Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду Харківвської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У судовому засіданні заявник пояснив, що він [PERSON] , народився [INFO] в с.Кравцівка Шевченківського району Харківської області. Після закінчення 8-ми класів у 1969 році пішов працювати до колгоспу «Серп і Молот» Шевченківського району Харківської області, де працював на різних роботах. 17 травня 1971 року йому була виписана трудова книжка [NUMBER] , в якої його призвіще було зазначено як «[PERSON]». Трудова книжка знаходилась в правлінні колгоспу і з записами і неї його не знайомили. В 1972 році колгосп «Серп і Молот» був приєднаний до колгоспу імені Карла Маркса, де він продовжував працювати скотарем. В період 1973 - 1974 років перебував на строковій службі в армії, після чого знову продовжив працювати в колгоспі імені Карла Маркса - трактористом до листопада місяця 1982 року. 06 листопада 1982 року рішенням правління колгоспу імені Карла Маркса, був виведений із членів колгоспу, після чого переїхав до міста Харкова, де і працював в подальшому. В 2014 році він подав документи на призначення пенсії. При наданні необхідних документів до пенсійного фонду в Шевченківському районі з'ясувалося, що в трудовій книжки колгоспника [NUMBER], його прізвище записано як - «[PERSON]», тоді як в інших павовстановлюючих документах його прізвище значиться як [PERSON]. В зв'язку із допущенням помилки в написанні його прізвища у трудовій книжці колгоспника, він немає змоги належно оформити пенсію. В адміністративному порядку виправити зазначену помилку не має змоги, оскільки колгоспів «Серп і Молот» та імені Карла Маркса на даний період не існують. Тому звернулася до суду та просить встановити той факт, що трудова книжка колгоспника [NUMBER], від 17 травня 1971 року виписана на прізвище [PERSON], 1954 року народження, належать йому і всі записи в ній стосуються його. Заінтересована особа: представник Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якої прохає розглядати справу без своєї участі та проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд заслухавши пояснення заявника, свідків, перевіривши матеріали справи , вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER] ,виданого Кравцівською сільською радою 23 червня 1954 року, [INFO] народився [PERSON]. 17 травня 1971 році була виписана трудова книжка колгоспника [NUMBER] заявнику на прізвище [PERSON], 1954 року народження, виходячи з якої він з 1971 року розпочав свою трудову діяльність, та працював на різних роботах в колгоспі та підприємствах. З паспорту громадянина України ( серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським РВ МУУ МВС України в Харківській області вбачається ,що 29 квітня 2002 року його отримав [PERSON]. Карта фізичної особи платника податків, засвідчує фат того ,що 4 грудня 1996 року [PERSON] отримав ідентифікаційний номер № [NUMBER].. З до довідки №02-21/455 Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 11 вересня 2014 рок у вбаячається, що заявнику внести зміни та виправлення в трудову книжку колгоспника [NUMBER] від 17 травня 1971 року неможливо, для вирішення даного питання йому рекомендовно звернутися до суду. Допитані судом свідки: [PERSON], [PERSON] підтвердили, той що знайомі з [PERSON] тривалий час, працювали з ним у колгоспі і що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа. Виходячи з вищевикладеного , досліджених документів , пояснень свідків суд дійшов висновку ,що [PERSON] та [PERSON] є одною і тою ж особою і документи відносно одного стосуються іншого. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Таким чином встановлення факту належності право установчого документу має для заявника юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства заявник може мати право на оформлення пенсії, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити його вказаних прав. З таких обставин, з умов виваженості, розумності і справедливості , суд вважає заяву [PERSON] доведеною та такою що підлягають задоволенню.

Outcome: approved