overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

15 березня 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 06 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В обгрунтування позовної заяви зазначав про те, що від даного шлюбу у них з відповідачем [INFO] народилася дитина - [PERSON] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя і сімейні відносини. Вони із відповідачем проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому він вирішив звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] пояснили, що вони не погоджуються із мотивами, які викладені в позовній заяві, однак, не заперечують проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , відповідачки [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст.56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Шлюб між сторонами носить формальний характер та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 15 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується її підписом в розписці(а.с.31). 01 листопада 2021 року через канцелярію суду надала заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з хворобою(а.с.32), однак до вказаної заяви не було додано документів підтверджуючих поважність неявки в судове засідання, тому суд не бере до уваги зазначену заяву, як таку, що свідчить про зловживання відповідачкою своїми процесуальними правами та відкладення розгляду справи виключно для затягування розгляду справи. Судом встановлено, що сторони з 26 вересня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та спільне проживання припинені. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року сторонам по справі було надано строк для примирення до 10-00 год. 02 листопада 2021 року, однак станом на 02 листопада 2021 року до суду заяв про примирення, чи залишення позову без розгляду не надходило. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, сім`я сторін носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

15 березня 2021 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 14 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, від якого спільних дітей вони не мають. Спільне життя у них не склалось в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, несумісністю характерів, у сторін різні пріоритети в житті та моральні цінності, вони разом не проживають, при цьому відповідач відмовляється розривати шлюб в органі РАЦСу, тому просив суд шлюб розірвати. Ухвалою від 22 березня 2021 року у справі було відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Ухвалою від 06 квітня 2021 року було задоволено клопотання відповідача та надано сторонами сторонам строк для примирення. Провадження у справі зупинено. Ухвалою від 06 травня 2021 року провадження у справі було відновлено. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримав і просив його задоволити, відповідач проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 14 вересня 2013 року сторони уклали шлюб (а.с.3). Сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6). З огляду на те, що примирення між сторонами не відбулось, позивач не бажає перебувати в шлюбі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, на підставі ст. ст. 104, 105 СК України, в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

15 березня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 20 лютого 2013 року між сторонами було укладено змішаний договір б/н, який містить в собі і положення кредитного договору, у вигляді Анкети-заяви відповідача про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов і Правил надання банківських послуг, Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну, зобов`язавшись сплатити проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит у встановлений договором строк, а також сплатити інші обов`язкові платежі. Посилаючись на те, що відповідач не виконав свої договірні зобов`язання, внаслідок чого станом на 24 лютого 2021 року утворилась кредитна заборгованість в розмірі 34 120,87 гривень, яку позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача, а також покласти на відповідача судові витрати. В судове засідання сторони не з`явились, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від відповідача до суду відзив на позов не надходив. Разом з тим, стороною позивача суду разом із позовом подана заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій також вказується на підтримання позовних вимог в повному обсязі. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

15 березня 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально, оскільки протягом років відносини поступово погіршувались, а тому зникло взаєморозуміння. Спроби примиритись не дали результатів, так як мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо, зв`язок не підтримують. Провадження у справі відкрито 31.03.2021 року та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07 червня 2021 року та 27 липня 2021 року, 31.08.2021 року до суду від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали, просять задовольнити. 10 серпня 2021 року від відповідача до суду надійшла заява в якій просив розглянути справу без його участі. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання сповіщались належним чином. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2010 року, про що свідчить актовий запис № 477, зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, оригінал якого зберігається в матеріалах справи. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалась остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Крім того позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

15 березня 2021 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатним її двоюрідного брата [PERSON] , [INFO] , встановлення над ним опіки та призначення її його опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявником зазначено, що [PERSON] хворіє на стійке хронічне психічне захворювання, потребує постійного стороннього догляду. Про нього піклується заявниця, яка створила йому належні умови для проживання та матеріальне забезпечення, в зв`язку з чим просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її його опікуном. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного провадження. Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради Матвійчук С.В. в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви, та надав суду подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном над її двоюрідним братом. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв`язку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 252 від 27 травня 2021 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості, судомний синдром, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконання нею опікунських обов`язків щодо її двоюрідного брата - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

15 березня 2021 року Київський районним судом м. Полтави ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради про усунення перешкод у спілкування з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, яким позовні вимоги задоволені частково, проте судом не вирішено питання про стягнення судових витрат. Згідно ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 березня 2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради про усунення перешкод у спілкування з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною задоволені частково. При винесенні судового рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат. Позивач звернувся з заявою про стягнення з відповідача на його користь судових витрат в розмірі 5 000 грн. Відповідач у ході судового розгляду надала суду розрахунок витрат на правничу допомогу в розмірі 4 500 грн., які просила стягнути з позивача на її користь. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК Укрраїни якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 8 цієї статті визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Нормою пункту 10 цієї статті встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Приймаючи до уваги надані сторонами докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов до висновку , що витрати сторін на таку допомогу, що підлягають стягненню становлять по 4 000 грн., а отже сторони звільняються від сплати одна одній зазначені кошти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

15 вересеня 2015 року проголошено втупну та резолютивну частини рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: виконавчий комітет Марганецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та зобовязання вчинити певні дії. Під час підготовки повного тексту рішення суд виявив, що не вирішено питання за вимогою позивача про стягнення з [PERSON] судових витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Іх присутність не є обовязковою. В судовому засіданні відповідачка заперечувала проти стягнення з неї судових витрат. Підстав для звільнення її від сплати судових витрат не надала. Судом встановлено, що позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] на його користь судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме: За подачу позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). Під час судового розгляду [PERSON] надав суду: - копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 25.05.2015 року на суму 500,00 грн., сплачених адвокату [PERSON] за підготовку позовних матеріалів (а.с.19, 59); - копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.09.2015 року на суму 500,00 грн, сплачених адвокату [PERSON] за надання правової допомоги (а.с.19,59). На підставі статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих документів, позивач поніс судові витрати в сумі 1243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача, оскільки судове рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

15 вересня 20014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка позов підтримала із підстав зазначених в ньому, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що Житомирським міським відділом ЗАГС 22 лютого 1992 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4-5). Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

15 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 0619081 про постачання електричної енергії. Згідно умов якого енергопостачальник брав на себе зобовязання постачати електричну енергію до будинку по вул. Шмідта, 2 в с. Аули Криничанського району Дніпропетровської області, в межах заявленої споживачем потужності за обумовленим ступенем напруги. На протязі дії договору у відповідача виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію за період з 01 березня 2013 року по 01 листопада 2014 року у розмірі 1460, 96 грн., які представник ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» й просить стягнути з відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 0619081 про постачання електричної енергії. Згідно умов якого енергопостачальник брав на себе зобовязання постачати електричну енергію до будинку по вул. Шмідта, 2 в с. Аули Криничанського району Дніпропетровської області, в межах заявленої споживачем потужності за обумовленим ступенем напруги, а відповідач в свою чергу повинен своєчасно сплатити за спожиту ним електроенергію. Але відповідач на протязі дії договору оплату спожитої електроенергії здійснював не належними чином, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по сплаті за спожиту електроенергію за період з 01 березня 2013 року по 01 листопада 2014 року у розмірі 1460, 96 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання належним чином, як те передбачено ст. 526 ЦК України, що і є підставою для задоволення позову. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат в сумі 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

15 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матір'ю. Сім'я з відповідачем розпалася і вони припинили спільне проживання. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Він працює на Дружківському заводі металевих виробів. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2005 року в Дружківському відділі РАЦС, про що має місце актовий запис за №320. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], який народився [INFO] року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №124, підтверджується, що його батьком являється [PERSON]. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved