Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.12.2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] З червня 2017 року вони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, допомоги на утримання дитини відповідач не надає, звязку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечення, клопотання та відзив відповідач у визначенні судом строки до суду не надав, у звязку з чим справа розглядалася відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 25.12.2015 року, актовий запис №815. Від шлюбу 18.11.2015 року народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перелік видів доходів, які враховують при визначені розміру аліментів на одного подружжя, дітей, батьків, інших осіб» №146 від 26.02.1993 р., утримання аліментів здійснюється з усіх видів заробітку і додаткової винагороди, як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з допомоги по безробіттю, допомоги по тимчасовій непрацездатності, одержуваної пенсії, тощо. Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, у звязку з тим, що відповідач, який неодноразово викликався в судове засідання, не надав доказів про наявність у нього інших утриманців, та про те, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а позивач не надала до суду доказів про можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини саме у розмірі 3000 грн., виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в сумі 1492 грн. щомісяця, починаючи від дня подання позову, тобто з 17.01.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в сумі 1492 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704,80 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial