overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

16.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньї дочки, що продовжує навчання, вказуючи на те, що вона народилася [INFO] від шлюбу батьків, та батько сплачував аліменти до її повноліття. З 01.09.2014 року вона навчається на першому курсі в Дніпропетровській медичній академії, де буде навчаться по 30.06.2020 року. В зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одягу, на проїзд, на придбання літератури. Вона знаходиться на утриманні матері, якій одній важко її утримувати. Відповідач працює та має можливість надавати їй допомогу, але добровільно її не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання. В судове засідання позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, в зв»язку з очним навчанням. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву, в якій повністю визнає вимоги дочки, просить розглядати справу без його участі. 3 особа [PERSON], згідно наданої письмової заяви, підтримала вимоги дочки, просить слухати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] ( копія свідоцтва в матеріалах справи), яка народилася [INFO], та 23 роки їй виповниться [INFO], а тому аліменти можуть бути призначені лише до [INFO], а не до 30.06.2020 року, як вимагає позивачка. Згідно довідок Дніпропетровській медичній академії від 10.11.2014 року та 08.01.2015 року, [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі медичного факультету, бюджетна форма навчання, з 01.09.2014 року по 30.06.2020 року, денна форма навчання. Судом встановлено, що позивачка дійсно є дочкою відповідача, що підтверджено свідоцтвом про народження, та навчається за денною формою навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2020 року, потребує матеріальної допомоги, а відповідач згодний надати цю допомогу. З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ на час навчання буде відповідати принципу справедливості, інтересам сторін, але до [INFO], тобто до 23 річного віку позивача. . Відповідно до ст.ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

16.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що із 29.11.2013 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося. Як виявилося після укладення шлюбу, у них з відповідачем різні характери, протилежні погляди на сімейне життя. Між ними не було взаєморозуміння та довір'я, що призводило до постійних сварок та суперечок, тому давно припинили подружні відносини. Оскільки сім'я розпалася, вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та доповнив, що із-за непорозумінь, сварок та бійок ще у березні 2014 року позивачка з немовлям залишила відповідача і повернулася в село до своїх батьків. З того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, можливості примирення втрачені, тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України, оскільки він був належно повідомлений про час і місце слухання справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 29.11.2013 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 353 у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (свідоцтво серії [NUMBER]). У зв'язку із одруженням позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. У цьому шлюбі [INFO] народився [PERSON] (актовий запис № 600 від 20.12.2013 року по Личаківському відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції). Проте, як встановлено в судовому засіданні, сторони майже рік проживають окремо: позивачка у багатодітній родині свого батька [PERSON]. по [ADDRESS], а відповідач, хоч зареєстрований у [ADDRESS], фактично проживає у місті Львів. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає поновлення подружніх відносин, вважаючи, що це суперечить її інтересам, а відповідач взагалі проігнорував можливість взяти участь у вирішенні спору, що свідчить про його байдужість до сім'ї. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

16.12.2014 року до Карлівського районного суду надійшла заява, в якій заявник просить суд виправити описку в рішенні суду від 14.09.2009 року по справі №2-283/2009, за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: виправити описку в зазначенні адреси предмета іпотеки, вказавши - [ADDRESS] Для розгляду питання про виправлення описки, в судове засідання було викликано сторони по справі №2-283/2009. Сторони в судове засідання не з'явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи, згідно з положеннями ч. 4 ст. 219 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної справи та справи №2-283/2009, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви з наступних підстав. З матеріалів справи №2-283/2009 вбачається, що заочним рішенням від 14.09.2009 року було задоволено позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» і звернуто стягнення на квартиру, що була предметом договору іпотеки укладеного між банком та відповідачем - [PERSON] В тексті рішення, в тому числі і в його резолютивній частині, зазначено адресу іпотечної квартири - [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що позивач просив суд звернути стягнення на квартиру, що розташована в [ADDRESS]. З договору іпотеки також вбачається, що предмет іпотеки розташований по [ADDRESS]. Обґрунтовуючи рішення, суд посилається на положення п. 33.3 договору іпотеки, в якому також вказано, що квартира знаходиться по [ADDRESS], при цьому суд зазначає адресу «[ADDRESS]», яка згідно договору є адресою підрозділу Іпотекодержателя (п. 33.6 договору іпотеки). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що при написанні рішення від 14.09.2009 року по справі №2-283/2009, дійсно було допущено описку в написанні адреси предмета іпотеки. Суд вважає за можливе виправити таку описку, вказавши, що в рішенні суду замість «[ADDRESS]», необхідно читати «[ADDRESS]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

16.12.2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та прийняття спадщини вказуючи, що [INFO] року померла її сестра [PERSON], після її смерті залишилося спадкове майно, що складається з земельної частки (паю) загальним розміром 3,87 умовних кадастрових гектарів, розміщеної на території Григоро-Бригадирівської сільської ради, на успадкування якого за законом вона має право, але отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості за відсутністю доказів родинних зв'язків, оскільки втрачене свідоцтво про її народження. В зв'язку з цим, заявник прохав встановити факт, що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] року та встановити факт, що [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS] дійсно прийняла спадщину після [PERSON], яка померла [INFO] року в порядку спадкування за законом, шляхом вступу протягом шести місяців в управління та володіння спадковим майном. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заявлені [PERSON] вимоги. Від представника заінтересованої особи - Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надійшла заява, в якій сільський голова Лось О.М. прохав справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків [PERSON], яка є сусідкою заявниці та підтвердила, що остання є рідною сестрою [PERSON]; [PERSON], який був сусідом померлої [PERSON], підтвердив факт родинних відносин сестер та вказав, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після померлої [INFO] року [PERSON], оскільки забрала з її будинку посуд та постільну білизну, а в жовтні - листопаді 2002 року займалася обробітком землі біля присадибної ділянки сестри, шляхом винайму трактора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

16.12.2014 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за постачання теплової енергії у розмірі 13472,64 грн. та 243,60 грн. судового збору. 04.03.2015 року представник позивача надала до суду заяву в якій збільшила суму заборгованості відповідача [PERSON] по оплаті за постачання теплової енергії з 13472,64 грн. до 21438,83 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач проживаючи в [INFO], що перебуває в комунальній власності, свої зобов'язання\~по\~своєчасній сплаті за надані послуги з постачання теплової енергії, що передбачено ст.ст.67,\~68 ЖК України,\~ст.ст.20,\~32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~та п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»\~виконувала неналежним чином, у зв'язку\~\~з чим утворилась заборгованість за період з 01.07.2008 року по 01.12.2014 року в сумі 21438,83 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по оплаті за постачання теплової енергії в розмірі 21438,83 грн. та 243,60 грн. - сплаченого при подачі позову судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, слід задовольнити. Судом встановлено що відповідач [PERSON] є основним квартиронаймачем, а також зареєстрована та проживає в [INFO], що перебуває в комунальній власності, - а.с.3. Зобов'язання по оплаті за постачання теплової енергії відповідач не виконує, має заборгованість за період з 01.07.2008 року по 01.12.2014 року в сумі 21438,83 грн., - а.с.4, 16. Таким чином, згідно ст.ст.610-611 ЦК України, ст.ст.67, 68 ЖК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» вказану заборгованість в розмірі 21438,83 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн., згідно ст.88 ЦПК України, а всього 21682,43 грн. На підставі ст.ст.67,\~68 ЖК України,\~\~ст.ст.20,\~32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

16.12.2014 року ОКВПВКГ «Миргородводоканал» звернулося до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач зазначив, що відповідач являється споживачем послуг ОКВПВКГ «Миргородводоканал», значиться проживаючим за адресою: [ADDRESS], користується послугами водопостачання але оплати отриманих послуг не проводить, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за період з 01.01.2005 року по 01.10.2014 року у сумі 540,12 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОКВПВКГ «Миргородводоканал» 540 грн. 12 коп. заборгованості за отримані комунальні послуги з водопостачання, 243 грн. 60 коп. судового збору та витрати пов'язані з публікацією оголошення в газеті в сумі 630 грн. В судове засідання представник ОКВПВКГ «Миргородводоканал» не з'явився, але направив на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим про день та час судового розгляду справи через оголошення в пресі (а.с. 33), в судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач [PERSON], за даними ОКВПВКГ «Миргородводоканал» значиться проживаючим за адресою: [ADDRESS] та є користувачем послуг ОКВПВКГ «Миргородводоканал», маючи заборгованість за отримані послуги за період з 01.01.2005 року по 01.10.2014 року в сумі 540 грн. 12 коп. (а.с.7-11). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги, які спрямовані на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Окрім того, відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом. Зважаючи на вище викладене, позов ОКВПВКГ «Миргородводоканал» підлягає до задоволення. Вимоги позивача про відшкодування судових витрат по оплаті позову судовим збором та оплаті публікації в пресі оголошення про виклик відповідача в загальній сумі 873 грн. 60 коп. слід задовольнити на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

16.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі половини щомісячного заробітку в сумі 3500 гривень, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає, працює на тимчасових роботах, має щомісячний заробіток в розмірі 7 тисяч гривень, інших утриманців в нього немає, їй самій важко забезпечувати дітей всім необхідним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність і заявлений позов задоволити. Відповідач [PERSON], який про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за зареєстрованим місцем проживання, не з'явився в судове засідання, відповідачем подана письмова заява про часткове визнання позову, згідний сплачувати аліменти в розмірі 250 гривень на кожну дитину. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження сторони перебули в зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 28.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу, згідно пред'явлених копій свідоцтв про народження, сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає не регулярно. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. 2 При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, розмір середномісячної заробітної плати по району, встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутність належних та допустимих доказів на обгрунтування зазначеного в позовній заяву середнього розміру заробітку відповідача, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень на кожну дитину, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

16.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 25 липня 2008 року виконкомом Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №5. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги на підставах, викладених в позовній заяві, зазначивши, щоу шлюбі з відповідачем вони перебувають з 25 липня 2005 року, від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу послужило те, що протягом спільного сімейного життя між ними було відсутнє взаєморозуміння, в зв'язку з різними поглядами на життя у них постійно виникали сварки по різним питанням і це призвело до того, що вони втратили почуття поваги та любові один до одного. З 2011 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть,крім того вона мешкає з іншим чоловіком та бажає зареєструвати з ним шлюб, відповідач також має сім'ю з іншою жінкою. За викладених обставин просила строк на примирення не надавати та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення якого був повідомлений своєчасно належним чином, що підтверджує розписка останнього в матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 25.07.2008 року виконкомом Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №5, підтвердженням чого є свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON]. Від шлюбних відносин у сторін є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 05.02.2010 року виконкомом Свердловської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №4. З матеріалів справи убачається, що сторони припинили шлюбні стосунки в 2011 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні стосунки з 2011 року та з того часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть, за таких обставинах шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

16.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якій вказала, що з 08.12.2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі . Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 02.07.2009 року Сонцівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області). Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою виконавчим комітетом Воронівської сільської ради №917 від 15.12.2014 року. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved