Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

15 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник [PERSON] вказав, що він, хоча і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак постійно проживав в [ADDRESS], де доглядав за своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті останньої відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок та земельну ділянку. Однак заявник не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом строк для прийняття спадщини. На даний час [PERSON] має право на успадкування майна, що належить померлій, оскільки інших спадкоємців за законом та за заповітом не має, однак заявник не може реалізувати таке право та оформити спадщину в нотаріальній конторі через відсутність документу, який би підтверджував постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За таких обставин [PERSON] просить суд хвалити рішення, яким встановити факт його постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які були ним викладені в заяві, надавши відповідні пояснення, заяву прохав задовольнити. Представник заінтересованої особи - Розівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.27), в судове засідання не з'явився, проте у поданій до суду письмовій заяві прохав слухати справу без його участі. Заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та погодилась із наведеними у заяві доводами (а.с.31). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи - Розівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області. Суд, вислухавши пояснення заявника, з'ясувавши позицію заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] народився [INFO] року в смт. Розівка Розівського району Запорізької області. Батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10,11). В судовому засіданні з пояснень заявника [PERSON] встановлено, що у [INFO] помер батько заявника [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS] разом із дружиною - матір'ю заявника [PERSON]. 28 січня 1991 року на підставі рішення виконкому Куйбишевської ради народних депутатів Запорізької області від 20 грудня 1990 року №339 [PERSON] було видано свідоцтво про право особистої власності на вищезазначений житловий будинок та виготовлено технічний паспорт на нього (а.с.4-8). Як вбачається з довідки № 234 від 23 квітня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області, по [ADDRESS] було проведено перенумерацію житлових будинків, у зв'язку з чим будинку за [ADDRESS] було присвоєно [ADDRESS] (а.с.16). 14 квітня 1994 року на підставі рішення Кузнецівської сільської ради народних депутатів Розівського району Запорізької області від 11 листопада 1993 року №96 [PERSON] було видано державний акт серії ЗП 000017 № 002650 на право приватної власності на землю та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,54 гектарів, що розташована в с. Зоряне на території Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області, яка є присадибною ділянкою та призначена ведення особистого підсобного господарства. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №250 (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] року в с. Зоряне Розівського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 16 від 20 жовтня 2003 року. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.3). В судовому засіданні з пояснень заявника встановлено, що його мати [PERSON] померла у віці 77 років, яка в останні роки життя часто хворіла і потребувала постійного стороннього догляду. З вказаних причин [PERSON] вимушений був переїхати до матері та на протязі останніх декількох років життя матері постійно проживав з нею без реєстрації в належному їй будинку та доглядав за нею. Вказане підтверджується довідкою № 211 від 03 квітня 2014 року, виданою виконавчим комітетом Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області, з якої вбачається, що місце проживання [PERSON] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS], де остання постійно проживала з 1956 року і по день смерті [INFO] року. Разом з [PERSON] проживав її син [PERSON], який хоча і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак доглядав за матір'ю до дня її смерті (а.с.15). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони були сусідками померлої [PERSON] і підтвердили, що [PERSON], який є її сином, дійсно проживав зі своєю матір'ю однією сім'єю на протязі останніх декількох років перед її смертю, оскільки [PERSON] хворіла та потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавав заявник. Відповідно до чч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За правилами ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Порядок та строки прийняття спадщини спадкоємцями передбачені положеннями глави 87 ЦК України, зокрема, стст.1268-1270 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, як її рідний син (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку(а.с.4-9). Положеннями ч.3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заявник [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у визначений шестимісячний строк, у зв'язку із чим спадкова справа не заводилась. Разом з тим, заявник також не звертався до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Будь-яка інформація щодо наявності інших спадкоємців за законом чи за заповітом, випадків усунення спадкоємців померлої від права на спадкування в нотаріальній конторі відсутня. Інші особи з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.32-34). Згідно листа Розівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 11 квітня 2014 року №201/01-16 [PERSON] роз'яснено про необхідність звернутися із заявою до суду у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини та у зв'язку з тим, що він не був зареєстрований зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.14). Суд, приймаючи до уваги досліджені у справі докази, які дають підстави стверджувати, що [PERSON] постійно проживав у спадковому будинку разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважає заявника таким, що прийняв спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому у [PERSON] не має підстав для звернення до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у відповідності до вимог ст.1272 ЦК України, яка застосовується до правовідносин щодо осіб, які спадщину не прийняли. Крім того, судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового . За таких обставин, суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved