Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

15.10.2021 [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з з 2012 по 2016 роки він та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитина мешкає з матір`ю. З лютого 2020 позивач не бачиться з сином, мати дитини чинить перешкоди у спілкуванні. 11.02.2020 та 08.10.2020 позивач надіслав відповідачу досудовому вимогу про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. 19.02.2020 надіслав відповідачу пропозицію досудового врегулювання, ці вимоги [PERSON] , залишила поза увагою. В телефонному листуванні відповідачка відмовляє у спілкуванні з дитиною. Позивач зазначає, що 15.08.2017 за власні кошти придбав сину 1\\2 частину квартири, де син проживає. [PERSON] має облаштоване житло, де створені належні умови для перебування сина. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, встановити наступний графік побачень з дитиною: кожного тижня з 09-00 год. суботи до 12-00 год. понеділка, за вибором батька у місці проживання дитини чи іншому місці, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, кожного тижня у вівторок або четвер в період з 15-00 год. до 20-00 год. за вибором батька у місці проживання дитини чи іншому місці, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, спільний відпочинок протягом трьох тижнів взимку та трьох тижнів влітку батька з дитиною без присутності матері, спілкування батька з дитиною за допомогою засобів телефонного, поштового , електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми, без обмежень у часі. Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Окрім того представник позивача зазначив, що у разі якщо суд не вирішить задовольнити позов повністю, є сенс визначити наступним способом участі батька у вихованні сина: побачення у період з 09-00 год. до 20-00 год. неділі кожного першого та третього тижні місяця, за вибором батька у місці проживання дитини чи іншому місці, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька. Побачення кожного тижня у вівторок або четвер в період з 15-00 год. до 20-00 год. за вибором батька у місці проживання дитини чи іншому місці, без присутності матері, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька. Один місця влітку для оздоровлення та половина зимових канікул, спілкування за допомогою засобів телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною, без обмежень у часі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справим повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов не подала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, звернулись з заявою про розгляд справи за їх відсутності, просили рішення прийняти в інтересах дитини та з урахуванням висновку. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За клопотанням представника позивача у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що позивач її чоловік, [PERSON] його колишня дружина. З [PERSON] у шлюбі перебуває з 2017 року, у них є спільна дитина. Чоловік наркотичні засоби та алкоголь не вживає, постійно працює. Вони мешкають у будинку, який облаштований, у [PERSON] (син сторін) є кімната в будинку, яка облаштована всі необхідним. Чоловік ( [PERSON] ) дуже добро відноситься до дитини, любить його, з хлопцем у них гарні стосунки, син любить батька. [PERSON] фінансово допомагає сину, утримує його, надає коштів навіть більш аніж визначено рішенням суду. До лютого 2020 [PERSON] давала [PERSON] сина, він його забирав до них на два - три дні, дина залишалась на ніч, так відбувалось два - три рази на місць. Вона (свідок) добро відноситься до дитини, не заперечує щоб батько підтримував з ним зв`язок. Потім, коли [PERSON] почав висловлювати бажання залишитись жити з батьком, матір перестала давати дитину батьку. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її вітчим. Вона мешкає з матір`ю [PERSON] , вітчимом [PERSON] та їх спільною дитиною. Будинок великий, двоповерховий. [PERSON] , син [PERSON] , має власну кімнату у будинку, яка облаштована усім необхідним. [PERSON] порядна людина та підтримує нормальні стосунки з усіма. Суд, вислухавши представника позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис 2094. Як випливає з позовної заяви сторони не дійшли згоди щодо порядку спілкування та участі у вихованні дитини, що підтверджується досудовою вимогою [PERSON] на ім`я [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні, пропозицією досудового врегулювання спору, які направлені [PERSON] та отримані відповідачем [PERSON] . Отримання [PERSON] зазначених вимог підтверджується копіями, наданих позивачем, рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення. У відповідності по ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки також зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки повинні поважати права дитини та її людську гідність. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, який проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною, а батько з яким проживає дитина не має право перешкоджати такому спілкуванню. Згідно до вимог ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органа опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. З висновку наданого, складеного 11.10.2021 Департаментом служб у справах дітей ХМР вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя субота місяця з 10-00 год. до 13-00 год., друга, четверта неділя місця з 15-00 год. до 18-00 год., два тижні влітку для оздоровлення та половина зимових канікул. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, однак, враховуючи обставини зазначеної справи вважає необхідним, не змінюючи по суті запропонований органом опіки та піклування порядок участі позивача у вихованні дитини, уточнити та доповнити його, враховуючи позовні вимоги. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обв`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частин першої і другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Судом встановлено, що батько дитини виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Батько дитини є здоровою людиною, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із своєю дитиною, що підтверджується матеріалами справи, а також показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із сином судом не встановлено, а відповідачем не доведено. З врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. При цьому суд приймає до уваги в першу чергу інтереси дитини та враховує ту обставину, що кожен з батьків має право на спілкування з дитиною у вихідні. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Проте думка дитини щодо участі батька у її вихованні не з`ясовувалась, виходячи з віку дитини. Суд вважає необхідним встановити графік, який не порушуватиме режиму дня та навчання дитини, не відриватиме її від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважатиме нормальному існуванню. Отже, суд, діючи в найкращих інтересах дитини приходить до висновку про те, що позивачу необхідно встановити наступний спосіб та порядок його участі в спілкуванні та вихованні сина: кожного першого та третього тижня з 11-00 год. суботи та до 16-00 год. неділі; щовівторка з 15-00 год. до 19-00 год., у разі відсутності у дитини занять, гуртків, навчального процесу за виключенням часу хвороби дитини, за місцем мешкання батька або іншому місці, визначеному між батьками дитини, надавши батьку можливість забирати дитину у зазначені дні за місцем проживання дитини; три тижня влітку для оздоровлення дитини, кожного року без присутності матері дитини, з можливістю спільного відпочинку та оздоровлення у місці визначеному за погодженням між батьками дитини, з обов`язковим поверненням дитини до місця постійного проживання; один тиждень взимку під час канікул, за погодженням між батьками дитини, який саме тиждень; спілкування за допомогою засобів телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми, без обмеження у часі, з урахуванням розпорядку дня дитини. Враховуючи, що між батьком та сином існують сталі зв`язки, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку що побачення батька з сином повинні відбуватись без присутності матері, що не може зашкодити психологічному стану дитини. Окрім того, вирішуючи питання щодо спільного відпочинку батька та сина протягом трьох тижнів взимку та трьох тижнів влітку без присутності матері, суд зазначає, що, враховуючи наявність сталого психологічного зв`язку між батьком та сином та для зміцнення сімейних традицій, для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною буде достатньо три тижні влітку та одного тижня взимку під час канікул, з обов`язковим поверненням дитини до місця постійного проживання. Суд вважає, що з урахуванням вікових змін [PERSON] , його розвитку та потреб, ставлення до батька позивач не позбавлений у майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні сина, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. Вирішуючи питання щодо спілкування батька з сином за допомогою засобів телефонного, поштового , електронного та інших засобів зв`язку, суд вважає, що зазначена вимога підлягає задоволенню, пороте спілкування повинно відбуватись з урахуванням розпорядку дня дитини. Суд звертає увагу, що об`єктом правосуддя у справах про піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між батьками і їхньою дитиною, отже остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати і запроваджувати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. Позивач, в разі задоволення його позовних вимог, не наполягав на стягненні з відповідача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial