Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

16.02.2016р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] - донька [PERSON], які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити його. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення, однак заперечував проти стягнення з нього судового збору за звернення позивача із позовною заявою, вказуючи, що з таким позовом звернулась позивач, отже вона повинна нести судові витрати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002р. Під час шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON], а [INFO] - донька [PERSON] (а.с. 3,4), які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, працездатний, аліменти на утриманні інших осіб не сплачує, перебуває на обліку у лікаря з приводу цукрового діабету ІІ типу середнього ступеню важкості компенсованого. [PERSON] перебуває на обліку у лікаря з приводу дискенезії жовчовивідних шляхів. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються. Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: approved