Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

15 вересня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 вересня 2009 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області. На даний час відносини між подружжям погіршились та сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте має таку можливість, оскільки є здоровим та працездатним чоловіком, інших утриманців не має. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за письмовою згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2009 року у Пономаренківській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 10 від 26 вересня 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видано 26 вересня 2009 року Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області. Відповідач є батьком малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , що видано 01 серпня 2013 року виконавчим комітетом Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 16 від 01 серпня 2013 року та доньки [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , що видано 05 серпня 2015 року виконавчим комітетом Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 17 від 05 серпня 2015 року Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і зобов`язаний їх утримувати, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільних доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття кожного з дітей. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved