Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

16.09.2019 року Національна академія внутрішніх справ (надалі - НАВС) звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що наказом ректора НАВС від 11.08.2014 № 128 о/с [PERSON] з 15.08.2014 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Національної академії внутрішніх справ. 25.08.2014 року між НАВС, комплектуючим підрозділом - УМВС України у Миколаївській області та [PERSON] укладено Договір № 14-560 про підготовку фахівця у НАВС, відповідно до якого Дарина навчалася за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. У зв`язку із втратою чинності Закону України «Про міліцію» та бажанням [PERSON] продовжувати навчання та службу в поліції, наказом НАВС від 06.11.2015 року № 492 її звільнено з ОВС з продовженням навчання в НАВС, а наказом НАВС від 11.11.2015 року № 202 з 07.11.2015 року прийнято на посаду курсанта другого курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції. З 15.08.2014 року по 21.06.2018 року [PERSON] перебувала на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом НАВС від 21.06.2018 року № 886 їй видано диплом за напрямком підготовки «Правознавство». Після закінчення навчання, відповідно до умов договору, Дарину направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Наказом ГУНП в Миколаївській області від 03.04.2019 року № 107 о/с [PERSON] звільнено зі служби в поліції на підставі поданого нею рапорту, за власним бажанням. [PERSON] з власної ініціативи звільнилася з Національної поліції до спливу трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання, що призвело до порушення умов Договору. Вартість витрат, пов`язаних з утриманням її у навчальному закладі з 15.08.2014 року по 21.06.2018 року складає 49 611 грн. 27 коп. [PERSON] ознайомлена та поінформована про необхідність відшкодування зазначеної суми, однак кошти до НАВС не повернула. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачки витрати, пов`язані з утриманням її у навчальному закладі та судовий збір. Ухвалою суду від 23.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження на підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Ухвалою суду від 11.11.2019 року за клопотанням відповідачки відкладено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження для підготовки відзиву. Відповідачкою подано відзив на позов, згідно якого позовні вимоги вона вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно наданих довідок щодо нарахування витрат за період навчання вона користувалась харчуванням в їдальні лише в період з 15.08.2014 року по 31.08.2015 року, в той час як позивач просить стягнути витрати за період з 15.08.2014 року по 04.12.2017 року. Щодо витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв зазначила, що з грошового забезпечення курсантів під час навчання вже здійснювалися витрати за комунальні послуги та харчування. Надати відповідні докази вона не має можливості, а тому в порядку ст. 93 ЦК України поставила позивачу питання про обставини, що мають значення для вирішення справи. Ухвалою суду від 19.12.2019 року відкладено розгляд справи для надання позивачу можливості ознайомитись з відзивом та надати відповідь на нього, а також відповісти на поставлені відповідачкою запитання. Позивачем надано відповідь на відзив та відповіді на поставлені відповідачем запитання. Зокрема позивачем зазначено, що відповідно до законодавства та умов договору відшкодуванню підлягають фактичні витрати, пов`язані з утриманням кожної конкретної особи в навчальному закладі, тобто даний розрахунок є індивідуальним для кожної особи і включає витрати, понесені виключно на неї, враховуючи розмір отриманих грошового, речового (формений одяг) та медичного забезпечення за період навчання; періоди проживання/не проживання, у гуртожитках, перебування/не перебування у відпустках, на заняттях, харчування/не харчування у їдальні. Відшкодування здійснюється з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. Також, розмір кожного вищезазначеного виду забезпечення є самостійним та не залежить від інших. Тобто будь яких відрахувань з грошового забезпечення [PERSON] на оплату комунальних послуг та харчування, як заначено у відзиві, НАВС не здійснювало. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 15.08.2014 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра за державним замовленням до Національної академії внутрішніх справ, що підтверджується витягом з наказу № 128 о/с від 11.08.2014 року /а.с.10/. 25.08.2014 року між НАВС в особі ректора Чернєя В . В . , що діє на підставі Статуту, з одного боку, Головним управлінням МВС України у Миколаївській області в особі начальника Гончарова В.В., який діє на підставі Положення, з другого боку, та рядовим міліції [PERSON] , з третього боку, було укладено Договір (надалі договір) № 14-560 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України НАВС, предметом якого є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом (спеціальністю) «правознавство» /а.с.11/. Згідно пунктів 2.1.1., 2.1.3. договору позивач зобов`язався: забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити відповідача харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. [PERSON] відповідно до підпунктів 2.3.1., 2.3.5., 2.3.6. договору зобов`язалась: виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня; після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена замовником, і відпрацювати не менше трьох років; у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. 07.11.2015 року набрав чинності Закон України «Про національну поліцію» від 06.08.2015 року. Відповідно до частини 5 Прикінцевих та перехідних положень даного закону, Закон України «Про міліцію» втратив чинність. Частиною 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Наказом НАВС № 192 о/с від 06.11.2015 року [PERSON] , враховуючи її бажання продовжувати навчання та службу в поліції, звільнено з ОВС з продовженням навчання в НАВС у зв`язку із переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) /а.с.12/. В подальшому, з 07.11.2015 року [PERSON] призначено на посаду курсанта другого курсу з присвоєнням спеціального звання рядового поліції, що підтверджується витягом з наказу № 202 о/с від 11.11.2015 року /а.с.13/. Після закінчення навчання [PERSON] присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямком підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра, що підтверджується витягом з наказу № 886 від 21.06.2018 року /а.с.14/. [PERSON] направлено до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області для подальшого проходження служби. Разом з тим, наказом № 107 о/с від 03.04.2019 року на підставі поданого рапорту від 11.03.2019 року [PERSON] була звільнена зі служби в поліції згідно п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» /а.с.48/. Таким чином, НАВС виконав зобов`язання, передбачені договором; [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, трирічний термін перебування на службі по закінченню навчання не відпрацювала. При цьому [PERSON] була попереджена про наслідки такого звільнення, зокрема про обов`язок повернути витрачені на неї кошти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, одним з таких наслідків є відшкодування збитків. Пунктом 3 договору передбачені підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв`язку з відрахуванням особи з навчального закладу та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин, через неуспішність, за порушення дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи навчальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Згідно п.п. 4.1. договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпусток та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу. Аналогічні положення щодо обов`язку відшкодувати витрати за навчання у разі дострокового звільнення містяться у Типовому договорі, затвердженому Наказом МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України». Також обов`язок випускника відшкодувати до державного бюджету повну вартість навчання за умов, що склалися між сторонами, закріплений статтею 18 Закону України «Про міліцію» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 74 Закону України «Про національну поліцію». Відповідно до ст. 74 Закону України «Про національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 затверджено Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах. Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. З наданих позивачем довідок вбачається, що за період навчання [PERSON] з 15.08.2014 року по 21.06.2018 року в Національній академії внутрішніх справ витрати на її утримання склали 49 611 грн. 27 коп., з яких витрати: на грошове забезпечення - 13 840 грн. 13 коп.; на продовольче забезпечення - 8 132 грн. 06 коп., на медичне забезпечення - 144 грн. 20 коп.; на речове забезпечення - 5 537 грн. 20 коп.; на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв продовольчим забезпеченням - 21 957 грн. 68 коп. грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками-розрахунками, які складені фахівцями відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку НАВС. Разом з тим, [PERSON] , будучи особисто ознайомленою під підпис щодо вартості витрат, пов`язаних з утриманням у НАВС, що підтверджується довідкою від 21.06.2018 року /а.с.66/, грошові кошти не повернула. Відповідачкою не надано доказів на підтвердження своїх заперечень, та спростування доказів позивача. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коди наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, [PERSON] не виконала належним чином свої зобов`язання - порушила трирічний термін перебування на службі по закінченню навчання. Термін її перебування на державному забезпеченні з 15.08.2014 року по 21.06.2018 року і вартість витрат, пов`язаних з утриманням її у навчальному закладі складає 49 611 грн. 27 коп. За наведених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути 1 921 грн.

Outcome: approved