Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

17.09.2014р. позивач ДП «Одеська залізниця» звернувся в суд з позовом, посилаючись на те, що відповідачка працювала у Пасажирському вагонному депо Одеса-Головна, яке є структурним підрозділом Одеської залізниці, згідно контракту №601 від 18.07.2007р. на посаді провідника пасажирського вагону. 03.06.2012р. під час здійснення прикордонного контролю потягу №24 сполученням Одеса-Москва в вагоні № 07, де провідником була відповідачка, було виявлено громадянина РФ без документів на право перетину державного контролю, а саме: замість оригінала свідоцтва про народження на контроль було представлено його копію, що розцінено як спроба незаконного перетину Державного кордону. За порушення вимог Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» Сумським прикордонним загоном було винесено постанову №109 від 16.03.2012р. про накладення на Одеську залізницю штрафу на користь держави в розмірі 8500 грн. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06.06.2012р. по справі №2а-1870/3316/12 відмолено в задоволенні позовних вимог Одеської залізниці щодо визнання вказаної постанови незаконною та її скасування. 31.05.2012р. Одеська залізниця сплатила штраф в розмірі 8500 грн. Добровільно погасити суму штрафних санкцій [PERSON] відмовилась. Позивач вважає, що вказане порушення правил перевезення пасажирів було допущено [PERSON], тому на підставі ст.ст.1172,1191 ЦК України позивач має право зворотної вимоги до особи за відшкодування шкоди, спричиненої з її вини. Просить суд стягнути з провідника пасажирського вагону [PERSON] на користь ДП «Одеська залізниця» матеріальну шкоду в сумі 8 500 грн. Представник позивача ДП «Одеська залізниця» за довіреністю Шашук Т.О. в судове засідання не з'явилась на підставі заяви про розгляд справи без її участі, підтримала повністю позовні вимоги, надала суду письмові пояснення по справі про те, що відповідачка своїми діями порушила п.7.3 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку від 27.12.2006р. №1196, який забороняє допускати у вагон пасажирів без проїзних документів чи з недійсними проїзними документами. А згідно п.п.18.6, 18.8 Правил якщо під час здійснення контролю поїзда виявлено пасажира без проїзного документа або з безплатним проїзним документом, але за відсутності у пасажира документа, що підтверджує право на таку пільгу, то він уважається безквитковим. Інструкція провідника пасажирського вагону міждержавного сполучення, затвердженої на 16 засіданні ради по залізничному транспорту 13.09.2006р. саме на провідника покладає відповідальність за провіз безквиткових пасажирів, і не передбачає випадків звільнення провідника від відповідальності за провезення безквиткових пасажирів. Згідно Контракту №378 від 30.11.2011р. п.18 додатковою підставою припинення та розірвання контракту, не передбаченою чинним законодавством є встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів, допущення порушення прикордонних та митних правил при перетині державного кордону. П.14 Контракту передбачає повну матеріальну відповідальність працівника. Згідно довідки головного бухгалтера пасажирського вагонного депо Одеса-Головна заборгованість відповідачки перед підприємством становить 8 500грн., які добровільно не погашені, тому позивач просить суд стягнути ці збитки рішенням суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоч була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутністю або про відкладення розгляду справи суду не надавала, як і заперечень проти позову. В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов ДП «Одеська залізниця» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в пасажирському вагонному депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» на посаді провідника пасажирського вагону на умовах контракту №378 від 30.11.2011 року (а.с.4-6,8-12) , додаткової угоди до контракту від 08.11.2012р.(а.с.14) та на умовах повної індивідуальної матеріальної відповідальності (а.с.23-24). 03.03.2012р. під час здійснення прикордонного контролю потягу №24 сполученням «Одеса-Москва» у вагоні №7 (провідник [PERSON].) працівниками Державної прикордонної служби України Сумського прикордонного загону було виявлено неповнолітнього пасажира - громадянина РФ [PERSON] з ксерокопією свідоцтва про народження замість оригіналу, що не дає право пасажиру перетинати кордон, про що складено протокол № 530622 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень. На підставі цього протоколу 16.03.2012р. Сумським прикордонним загоном винесена постанова №109, за порушення, вчинені працівником позивача [PERSON] на підприємство-перевізника накладено штраф в розмірі 8500 грн. З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що прикордонником дійсно в її вагоні був виявлений пасажир з ксерокопією свідоцтва про народження, замість оригіналу, але вона своєї вини в цьому не вбачає, оскільки при посадці пасажира в вагон їй був пред'явлений оригінал. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 06.06.2012р. в задоволенні позову ДП «Одеська залізниця» до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови №109 від 16.03.2012р. відмовлено (а.с.16-19). 03.05.2012р. першим ВДВС Приморського РУЮ м.Одеса відкрито виконавче провадження про стягнення з ДП «Одеська залізниця» на користь держави штрафу в сумі 8500 грн., який було сплачено позивачем 31.05.2012р. (а.с.7,22). Згідно довідки головного бухгалтера Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна ДП «Одеська залізниця» дебіторська заборгованість колишнього працівника пасажирського вагонного депо Одеса-Головна [PERSON] складає 8500 грн. станом на 11.09.2014р. Відповідно до п.1 ст.1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обов'язків. Згідно до п.1 ст.1191 ЦК України, особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачем доведені та підлягають задоволенню. Також, в порядку ст..88 ЦПК України з [PERSON] на корить позивача підлягають стягненню понесені ним документально підтверджені судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1). На підставі вищевказаного та

Outcome: approved