overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

17.01.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.05.2015р., одруження було зареєстровано в Відділі ДРАЦС по м. Словянську реєстраційної служби Словянського ГТУЮ в Донецькій області, актовий запис № 200. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з грудня 2016 року. Причиною розпаду сімї стали розбіжності і погляди на сімейне життя, втрата взаємоповаги один до одного. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON]І у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. 22.05.2015р. [PERSON] та [PERSON] (до шлюбне прізвище Кононенко) І.І. уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управляння юстиції у Донецькій області, актовий запис № 200. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу\~[PERSON] залишити прізвище «Кононенко». Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину\~[PERSON], [INFO], на виховання її матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 26.11.2010 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1690. Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2012 року подружні відносини між ними погіршились, постійно виникали непорозуміння та конфлікти. З 01.04.2016 року сторони припинили сумісне проживання, в даний час сімя існує формально. Просить суд не надавати строк на примирення та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи, долучив до справи медичну довідку про вагітність його співмешканки [PERSON] Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб (повторно) серія 1-ЕГ № 113308 від 04.01.2017 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 26.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1690 (а.с. 5). Від подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили сумісне проживання, сімя існує формально. З медичної довідки, долученої позивачем вбачається, що його співмешканка [PERSON], [INFO], є вагітною (22 тижні). За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі відповідно до ст. 88 ЦПК України залишити за позивачем. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 06.04.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з матірю та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач впродовж останнього часу не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У звязку з чим просить суд стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач уточнила вимогу та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини всіх видів доходів на кожну дитину, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього на утримання неповнолітніх дітей аліментів в розмірі 1/3 всіх видів доходів на кожну дитину, щомісячно. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-ЕГ № 053267, з 06.04.2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 8, 9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає належної участі в утриманні неповнолітніх дітей, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, які знаходяться на утриманні та вихованні матері. Згідно довідки з місця роботи вбачається, що [PERSON] працює водієм у підприємця [PERSON] та отримує стабільний дохід в середньому 3200 гривень на місяць (а.с. ). Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також коштів на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дочкою трирічного віку. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 15.11.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 10.01.2016 року від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її та утримання дитини не надає, хоч має можливість її надавати. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~ вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 06.08.2005 року, зареєстрованим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №620. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з 2009 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати та змінити прізвище «Перцева» на дошлюбне прізвище «Юднікова». Позивач в судове засідання не зявилася, однак її представник надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі,\~ повідомлявся належним чином, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2005 р., шлюб зареєстровано у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області,\~ актовий запис №620 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також\~ судом встановлено, що з 2009 року між сторонами по справі були фактично припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.\~ Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2009 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 17.07.2010 року, зареєстрованим в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №197. Від шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя з 2011 року між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.07.2010 року, шлюб зареєстрованого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №197. (а.с. 6). Від шлюб мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Також судом встановлено, що з 2011 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2011 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин обґрунтовуючи її тим, що 18.05.2016 року померла її сестра,\~[PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. У звязку з тим, що на даний час лише частково збереглися документи, що засвідчують факт родинних відносин між ними, а відновити втрачене не виявляється можливим вона змушена була звернутися до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO] є рідною сестрою [PERSON], [INFO], померлої 18.05.2016 року. Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 4), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 5), свідоцтва про одруження (а.с. 6), паспорта [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-8), листами Фрунзівського РВ ДРАЦС та ГТУЮ в Одеській області УДР (а.с. 9-10). Відповідно до положення п.1 ч.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], [INFO], померлої 18.05.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.08.2011 року у відділі ДРАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області, актовий запис №139. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій проти розірвання шлюбу не заперчує, просить розглянути справу за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.08.2011 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. /а.с.8/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сімю в скрутне матеріальне становище. Прохала суд стягувати на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.01.2017 року, дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала суд розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутності, позов визнав повністю , не заперечував проти його задоволення. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 24.02.2016 року за рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області (а.с.7). Сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] ( а.с.5), яка перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с.6), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Отже, слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.01.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Зазначила, що відповідач є батьком її дитини, на протязі шести місяців з відповідачем проживають окремо, а дитина знаходиться на її утриманні, відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у звязку з цим ніде не працює. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 225847 (а.с.5). З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 17.01.2017 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача відповідачем не спростовано, а тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved