Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

15.12.2017 року представник позивача [PERSON], який є власником 14/25 часток житлового будинку [ADDRESS] - [PERSON] - звернувся в суд з позовом (а.с. 2-3), який в подальшому уточнив (а.с. 101-102) до відповідачів [PERSON] (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідач 2) про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - 14/25 частки житлового будинку належних йому - шляхом вселення. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 12.03.2007 року позивач є власником 14/25 часток спірного житлового будинку, у 2009 році рішенням цього ж суду відповідачів зобов'язано було усунути перешкоди позивачу в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, але вказане рішення суду виконано не було через не звернення за його виконанням. Посилаючись на те, що порушені права позивача не поновлені, представник позивача просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, згоден на винесення заочного рішення суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, судом належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, судові повістки повернулися з відміткою про невручення через закінчення встановленого терміну зберігання кореспонденції. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в порядку статей 280-282 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] (до зміни прізвища - [PERSON].) на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду від 12.03.2007 року є власником 14/25 часток житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 4, 75-76), іншим співвласником (11/25 частки) цього житлового будинку є [PERSON] (колишня дружина), яка в будинку не проживає та не зареєстрована. Відповідачі [PERSON], [PERSON] (родичі колишньої дружини) користуються зі згоди співвласника [PERSON] спірним будинком, є зареєстрованими в ньому (а.с. 12). Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 12.03.2007 року було проведено реальний розподіл житлового будинку [ADDRESS] і на визначену судом частку (14/25) позивачу [PERSON] у власність передано житлову кімнату №6 площею 27,9 кв.м.; кухню площею 12,3 кв.м.; коридор 1` площею 3,3 кв.м.; коридор 3` площею 3,2 кв.м. та ряд господарських будівель, зобов'язано позивача провести ряд переобладнань в житловому будинку з тим, щоб у житловому будинку були дві ізольовані квартири з окремими входами. Вказане рішення суду виконано не було. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 04.04.2011 року залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 08.06.2011 року позов [PERSON] про усунення перешкод в користування будинком шляхом вселення було задоволено (а.с. 72). Дане рішення виконане не було (а.с. 73-74), виконавче провадження було завершено на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документу без виконання. Про наявність перешкод в користуванні належної позивачу [PERSON] частки житлового будинку [ADDRESS] свідчать: акт від 03.12.2017 року (а.с. 5), акт від 11.12.2017 року (а.с. 21), претензія про намір добровільного вирішення вимоги про вселення (а.с. 7), повторна претензія з цією вимогою (а.с. 31), звернення зі скаргою від 08.11.2017 року на відповідачів до відділу поліції (а.с. 9). Про не проживання позивача за місцем реєстрації та позбавлення права користування належною йому часткою у спірному житловому будинку свідчить довідка ПОГ «Вознесенське УВП УТОС» про проживання [PERSON] в гуртожитку підприємства з 01.09.2017 року за адресою [ADDRESS] Таким чином, судом встановлено, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні належної йому на праві власності частиною будинку. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні. З урахуванням викладеного вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] є інвалідом другої групи, звільнений від сплати судового збору. Згідно зі ст. 141 ч.3 п.6 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved