Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

15.03.2019 року\~представник позивача АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звільнення з-під арешту квартири [ADDRESS] , посилаючись на те, що він є власником зазначеного майна, а накладення арешту порушує його права як власника щодо володіння та розпорядження зазначеним майном. Ухвалою суду від 03.04.2019 року відкрито провадження по справі, справа при значена до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 28.05.2019 року підготовче провадження закрито., справа призначена до розгляду. Ухвалою суду від 24.10.2019 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення по справі за позовом [PERSON] до АТ «УКРСОЦБАНК», Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району, Запорізької області Ілюшенко Сергія Олександровича, третя особа: [PERSON] , про скасування запису про право власності. 02.09.2020 року провадження у справі відновлено. 05.11.2019\~року представник\~АТ «Альфа-Банк»\~звернувся до\~суду з\~заявою про\~заміну позивача\~-\~АТ\~«Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк» за правом грошової вимоги до [PERSON] ,\~ [PERSON] . Ухвалою суду від 6.10.2020 року замінено первісного позивача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк». В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю, надали пояснення. В яких просять у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи сповіщений у встановленому порядку. Представник третьої особи: Хортицький відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, надав заяву щодо розгляду справи у їх відсутність, у задоволенні позову просить відмовити. У відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність осіб, що не з`явилися до судового засідання. Розглянувши матеріали провадження, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. \~ \~ \~ \~За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин Судом встановлено наступне 28.12.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в розмірі 25140,00 доларів США. 28.12.2007 року між Банком та [PERSON] та [PERSON] відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] в рамках забезпечення виконання зобов`язання умов за кредитним договором було надано в іпотеку квартиру, загальною площею 69.36 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.11.2018 року о 16:26:32 годині державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем проведено реєстрацію права приватної власності на 1/1 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] за Акціонерним товариство «Укрсоцбанк», код ЄДРПОУ 00039019, м. Київ, вул. Ковпака , будинок 29 на підставі статті 5 вказаного договору, в порядку позасудового врегулювання, передбаченого ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку». Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20 листопада 2020 року у справі № ЄУН 337/1309/19 позовні вимоги [PERSON] до АТ «УКРСОЦБАНК» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк» , виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району, Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича, третя особа: [PERSON] про скасування запису про право власності задоволені, скасуваний запис 29192787, вчинений 28.11.2018 року о 16:26:32 годині державним реєстратором Виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим Сергієм Олександровичем щодо реєстрації права приватної власності на 1/1 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», зазначене рішення набрало законної сили та є чинним. 10.10.2012 року державним виконавцем Хортицького ВДВС було накладено арешт на зазначену квартиру, який наразі не скасований. Згідно ст. 15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що на майно яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем позовні вимоги заявлені на підставах положень ст. ст.317, 39, 381 ЦК України, на теперішній час позивач не є власником майна, щодо якого заявлені вимоги про звільнення з-під арешту, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивачем не доведено належними доказами суду факту порушення належних йому прав.

Outcome: dismissed