Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

16 серпня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути з неї заборгованість за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 24 квітня 2014 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитної спілки 24 квітня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 2194/14-Ф2, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців (з 24 квітня 2014 року по 28 квітня 2015 року). Відповідно до умов договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено платіж 06 серпня 2014 року в сумі 1000,00 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 3540,80 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 08 липня 2016 року складає 6772,13 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3540,80 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 3231,33 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором споживчого кредиту, яка складається з залишку по кредиту у розмірі 3540,80 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 07 серпня 2014 року по 08 липня 2016 року у розмірі 3231,33 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн., а всього 8150,13 грн. У ході судового розгляду представник відповідача надав до суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати, у якої зазначив, що виклик відповідачки в судове засідання було здійснено через оголошення у газеті «Урядовий Курєр». Оплату публікації оголошення в пресі було здійснено позивачем. Представник позивача просив вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України. Також у ході судового розгляду справи представник позивача надав на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості перед КС «Азовська кредитна компанія» станом на 15 грудня 2016 року в розмірі 6516,63 грн., яка складається з залишку по кредиту у розмірі 3540,80 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 11 листопада 2016 року по 15 грудня 2016 року у розмірі 161,11 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 07 серпня 2014 року по 10 листопада 2016 року у розмірі 806,72 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн., та витрат, повязаних з наданням оголошення у газеті «Урядовий курєр» у розмірі 630 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин. Про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 24 квітня 2014 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитної спілки 24 квітня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 2194/14-Ф2, відповідно до якого відповідач отримала кредит на придбання товару в розмірі 4000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п. 2.1 договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 06 серпня 2004 року 1000,00 грн., 13 жовтня 2016 року 2000,00 грн., 10 листопада 2016 року 1000,00 грн. Станом на 15 грудня 2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 4508,63 грн., яка складається із заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 3540,80 грн., нарахованих відсотків відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 11 листопада 2016 року по 15 грудня 2016 року у розмірі 161,11 грн. та нарахованих відсотків відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 07 серпня 2014 року по 10 листопада 2016 року у розмірі 806,72 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved