Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

16.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 лютого 2011р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З червня 2014р. вони припинили шлюбні відносини по причині, що виникали постійні суперечки, із-за непорозуміння та різності характерів, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивачка з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 23 лютого 2013 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 14 та було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 23.02.2013 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO] року народження, Свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 21.08.2013р. (а.с. 5). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишаються з позивачкою. Позов був поданий до суду 16 жовтня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Також суд зазначає, що справа знаходилася в провадженні суду біля 2-ох місяців, але за цей час сторони не скористалися можливістю наладити стосунки та зберегти сім'ю. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 243.60 гривень - судового збору.

Outcome: approved