Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

15.04.2019 позивач [PERSON] звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.09.2018 року о 19 годині 20 хвилин, в м.Києві на бульварі Дружби народів 35, сталась дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу ДЕУ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та JAGUAR XF д.н.з. [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2019року по справі №757/47334/18-п вину [PERSON] доведено та підтверджено. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Відповідальність винуватця ДТП на момент події була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом АМ-003804020 від 03.07.2018р. Відповідно до Акту виконаних робіт №60004385 від 20.11.2018 року фірмового спеціалізованого ремонтного підприємства ТОВ «Віннер ЛЦКА», вартість відновлювального ремонту склала 61 442 (шістдесят одну тисячу чотириста сорок дві) гривні, 83 копійки. Дана сума була сплачена потерпілою, що підтверджується квитанцією №1-387К від 29.09.2018 року на суму 26000,00 гривень (був здійснений авансовий платіж) та квитанцією від 20.11.2018 року на суму 35 442,83 гривні. Відповідно до Угоди про розмір страхового відшкодування від 27.03.2019 року, Страховик та Потерпіла досягли згоди, що сума страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 17.09.2018р., складає 35 192,66 грн. (Тридцять п`ять тисяч сто дев`яносто дві гривні шістдесят шість копійок), а розмір страхового відшкодування за вказаним випадком визначається з вирахуванням франшизи в розмірі 1 000 ,00 грн. за полісом АМ-0003804020 від 03.07.2018р. , і становить грн. 34 192,66 грн. (Тридцять чотири тисячі сто дев`яносто дві гривні шістдесят шість копійок ). Таким чином, сума недоотриманого відшкодування за відновлювальний ремонт складає 27 250, 17 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 18 червня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін та встановлено сторонам строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі. Так, відповідач одержав копію ухвали та копію позовної заяви з додатками, проте, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином, заяв, клопотань до суду не подано. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у позовній заяві. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судовим розглядом встановлено, що 17.09.2018 року о 19 годині 20 хвилин, в м.Києві на бульварі Дружби народів 35, сталась дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортного засобу ДЕУ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та JAGUAR XF д.н.з. [NUMBER] . Постановою Печерського районного суду міста Києва від 13.02.2019року по справі №757/47334/18-п встановлено винуватість [PERSON] в вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України, докази мають бути належними, допустимими, достовірними, а їй сукупність достатньою. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. В свою чергу, процесуальне законодавство визначає випадки, коли сторони звільняються від доказування обставин (фактів), на які вони посилаються, як на підставу свої правових вимог та заперечень. Тобто ці обставини (факти) апріорі розглядаються як достовірні. Саме до такої категорії відносяться обставини, які були встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Відповідальність винуватця ДТП на момент події була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом АМ-003804020 від 03.07.2018р. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати,пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до п. 34.4 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти Відповідно до Ремонтної калькуляції 80-D/44/1 від 24.09.2018 року, складеної аварійним комісаром [PERSON] (сертифікат аварійного комісара [NUMBER] ), вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу запчастин складає 18 231,19 гривень. Разом з тим, відповідно до Акту виконаних робіт №60004385 від 20.11.2018 року фірмового спеціалізованого ремонтного підприємства ТОВ «Віннер ЛЦКА», вартість відновлювального ремонту склала 61 442, 83 гривні. Дана сума була сплачена потерпілою, що підтверджується квитанцією №1-387К від 29.09.2018 року на суму 26000,00 гривень (був здійснений авансовий платіж) та квитанцією від 20.11.2018 року на суму 35 442,83 гривні. Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування. Відповідно до Угоди про розмір страхового відшкодування від 27.03.2019 року, страховик та потерпіла досягли згоди, що сума страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 17.09.2018р., складає 35 192,66 грн., а розмір страхового відшкодування за вказаним випадком визначається з вирахуванням франшизи в розмірі 1000,00 грн. за полісом АМ-0003804020 від 03.07.2018р. , і становить грн. 34 192,66 грн, яка була сплачена потерплій, в даному випадку позивачу. Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1. ч.2 статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); Приписами ч.1. ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Відповідно до Правової позиції Верховного суду України у справі 6-2808цс15, №6-725цс16, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Дану позицію також підтверджено Постановою новоствореного Верховного Суду Постановою по справі №344/10730/15-ц 14 лютого 2018 року. Відповідно до ч.5 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно дост.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених вимог, у зв`язку з чим позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму завданих у розмірі 27 250 грн. 17 коп. У відповідності дост.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved