Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

16.10.2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], ПП «Вермакс». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 28.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ«Банк «Фінанси та Кредит» та ПП «Вермакс» було укладено кредитний договір № «42»_05-08/08-МФ-А про надання кредиту в розмірі 210 118, 00 грн. на строк до 27.08.2011 року зі сплатою 20, 5 % річних. Позичальник зобов»язався щомісяця, в термін з 01 по 15 число (включно) здійснювати у складі щомісячного платежу за кредитом погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі, встановленому в графіку зниження розміру заборгованості згідно Додатку 1 до договору. Крім того, 28.08.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № «42»_05-08/08-МФ_А-П, відповідно до змісту якого, поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року. Банк виконав свої зобов»язання за договором, а позичальник належним чином свої зобов»язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого банк звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2010 року, яке набрало законної сили 22.11.2010 року з [PERSON] на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто 537 478, 17 грн. заборгованості за кредитним договором «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року. Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.03.2011 року за позовом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ПП «Вермакс» про стягнення заборгованості за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року, з ПП «Вермакс» на користь позивача стягнуто 236 111, 89 грн. Зазначені рішення відповідачами не виконані, кредитний договір № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року не розірвано, а тому просили стягнути солідарно з відповідачів ПП «Вермакс» та [PERSON] 890 221, 36 грн. заборгованості за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року, що складається з: 765, 39 грн. - сума строкової заборгованості за відсотками; 150 016, 65 грн. сума простроченої заборгованості по процентам; 739 439, 32 грн. - пені за прострочення заборгованості по кредиту та відсоткам, а також судові витрати по сплаті судового збору. 21.08.2015 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до змісту зазначеної заяви, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просило стягнути з ПП «Вермакс» та [PERSON] в солідарному порядку 1 725 300, 26 грн. заборгованості за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року, що складається з: 180 928, 47 грн. заборгованості по нарахованих відсотках; 1 544 371, 79 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та щомісячної комісії, а також судові витрати у розмірі 3 654, 00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача ПП «Вермакс» позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, застосувати строки позовної давності, оскільки позивач у позовній заяві посилається на те, що ПП «Вермакс» з 08.09.2009 року не виконує свої обов»язки за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року. Крім того, ПП «Вермакс» зобов»язувалося у повному обсязі виконати свої зобов»язання за зазначеним кредитним договором до 27.08.2011 року. Строк позовної давності сплинув у серпні 2014 року, а з позовом банк звернувся у жовтні 2014 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направлена судова повістка за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив - завершувати розгляд справу за відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПП «Вермакс» було укладено кредитний договір № «42»_05-08/08-МФ-А (а.с. 5-10). Відповідно до статтей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов»язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом також встановлено, що 28.08.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір поруки № «42»_05-08/08-МФ_А-П, відповідно до змісту якого, поручитель поручився перед кредитором за виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року. За даними актового запису про зміну імені № 09 від 29.01.2013 року [PERSON], [INFO], проживаючий за адресою: [ADDRESS], змінив прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 90). Правилами ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання ПП «Вермакс» зобов»язань за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року, що стосуються повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, просить стягнути відсотки за увесь час користування кредитними коштами, прострочену заборгованість по відсоткам та пеню. Судом також встановлено, що 01.03.2011 року Господарським судом м. Києва, було ухваленого рішення, за результатами судового розгляду позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ПП «Вермакс» про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили 21.03.2011 року (а.с. 18-20). Як видно зі змісту зазначеного вище судового рішення з ПП «Вермакс» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнено заборгованість по тілу кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом розраховані станом на 22.11.2010 року. На час звернення позивача до суду це рішення не виконано. Як видно зі змісту п. 4.2. кредитного договору № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року, нарахування процентів здійснюється за період з моменту видачі кредитних ресурсів до моменту повернення кредитних ресурсів банку. Отже, позивач має право на стягнення з позичальника ПП «Вермакс» відсотків за користування кредитними коштами за період з 23.11.2010 року. Відповідно до п. 3.2. кредитного договору № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року, позичальник зобов»язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за договором до 27.08.2011 року. Проте, представник відповідача - ПП «Вермакс», заперечуючи проти позову, просив застосувати строки позовної давності та відмовити в його задоволенні з тих підстав, що ПП «Вермакс» з 08.09.2009 року не виконує свої обов»язки за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року. У повному обсязі виконати свої зобов»язання за зазначеним кредитним договором ПП «Вермакс» зобов»язувалося до 27.08.2011 року. Строк позовної давності сплинув у серпні 2014 року, а в суд з позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося тільки 16.10.2014 року. Відповідно до ст.ст. 256, 257, 258, 261, 267 ЦК України: позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До суду з позовом позивач звернувся 16.10.2014 року. Наразі, суд приходить до висновку, що звертаючись 16.10.2014 року до суду з позовом про стягнення заборгованості з ПП «Вермакс» з підстав невиконання останніми зобов»язань за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року, який було укладено на строк до 27.08.2011 року, позивач пропустив строки позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог. Що стосується позовних вимог до поручителя [PERSON] щодо солідарного стягнення строкової заборгованості по відсоткам, простроченої заборгованості по відсоткам і пені за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року, то вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18.10.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яке набрало законної сили 22.11.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року. Як видно зі змісту цього рішення, судом стягнуто з поручителя на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року - 27.08.2011 року станом на 11.06.2010 року, що складає 537 478, 17 грн. і включає: 194 681, 11 грн. основного боргу, 50 776, 18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 292 020, 88 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту.. Зазначене судове рішення на час звернення позивача до суду не виконано. Відповідно до змісту п. 5 договору поруки № «42»_05-08/08-МФ_А-П від 28.08.2008 року, порука припиняється із припиненням зобов»язання, що забезпечується нею. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов»язання за кредитним договором не заявив вимоги до поручителя. Як зазначено вище строк повернення кредиту за забезпеченим договором поруки № «42»_05-08/08-МФ_А-П від 28.08.2008 року кредитним договором № «42»_05-08/08-МФ-А від 28.08.2008 року - 27.08.2011 року. За правилами ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Приймаючи до уваги, що умовами договору поруки № «42»_05-08/08-МФ_А-П від 28.08.2008 року передбачено припинення поруки, якщо кредитором протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов»язання за кредитним договором не заявлено вимоги до поручителя, а строк виконання позичальником умов кредитного договору щодо повернення кредиту встановлено до 27.08.2011 року, а тому заявлені позивачем до суду 16.10.2014 року позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитними коштами та пені не підлягають задоволенню, оскільки станом на час звернення позивача з позовними вимогами до [PERSON], порука останнього за договором поруки № «42»_05-08/08-МФ_А-П від 28.08.2008 року є припиненою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed