Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

16.01.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до її повноліття, та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно до її повноліття, а також на утримання позивача [PERSON] до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 02 вересня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року позивач самостійно утримує та виховує дітей, оскільки відповідач від надання матеріальної допомоги на їх утримання відмовився. Також, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною та ніде не працює. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримують повністю. Відповідач до суду подав заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає частково, оскільки його заробітна плата на даний момент складає меншу суму ніж просить з нього стягувати позивач. Просить з нього стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку. Також, долучив до справи довідку про доходи з місця роботи та медичну документацію щодо стану свого здоровя. На підставі ст.ст. 158, 169 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та ухвалення рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 02.09.2006 року перебували у шлюбі, який було розірвано, згідно рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 24.07.2017 року. Від шлюбу сторони мають дітей - дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ТП № 247627 від 06.10.2015) та дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ТП № 083040 від 22.09.2008) (а.с. 5, 6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно довідки № ЦРМ00001140 від 31.10.2017, виданої ПАТ «РАЙЗ-МАКСИМКО», відповідач [PERSON] працював у вказаному товаристві та за період з 01.03.2017 по 30.09.2017, фактично отримав дохід у розмірі 31274,72 грн. З наданого відповідачем консультативного висновку спеціаліста від 17.03.2015, [PERSON] встановлено встановлено діагноз: остеохондроз поперекового відділу хребта з дорзальними килами дисків L4-L5, L5-S1; корінцевим синдромом; рефлекторним синдромом. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує середній дохід відповідача та стан його здоровя. Так, з довідки за місцем роботи, вбачається, що відповідач отримує мінливий дохід, а саме: -у березні 2017 року фактично отримано 4034,65 грн.; -у квітні 2017 року фактично отримано 2810,41 грн.; -у травні 2017 року фактично отримано 2896,66 грн.; -у червні 2017 року фактично отримано 5065,72 грн.; -у липні 2017 року фактично отримано 7523,54 грн.; -у серпні 2017 року фактично отримано 6021,96 грн.; -у вересні 2017 року фактично отримано 2921,78 грн. Отже, середньомісячний дохід відповідача за останні сім місяців складає 4467,82 грн. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та дочки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стосовно стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За положеннями ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України). Отже, за змістом зазначеної норми закону, таке утримання залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, а саме його помісячний дохід, суд вважає, що з урахуванням стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, додаткове стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років значно погіршить матеріальне становище відповідача. Отже, в частині задоволення вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial