Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

15 квітня 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі - ПрАТ «Суха Балка») посилаючись на те, що він працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. Висновком МСЕК від 08.04.2021 року позивачу первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, строком з 29 березня 2021 року до 01 квітня 2022 року з наступним переоглядом 01.03.2022 року, встановлена третя група інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває крутячий, ниючий, біль у попереково-крижовому та шийному відділі хребта з іррадіацією в кінцівки, більше в ліві, оніміння в них, оніміння в кистях, підвищену чутливість їх до холоду, побіління пальців рук у холодний період року, біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, судоми в литкових м`язах, частіше у нічний час, слабкість, погане самопочуття, переривистий сон. Позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильного кашлю, особливо в нічний час. Його фізіологічний стан поставив його в залежність від медичних препаратів, які він постійно повинен купувати та носити з собою, адже при задишці в нього підіймається AT та з`являються болі в серці. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному та фізичному станах, що позбавляє позивача можливості приділяти належну увагу своїй родині. Також він має неповнолітню дочку [PERSON] , 2006 року народження, яка теж потребує уваги, але за своїм фізичним станом він не може активно приймати участь у проведенні дозвілля з донькою (плавання, катання на лижах або велосипеді та т.п.) адже постійний біль та судоми нагадують про себе і він відчуває дискомфорт. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 240 000 грн., яку просив стягнути з відповідача. 20 квітня 2021 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі доказами. Відповідач скористався правом надання відзиву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Також зазначив, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути які неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються пільгами. При укладенні з ПрАТ «СУХА БАЛКА» трудового договору, позивача було ознайомлено з умовами праці, наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства, при цьому Позивач свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Тривалість роботи працівника у шкідливих умовах праці збільшує ризик професійного захворювання, і це залежить від самого працівника, оскільки лише він сам несе відповідальність за наслідки свого вибору. Також ПрАТ «СУХА БАЛКА» надавало позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Більше того, на ПрАТ «СУХА БАЛКА», відповідно до вимог законодавства, повсякчас застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду охорони праці. Згідно Окремої думки членів комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] , ПрАТ «СУХА БАЛКА», як роботодавець, не винне у виникненні професійного захворювання у [PERSON] , оскільки умови праці, у яких працював Позивач, не створювались шахтою «Ювілейна» ПрАТ «СУХА БАЛКА», а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. Надана позивачем довідка МСЕК про становлення ступеня втрати професійної працездатності, не містить відомостей стосовно перенесення позивачем моральних страждань. Позивач частково тратив працездатність, а тому здібність до самообслуговування він має, не потребує стороннього догляду чи допомоги. Крім того, відповідач вважає суму завищеною, такою що не відповідає тяжкості та характеру шкоди про наявність якої він стверджує. Сума не відповідає вимогам розумності та справедливості. Суд, відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів протягом 12 років 6 місяців, а саме з 13.08.1998 року по 26.06.2019 року, підземним гірничим робітником, прохідником шахти «Ювілейна» Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», звільнився 26.06.2019 року за власним бажанням ( копія трудової книжки а.с.5-7). Висновком МСЕК від 08.04.2021 року позивачу первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, строком з 29 березня 2021 року до 01 квітня 2022 року з наступним переоглядом 01.03.2022 року, встановлена третя група інвалідності. ( а.с.19,20). Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 26.01.2021 р. №199, позивачу було встановлено професійне захворювання: «Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з вираженням церебрально- периферичним антигіодистонічним синдромом, у поєднанні з полірадикулопатією L5-S1 та С6-С7 на фоні протрузій між хребцевих дисків СЗ-С4, С4-С5, L4-L5, вираженими статико-динамічними порушеннями, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, з двобічнми плечолопатковим періатрозом (ПФ другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), остеоартрозом у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня), стійкий больовий синдром». Захворювання професійні (а.с.22-23). Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.02.2021 року встановлено причини виникнення професійного захворювання, а саме працюючи на шахті «Ювілейна» підземним прохідником з 01.12.2006 року по 26.06.2019 рік виконував комплекс робіт з проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив підвищених показників загальної вібрації. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 26.01.2021 №199 підставою для встановлення професійних захворювань також послужив профмаршрут: 13.08.1997 - 17.02.1999 р.р.- підземний гірник, ш. ім. Фрунзе. АТ «Суха Балка», 17.02.1999 - 30.11.2006 р.р. - підземний прохідник, ш. ім. Фрунзе. ПрАТ «Суха Балка». Відповідно до п.18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.02.2021 року, встановлено, що причиною виникнення професійного захворювання у позивача є еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 7 дБ перевищував допустимий рівень згідно ДСН 3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничої загальної та локальної вібрації» та складав 57 дБ при ГДР-50 дБ. (а.с.13-16). Згідно п. 20 вказаного Акту визначити конкретних посадових осіб, відповідальних за профілактику виникнення професійних захворювань неможливо, через тривалий час роботи [PERSON] в шкідливих умовах, а саме впродовж 20 років 10 місяців та неодноразову зміну керівників структурних підрозділів (а.с.16). Члени комісії по розслідуванню хронічного професійного захворювання начальник служби з охорони праці та промислової безпеки шахти «Ювілейна» ПрАТ «СУХА БАЛКА» [PERSON] , провідний інженер з охорони праці відділу з охорони праці та промислової безпеки ПрАТ «СУХАБАЛКА» [PERSON] начальник медичної служби ПрАТ «СУХА БАЛКА» [PERSON] виявили незгоду зі змістом п. 19 акту розслідування хронічного професійного захворювання від 23.02.2021 року мотивуючи свою відмову тим, що ПрАТ «СУХА БАЛКА», як роботодавець, не винне v виникненні професійного захворювання у [PERSON] оскільки умови праці, v яких працював [PERSON] , не створювались шахтою «Ювілейна» ПрАТ «СУХА БАЛКА», а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом. Крім того, законодавчо допускається робота в умовах перевищення гігієнічних нормативів виробничого середовища за умови застосування засобів індивідуального та колективного захисту. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» в ПрАТ «СУХА БАЛКА» постійно впроваджуються нові технології, дотримуються основних напрямків в організації технологічних процесів та раціоналізації обладнання згідно вимог гігієни та промислової санітарії в частині комплексної механізації та автоматизації виробничих операцій, ведеться робота з пропаганди безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці. Відповіді заходи підтверджуються Колективним договором ПрАТ «СУХА БАЛКА» та іншими документами. Таким чином, ймовірною причиною професійного захворювання даного працівника є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів індивідуального та колективного захисту не зважаючи на забезпечення ним у повному обсязі. З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП Українипередбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Суд відхиляє заперечення відповідача в тій частині, що позивач при прийнятті на роботу був попереджений про шкідливі умови праці, а також недоведеність факту завдання моральної шкоди, оскільки судом встановлено наявність у позивача професійного захворювання, що об`єктивно призвело до моральних страждань. Доводи представника відповідача щодо відсутності доказів вини відповідача суд також не приймає до уваги, оскільки судом встановлені обґрунтовані правові підстав для покладення обов`язку з відшкодування моральної шкоди роботодавцем своєму працівнику, що отримав професійне захворювання. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін її здоров`я, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань, який відчуває крутячий, ниючий, біль у попереково-крижовому та шийному відділі хребта з іррадіацією в кінцівки, більше в ліві, оніміння в них, оніміння в кистях, підвищену чутливість їх до холоду, побіління пальців рук у холодний період року, біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, судоми в литкових м`язах, частіше у нічний час, слабкість, погане самопочуття, переривистий сон, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності - 50 %, період роботи у відповідача на протязі 12 років 6 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, встановлену інвалідність, суд вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 150 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає також стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1500 гривень.

Outcome: partial