Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

16 грудня 2014 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява, в обґрунтування якої позивачем зазначено, що 12.09.2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики шляхом надання власноручно написаної розписки відповідачем на суму 190 000 гривень. Згідно умов розписки кошти надавалися відповідачу в строк до 05.10.2012 року, а проценти за користування коштами в розмірі 80\~ 000 гривень. Відповідач зобовязався повернути в строк до 02.11.2012 року. В обумовлений строк відповідач зазначену у договорі суму не повернув, тому позивач просив стягнути з відповідача 190 000 гривень суму основного боргу, проценти в розмірі 80\~ 000 гривень, індекс інфляції в розмірі 56 970 гривень, а всього 326\~ 970 гривень та судові витрати. Представник позивача надала суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с. 12,19,20), про причини неявки суду не повідомила. Враховуючи вказані обставини, суд вважає недоцільним подальше відкладання розгляду справи, та на підставі статті 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку. Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 12.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики шляхом надання власноручно написаної розписки відповідачем на суму 190\~ 000 гривень. Згідно умов розписки, кошти надавалися відповідачу в строк до 05.10.2012, проценти за користування коштами в розмірі 80 000 гривень відповідач зобовязувалась повернути в строк до 02.11.2012 року. Отже, загальний розмір позики становить 270\~ 000 гривень (а.с. 22). У визначений строк відповідач кошти не повернула, зобовязання за договором позики не виконала. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики, або таку ж кількість речей) того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа незалежно від суми. Частина перша ст. 1049 ЦК України зазначає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України визначено, що в разі якщо позичальник своєчасно не повернув сум позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Розрахунок суми борги з урахуванням індексу інфляції зазначений в позовній заяві.(а.с. 3,4). Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням процентів та індексу інфляції становить: 190\~ 000 (сума боргу) + 80 000 (проценти) + 56 970 (сума індексу інфляції) = 326 970 гривень. З урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення судових витрат, що складаються з витрат на сплату суми судового збору у розмірі 3269,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved