Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

15 квітня 2020 року до Рівненського міського суду звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позову вказує, що згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вказує, що за час спільного сімейного життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2014 стягнуто із [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи із дня набрання рішення законної і до досягнення дитиною повноліття. Донька залишена проживати з матір`ю, відповідно до рішення Рівненського міського суду від 12 лютого 2013 року. Вона проживає разом із неповнолітньою дитиною за адресою її реєстрації. Донька повністю перебуває на її утриманні. На даний час розмір аліментів призначених судом на утримання дитини є недостатнім та мізерним та не покривають витрат, які вона постійно несе на дитину, на її лікування, розвиток, навчання, харчування, одяг, іграшки та ін. Вказує, що відповідач участі у додаткових витратах на утримання доньки не приймає. У 2019 році у їхньої доньки було діагностовано хронічне захворювання. У зв`язку із чим донька [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Рівненська обласна дитяча лікарня». У зв`язку із діагностованим захворюванням доньці 19 грудня 2019 року встановлено інвалідність. Враховуючи наявність хронічного захворювання їхня донька потребує постійного дороговартісного лікування, яке нею забезпечується для дитини самостійно. На амбулаторне та стаціонарне лікування, обстеження доньки вона витрачає кошти, які підтверджуються фіскальними чеками та іншими документами, які долучаються до матеріалів справи. Вказує, що нею, станом на день подання позову до суду понесені дуже великі витрати на лікування доньки в сумі 17858,27 грн., витрати підтверджені фіскальними чеками, які необхідно стягнути із відповідача. Також нею витрачено більше 15000 тисяч гривень на лікування доньки на які їй в лікарні чеки не надавали. Окрім викладеного, за приписами лікарів вона змушена була змінити раціон харчування доньки. Специфічне харчування потребує значних коштів, які нею витрачаються щоденно. Вказує, що відповідач має задовільний стан здоров`я, має значні доходи, працюючи неофіційно. Працює таксистом. На літо їздить на заробітки у Норвегію. На праві власності йому належить автомобіль КІА. Відповідач нещодавно купив новий котедж в м. Рівне. На підставі викладеного, вважає, що необхідно стягнути із [PERSON] на її користь додаткові витрати на доньку [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з урахуванням чеків поданих ортопедичне лікування. Відповідач в судовому засіданні підтримав відзив поданий на позов. Суду пояснив, що погоджується сплачувати кошти на лікування дитини, які підтверджені письмовими доказами. При прийнятті рішення просив суд врахувати, що він зареєстрував шлюб, має малолітнього сина, а також витрачає кошти на своє обстеження і лікування. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 вересня 2014 стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи із дня набрання рішення законної і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. З медичного висновку від 22 жовтня 2020 року слідує, що [PERSON] є дитиною інвалідом з дитинства віком до 18 років. Згідно з виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 11298 [PERSON] встановлено діагноз: Е10.1 - інсуліно залежний цурковий діабет - з кето ацидозом, важка форма, вперше виявлений, глікемічний контроль високим ризиком для життя. Як вказано позивачем в позовній заяві на дитину нею понесені витрати у розмірі 17858 грн. 27 коп. Також з 30 травня 2020 року та 08 червня 2020 року нею було витрачено на ортоптичне лікування для дитини на суму 1914,18 грн. Однак з матеріалів справи, а саме з квитанцій (чеків які в судовому засіданні звірені з оригіналами) встановлено, що на лікування дитини позивачем витрачено 14139,40 грн. Суд погоджується, що понесені позивачем витрати на проведення обстеження, на придбання спеціального харчування та на придбання ліків є додатковими витратами на дитину відповідно до ст. 185 СК України, оскільки [PERSON] має хронічні захворювання, в зв`язку чим потребує постійного нагляду лікарів, вживання ліків та спеціального харчування. Разом з тим, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів щодо понесених витрат на оплату послуг Нової пошти та квитанція про поповнення картки по номеру судом встановлено, що позивач понесла вказані витрати. Однак, суд не приймає дані квитанції в якості доказу понесення витрат, оскільки доказів оплати цих послуг саме для придбання ліків для [PERSON] суду не надано. Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. В зв`язку з чим, суд вважає, що вищевказані додаткові витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках. Суд враховує, що на утриманні відповідача знаходиться син він іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] та дружина, яка на даний час перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, при цьому також враховує, що відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а відтак спроможний сплатити половину понесених позивачем додаткових витрат на дочку [PERSON] , [INFO] , яка має ряд захворювань та потребує обстеження, лікування та спеціального харчування. Окрім того, виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Таким чином, встановивши наявність у позивача, з якою проживає малолітня дитина, особливих обставин у додаткових витратах, зумовлених хворобами дочки, суд з урахуванням обставин, що мають істотне значення (рекомендацій лікарів; документального підтвердження виконання позивачем лікарських рекомендацій; матеріального стану позивача та відповідача (який є працездатним, має задовільний стан здоров`я) дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених позивачем додаткових витрат в розмірі 7069,70 грн., які складаються із витрат понесених на проведення обстеження, на придбання спеціального харчування та на придбання ліків для дитини. За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial