Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк (ПАТ ВіЕйБі Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 21.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк (ПАТ ВіЕйБі Банк) та відповідачем [PERSON] укладено договір банківського обслуговування №ВLЖГ0005942, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 15 000,00 грн., шляхом відкриття поточного рахунку [NUMBER] та встановлення відкличної не відновлювальної кредитної лінії, а остання зобов'язувалась повернути кредитні кошти та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції. За користування кредитними коштами було встановлено номінальна процентна ставка у розмірі 20% річних на поточні потреби терміном до 21.12.2013 року. Кредитом встановлюється комісія у розмірі 1,50 % від суми Кредиту. Позивач зазначив, що відповідачкою порушуються умови Кредитного договору і не виконуються зобов`язання по своєчасному поверненню заборгованості за кредитом та сплаті відсотків за користування кредитом, позивач неодноразово звертався до відповідачки з вимогою про належне виконання своїх зобов`язань, однак кредитні зобов`язання залишаються не виконаними. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідачки відповідно до розрахунку заборгованості станом на 11.08.2015 року становить 43084,66 грн., і складається із: - прострочена до повернення сума Кредиту - 6180,12 грн.,-прострочені проценти за користування Кредитом- 714,09 грн., - прострочена комісія за управління Кредитом - 1840,17 грн.,- пеня за несвоєчаснепогашення кредиту - 34350,28 грн.,-штраф за несвоєчасне погашення кредиту - 0,00 грн. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Ухвалою суду від 01.09.2015 року провадження у справі відкрито.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію клопотання в якому просить розглядати справу без його участі. Представник Відповідача в судове засідання з'явився, надав до суду відзив, посилаючись на те, що такі вимоги Позивача є безпідставними.Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком від 11.08.2015 року враховані проплати відповідача по 27.07.2015 р.Разом з тим, Відповідач продовжувача погашати кредит, що підтверджується квитанціями:від 31.08.2015 р. у сумі 800.00 грн., від 18.09.2015 р. у сумі 800.00 грн., від 20.10.2015 р. у сумі 1 000,00 грн., від 30.12.2015 р. - у сумі 800.00 грн., від 30.05.2016 р. у сумі 2 000,00 грн.Крім того, дізнавшись про наявність позову, Відповідач з великим зусиллям дізналась від Позивача про остаточну суму заборгованості, а Відповідач за станом свого здоров'я була обмежена у пересуванні. Відповідачу була названа Позивачем остаточна, на думку банку, сума заборгованості за кредитом - 4 270,00 грн. та за відсотками - 1 200,00 грн., яку відповідач сплатила 17.10.2017 р. Як вбачається із дій Відповідача, вона не мала наміру не сплачувати кредит і сплативши останній платіж у травні 2016 року, вважала його повністю погашеним, оскільки від банку перестали надходити відповідні повідомлення, а картка закінчила свою дію. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволено позову слід відмовити. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] сплатила всю суму заявленої банком заборгованості зі сплати кредиту, відсотків та комісії. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача не надано доказів щодо зазначених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 142 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed