Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

16 серпня 2017 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 13.09.2017 року отримана довідка про реєстрацію відповідача - фізичної особи. 13.09.2017 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду на 31.10.2017 року. 31.10.2017 розгляд справи відкладений за клопотанням відповідача. Справа призначена до розгляду на 09.01.2018 року. 09.01.2018 року розгляд справи відкладений за клопотанням відповідача. Справа призначена до розгляду на 12.03.2018 року. 12.03.2018 року розгляд справи відкладений в зв'язку з хворобою судді. Справу призначено до розгляду на 01.06.2018 року. 01.06.2018 року розгляд справи відкладений за клопотанням відповідача. Справа призначена до розгляду на 24.09.2018 року 24.09.2018 задоволене клопотання позивача та винесено ухвалу про заміну позивача уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на ТОВ « Кредит Капітал». Відповідно до поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 21/в від 20.04.2007 року в сумі 74186.07 грн., В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 17.12.2007 між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON],. був укладений кредитний договір № 158/грн., відповідно до у мов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 60056.00 грн., строком по 16.12.2011 року. Банк свої зобов'язання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 22882 від 17.12.2007 року. Відповідач зобов'язання за укладеним кредитним договором виконував неналежним чином, в результаті чого виникла заборгованість. 04.03.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення по цивільній справі за № 2-346/2010 та стягнено з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйВі Банк» заборгованість за кредитним договором № 158/грн від 17.12.2007 року в розмірі 50723 грн. 57 коп., з яких: - кредит 42029.29 грн.; - відсотки 4723.74 грн.; - штраф (пеня/неустойка) 3505.30 грн.; - комісія за РО 467.24 грн. Незважаючи на рішення суду, зобов'язання за кредитним договором до цього часу не виконане. Станом на 30.05.2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості становить 151400 грн. 27 коп., з яких -Кредит - 39618.27 грн.; -відсотки - 75600.53 грн.; -штраф/пеня (неустойка) 1980.91 грн.; -комісія за РО -179561 грн.; Різниця нестягненої суми заборгованості складає 74186 грн., 07 коп. 18.05.2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйВі банк», який є повним правонаступником ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк». На підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйВі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйВі банк». 01.03.2018 року відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 6797 від 01.03.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ПАТ «ВіЕйВі Банк» включно і [PERSON] Таким чином відповідач має перед позивачем непогашену заборгованість в сумі 74186 грн., 07 коп., що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зазначені відповідачем причини неявки судом визнаються неповажними виходячи з наступного. Починаючи з жовтня місяця 2017 року справа неодноразово призначалась до розгляду в судові засідання, про що сторони повідомлялись належним чином. При цьому за декілька днів до судового засідання відповідач отримував направлення до лікувального закладу та просив відкласти розгляд справи. Таким чином справа протягом року не розглядалась. Таку поведінку відповідача суд розцінює як зловживання відповідачем своїми процесуальними правами. Так як відповідач за даний період не скристався іншими наданими йому процесуальними правами: як надання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, Нн участь в розгляді справи через представника. тощо. Враховуючи, що будь яких доказів про те, що за наданими медичним направлення відповідач проходив лікування, що кожне направлення на лікування отримувалось відповідачем за декілька днів до судового засідання та в жодному із наданих медичних направлень не зазначено, що за станом здоров'я відповідач не може приймати участь в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Судом встановлено, що 17.12.2007 між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON],. був укладений кредитний договір № 158/грн.. відповідно до у мов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 60056.00 грн., строком по 16.12.2011 року. Банк свої зобов'язання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 22882 від 17.12.2007 року. Відповідач зобов'язання за укладеним кредитним договором виконував неналежним чином. В результаті чого виникла заборгованість. 04.03.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення по цивільній справі за № 2-346/2010 та стягнено з [PERSON], на користь ПАТ «ВіЕйВі банк» заборгованість за кредитним договором № 158/в від 17.12.2007 року в розмірі 50723 грн., 57 коп., з яких: - кредит 42029.29 грн.; - відсотки 4723.74 грн.; - штраф (пеня/неустойка) 3505.30 грн.; - комісія за РО 467.24 грн., що підтверджується рішенням суду Незважаючи на наявність рішення суду, зобов'язання за кредитним договором відповідачкем до цього часу не виконане. Станом на 30.05.2017 року загальна сума заборгованості за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості становить 151400 грн., 27 коп., з яких -кредит 39618.27 грн. -відсотки - 75600.53 грн. -штраф/пеня (неустойка) - 1980.91 грн. -комісія за РО -179561 грн. Різниця нестягненої суми заборгованості складає 74186 грн., 07 коп. 18.05.2010 року у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйВі банк», який є повним правонаступником ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк». На підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйВі банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйВі банк». 01.03.2018 року відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 6797 від 01.03.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ПАТ «ВіЕйВі Банк» включно і [PERSON] Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 6285 від 01.03.2018 року Позивач набув права вимоги до відповідача за договором № 158/грн. від 17.12.2007 року в загальній сумі 124816.45 грн. з яких: - 39618.27 грн., - заборгованість за тілом кредиту; - 83402.57 грн., залишок за відсотками. - 1795.61 грн.. - заборгованість за пенею Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що Банк, як первісний кредитор, виконав зобов'язання за укладеним кредитним договором надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 22882 від 17.12.2007. Крім того дії відповідача свідчать про те, що він отримавши грошові кошти протягом деякого часу виконував умови укладеного кредитного договору повертаючи грошові кошти на його виконання. Проте в повному обсязі взятих на себе зобов'язань за укладеним кредитним договором не виконав. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Доказів повернення кредиту на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача у відповідності із обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд. А саме про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредиту, відсотках, пені та штрафах. Так як така відповідальність передбачена умовами кредитного договору і відповідач підписавши заяву на отримання кредитних коштів та отримавши кредитні кошти погодився з нею. Відповідно до п. 7.2, укладеного між сторонами договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами зобов'язання. З аналізу наведених вище правових норм та умов укладеного кредитного договору вбачається, що належним є виконання, яке прийняте кредитором і в результатів якого припиняються права та обов'язки сторін. Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у справі за №6-120цс15 (Постанова від 23 вересня 2015 року), - Саме по собі ухвалення рішення судом про задоволення позовних вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України - рішення Верховного Суду України - є обов'язкові для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Тому враховуючи, що після ухвалення судом рішення 04.03.2010 року, відповідач дане рішення не виконав та не погасив заборгованість за укладеним кредитним договором перед кредитором, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. В свою чергу, визначаючи суму, що підлягає стягненню з відповідача суд виходить за наступного. За рішенням Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 04.03.2018 року, ухваленого по цивільній справі за № 2-346/2010 з відповідача [PERSON], стягнено на користь ПАТ «ВіЕйВі банк» заборгованість за кредитним договором № 158/в від 17.12.2007 року в розмірі 50723 грн. 57 коп., з яких: - кредит 42029.29 грн.; - відсотки 4723.74 грн.; - штраф (пеня/неустойка) 3505.30 грн.; - комісія за РО 467.24 грн. Станом на час подачі даної позовної заяви, на 30.05.2017 року, сума заборгованості відповідача [PERSON],. складала: 151400 грн., 27 коп., з яких -кредит 39618.27 грн. -відсотки- 75600.53 грн. -штраф/пеня (неустойка) 1980.91 грн. -комісія за РО -1795.61 грн. До нового кредитора перейшла заборгованість за Кредитними зобов'язаннями [PERSON], в розмірі:124816.45 грн. з яких: - 39618.27 грн., - заборгованість за тілом кредиту; - 83402.57 грн., залишок за відсотками. - 1795.61 грн.. - заборгованість за пенею При цьому суму заборгованості за тілом кредиту суд не стягує, так яка вона стягнена за рішенням Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 04.03.2018 року Заборгованість по відсотками за кредитним договором суд розраховує із суми заборгованості станом на 30.05.2017 року від якої віднімає суму заборгованості за відсотками, стягнену за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.03.2018 року: 75600.53 грн., - 4723.74 грн., = 70876 грн. 79 коп. Сума штрафу/пені (неустойки) в розмірі 1980.91 до нового кредитора не перейшла, тому суд не вбачає підстав у її стягненні. Сума заборгованості за комісією з РО, виходячи з вищенаведеного розрахунку складатиме: 1795.61грн. - 467.24 грн., = 1328 грн., 37 коп. Таким чином загальна сума заборгованості яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складатиме: 70876.79 грн. + 1328.37 грн., = 72205 грн.16 коп. Виходячи зданого розрахунку, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 158/в від 17.12.2007 року, яка виникла з 05.03.2018 року по 30.05.2017 року в загальній сумі 72205 грн.16 коп., яка складається з наступного: - 70876 грн. 79 коп., - заборгованість за відсотками за кредитним договором; - 1328 грн., 37 коп., - заборгованість за комісією з РО. В стягненні решти заявленої суми заборгованості за кредитним договором - відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved