Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

15.06.2021 позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.05.2021 рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області, і на даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. За час проживання окремо відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. У судове засідання сторони не з`явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, відповідно до яких позивач позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. Дослідивши подані письмові заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2016 року, який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2021 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Та обставина, що малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється та підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання дитини від 10.06.2021 (а.с.8). Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання малолітнього сина, а відповідач, за своїм сімейним та матеріальним станом, який є особою працездатного віку, повністю визнав заявлені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі - 1/4 частини його заробітку (доходу). За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 908 гривень, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, та з рахуванням вимог ст.ст.141,142 ЦПК України, 50% від визначеної законом ставки судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку з подачею заяви про визнання позову до початку розгляду справи по суті заявлених вимог. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved