Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

16.02.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 6,68 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колишнього колгоспу «Нове Життя», що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-06-00-000488, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 85, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 05.11.1999 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.11.1999 року померла її мати [PERSON] Оскільки позивач була зареєстрована і проживала разом з матірю за однією адресою з 09.08.1994 року до моменту відкриття спадщини, вважає, що фактично прийняла спадщину, а після поховання матері здійснила вільне розпорядження наявним у неї спадковим майном. Батько [PERSON], який був чоловіком [PERSON] помер 04.11.1981 року. Інших спадкоємців, крім позивача, немає, спадкова справа не відкривалась. Після смерті матері залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 6,68 умовних кадастрових гектар у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колгоспу «Нове Життя» Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області, що підтверджується даними зі списку пайовиків до Державного акту на право колективної власності на землю ХР 06-00-000488, де імя матері значиться під № 421. Коли у 2017 році вирішила оформити свої спадкові права, виявилось, що сертифікат на право на земельну частку пай мати за життя не отримала, тому позивач не має змоги надати нотаріусу документ, що посвідчує право власності померлої на земельну частку пай, що позбавляє позивача можливості оформити спадкові права в нотаріальній конторі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності не заперечував проти задоволення позову. Представники третіх осіб подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому зазначили, що не заперечують проти задоволення позову та позитивного вирішення питання в судовому порядку в разі наявності необхідних доказів по справі. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії УГ № 638867, виданого 28.09.1944 року Коломацьким РАГС Харківської області, актовий запис № 85, матірю позивача значиться [PERSON], якій після укладення шлюбу (свідоцтво про одруження серії VIII-УР № 643851, видане 04.02.1967 року Сидоренківським сільським РАГСом Валківського району Харківської області, актовий запис № 2) присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 839419, виданого 27.07.1962 року Сидоренківським сільським РАГСом Валківського району Харківської області, актовий запис № 14, позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] померла 05.11.1999 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 187678, видане Валківським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 126. Із витягу з Домової книги будинку № 76 по вул. Іванська м. Валки Харківської області вбачається, що [PERSON] була зареєстрована разом з позивачкою за однією адресою з 09.08.1994 року по день смерті. Згідно розпорядження Валківської районної державної адміністрації № 74 від 24.03.2000 року розмір земельної частки (паю), на яку за життя мала право [PERSON] становить 6,68 га. З трудової книжки колгоспника № 68 слідує, що [PERSON] була членом колгоспу «Нове життя» Благодатнівської сільської ради Валківського району Харківської області. Із довідки, виданої КСП «Нове Життя» Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області вбачається, що [PERSON] працює в даному колгоспі з 1941 року по 04.12.1966 року. Відповідно до Архівної довідки, виданої Валківською РДА Харківської області від 25.11.2016 року № 01-34/5 колгосп імені Чапаєва с. Рідкодуб Рідкодубівської сільської Ради депутатів трудящих Коломацького району Харківської області відновив свою діяльність з 1945 року. У 1951 році шляхом злиття трьох колгоспів: «КІМ» с. Рідкодуб, імені Будьонного с. Рідкодуб, імені Чапаєва с. Рідкодуб був організований укрупнений колгосп з назвою імені Чапаєва с. Рідкодуб Рідкодубівської сільської Ради депутатів трудящих Коломацького району Харківської області. Відповідно до Указу Президії Верховної Ради УРСР від 11 серпня 1954 року «Про укрупнення сільських Рад депутатів трудящих» виконком Рідкодубівської сільської Ради депутатів трудящих припинив свою діяльність, а всі функції та повноваження передані виконкому Сидоренківської сільської Ради депутатів трудящих. Згідно Указу Президії Верховної Ради УРСР від 12 серпня 1959 року «Про укрупнення деяких районів Харківської області» був ліквідований Коломацький район, територія якого була віднесена до укрупненого Валківського району. З 01 вересня 1959 року, у звязку з ліквідацією Коломацького району, колгосп імені Чапаєва с. Рідкодуб перейшов у відання Валківського району Харківської області. До складу Валківського району передана територія наступних Рад: Коломацької, Високопільської, Сидоренківської, Очеретівської, Мірошниківської, Різуненківської та Шляхівської. Рішенням загальних зборів колгоспників (протокол № 1 від 12 лютого 1963 року) колгосп імені Чапаєва с. Рідкодуб був перейменований на колгосп «Комсомолець» с. Рідкодуб. Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів колгоспників колгоспу «Комсомолець» с. Рідкодуб від 22 лютого 1966 року прийняте рішення про обєднання колгоспу «Комсомолець» с. Рідкодуб з колгоспом «Нове життя» с. Олександрівка. Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів членів колгоспу «Нове життя» с. Олександрівка від 22.02.1966 року ухвалене рішення про зєднання колгоспів «Комсомолець» с. Рідкодуб та «Нове життя» с. Олександрівка вирішено залишити назву обєднаного колгоспу «Нове життя». Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-06-00-000488, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 85 та списку пайовиків під № 421 право на земельну частку (пай) розміром 6,68 га у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колгоспу «Нове життя» належало [PERSON] Із довідки, виданої Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області № 02-26/122 від 10.04.2017 року слідує, що згідно записів по господарських книг за 1947-1949 роки, 1953-1955 роки Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області у громадян [PERSON] та [PERSON] була тільки одна дочка [PERSON] позивач. Про інших спадкоємців даних в справах сільської ради немає. Згідно інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області після померлої 05.11.1999 року [PERSON] спадкова справа нотаріальною конторою станом на 04.03.2017 року не відкривалась, відомості про заповіт відсутні. Спадкоємцем за законом І черги згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР та Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2004 року є позивач [PERSON], яка спадщину фактично прийняла, що стверджується спільною реєстрацією разом з спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті за адресою місто Валки, вулиця Іванська № 76 (раніше № 74). За інформацією позивача [PERSON] до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) у розмірі 6,68 в умовних кадастрових гектарах у землі колишнього КСП «Нове життя» Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області. Однак, на підтвердження цього факту сертифікат про право на земельну частку (пай) спадкоємець до нотаріальної контори не надала. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, при цьому нотаріус обов'язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи які підтверджують вказані факти (п.п.4.12 і п.п.4.14 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 року за № 282/20595). В звязку з відсутністю документа (сертифіката), що стверджує право [PERSON] на земельну частку (пай), Валківська державна нотаріальна контора не має можливості оформити спадщину на майно спадкодавця. В такому випадку для вирішення питання спадкування спадкоємець [PERSON] має право звернутись до суду з відповідним позовом. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Процес приватизації землі розпочинався з передачі її у власність колективних сільськогосподарських підприємств (далі КСП), сільськогосподарським кооперативам, акціонерним товариствам, створеним на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших державних підприємств на підставі державного акта на право приватної власності на землю з доданим до нього списком осіб, які мали право на одержання своєї частки землі. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом,\~\~що посвідчує право на\~\~земельну\~\~частку (пай), є сертифікат\~\~на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім того, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України,\~зазначених в п.1 ст.1 Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта\~на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай\~здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За положеннями ст.392 Цивільного Кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Отже, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їх належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що [PERSON] набула право власності на земельну частку (пай) розміром 6,68 умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності колишнього колгоспу «Нове Життя», що розташована на території Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області в порядку спадкування після смерті матері, визнання за нею права на земельну частку (пай) не порушує нічиїх інтересів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved