Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

16 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - Банк), звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 15 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір ML-310/028/2008 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору Банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 38 230,37 доларів США, а [PERSON] зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити плаваючу процентну ставку. У забезпечення виконання зобов`язань за Договором, 15 лютого 2008 року між Банком та [PERSON] укладено договір поруки № SR-310/028/21008, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання в повному обсязі зобов`язання позичальника за Договором. Станом на 27 січня 2016 року загальна заборгованість відповідачів перед Банком становить 39 879,09 доларів США, що в еквіваленті становить 990 596,60 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 34 135,08 доларів США, заборгованості по відсоткам у розмірі 5 744,96 доларів США. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 39 879,09 доларів США, що в еквіваленті становить 990 596,60 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року цивільну справу за позовом ПАТ «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «ОТП Банк», треті особи: [PERSON] , Головне управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2020 року поновлено провадження у справі. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Від представника АТ «ОТП Банк» Сазонова О.С. надійшла заява, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися. Про причини неявки суд не повідомили, відзив не надали. За таких умов, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 15 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір ML-310/028/2008, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 38 230,37 доларів США для придбання нерухомості, а [PERSON] зобов`язався повернути відповідно до графіку платежів кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами з остаточною датою повернення кредиту 17 лютого 2031 року (а.с.4-13). У забезпечення Договору між Банком та [PERSON] 15 лютого 2008 року укладено договір поруки SR-310/028/21008, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався нести солідарну з позичальником відповідальність перед Банком за виконання в повному обсязі зобов`язання позичальника за Договором. Договір поруки діє до виконання боргових зобов`язань за кредитним договором (а.с.14). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2019 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «ОТП Банк», треті особи: [PERSON] , Головне управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними відмовлено в повному обсязі (а.с.124-126). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2020 року вищезазначене рішення суду змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на пропуск строку позовної давності, в якості обґрунтування відмови у задоволення позову, в іншій частині рішення залишено без змін (а.с.127-129). Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, [PERSON] частково виконував зобов`язання за Договором, проте станом на 27 січня 2016 року в нього утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 34 135,08 доларів США та заборгованість по відсоткам у розмірі 5 744,96 доларів США, яка в загальному розмірі складає 39 879,09 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на день проведення розрахунку становить 990 953,75 грн. (а.с.51). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачами зобов`язання за Договором не виконані в обсязі, встановленому умовами Договору, заперечень щодо розрахунку заборгованості суду не надано. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] , не сплативши відповідно до графіку платежів суми погашення за Договором, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з зазначеним у позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору. Як передбачено статтею 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, в даному випадку, оскільки на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, то вона несе солідарну відповідальність за невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором № МL-310/028/2008 від 15 лютого 2008 року. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог, а саме, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором ML-310/028/2008 від 15 лютого 2008 року в розмірі 39 879,09 доларів США, що в еквіваленті становить 990 596,60 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 14 858,95 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: approved