Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

16 липня 2020 року [PERSON] звернулась до Бориспільський міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після померлого [INFO] батька [PERSON] . Вимоги обґрунтовано тим, що 19 липня 2016 року її батько [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М., зареєстрованого в реєстрі за № 835, яким заповів своїй дочці [PERSON] наступне майно : житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,2500 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору з кадастровим номером 3220887601:01:004:0012, що розташовані за адресою : [ADDRESS] , а також квартиру [ADDRESS] . Позивач, знаючи про наявність цього заповіту, не поспішала звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що це майно і так належить їй за заповітом. Крім того, в період з дати поховання батька до дня звернення до суду, [PERSON] була безперервно зайнята у роботі по супроводу та контролю за будівництвом паперової фабрики у м. Харків та не мала відпусток чи вихідних днів. Наведене зумовило неможливість вчасного звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та, як наслідок, пропуску даного строку. Звернувшись до нотаріуса з питанням щодо оформлення спадщини після померлого батька, [PERSON] отримала повідомлення, у якому зазначено, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину, проте за вирішенням даного питання має право звернутись до суду. Наведене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту і реалізації спадкових прав [PERSON] .. Позивач в судове засідання з`явилась, позов підтримала та просила задовольнити. Повідомила суду, що в жовтні 2018 року батько [PERSON] разом з її сином [PERSON] поїхали до с. Хомутець Миргородського району Полтавської області щоб провідати могилу покійної дружини. Там батьку несподіванно стало зле, через що його поклали до відділення реанімації в лікарні м. Миргород, де він перебував до дня смерті. Позивач оформивши на робочому місці відпустку терміново приїхала до хворого батька, доглядала і піклувалася ним, купувала ліки. [INFO] [PERSON] помер. [PERSON] поховала його та одразу поїхала на роботу до м. Харків де безперервно, без відпусток і вихідних днів як директор ТОВ «УКРПАПІРІНВЕСТ» була весь час зайнята у проекті будівництва паперової фабрики. Інвесторами даного проекту, крім інших, були іноземці, а позивач, як особа, що вільного володіє англійською мовою, була повністю задіяна у роботі з ними. Замінити її, через це, було ніким. Лише влітку 2020 року, через пандемію COVID, інвестори виїхали з держави Україна та у [PERSON] з`явилась можливість приїхати до м. Київ та звернутись до нотаріуса з питання оформлення спадщини після батька. Також позивач просила не стягувати з відповідача понесені нею при зверненні до суду з даним позовом витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок та залишити ці витрати за нею. Представник позивача позов підтримала та просила задовольнити з підстав наведених у позові [PERSON] . Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в засідання не з`явився. До суду подав заяву, якою просили розгляд справи здійснити у їх відсутність, не заперечували щодо задоволення позову [PERSON] .. Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив суду, що є рідним сином [PERSON] .. Покійний дідусь [PERSON] в жовтні 2018 року вирішив провідати могилу дружин та попросив свідка відвезти його с. Хомутець Миргородського району Полтавської області. Там [PERSON] стало раптово зле і його було госпіталізовано до відділення реанімації у лікарні в м. Миргород. Доглядати за ним одразу приїхала донька, мати свідка, [PERSON] де знаходилась до смерті. Похованням останнього також займалась позивач. Після поховання 26 листопада 2018 року [PERSON] , [PERSON] на наступний день поїхала на місце своєї роботи у м. Харків, де і знаходилась весь час протягом останніх майже двох років. Свідок один раз на три місяці відвідував її там, бачив що матір зайнята повсякчас у будівництві заводу та не має вільного часу. [PERSON] повернулась до м. Києва лише у червні 2020 року та одразу звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини після батька [PERSON] .. [PERSON] зазначив також, що мама дуже працьовита і відповідальна людина, звикла все особисто контролювати і відповідальна при виконанні поставлених задач, тому не могла лишити проект та приїхати з листопада 2018 року до червня 2020 року до м. Києва. Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив суду, що був інвестором проекту та представником компанії, де працює [PERSON] . В листопаді 2018 року був у с. Хомутець Миргородського району Полтавської області на похоронах батька позивачки [PERSON] .. Зазначив, що позивачка дуже любила батька, турбувалась і доглядала за ним по день смерті. Похованням також займалась [PERSON] .. Свідок в період її перебування поруч з батьком у лікарні, виконував роботу позивача у м. Харків. Після поховання батька [PERSON] протягом 1-2 днів повернулась до роботи у м. Харків де була весь час без відриву, вихідних та відпусток зайнята у проекті по будівництву паперового заводу за участі іноземних інвесторів. Робочій графік позивача був ненормованим та потребував її участі та присутності на всіх стадіях будівництва цілодобово. [PERSON] раз - два рази на місяць також приїздив до м. Харків на даний об`єкт з робочими питаннями, у зв`язку з чим засвідчив факт безперервного перебування [PERSON] на роботі. Допитаний в якості свідка [PERSON] повідомив суду, що був цивільним чоловіком [PERSON] та працював разом з нею протягом певного періоду часу. В листопаді 2018 року був у с. Хомутець Миргородського району Полтавської області на похоронах батька позивачки [PERSON] .. Зазначив також, що в період знаходження батька у лікарні [PERSON] весь час була поруч з ним, турбувалась про нього, оплачувала лікування. Вважає позивачку доброю та люблячою донькою. Похованням займалась також позивач. Вона одразу повернулась у м. Харків на об`єкт будівництва, оскільки це дуже великий і відповідальний проект, в якому [PERSON] була задіяна на всі 100 відсотків. Повідомив також, що їх стосунки припинились влітку 2019 року також через безперервну зайнятість позивача. Свідок раз на місяць їздив з м. Київ до [PERSON] у м. Харків, але стосунки не склались через постійну зайнятість позивача, думки лише про роботу та відсутність часу на особисте життя. Підтвердив також, що [PERSON] не мала взагалі вільного часу для вирішення особистих питань, як то оформлення спадщини після батька, оскільки цілодобово жила і горіла роботою. Незважаючи на вказане, [PERSON] вважає позивача доброю і гарною людиною, підтримує з нею стосунки. Заслухавши надані сторонами пояснення, допитавши в якості свідків : [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши повно та всебічно наявні в матеріалах справи докази та давши їх належну оцінку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Приписами ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Навендене підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 26 листопада 2018 року виконавчим комітетом Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с. 9). За життя, а саме 19 липня 2016 року, [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] належні йому : житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,2500 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору з кадастровим номером 3220887601:01:004:0012, що розташовані за адресою : [ADDRESS] , а також квартиру [ADDRESS] . Даний заповіт посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 835приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гриб Ю.М. (а.с. 11). Повідомленням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н.М. від 19 червня 2020 року відмовлено [PERSON] , що вона пропустила встановлений законом шестити місячний термін для прийняття спадщини та вважається такою, що не прийняла спадщину, рекомендовано звернутись за вирішенням даного питання до суду (а.с. 4). Відповідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 60619580 від 19 червня 2020 року встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась і не заводилась. Відтак інших спадкоємців на майна покійного немає. Доказів протилежного суду сторонами не надано. Відповідно ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. За змістом роз`яснень, наведених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази та надані свідками покази суд прийшов переконання, що наявні поважні причини пропуску позивачем строку для вчасного звернення нотаріуса із заявою до про прийняття спадщини, а відтак позов [PERSON] підлягає задоволенню, а їй, як спадкоємцю, належить надати достатній додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] .. Відповідно вимог ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в судовому засіданні позивач просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати, у зв`язку з чим суд лишає їх за [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved