Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

15.11.2016 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Маяківської сільської ради, про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог послалася на те, що 27.08.2002 року вона придбала житловий будинок з господарськими ат побутовими спорудами під № 6 по вул. Лісна в с. Маяки Словянського району де зареєстрована з 10.01.2006 року і проживає по теперішній час. Право власності вона зареєструвала в КП БТІ м. Словянська 11.12.2003 року та в Маяківській сільській раді 18.08.2005 року. При укладанні угоди купівлі-продажу будинку угода щодо переходу права власності на земельну ділянку не укладалася, оскільки продавець будинку зазначила, що вона не є власником земельної ділянки і земля не приватизована. В 2015 році вона вирішила приватизувати вказану земельну ділянку. Однак, звернувшись до Маяківської сільської ради дізналася, що земельна ділянка була приватизована попереднім власником будинку [PERSON] (згідно рішення Маяківської сільської ради від 31.10.1997 року) та йому видано державний акт на право приватної власності на землю IV-ДН № 006742 від 16.03.1998 року. 19.05.1998 року між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони на Донецькій товарній біржі (Словянська філія) укладено договір купівлі-продажу № 53Н, будинку та земельної ділянки площею 0,1585га - № 6 по вул. Лісна в с. Маяки Словянського району. На підставі даної угоди [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю ДН № 102 від 20.09.1998 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 350. 18.09.2001 року [PERSON] помер, його спадкоємицею за законом є [PERSON], яка отримала у спадок будинок, який в подальшому позивачка у неї придбала. Але, в свідоцтві про право на спадщину за законом земельна ділянка під № 6 по вул. Лісна в с. Маяки Словянського району не зазначена Тобто, хоча [PERSON] фактично і прийняла спадщину, до складу спадщини земельна ділянка не увійшла. Свідоцтво про право на спадщину нею отримано відповідно до ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР, який діяв на той час (вересень 2001 року). Рішенням Словянського міськрайонного суду від 10.12.2015 року за її позовом було встановлено, що у [PERSON] не виникло право власності на земельну ділянку по вул. Лісна, 6 в с. Маяки Словянського району. Вона звернулася до Маяківської сільської ради, оскільки земельна ділянка розташована саме на землях с. Маяки, та отримала відповідь, що до теперішнього часу земельна ділянка, згідно даних Державного земельного кадастру, рахується за [PERSON] на земельну ділянку спадкоємець не отримав права власності. Посилаючись на положення ст. 25, ч. 1 ст. 328, ст. 391 ЦК України, ст.ст. 126, 152, 155, 158 ЗУ України, позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1585 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель, яка знаходиться за адресою: вул. Лісна, 6 с. Маяки Словянського району на землях населеного пункту села [PERSON], Маяківської сільської ради Словянського району Донецької області. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник позивачки адвокат [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Маяківської сільської ради Словянського району, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. 29.11.2016 року подану заяву про розгляд справи без участі представника Маяківської сільської ради та рішення прийняти згідно вимог чинного законодавства та задовольнити позов в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням позицій сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як з достовірністю встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, Рішенням Маяківської сільської ради від 31.10.1997 року земельна ділянка площею 0,1585га розташована за адресою\~ вул. Лісна, 6 в с. Маяки Словянського району Донецької області, передана у приватну власність\~ [PERSON] \~За договором купівлі-продажу №53Н від 19.05.1998 року, укладеного на Донецькій товарній біржі,\~ [PERSON]\~ та [PERSON] продали, а [PERSON] купив житловий будинок за зазначеною адресою та\~ земельну\~ ділянку\~ за цією ж адресою площею 0,1585га.\~ На підставі цього [PERSON] 20.09.1998 року було видано державний акт\~ на право приватної власності на\~\~земельну ділянку площею 0,1585га за адресою\~ вул. Лісна, 6 в с. Маяки Словянського району Донецької області. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом\~ від 29.03.2002 року\~ [PERSON] отримала у спадщину, після смерті\~ [PERSON] спадкове майно, що складається із житлового будинку\~ з господарськими та побутовими спорудами і будовами під №6, що знаходиться по вул. Лісна,\~ в с. Маяки Словянського району Донецької області та інше. Земельна ділянка з невідомих причин до складу спадщини не увійшла. Як вбачається із довідки\~ відділу Держгеокадастру у Словянському районі земельна ділянка під вказаним будинком до теперішнього часу рахується за [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 102 від 10.09.1998 року, реєстраційний № 350. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 492, [PERSON] придбала у [PERSON] житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Маяки, вул. Лісна, під № 6 Словянського району Донецької області, на земельній ділянці земель Маяківської сільської ради Словянського району (а.с.5). Договір було зареєстровано в БТІ м. Словянська під № 6 в книзі 1а/78 (реєстраційний номер 3874497) (а.с.6) та, 18.05.2005 року в Маяківській сільській раді (а.с.5 зворотній бік). Згідно відповіді Маяківської сільської ради за вих. № 01-30/182 від 08.06.2016 року на звернення [PERSON], Рада не може надати їй дозвіл на розробку технічної документації та землеустрою на земельну ділянку за адресою: вул. Лісна, с. Маяки Словянського району, буд № 6 з тих підстав, що вказана земельна ділянка значиться за [PERSON] та вирішувати питання щодо теперішнього власника земельної ділянки Рада не має повноважень також, [PERSON] запропоновано з питання визначення права власності на земельну ділянку звернутися до суду (а.с.12). Рішенням Словянського міськрайонного суду від 10.12.2015 року за позовом [PERSON] до Маяківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено з причин того, що [PERSON] при прийнятті спадщини не отримала документу, що засвідчує право власності на земельну ділянку по вул. Лісній, 6 в с. Маяки. Відповідно до довідки Маяківської сільської ради від 07.11.2016 року за вих. № 1778, земельна ділянка, яка розташована за адресою: с. Маяки, вул. Лісна, 6, площею 0,1585 га, на якій знаходиться житловий будинок, господарські будівлі та споруди дійсно належить гр-ці [PERSON], згідно запису в по господарській книзі № 9, особливий рахунок №0778-1 за 2011-2015 рік. Заборгованість [PERSON] стосовно земельного податку за вказаною адресою відсутня (довідка Ради від 05.10.2015 року). Саме до Маяківської сільської ради [PERSON] звернулася через те, що земельна ділянка, на якій розташований будинок, знаходиться на землях села [PERSON], відповідно до довідки Маяківської сільської ради та Рішення Донецького облвиконкому № 382 від 13.03.1968 року, згідно якого с. Лісне та с. Маяки Маяківської сільської ради Словянського району обєднані в одне село [PERSON]. Згідно ст. 41 Конституції України, громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися обєктами права державної і комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як передбачено ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України(далі ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту ст. 391 ЦК України випливає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до свідоцтва про прийняття спадщини за законом [PERSON] набула всіх прав на майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] Згідно вимог ст. ст. 66-68 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. При цьому, нотаріус має обовязок щодо встановлення спадкового майна, кола спадкоємців. Відповідно до ст. 81 ЗК України (в редакції Закону України\~від 20 грудня 2001 року N 2905-III) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення на підставі правовстановлюючих документів (цивільно-правових угод щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтва про право на спадщину), державного акта на право власності на землю. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею після померлого [PERSON] до складу спадщини, яку вона фактично прийняла, увійшла і земельна ділянка по вул. Лісній, 6 в с. Маяки Словянського району, однак, через невідомі причини не була зазначена у свідоцтві про прийняття нею спадщини. Після укладення договору купівлі продажу житлового будинку позивачці [PERSON] було продано житловий будинок № 6 по вул. лісній в с. Маяки, однак, про перехід права власності на земельну ділянку не було зазначено, через що, на теперішній час, позивачка [PERSON], володіючи та користуючись спірною земельною ділянкою, фактично позбавлена можливості вільно нею розпоряджатися, оскільки Маяківська сільська рада позбавлена можливості вирішувати питання власника зазначеної земельної ділянки і, окрім як через суд, позивачка не може захистити свої порушені права. З огляду на викладене, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Окрім того, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved