overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

16.09.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області померла її мати, [PERSON] . Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті [INFO] року було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] та її представник [PERSON] просили розглянути справу за їх відсутності. Начальник Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області О. Попова просила розглянути справу без участі представника відділу. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] у м. Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області померла громадянка України [PERSON] , що підтверджується довідкою про причину смерті № 78 , виданою 03.07.2019 року медичним закладом, розташованим на території міста Зимогір`я Слов`яносербського району Луганської області, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України. Як убачається із копії паспорта померлої, свідоцтва про смерть, [PERSON] народилася [INFO] у м. Зимогір`ї Слов`яносербського району Луганської області, була зареєстрована на день смерті за адресою: [ADDRESS] . 11.09.2019 року заявник, яка є донькою померлої, звернулася до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

16.09.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Луганську помер її чоловік, [PERSON] . Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від заінтересованої особи заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] у м. Луганську внаслідок ракової інтоксикації помер громадянин України [PERSON] , що підтверджується довідкою про причину смерті № 166 , виданою 23.05.2019 року медичним закладом, розташованим на території міста Луганська, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України. Як убачається із свідоцтва про смерть, копії паспорта померлого, [PERSON] народився [INFO] в смт Марківка Марківського району Лугаанської області. 16.09.2019 року заявник звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

16.09.2019 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Луганську померла її мати, [PERSON] . Марківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від заінтересованої особи заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. [INFO] у м. Луганську внаслідок хронічної серцевої недостатності ІІІ ст. померла громадянка України [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про причину смерті № 00190, виданими 26.07.2019 року медичним закладом, розташованим на території міста Луганська, свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України. Як убачається із свідоцтва про смерть, копії паспорта померлої, [PERSON] народилася [INFO] в селі Просяне Марківського району Лугаанської області. 16.09.2019 року заявник, яка є донькою померлої, звернулася до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

16.09.2019 року заявниця звернулась до суду з заявою про визнання недієздатною матір [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що через вік та внаслідок психічного захворювання остання не здатна усвідомлювати значеня своїх дій, керувати ними і потребує додаткового догляду та опіки. Посилаючись на викладене, заявниця просить суд визнати [PERSON] , [INFO] ,недієздатною. У судовому засіданні заявниця підтримала заяву щодо і визнання матеріне дієздатною. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у справі, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.3\~ст.296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Стаття 315 ЦПК України\~зазначає, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб. Оскільки для вирішення питання про визнання недієздатною [PERSON] необхідні спеціальні знання, Ленінським районним судом м. Запоріжжя була призначена судово-психіатрична експертиза. Відповідно до висновкусудово-психіатричної експертизи № 258 від 02.07.2020 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки деменції внаслідок органічного ураження головного мозку судиного генезу (церебральний атеросклероз), через що вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до\~ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги заявника щодо визнання недієздатною : [PERSON] , [INFO] , доведені та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 5\~ст. 300 ЦПК України\~рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.09.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.03.2017 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім`ї не бажає. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відстутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~03.03.2017 року між сторонами було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні\~ відносини припинили через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

16.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2014 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинились з вересня 2014 року із-за втрати почуттів один до одного, у зв`язку з чим вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення неможливе, оскільки сім`я розпалась остаточно, на даний час у нього склались фактичні відносини з жінкою, з якою він має намір укласти шлюб, а тому збереження цього шлюбу буде суперечити його інтересам. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач повторно не з`явилася у судове засідання, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 27 червня 2014 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції , актовий запис № 362. Від шлюбу дітей не мають. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як зазначив позивач, шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2014 року, позивач має намір створити нову сім`ю і такі обставини унеможливлюють примирення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, заперечень на позов не надала. У статті 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд вважає, що збереження шлюбу за вказаних обставин буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », проте клопотань про відновлення дошлюбного прізвища від неї не надходило. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

16.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 7560 грн. 08 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді інженера-технолога. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 24.09.2019 року №466/188 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.09.2019 року складає 7560,08 грн. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 7560 грн. 08 коп. станом на 01.09.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

16.09.2019 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває в шлюбі з відповідачем з 25.02.2011 року, який зареєстрований 25.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 159. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення між ними вважає неможливим. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач [PERSON] подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 25.02.2011 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 25.02.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 159 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 7, 8). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, примирення між сторонами позивач вважає неможливим. Судові витрати у справі позивач просить стягнути з відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

16.09.2019 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебуває в шлюбі з відповідачем з 27.04.2012 року, який зареєстрований 27.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 239. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач [PERSON] подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 27.04.2012 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 27.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 239 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 6). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

16.09.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Відповідач, з яким вона до 15.09.2017 року перебувала у шлюбі, зареєстрований у цьому будинку, але з 2016 року в ньому не проживає. Та обставина, що він значиться зареєстрованим, створює для неї труднощі, а саме при оформленні субсидії. Тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Позивач просила задовольнити позовні вимоги та розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать оголошення на сайті «Судова влада України», заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно зі ст. 72 ЖК України, провадиться у судовому порядку. Судом установлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Це підтверджується договором дарування житлового будинку від 09.10.2002 року, технічним паспортом на цей будинок. Відповідач, [PERSON] , [INFO] , з яким позивач перебувала у шлюбі, був зареєстрований у зазначеному будинку як член сім`ї позивача. Згідно з рішенням Марківського районного суду Луганської області від 15.09.2017 року шлюб було розірвано. Фактично з січня 2016 року відповідач у вказаному будинку не проживає, підтвердженням чому є довідка Марківської селищної ради про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 09.09.2019 року, акт обстеження житла від 09.09.2019 року, складений депутатом Марківської селищної ради Федоренко Т.В., довідка про склад сім`ї від 12.09.2017 року, видана Бондарівською сільською радою Марківського району Луганської області, акт обстеження житла від 12.09.2017 року, складений депутатом Бондарівської сільської ради Харченком Є.А. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, а надані позивачем докази дають підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком. На підставі викладеного,

Outcome: approved