Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

16.03.2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.08.2010 року за ним зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 18.05.2013 року між сином позивача - [PERSON] та [PERSON] . Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб. 04.10.2013 року з його згоди у вищезазначеному будинку була зареєстрована його невістка [PERSON] . Проте з січня 2016 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою реєстрації, а з початку 2020 року його син та [PERSON] фактично припинили свої шлюбні відносини, внаслідок чого 29.01.2021 року шлюб між ними було розірвано. Перешкод у користуванні житлом позивач [PERSON] не чинив і як стало йому відомо з 2016 року остання проживає у м. Дніпрі. Таким чином, відповідач [PERSON] добровільно перестала проживати у будинку [ADDRESS] , не є членом його сім`ї, не сплачує витрати на утримання будинку, внаслідок чого, вважає, що вона втратила право на проживання у вказаному будинку, оскільки не проживає в ньому більше ніж 3 роки. Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, усунути йому [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] такою, що втратила право на користування будинком [ADDRESS] . До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.08.2010 року та копії витягу про державну реєстрацію прав № 27552726 від 06.10.2010 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] ( а.с.10, 12-13). Відповідно до довідки виданої Варварівським старостинським округом виконавчого комітету Славгородської селищної ради № 5 від 20.01.2021 року у житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] окрім, позивача зареєстрована [PERSON] (а.с.18). З копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.01.2021 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували з 18.05.2013 року у зареєстровано шлюбі. Даним рішенням шлюб розірвано ( а.с. 14-16). Згідно акту про встановлення факту про не проживання особи № 5 від 20.01.2021 року складеного депутатом Славгородської селищної ради в присутності двох свідків - [PERSON] , [INFO] за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS] не проживає з 03 січня 2016 року ( а.с.17). У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства. Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням. У зв`язку з тим, що зазначений Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, з огляду на вищевикладене, та виходячи з того, що позивач є власникам зазначеного вище будинку, а реєстрація відповідача в ньому, створює позивачу перешкоди у володінні ним, позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні майном, підлягають задоволенню, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного та ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, Глава 23, ст. 391 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved