Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

17.10.2014 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 15268,98 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 22.04.2013 р. позивач та [PERSON] уклали договір страхування № ПК 000330 майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER]. 04.11.2013 р. в м. Харкові на Салтівському шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала відповідач та застрахований автомобіль «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно довідки ДАІ вих. № Д/3606 від 06.11.2013 р. , ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] У результаті цієї ДТП пошкоджено автомобіль страхувальника. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER], становить - 15268,98 грн. Зазначена вище подія визнана страховою, про що 21.11.2013 р. складено страховий акт. Позивач сплатив страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] 15268,98 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явилася, уся кореспонденція, яка надсилалась на її адресу, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судовим розглядом встановлено, що 22.04.2013 р. ПАТ «Просто-страхування» та [PERSON] уклали договір страхування № ПК 000330 майнових інтересів власника автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 3, 6-7). 04.11.2013 р. в м. Харкові на Салтівському шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Chevrolet Aveo», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала відповідач та застрахований автомобіль «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] (а.с. 8). Відповідно довідки ДАІ вих. № Д/3606 від 06.11.2013 р., ДТП сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] (а.с. 9-11). Відповідно звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця № 200/2013 від 13.11.2013 року, складеного оцінювачем [PERSON], розмір матеріального збитку, завданого власникові [PERSON] «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження під час ДТП складає 15268,98 грн.(а.с. 12-17). Зазначена дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, про що 21.11.13 року складено страховий акт № 90281 (а.с. 32). Позивачем 02.12.2013 року згідно платіжного доручення № 36315 здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 15268,98 грн. за ремонт автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.34). Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України , кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходить із того, що належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст. ст. 57, 58 ЦПК України щодо наявності вини відповідача у ДТП яка мала місце 04.11.2013 р. суду не надано. Довідка складена співробітниками ДАІ, вихідний № Д/3606 від 06.11.2013 р. не є належним доказом, який безспірно свідчить про вину відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають буди підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У зв'язку із викладеним, суд відмовляє у задоволені позовних вимог у зв'язку із їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed