overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року помер її брат [PERSON], [INFO], який мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті було отримано лікарське свідоцтво про його смерть №6 від 05.01.2016 року видане Харциським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я ДНР та отримано дублікат свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2016 року виданого Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її брата, прийняти спадщину у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про його смерть №6 від 05.01.2016 року та свідоцтво про смерті не є дійсними і не створюють правових наслідків, у зв'язку з чим вони не можє бути підставою для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року у м. Харцизьку Донецької області. В судове засідання заявниця не з'явилась, але надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №6 від 05.01.2016 року видане Харциським відділенням Республіканського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров'я ДНР та дублікату свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2016 року виданого Макіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР - [PERSON] помер [INFO] року у віці 65 років. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON] проживав та зареєстрований у [ADDRESS] Відповідно до свідоцтв про народження, батьками заявниці та померлого є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про укладення шлюбу заявниця двічі реєструвала шлюбні відносни, та її прізвище було змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]», а потім з «[PERSON]» на «[PERSON]». Тобто у суд не має сумніву у родинному зв'язку заявниці та померлого. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті брата заявниці - [PERSON], [INFO], уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, який помер [INFO] року в м. Харцизьк Донецької області, Україна, у віці 65 років, причина смерті «Гостра сердцево-судинна недостаточності. Коронарний атеросклероз». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 08.11.2014 року було укладено шлюб, від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дитини не бажає. У зв'язку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття на користь матері дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 08.11.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а.с. 4, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача, доньки [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с. - 5. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою, а.с. - 6. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі 19.10.2013 року було зареєстровано шлюбу. Від даного шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживаює з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює бо доглядає за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2013 року (а.с.3), відповідач [PERSON] є батьком доньки позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дитини, - (а.с.4). Згідно Довідки, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, - а.с.5. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 червня 2011 року виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського Харківської області, актовий запис №32 від 10.06.2011 р., посилаючись на те, що з відповідачем вони мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їхнє спільне життя не склалося, сторони втратили почуття любові й поваги один до одного. Відповідач не цікавиться життям сім»ї і позивач вважає подальше збереження сім»ї неможливим, а тому просила їх шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірванні шлюбу не заперечував. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 червня 2011 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія 1-ВЛ №156299, яке видано 10 червня 2011 року виконкомом Комсомольської селищної ради Зміївського Харківської області , актовий запис № 32 від 10.06.2011 р. /а.с. 7/. Сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 8, 9/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 09.10.2010 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Проте сімейне життя не склалося, так як відповідач погано ставився до неї, ображав, зневажав, принижував її честь і гідність, не приділяв уваги дитині. У листопаді 2013 року подружні відносини припинили і з того часу проживають окремо, стали чужими. Поновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливе і суперечить їх інтересам. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав та показав, що зробив велику помилку одружившись із позивачкою, тому прагне розірвання шлюбу, оскільки спільне життя неможливе. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони одружилися 09.10.2010 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 10 у виконавчому комітеті Скелівської сільської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.4). Мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із досліджених судом доказів, показань сторін та їх поведінки в судовому засіданні вбачається, що вони втратили одне до одного повагу, довіру, любов; майже три роки проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, стали чужими, майже не спілкуються. Частиною 2 ст.112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні відносини, тривалий проживають окремо, не ведуть спільного господарства, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 18.01.2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердянського міського управління юстиції у Запорізької області зареєстровано їх шлюб, актовий запис №29. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різни погляди на життя та родину, що призвело до припиненні сімейних відносин в липні 2015 року. Просила шлюб розірвати, оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. [PERSON] звернулася з заявою до суду, у якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутністю. [PERSON] звернувся з заявою до суду, у якій позов повністю визнав, просив розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 18.01.2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердянського міського управління юстиції у Запорізької області, актовий запис №29, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Копією свідоцтва про народження підтверджено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Стаття 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не проживають однією сімєю з липня 2015 року, спільного господарства не ведуть, стосунки між собою не підтримують За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON], який діє за довіреністю в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив 09.06.2016 року, у якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Андріївською селищною радою народних депутатів Балаклійського району Харківської області, актовий запис №24. Мотивуючи позовну заяву представник позивача вказав, що від шлюбу сторони мають повнолітню дитину доньку Юлія, [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Шлюбні відносини фактично припинені з 2012 року. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. [PERSON] відмовляється розірвати шлюб через орган державної реєстрації актів цивільного стану, тому він змушений звернутись до суду. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача надав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась. В наданій суду заяві позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-ВЛ №427251, виданого 05.05.1984 року виконкомом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 05.05.1984 року (а.с.16). Як вбачається з позовної заяви від шлюбу сторони мають повнолітню дитину доньку Юлію, [INFO]. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

16.05.2016 року, в суд надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 14 843,81 грн., з яких: - 4 497,39 грн. - заборгованість по кредиту; - 7 626,63 грн. - проценти за користування кредитом в період з 26.09.2011 року по 29.02.2016 року; 1 536,75 грн. - комісійні нарахування та пеня, в період з 01.11.2011 року по 29.02.2016 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 683,04 грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із заявою відповідача від 30.07.2011 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, заборгованість по якому, станом на 29.02.2016 року, становить в сумі 14 843,81 грн. та передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, комісійні нарахування, фіксована сума штрафу, штраф в розмірі 5% від суми позову та пеня за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку він не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Сафір Ф.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.27) Відповідач також не з»явився в попередні судові засідання, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

16.05.2016 року, в суд надійшла позовна ПАТ»ВБР» (далі-Банк) до [PERSON] та [PERSON] про стягнення коштів в сумі 83 012,70 грн., з яких: - 18 905,08 грн. - заборгованість по кредиту; - 5 806,25 грн. - проценти за користування кредитом в період з 12.02.2014 року по 22.04.2016 року; - 18 795,00 грн. - комісійна винагорода в період з 12.02.2014 року по 22.04.2016 року; - 39 506,36 грн. - штраф та пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування коштами в період з 12.02.2014 року по 22.04.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №ІКСАSHSHG.177703.001 від 26.09.2013 року (далі - Договір), Банк надав [PERSON] кредит в сумі 22 000,00 грн. строком до 25.09.2016 року, яким передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, а також комісійна винагорода за надання фінансового інструменту, штраф та пеня за неналежне виконання умов Догововору. Згідно з Договором №РХ029031.177706.001 від 26.09.2013, [PERSON] виступила поручителем належного виконання умов Договору. Умови Договору відповідачі належним чином не виконують, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку вони не сплачують, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.58) Відповідачі також не з»явилися в судове засідання, призначене на 05.07.2016 року, , причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

16.05.2016 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 25.09.2009 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 401. Від шлюбу мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично не проживають разом. Через непорозуміння та різні погляди на життя, сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, у якій позов підтримала, пояснивши, що примирення між ними не відбулося та просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір, а від стягнення судових витрат, повязаних з послугами адвоката, відмовилась (а.с. 18). Просила розглядати справу у її відсутності та після розірвання шлюбу виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Якименко» (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, у якій позов визнав та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 19, 24). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 401 від 25 вересня 2009 року, складений Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 7). Від шлюбу сторони двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2015 року, що ними не заперечувалось. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Якименко» (а.с. 23). Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved