Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON]. На час своєї смерті [PERSON] мав у власності земельну ділянку (пай) площею 4,430 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], згідно державного акту на право власності на землю серії [NUMBER]. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишив. Спадщину після смерті батька позивач як спадкоємець першої черги прийняла шляхом подання відповідної заяви до Гребінківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. З метою реалізації свого права на спадщину на вищевказану земельну ділянку позивач звернулася до нотаріальної контори за отриманням на її ім'я свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно у порядку спадкування за законом. 22.02.2017 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог та просив визнати за позивачем право власності на 1/3 частину земельної ділянки (паю). 23.03.2017 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог та просив визнати за позивачем право власності знову на всю земельну ділянку (пай). Учасники провадження у судове засідання не з'явились, подали заяви згідно яких просять розглядати справу без їх участі, відповідачі позов визнали із збільшеними позовними вимогами. З'ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] /а.с.8/. Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України [INFO] на усі права та обов'язки, що належали йому на цей момент відкрилась спадщина. Згідно письмового роз'яснення державного нотаріуса, в.о. завідувача Гребінківської державної нотаріальної контори від 05.01.2017 року спадщину після смері [PERSON] шляхом подачі заяви прийняла дочка [PERSON] /а.с. 33/, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із копії паспорта серії [NUMBER] /а.с. 4/, копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с. 7 /, позивач є дочкою померлого [PERSON] Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 27.12.2004 року на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації № 65 від 25.03.2004 року /а.с. 11/ та відповіді на запит відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області № 252 від 26.12.2016 року /а.с. 25/, власником земельної ділянки, площею 4,43 га, яка розташована на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], є [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки № 76817327 від 23.12.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], відсутні /а.с. 18/. Згідно частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Згідно ЗК України від 25 жовтня 2001 року на момент видачі державного акту право власності або право постійного користування землею посвідчувались державними актами. Таким чином, право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку було дійсне до моменту його смерті. З огляду на викладене, позивач успадкувала земельну ділянку, на яку право власності на момент відкриття спадщини належало [PERSON] За таких обставин визнання позову відповідачами відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч. ч. 1 та 2 статті 1220, ч.ч. 1, 3 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України, ЗК України від 25 жовтня 2001 р., ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved