Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

16.07.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Ухвалою від 20.08.2018 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 10.10.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, залишено без розгляду в частині вимог до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення державного мита, яке підлягає стягненню при реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Ухвалою від 10.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 26.11.2005 року у Виконавчому комітеті Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу позивачка і відповідач мають малолітню дитину, а саме доньку [PERSON], [INFO]. Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З вересня 2016 року вона з відповідачем припинила вести спільне господарство та проживає окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 26.11.2005 року у Виконавчому комітеті Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис № 12, а також відновити дошлюбне прізвище. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак через канцелярію суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що позивачка не заперечила проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивачка та відповідач від шлюбу мають малолітню дитину, а саме [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що з вересня 2016 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та про поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved