Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

17.08.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем з 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей [PERSON] , 1998 року народження та [PERSON] , 1999 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, які поступово призвели до того, що подружжя стало чужими людьми. З жовтня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть. Ухвалою судді від 30.09.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 27.06.2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавської обласного управління юстиції, актовий запис №400. (а.с. 7) Від спільного проживання в шлюбі [PERSON] та [PERSON] мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 09.09.2003 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 09.09.2003 (а.с. 6, 9) Відповідно до статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~ Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям неможливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн., понесені нею у справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved