Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

15.07.2021 року до суду надійшла позовна заява, за вищезазначеними вимогами, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 11, 16, 257, 264, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, ст. ст. 4, 19, 23, 133, 175-177 ЦПК України просить стягнути з відповідача [PERSON] , на користь КП «УЖКГ» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 липня 2021 року в розмірі 16 137 гривні 90 копійок, та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень. Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 року відповідно до п.4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 10.04.2014 року, що діяла під час виникнення спірних правовідносин (надалі ЗУ №1875-ІV) як теплопостачальна організація, є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. На виконання ЗУ №1875-ІV Славутицькою міською радою Київської області 03.10.2014 було прийнято рішення №1574-49-VІ «Про внесення змін до рішення Славутицької міської ради від 13.07.2007 №286-14-V «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича», на підставі якого виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) у будинках житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Славутича з 01.11.2014 року визначено Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства». Відповідно до Статуту, Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» створене з метою:- надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законом; задоволення потреб ринку у наданні послуг (робіт, продукції) власного виробництва; забезпечення економічних та соціальних інтересів Підприємства за рахунок отриманого прибутку; - участі у ринкових взаємовідносинах та одержання прибутку на основі задоволення потреб громадян, колективних, державних і інших підприємств у виробництві продукції і товарів, виконання робіт та послуг у сферах, що обумовлені предметом діяльності Підприємства. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії № 1515 (№500119), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 18.10.2010 та переоформленої рішенням від 03.11.2015 № 2700. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону України № 1875-IV на основі типового договору на комунальні послуги. Позивач здійснює постійну діяльність з укладання договорів в письмовому вигляді на першу вимогу споживача. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 933). Відповідно до п.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір, зокрема на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договором приєднання. Пропозиція про укладення договору спрямована всім споживачам у вигляді публічного розміщення тексту договору приєднання (оферта) на офіційному інтернет-ресурсі КП «УЖКГ» - https://www.ugkg-slavutich.org.ua/about/dogovir-pryyednannya-oferta/. За нормами ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинили дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Отже відповідачем по справі є власник майна - [PERSON] . Квартира [ADDRESS] забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, так як будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Такі послуги Позивачем в зазначеному будинку надаються постійно та за тарифами, які встановлені уповноваженими органами, в той же час Відповідач від надання зазначених послуг не відмовлявся, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилав. Таким чином, об`єкт забезпечується діями Позивача відповідними послугами, а власник квартири є їх споживачем. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено необхідність договірного оформлення відносин у сфері житлово-комунальних послуг між виконавцем та споживачем послуг. Позивачем, з метою реалізації норм закону, був розроблений відповідний проект договору, проте з деякими споживачами укласти письмові договори не було можливості, оскільки вони ухилялись від обов`язку укладати договори, оскільки п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладає обов`язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг саме на споживача. Відповідач, незважаючи на фактичне споживання житлово-комунальних послуг письмового договору з Позивачем не уклав. Єдиний договір, який був заключений зі споживачем на забезпечення комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] , є Договір № 3172 від 04.12.2006 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведеня. А з 01.11.2014 року для укладання письмового договору споживач (Відповідач) до Позивача не звертався. Однак, в період з листопада 2014 року споживач за надані йому послуги, здійснював оплату, тим самим здійснюючи дії, які відповідно до пункту 2 статті 642 ЦК України є прийняттям запропонованого договору. Тобто, між виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання КП «УЖКГ» і споживачем послуг за адресою [ADDRESS] є зобов`язання у вигляді умов запропонованого виконавцем послуг і прийнятого споживачем послуг договору приєднання. У відповідності до підпункту 5 пункту 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (діючого під час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630). З аналізу платежів за надані послуги за адресою: [ADDRESS] послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання вбачається, що до березня 2018 року заборгованості не було. З березня 2018 року у зв`язку з неповнотою і нерегулярністю виконання споживачем обов`язків по сплаті наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 01.07.2021 року склала 16 137 гривні 90 копійок. Дана обставина є свідченням неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань. Період від початку накопичення заборгованості до звернення до суду становить 3 роки 4 місяців. З аналізу платежів за період з березня 2018 року по червень 2021 року включно вбачається, що в грудні 2018 року, січні, листопаді 2019 року, січні, лютому, грудні 2020 року, червні 2021 року споживачем робилися платежі. Закон України «Про житлово-комунальні послуги», №1875-ІV від 24.06.2004 (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., № 47, ст. 514 із наступними змінами) в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 01.05.2019 року в зв`язку з введенням в дію нового закону «Про житлово-комунальні послуги», № 2189 від 09.11.2017 (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2018, № 1, ст.1). Однак, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень зазначеного закону встановлено, що: «Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах». На момент подачі даної позовної заяви новий договір з Відповідачем не укладався, термін, встановлений для укладення договорів не закінчився. Наведені обставини та додані докази свідчать, що між Позивачем та Відповідачем - споживачем і власником житла за адресою [ADDRESS] існує чинний договір з надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач виконує зобов`язання в повному обсязі та належним чином, Відповідачем зобов`язання порушуються, в зв`язку з чим у Позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з Відповідача заборгованості по оплаті наданих Позивачем послуг. Ухвалою судді від 26.07.2021 року, після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Станом на 26.08.2021 року, до суду повернуто конверт з ухвалою про відкриття провадження та позовною заявою з додатками з відмітками «повертається» та « адресат відсутній за вказаною адресою», тобто у суду були відсутні відомості про те, що відповідачем, отримано ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. За таких обставин Ухвалою суду від 26.08.2021 року призначено справу до розгляду з повідомленням сторін. 22.09.2021 року судове засідання було знято з розгляду та призначено до розгляду на 05.10.2021 року. Ухвалою суду від 05.10.2021 року розгляд справи відкладено до 20.10.2021 року, на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України. 20.10.2021 року в призначене судове засідання сторони не з`явились. Позивач свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду подано від позивача клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також за місцем реєстрації, проте конверт із судовою повісткою та процесуальними документами повернувся до суду з відмітками «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомлений належним чином. Відзив на позов відповідач до суду не направив. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Тому судом зроблено висновок, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, продовжити розгляд справи за наявними матеріалами справи. За наявності умов, передбачених ст.ст.280-282 ЦПК України, згідно до ухвали від 20.10.2021 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що, відповідно до копії договору купівлі-продажу від 03.11.2006 року [PERSON] купила квартиру за адресою: [ADDRESS] . З довідки про реєстрацію місця проживання особи, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 08.12.2006 року по теперішній час. Між [PERSON] та Комунальним підприємством «Житлово-комунальний центр» був укладений договір №3172 від 04.12.2006 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, в якому [PERSON] , зазначена як власник даного житлового приміщення. З наданої копії особового рахунку № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] , рахується квартиронаймачем [PERSON] , таким чином, відповідач, є споживачем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, який і зобов`язаний нести витрати по його утриманню. Крім того з наданих документів вбачається, що будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення (ця обставина, судом визнана як загальновідомою обставиною у межах міста Славутича, і відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України, не потребує доказуванню). Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до ч.4 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції від 10.04.2014 року № 1875-ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 року, як теплопостачальна організація, з 01 листопада 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. З 01 листопада 2014 року для укладання письмового договору відповідач до позивача не зверталась. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 року Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 року № 2700, переоформлена на безстрокову. Суд, вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, дійшов наступного висновку. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. Відповідно до статті 11 ЦПК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2). Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», від 24.06.2004 року № 1875-ІV, чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у п.7 статті 26 вказаного Закону, договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року №933). До позовної заяви позивачем додано договір, який розроблено на підставі типового договору, і який розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/index.php/golovna/dogovir-priednannya. Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875-IV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, який набрав чинності, та введений в дію з 01.05.2019 року, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Тобто шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та оплати за надані послуги відповідач приєднався до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачам відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами. Відповідно до п.3 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, який введений в дію з 01 травня 2019 року, в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. З урахуванням викладеного, договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, до якого приєднався відповідач, є чинним на час розгляду справи в суді. Як вбачається з копії особового рахунку № [NUMBER] від 06.07.2021 року, квартиронаймач квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.07.2021 року, має заборгованість по комунальним послугам в розмірі 16 137 гривні 90 копійок за період з 27.02.2018 року по 01.07.2021 року. Послуги із забезпечення тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою місця проживання відповідача надаються КП «УЖКГ», позивачем у справі, згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За змістом статті 14 вказаного Закону залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово - комунальні послуги. Обов`язок сплачувати житлово - комунальні послуги покладено на споживача і пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630). Відповідно до п.1 договору від 20.02.2018 року про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, Виконавець - КП «УЖКГ», зобов`язується своєчасно надавати споживачеві, відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором. Згідно з п. 9 розділу «Оплата спожитих послуг» - оплата здійснюється не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом. Згідно із ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2). Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3). Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з цього, відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 16 137 гривні 90 копійок. СУДОВІ ВИТРАТИ. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2270,00 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 гривень.

Outcome: approved