Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із вищевказаним позовом, який обгрунтував тим, що 03.10.2007 року між ВАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1259. Згідно даного договору [PERSON] від позивача отримав кредит в сумі 1 000 000 грн. 00 коп. на придбання житлового будинку з земельною ділянкою, які розташовані по [ADDRESS], на 20 років зі сплатою 15 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.10.2027 року. Вказує, що 03.10.2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за договором між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], які належать іпотекодавцю на праві власності. Зазначає, що 19.01.2016 року державним виконавцем Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 49762477) при стягненні з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості в розмірі 1 210 342,46 згідно виконавчого листа № 2-686-2010, виданого 22.06.2010 року Замостянським районним судом м. Вінниці, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває з 03.10.2007 р. в іпотеці Банку, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] Вважає, що банк, як іпотекодержатель, має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, що наявність накладених арештів порушують майнові інтереси банку та перешкоджають подальшій реалізації предмета іпотеки, з метою погашення кредитно заборгованості позичальника. Просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] що належать на праві власності [PERSON], який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.01.2016 р. в ході виконавчого провадження №49762477, відкритого державним виконавцем Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області при виконанні виконавчого листа № 2-686/2010, виданого 22.06.2010 року Замостянським районним судом м. Вінниці при стягненні заборгованості з [PERSON] в розмірі 1210 342,46 грн. на користь АТ «Ощадбанк. В судове засідання представник позивача Черниш В.М. не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.47,98) Відповідач до судового засідання не з*явився , представник відповідача [PERSON] через канцелярію суду надав суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, позовні вимоги визнає. (а.с.43). Представник третьої особи- Шарапанівський Р.П. подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності та не заперечував проти зняття арешту з майна відповідача. Суд , вважає за можливе розглянути справу у відсутності не з'явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено 03 жовтня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 1259, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 000 000 грн. 00 коп. на придбання нерухомості, а саме: житлового будинку та земельної ділянки площею 0,15 га, що розташовані в [ADDRESS], зі сплатою 15 % річних, на 20 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 03.10.2027 року. Крім цього, 03 жовтня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором про іпотечний кредит № 1259 між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з прибудовою та господарською спорудою під [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Марунько О.Г. 03 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1876, та договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Марунько О.Г. 03 жовтня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1874, (а.с.9-11). Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 19 травня 2010 року задоволено позов прокурора Замостянського району м. Вінниці в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке міське відділення № 8672 (цивільна справа № 2-686/2010 року) та стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором про іпотечний кредит № 1259 від 03 жовтня 2007 року в сумі 1 210342 (один мільйон двісті десять тисяч триста сорок дві) грн. 46 коп., з яких: основний борг - 966 504 (дев'ятсот шістдесят шість тисяч п'ятсот чотири) грн. 62 коп., відсотки за користування кредитом - 221 826 (двісті двадцять одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 10 коп., пеня - 22 011,74 (двадцять дві тисячі одинадцять) грн. 74 коп. Рішення набрало законної сили 31 травня 2010 року (а.с. 4). По вищезазначеному рішенні суду Замостянським районним судом м. Вінниця 22.06.2010 року видано виконавчий лист № 2-686/2010 (а.с.66). Постановою державного виконавця Замостянського відділу ДВС ВМУЮ від 12.01.2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-686/2010 року (а.с.5, 99). Постановою державного виконавця Замостянського відділу ДВС ВМУЮ від 19.01.2016 року накладено арешт на все майно боржника [PERSON] (а.с.100) в тому числі і на вищезазначені земельну ділянку та житловий будинок, які розташовані в [ADDRESS], про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна щодо суб*єктів (а.с.6-8, 76-78). Постановою державного виконавця Замостянського відділу ДВС ВМУЮ від 16.06.2016 року повернено виконавчий документ стягувачу (а.с.101). Постановою державного виконавця Замостянського відділу ДВС ВМУЮ від 05.10.2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-686/2010 року (а.с.68). Постановою державного виконавця Замостянського відділу ДВС ВМУЮ від 04.05.2017 року повернено виконавчий лист №2-686/2010 стягувачу (а.с.80). Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.05.2017 року звернуто стягнення на предмети іпотеки за договором про іпотечний кредит № 1259 від 03 жовтня 2007 року, який укладений між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON], а саме на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності (а.с.85-87). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Згідно до п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до ст. 11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Згідно зі ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Судом встановлено, що обтяження спірного нерухомого майна іпотекою було зареєстроване в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 03.10.2007 року. При цьому обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить [PERSON] на підставі постанови державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 19.01.2016 року зареєстровано, 19.01.2016 року, тобто після обтяження спірного нерухомого майна іпотекою. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно до положень, викладених в ч.ч.1,4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404-19, вбачається, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки дані правовідносини виникли з підстави винесення постанови державним виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції від 19.01.2016 року, на даний час , згідно до постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 04.05.2017 року заступником начальника відділу Замостянського відділ державної виконавчої служби м. Вінниця було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404-19 ( у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними), що не є підставою, викладеною в ч.4 ст. ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-19, для зняття арешту з майна державним виконавцем, тому, відповідно до ч.5 ст.59 вищевказаного Закону , арешт з майна може бути знятий лише за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене, а також те, що вищезазначений кредитний договір не розірвано, заборгованість за ним не погашена, суд вважає, що накладення арешту на майно, що є предметом іпотеки в забезпечення грошових вимог, порушує майнові інтереси позивача, тобто позбавляє його можливості задовольнити свої вимоги за рахунок продажу предмету іпотеки у випадках, передбачених кредитним договором та договором іпотеки, в зв'язку з чим наявні підстави для звільнення вказаного вище майна з-під арешту, який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №49762477 від 19.01.2016 року, де боржником виступає відповідач [PERSON] Тому, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, які підтвердженні документально, а саме: відповідно до платіжного доручення № 126033406 від 16.05.2017 року позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1600 грн (а.с.1).

Outcome: approved