Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

15 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства «Київський крематорій», [PERSON] , [PERSON] , третя особа Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» про визнання наказу незаконним та скасування наказу. Свої вимоги мотивує тим, що з 02 серпня 1993 року до 12 жовтня 2015 року він працює на посаді головного інженера Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства «Київський крематорій». 30 вересня 2015 року наказом № 138-к директора Комунального підприємства «Київський крематорій» [PERSON] притягнуто його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани у зв`язку з тим, що перший заступник директора [PERSON] 30 вересня 2015 року не зміг з виробничих питань звернутися до нього, оскільки він був у місцевому відрядженні по м. Києву. Зазначає, що його з наказом ознайомили, проте копію не надали, його пояснень не відібрали, службове розслідування не провели. У зв`язку з цим, наказ є незаконним та підлягає скасуванню. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального підприємства «Київський крематорій» Калініченка Ю.Г. № 138-к від 30 вересня 2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києві від 20 жовтня 2015 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києві від 26 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом про визнання наказу незаконним та скасування наказу. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києві від 26 жовтня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києві від 02 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року апеляційну скаргу позивача на ухвалу судді Солом`янського районного суду м. Києві від 02 листопада 2015 року визнано неподаною та повернуто. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києві від 03 серпня 2016 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну позовних вимог та повернуто матеріали заяви. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 жовтня 2016 року ухвалу судді Солом`янського районного суду м. Києві від 03 серпня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 30 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про відвід судді. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 13 березня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до сумісного розгляду позов [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 13 березня 2017 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну позовних вимог та повернуто матеріали заяви. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року ухвалу Солом`янського районного суду м. Києві від 13 березня 2017 року скасовано, питання передано на новий розгляд. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 12 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про відвід судді. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 12 грудня 2017 року виправлено описку в ухвалі судді Солом`янського районного суду м. Києві від 26 жовтня 2015 року про відкриття провадження у справі. Постановою Апеляційного суду міста Києва від ухвалу Солом`янського районного суду м. Києві від 12 грудня 2017 року про виправлення описки скасовано. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 27 вересня 2018 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 27 вересня 2018 року зупинено провадження у справі до розгляду заяви позивача про відвід судді. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 11 жовтня 2018 року заяву позивача про відвід судді залишено без задоволення, справу передано судді для продовження розгляду в судовому засіданні. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 01 листопада 2018 року виправлено описку в ухвалі судді Солом`янського районного суду м. Києві від 11 жовтня 2018 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 13 грудня 2018 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 27 серпня 2019 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 27 серпня 2019 року зупинено провадження у справі до розгляду заяви позивача про відвід судді. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 05 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 27 вересня 2019 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 07 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні заяви позивача про виправлення описки в ухвалі судді Солом`янського районного суду м. Києві від 26 жовтня 2015 року про відкриття провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 07 лютого 2020 року відмовлено в прийнятті до розгляду заяви позивача про зміну предмета позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 07 лютого 2020 року зупинено провадження у справі до розгляду заяви позивача про відвід судді. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 17 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 21 квітня 2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 01 червня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 03 вересня 2020 року заяву позивача про відвід судді передано для розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 04 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (т. 3, а.с. 167). Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з слуханням справи в Деснянському районному суді м. Києва, в якій він представляє інтереси третьої особи. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження його перебування в іншому судовому засіданні та неможливості з`явитись у судове засідання до суду подано не було. У зв`язку з цим, причини неявки позивача визнані судом неповажними та відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства «Київський крематорій» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (т. 3, а.с. 168). У матеріалах справи містяться заперечення на позовну заяву представника Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства «Київський крематорій», з яких вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що 30 вересня 2015 року директор Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства «Київський крематорій» не приймав наказ № 138-к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим предмет спору відсутній. Наказ № 138-к дійсно існує, проте він був прийнятий 18 травня 2015 року про надання матеріальної допомоги [PERSON] , а не про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (т. 1, а.с. 213-214). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (т. 3, а.с. 169). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді головного інженера Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства «Київський крематорій». З позову вбачається, що 30 вересня 2015 року наказом № 138-к директора Комунального підприємства «Київський крематорій» Калініченка Ю.Г. [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Позивач зазначає, що його з наказом ознайомили, проте копію не надали, його пояснень не відібрали, службове розслідування не провели. У зв`язку з цим, наказ є незаконним та підлягає скасуванню. З заперечень на позовну заяву представника Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства «Київський крематорій» вбачається, що 30 вересня 2015 року директор Ритуальної служби спеціалізованого Комунального підприємства «Київський крематорій» не приймав наказ № 138-к про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Наказ № 138-к дійсно існує, проте він був прийнятий 18 травня 2015 року про надання матеріальної допомоги [PERSON] , а не про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Стороною відповідача суду надано копію наказу № 138-к від 18 травня 2015 року про надання матеріальної допомоги [PERSON] (т. 1, а.с. 220) та витяг з книги реєстрації наказів по особовому складу за 2015 рік, де містяться відомості щодо всіх наказів підприємства в цей період (т. 1, а.с. 218-219). Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що наказ № 138-к не стосується позивача, а пов`язаний з наданням матеріальної допомоги іншому працівнику - [PERSON] . Суд вважає, що у позивача відсутнє порушене право, оскільки щодо нього не було прийнято наказу № 138-к директором Комунального підприємства «Київський крематорій» Калініченком Ю.Г. про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Таким чином, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідачів. З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed