overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

16 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів доходу відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач припинив надання матеріальної допомоги після розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, направила заяву з клопотанням розгляду справи за її відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, в судове засідання не зявився, направив суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Справа розглянута за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільного із позивачкою сина [PERSON], який народився 17 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23 жовтня 2003 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області серії 1-БВ № 158380. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Кунчанської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 15 грудня 2015 року № 731. Відповідно до корінця медичного висновку №31 на дитину (підлітка)-інваліда з дитинства у віці до 18 років Теофіпольської ЦРЛ від 20 липня 2015 р. [PERSON] має вроджені проблеми зі здоровям. Відповідач не надав відомостей про стан свого здоровя, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків та не зазначив інших обставин, які мають істотне значення, а також враховуючи визнання ним позовних вимог, кошти на утримання дитини мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ 16 грудня 2015 року\~ [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її\~ чоловіка [PERSON], [INFO],уродженець [INFO], який згідно лікарського свідоцтва\~ про смерть №130\~ від «1» грудня 2015 року, Помер 30 листопада 2015 року. На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що її\~ чоловік помер\~ на території тимчасово окупованій, для\~ отримання допомоги на поховання, потрібно рішення суду про встановлення факту смерті.\~\~ Заявниця в судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. \~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану Троїцького районного управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, про розгляд справи без їх участі. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в Троїцькому районі Луганської області в судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, про розгляд справи без їх участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.8 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до роз'яснень, даних в п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зі змісту заяви, довідки\~ лікарського свідоцтва про смерть №130 від 1 грудня 2015 року підтверджується факт смерті 30 листопада 2015 року [PERSON].\~\~ З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], який помер \~ 30 листопада 2015 року. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

16 грудня 2015 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

16 грудня 2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом (а.с.3-4) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що у неї з чоловіком подружні відносини не склалися, збереження сім'ї суперечить її інтересам, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Просить суд, шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 22.11.2008 року під актовим записом №598 між нею і відповідачем розірвати. Позивачка у судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала повністю, надала заяву про розгляд справи за відсутності позивачки. Відповідач у судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав повністю, надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 22.11.2008 року під актовим записом №598 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільного сина, який на сьогоднішній день віком більше року. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Із зазначеного суд дійшов висновку, що позивач з відповідачем тривалий час не проживає однією сім'єю, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

16 грудня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка вказала, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2013 року, актовий запис № 315, від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. З травня 2014 року сімейні відносини та спільне проживання між ними припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя. У теперішній час у них фактично склалися інші сім*ї. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, вважаючи також неможливим збереження сім'ї та примирення з позивачкою (а.с. 12). З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 25 вересня 2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка проживає разом із позивачкою. З травня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

16 грудня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський р-н, вул.. Братів Каменських, 41. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15.12.2015 р. о 11 год. 11 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 15.12.2015 р. о 11 год. 11 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту. На запитання відповідає не завжди по суті, на деякі запитання відповідає з незадоволенням, роздратуванням. Виказує маячні ідеї переслідування, впливу на адресу матері. Впевнений, що матір намагається його позбавитися. Мислення паралогічне. Негативно налаштований на адресу матері, співробітників відділення. Знаходиться в стані психомоторного збудження, погрожує фізичною розправою матері. свої хворобливі переживання до кінця не розкриває. Критика до свого стану порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, афективно-маячний синдром. Інвалід 2 групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

16 грудня 2015 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка здана позивачем на пошту 10 грудня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 11 вересня 1990 року уклав шлюб з відповідачкою, зареєструвавши його у виконавчому комітеті Новокиївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, актовий запис № 1. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені 10 років тому, коли вони стали мешкати окремо. Причиною розірвання шлюбу стало те що вони багато років мешкають окремо, втратили почуття, на яких була створена сімя. На даний час у нього склались фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, з якою вони мешкають вже чотири роки. Таким чином подальше збереження сім'ї суперечить їх інтересам. З урахуванням вищевикладених обставин позивач вважає неможливим подальше перебування у шлюбі з відповідачкою і просить шлюб розірвати. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 вересня 1990 року у виконавчому комітеті Новокиївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, актовий запис № 1. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2005 року. Причиною припинення шлюбних відносин стала втрата почуттів, створення позивачем іншої родини. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом, взаємними права та обов'язками, мають різні бюджети. Примирення між сторонами неможливе та недоречне. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

16 грудня 2015 року ПАТ Альфа-Банк звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 37 161,71 гривень. Відповідно до укладеного договору № 500391208 від 12 липня 2013 р. ПАТ Альфа-Банк надав фізичній особі [PERSON] кредит у сумі 29 916 грн. Відповідно до\~ умов вищевказаного договору [PERSON] зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі, передбачені договором та графіком погашення кредиту. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 24 листопада 2015 р. відповідач має заборгованість 37\~161, 71 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та телефонограма в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

16 грудня 2015 року ПАТ Альфа-Банк звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39 035,76 гривень. Відповідно до укладеного договору № 500922959 від 03 грудня 2013 р. ПАТ Альфа-Банк надав фізичній особі [PERSON] кредит у сумі 29 911, 00 грн. Відповідно до\~ умов вищевказаного договору [PERSON] зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі, передбачені договором та графіком погашення кредиту. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 04 листопада 2015 р. відповідач має заборгованість 39 035,76 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 04.08.1990 року у міському відділі РАЦС м. Чернівці, актовий запис за №1543. Під час шлюбу у них народилися дві доньки, які на даний час є повнолітніми. Більше восьми років вони не підтримують подружні стосунки та проживають оремо. За цей час жоден з них ніяких кроків для примирення не зробив. Вони втратили почуття необхідні для сімейного життя та стали чужими людьми один для одного. Вважає, що шлюб існує тільки формально, просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, а справу розглянути у його відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, хоча в належному порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії І-МИ №431605 вбачається, що 04.08.1990 року у міському відділі РАЦС м. Чернівці був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №1543. Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини на даний час між сторонами фактично припинені, не проживають разом більше 8 років, і причиною розірвання шлюбу стало втрата почуття любові та поваги один до одного. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як її небажання зберегти сімю. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiмя розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до відповідача [PERSON] з позовом, в якому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2006 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], та доньку, [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років їх сімейне життя погіршувалось, що згодом призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ними. В них різні погляди на шлюб та сім?ю; любов та повага між ними давно втрачені. З липня 2013 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає примирення неможливим, а збереження шлюбу та подальше сумісне життя такими, що суперечать їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Спір про поділ майна та місце проживання дітей між ними відсутній. Позивачка у судове засідання не прибула, надіславши заву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище без змін. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 03 березня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 37. Також встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Суд, враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, прийшов до висновку, що між сторонами склались взаємини, за яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти цього не заперечує. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці за її бажанням залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved