Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

17.04.2019 р. позивач звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на час навчання їх доньки у розмірі ј частини щомісячних доходів. Позовна заява обґрунтована тим, що їх дочка навчається у виші, що тягне за собою необхідність витрат на навчання, одяг, підручники, однак її коштів для цього недостатньо, а відповідач необхідних коштів на утримання дитини не надає, тому покликаючись на ст. 199 СК України просить позов задовольнити. Ухвалою від 13.06.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 12.07.2019 р. на 10:15 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. 05.07.2019 р. представник відповідача подала відзив, у якому просить визначити розмір аліментів у 1/6 частки доходів останнього, мотивуючи необґрунтованістю позовних вимог. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та іншими матеріалами справи. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.12.2017 р. у справі № 459/2951/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу позов задоволено та вирішено, з поміж іншого, шлюб розірвати, а двох неповнолітніх дітей залишити проживати з матір`ю. Як видно з довідки № 4059 від 05.03.2019 р., виданої ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж», [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення з 01.09.2018 р. по 30.06.2020 р. Згідно з довідкою дитячого невропатолога КП «ЦМЛ ЧМР» від 11.04.2019 р., [PERSON] з 10.08.2010 р. знаходиться під наглядом лікувальної установи. Як вбачається з копії квитанції № 0.0.1256292053.1 від 01.02.2019 р., відповідач 01.02.2019 р. оплатив 4800 грн. за навчання [PERSON] у ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж». Зі змісту позовної заяви випливає, що відповідач працевлаштований на шахті «Відродження» ДП «Львіввугілля», тягар матеріального утримання дитини лежить на позивачці. За правилами ст. 199, ст. 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи у світлі викладених норм права свідчать, що у зв`язку з навчанням повнолітньої доньки сторони мають обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років. Згідно наявних доказів, такий обов`язок належно виконує лише позивачка. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, яка навчається, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими. Однак заявлений до стягнення розмір аліментів суд вважає необґрунтованим. Виходячи із засад справедливості й розумності, суд вважає, що належним і достатнім розмір аліментів у виді 1/6 частини щомісячного доходу відповідача. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: partial