Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

17.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів за договорами безпроцентної позики. В обґрунтування позову позивач вказав, що 31.07.2020 року він уклав з [PERSON] договір про відступлення права вимоги за яким отримав право вимагати повернення коштів з відповідачів за договором безпроцентної позики від 02.10.2018 р. та 21.01.2020 року, ставши новим кредитором по відношенню до боржників- відповідачів по справі. 01.08.2020 р. первісний кредитор [PERSON] письмово сповістив боржників про укладення 31.07.2020 р. договору про відступлення права вимоги за договорами позики. 02.10.2018 та 21.01.2020 р. у місті Хмельницький, між [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON] (позичальник), який діяв у інтересах сім`ї та за згодою своєї дружини - [PERSON] , яка своїм підписом засвідчила обидва договори позики, уклали договори безпроцентної позики, за якими позикодавець передав у користування позичальнику в борг кошти на загальну суму в розмірі 11 000 доларів США на безпроцентній основі для вирішення власних потреб. Відповідно до ст.1074 ЦК України, на підтвердження укладення та виконання договорів позики, позичальник 02.10.2018 р. та 21.01.2020 власноруч написав розписки про отримання ним від позикодавця 5000 доларів США та 6000 дарів США (відповідно), які підписав і передав позикодавцю . Відповідно до п.5 договору позики від 02.10.2018 року термін повернення позики сторони визначили 31.12.2018 р. у Хмельницькому. Відповідно по п.5 договору позики від 21.01.2020 року, термін повернення позики сторони визначили 31.06.2020 р. у м. Хмельницькому. П.6 Договорів зазначали, що позика повертається у доларах США, або у гривні по курсу Українського міжбанківського валютного ринку на момент повернення. Спроби відновити контакт у будь-який спосіб та врегулювати спір у позасудовому порядку, шляхом домовленостей та виконання зобов`язань позичальником не вдалось. Відповідачі уникають контакту та не бажають вирішувати спір миром, хоча він на будь-якій стадії розгляду справи готовий повернутись до мирного врегулювання спору. Вимоги про повернення позики ігноруються. Станом на сьогоднішній день відповідачі не повернути йому кошти, тому позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на його користь грошові кошти у розмірі 11 000 дол. США та понесені по справі витрати на оплату професійної правової допомоги у розмірі 10 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав викладених у позовній заяві, пояснивши, що кошти відповідачами не повернуто, на стягненні витрати на правничу допомогу не наполягають, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2018 року та 21.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори безпроцентної позики, згідно яких останній отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі відповідно 5000 доларів США та 6000 доларів США. Згідно п.5 договорів безпроцентної позики від 02.10.2018 року та 21.01.2020 року, термін повернення позики відповідно - до 31.12.2018 року та до 31.06.2020 року. Відповідно до п.14 вказаних договорів, дружина позичальника [PERSON] дає згоду на укладення даного договору, повідомляє, що договір буде укладатися в інтересах їх сім`ї та на умовах, які попередньо ними обговорені, з текстом договору ознайомлена та повідомляє, що вони відповідають їх спільному волевиявленню. Все вищевказане підтверджується її підписом на даному договорі. 31.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про відступлення прав вимог, згідно п.п.1-3 якого первісний кредитор ( [PERSON] ) передає належне йому право вимоги до боржників [PERSON] , [PERSON] згідно Договору безпроцентної позики від 02.10.2018 року та 21.01.2020 року, а новий кредитор ( [PERSON] ) приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за основними договорами. З цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з основних договорів в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору. За передане право вимоги до боржника за основними договорами новий кредитор попередньо сплатив первісному кредитору суму у обумовленому сторонами розмірі провівши повний розрахунок за отримання права вимоги за договором безпроцентної позики від 02.10.2018 року та 21.01.2020 року. 01.08.2020 року [PERSON] надіслав [PERSON] , [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги, згідно якого поставив до відома, що 31.07.2020 р. він за договором уступки прав вимоги передав належне йому право вимоги до них, як Боржників, згідно Договорів безпроцентної позики від 02.10.2018 року, від 21.01.2020 року новому кредитору - [PERSON] , який прийняв право вимоги, що належало йому, як Первісному кредитору за Основними договорами безпроцентної позики від 02.10.2018 року, від 21.01.2020 року. До Нового кредитора переходять належні йому права кредитора у зобов`язанні між ним та ними щодо сплати заборгованості за договорами безпроцентної позики від 02.10.2018 року, від 21.01.2020 року. Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Основних договорів безпроцентної позики від 02.10.2018 року, від 21.01.2020 року в обсязі та на умовах що існують на момент укладення договору уступки прав вимоги, в тому числі з право звернення до суду для примусового стягнення наявної заборгованості та завершення стягнення на належне їм майно в рахунок погашення -заборгованості. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. У зв`язку з цим сума боргу за договорами безпроцентної позики від 02.10.2018 року, від 21.01.2020 року в сумі 11 000 доларів США підлягає сплаті ними новому кредитору [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: Договорами безпроцентної позики від 02.10.2018 року, від 21.01.2020 року; розписками до договорів позики від 02.10.2018 року, від 21.01.2020 року; Договором про відступлення прав вимоги від 31.07.2020 року; повідомленням про відступлення прав вимоги від 01.08.2020 року. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суд повинен виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із договорів позики, що підтверджується, у тому числі, наданими позивачем двома розписками, умови яких відповідачі не виконали, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення боргу за цими розписками. Відповідно до частин другої, четвертої статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Отже, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов`язки для другого з подружжя в разі, якщо його було укладено в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім`ї. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 11000 доларів США в рахунок погашення заборгованості за договорами позики від 02.10.2018 року та 21.01.2020 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] , з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 3007,40 грн. (11000 дол. США х 27,34 грн. (курс доллара США станом на 17.08.2020 р.)=300740/100=3007,40), по 1503,70 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved