказаною заявою проведено перевірку ( а.с. 28, 31). Відповідно до копії адвокатського запиту за вих. №2-01-21/2 від 01.02.2021 року, яка міститься у матеріалах справи, адвокат Климчук В.В. у зв`язку з наданням правової допомоги [PERSON] , позивачу у справі, зверталася до відповідача ТОВ « Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» із запитом щодо надання документів відносно боржника за виконавчим написом № 71202 від 09.10.2020 року ( а.с.51). Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна\~особа має\~право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст.1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Частинами 1, 2 ст. 88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі\~якщо нотаріусу\~необхідно отримати\~іншу інформацію\~чи документи,\~які мають\~відношення до\~вчинення виконавчого\~напису,\~нотаріус вправі\~витребувати їх\~у стягувача\~(підпункт\~2.2\~пункту 2\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку).\~Вчинення виконавчого\~напису в\~разі порушення\~основного зобов`язання\~та (або)\~умов іпотечного\~договору здійснюється\~нотаріусом після\~спливу тридцяти\~днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином,\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~це нотаріальна\~дія,\~яка полягає\~в посвідченні\~права стягувача\~на стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна.\~При цьому\~нотаріус здійснює\~свою діяльність\~у сфері\~безспірної юрисдикції\~і не\~встановлює прав\~або обов`язків\~учасників правовідносин,\~не визнає\~і не\~змінює їх,\~не вирішує\~по суті\~питань права.\~Тому вчинений\~нотаріусом виконавчий\~напис не\~породжує права\~стягувача на\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна,\~а підтверджує,\~що таке\~право виникло\~в стягувача\~раніше.\~Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку,\~шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27.03. 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. Як вбачається з кредитного договору № 179959510 від 20.05.2019 року, вказаний договір є електронним договором, для підпису якого використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України « Про електронну комерцію». В розумінні п.5 ч.1 зазначеного договору електронний договір складається з кредитного договору та Правил і становить домовленість кредитодавця та позичальника, спрямовану на встановлення взаємних прав і обов`язків щодо надання та обслуговування кредиту. Відповідь заявника про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця укласти договір в електронній формі здійснюється в електронно-комунікаційній системі кредитодавця особистому кабінеті заявника шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю, яке підписане шляхом використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилом ч.4 цієї статті, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням нею процесуальних дій. В обґрунтування позову позивач [PERSON] в особі представника адвоката Климчук В.В. послався на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив наявність доказів направлення та отримання позивачем письмової вимоги, яку відповідач мав направити останньому не менше як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим нотаріусом порушено п.п.2.3. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису послався на нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах. Вказуючи про спірний розмір заборгованості за виконавчим написом в сумі 21697 гривень представник позивача зазначає, що [PERSON] взагалі не володів інформацією щодо сум, які відповідач мав намір стягнути за виконавчим написом, оскільки кредитний договір, за яким видано виконавчий напис нотаріуса, позивачем не укладався, у зв`язку з чим останній звертався до поліції із заявою про оформлення невідомою особою 20.05.2019 року на його ім`я кредитів в кредитних спілках, зокрема і в «МANEYVEO». На звернення з адвокатським запитом до ТОВ «Фінансова компанія « Онлайн Фінанс» останнім не надано кредитний договір, підписаний саме [PERSON] за допомогою електронно-цифрового підпису, заявки на надання кредиту, документів на підтвердження ознайомлення позивача з умовами кредитування, підтвердження, що кредитні кошти були перераховані на рахунок позивача тощо. Вказані обставини свідчать про спірність не тільки суми заборгованості, а і самого факту укладення кредитного договору між позивачем та ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога». Аналізуючи доводи позивача, суд виходить з такого. Неотримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, не менш, як за 30 днів до вчинення виконавчого напису, про що зазначив позивач у позовній заяві, не є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено направлення такої письмової вимоги іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Як вбачається із змісту оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, із [PERSON] стягнуто заборгованість в сумі 21679,00 гривень за період з 5 серпня 2020 року по 5 серпня 2020 року, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту- 6500,00 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11861,20 гривень; строкової заборгованості по штрафам і пеням 3317,80 гривень. Проте, відповідно до п.1.1 кредитного договору №179959510 від 20.05.2019 року та графіку розрахунків, що є додатком №1 до цього договору, нарахований процент за користування кредитом становить 3021 гривня, а не 11861,20 гривень, як зазначено у виконавчому написі нотаріуса. З копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №179959510 від 20.05.2019 неможливо встановити яким чином був нарахований саме такий розмір відсотків з огляду на п. 4.2. кредитного договору, яким передбачена зміна правил нарахування відсотків за понадстрокове користування кредитом, а також п. 1.5. кредитного договору та п.п.1 п.2 графіка розрахунків, якими визначені різні відсотки за користування кредитом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитним договором №179959510 від 20.05.2019 в розмірі 21679,00 гривень, яка вказана в оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса, є спірною. Крім того, є спірною підстава для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а саме факт укладення кредитного договору №179959510 від 20.05.2019 року з вказаним у цьому виконавчому написі боржником [PERSON] . Такий висновок ґрунтується на тому, що позивач у справі заперечує укладення вказаного договору з ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога», що підтверджує відповідним зверненням до органу поліції, проте відповідачем на підтвердження факту укладення спірного кредитного договору суду достатніх доказів не надано. При розгляді даного спору суд також враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович у виконавчому написі від 9 жовтня 2020 року № 71202 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був не чинним на момент вчинення виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., зареєстрований в реєстрі за № 71202 від 09.10.2020 року, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 179959510 від 20.05.2019 року у розмірі 21679 гривень та за вчинення виконавчого напису 1200 гривень, всього на суму 22879 гривень, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. За змістом п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. При стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що адвокат Климчук В.В. здійснює адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000751 (а.с.42). Здійснює представництво інтересів позивача у справі згідно з ордером серії СВ № 1010209 (а.с.43). Надавала позивачу правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 2-01-21 від 12 січня 2021 року. За умовами цього договору позивач зобов`язаний сплатити адвокату винагороду за надання професійної правничої допомоги у формі гонорару. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручень; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката. Розмір гонорару визначається за домовленістю сторін у фіксованому розмірі та складає 6000 гривень ( а.с. 32-37). Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), складеним відповідно до ст. 137 ЦПК України, правнича допомога надавалася у обсягах : зустріч з клієнтом, надання консультацій щодо предмету звернення - 0,5 години; вивчення наданих клієнтом документів, нормативних актів та матеріалів судової практики щодо предмету звернення - 1 година; збирання доказів, а саме: підготовка та надіслання приватному виконавцю Говорову П.В. заяви про отримання копій матеріалів виконавчого провадження; підготовка та надіслання адвокатського запиту відповідачу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»; підготовка адвокатського запиту до відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області 1 година; аналіз документів, що надійшли у відповідь на заяви і адвокатські запити 1 година; складення позовної заяви, оформлення додатків до неї; складення заяви про забезпечення позову; подача документів до суду 7 годин, всього 10,5 годин на загальну суму 6000 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано акт наданих послуг від 15.02.2021 року, яким підтверджено обсяг виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 12.01.2021 року на суму 6000 гривень ( а.с.39). Відповідно до рахунку фактури № 2-01-21/1 від 15.02.2021 року та товарного чеку від 15.02.2021 року адвокатом Климчук В.В. отримано 6000 гривень ( а.с.41). Згідно із ст.\~17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України»(Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Враховуючи час, витрачений адвокатом Климчук В.В. на надання позивачу правничої допомоги суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвокатом в сумі 6000 гривень, є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Вказані витрати є фактичними і неминучими, оскільки позивачу необхідна була правова допомога для підготовки документів та звернення до суду з позовною заявою для захисту свого порушеного права. Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної в сумі 908 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 гривень, всього 1362 гривень. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved