Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

17.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], 2000 року народження, від утримання якої [PERSON] ухиляється. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, при цьому відповідач пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/5 частки заробітку. Заслухавши позивачку, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07.12.2016 року, що набрав законної сили 19.12.2016 року. Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження [NUMBER] відповідач зазначений батьком дитини. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується поясненнями позивачки та відповідачем не оспорюється. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому суд враховує, що згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, утримувати дитину повинні і мати і батько дитини. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 184 СК України в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює на підставі трудового договору та має стабільний дохід. Позивачкою не доведено обставин, через які суд зміг би прийти до висновку про необхідність присудження аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за доцільне визначити аліменти у частці від доходу. Вирішуючи питання щодо розміру частки доходу, яка підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з вимог ст. 182 СК України, за якими при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина сторін має захворювання очей. Відповідач не заявляв та не доводив про наявність у нього тяжких хвороб. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач інших дітей не має, непрацездатної дружини також не має. Відповідачем не надано доказів того, що він утримує своїх батьків. Посилання відповідача та його представника на те, що через прийняття на роботу відповідач втратив право на субсидію з оплати житлово-комунальних послуг та змушений сплачувати їх повну вартість, не заслуговує на увагу, оскільки не впливає на обов'язок відповідача відносно його неповнолітньої дитини. За таких обставин суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки доходу. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тобто, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial