Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

15.02.2017 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 11 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділу реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач [PERSON] Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він зловживає спиртними напоями , тижнями не ночує вдома та має іншу жінку . Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2016 року. На даний час донька знаходиться на її утриманні , відповідач матеріальної допомоги для її утримання не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в котрій просить розглянути справу в за її відсутності. Свої вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.9). Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в котрій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу в його відсутність (а.с.16) В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~ Відповідно до статей\~10,\~11 ЦПК України\~сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~ Згідно зі\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за\~рішенням\~суду\~кошти\~на\~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її\~матері,\~батька\~і\~(або)\~у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. \~\~\~\~ Згідно з ч.4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач подав письмову заяву, яка приєднана до справи, з якої вбачається безумовне визнання позовних вимог про стягнення аліментів, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить інтересам сторін та не порушує їх прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину слід стягувати\~з дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ч.2 ст.191 СК України). Позивач в позові просить стягнути аліменти з відповідача з 09.02.2017 року, позовна заява підписана позивачем 14.02.2017, проте подана до суду 15.02.2017 про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Марківського районного суду Луганської області Таким чином суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача з 15.02.2017 -\~з дня предявлення позову, оскільки доказів що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати суду не надано. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК Українита положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial