Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

15.02.2016 року представник позивача [PERSON], в інтересах позивача [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості відповідно до грошового зобов»язання. В обгрунтовання зазначив, що 22.11.2012 р. відповідач [PERSON] скоїв ДТП, в наслідок якого загинув чоловік позивача [PERSON] Вироком Дарницького райсуду м.Києва від 25.02.2013 року відповідач визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами .На підставі ст..75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 17.04.2013 р. вирок скасовано в частині призначення додаткового покарання, ухвалено новий вирок, яким [PERSON] призначено додаткове покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки. В решті вирок залишити без змін. Потерпілою у вказаній кримінальній справі була визнана позивач. Під час розгляду кримінальної справи відповідач звернувся з пропозицією добровільно відшкодувати матеріальну та моральну шкоду в розмірі 400000 грн., та добровільно сплатив 200\~000грн., а на решту 200\~000 грн. він 05.02.2013 року написав грошове зобов»язання (розписку) з терміном дії 36 місяців з дати підписання. Також зазначив, що позивач на момент загибелі чоловіка [PERSON] знаходилася в відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], та опинилася в скрутному фінансовому становищі, та розраховувала на виконання відповідачем взятих грошових зобов»язань. Однак, станом на 05.02.2016 року, дату закінчення дії розписки, відповідач своїх грошових зобов»язань перед позивачем не виконав. А тому просив суд, стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] борг в розмірі 200\~000 грн. відповідно до грошового зобов»язання від 05.02.2013 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає його безпідставним та необґрунтованим, а тому просив відмовити в його задоволенні. Також зазначив, що до винесення вироку суду сплатив позивачу 200\~000 грн. А протягом 2013-2014 років він сплатив позивачу ще 56\~000 грн., що підтверджується розписками, які надав суду. Одночасно звернув увагу суду, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, онкохвора мати пенсіонерка, підприємство на якому він працює- останні 3 роки майже не працювало, доходів та прибутку не мало, і на сьогодні він знаходиться в скрутному матеріальному та фінансовому стані. Одночасно надав до суду письмові заперечення. Представник відповідача підтримала позицію відповідача та просила також відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача , відповідача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити частково. Ст. 55 Конституції України гарантує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов»язків є: договори та інші правочини, завдання майнової( матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. ( а.с. 14), від якого має дитину [PERSON], 14.02.2009 року.( а.с.11). 22 листопада 2012 року, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якого загинув чоловік позивача [PERSON], що підтверджується довідкою про причину смерті та відповідним свідоцтвом про смерть. ( а.с. 12,13). Вироком Дарницького районного суду м.Києва від 25.02.2013 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 286 ч.2 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст..75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, застосувавши іспитовий строк 3 роки.( а.с. 22-25). Вироком Апеляційного суду м.Києва від 17.04.2013 року, вирок Дарницького районного суду м.Києва від 25.02.2013 року, в частині призначення додаткового покарання скасовано, ухвалено новий вирок, яким [PERSON] було призначено додаткове покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. Врешті вирок залишено без змін. ( а.с.26-29). Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 27.06.2014 року, [PERSON] було звільнено від відбування призначеного покарання на підставі п»в» ст..1 ЗУ « Про амністію у 2014 році».( а.с.43). Так, під час розгляду кримінальної справи в суді першої та апеляційної інстанції [PERSON] повністю визнав вину в скоєному злочині та щиро розкаявся. До винесення судом вироку відповідач сплатив позивачу 200\~000 грн., у якості компенсації матеріальної та моральної шкоди, що підтверджується розпискою від 05.02.2013 року , написаною власноруч [PERSON]В.( а.с. 85). Також, 05.02.2013 року, між [PERSON] та [PERSON], було укладено боргову розписку на таку ж суму, 200\~000 грн., терміном на 36 місяців з дати підписання розписки та правом дострокового відшкодування.( а.с.10). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 1 ст.509 ЦК України визначено, зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію( передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо). Відповідно ст. 526 ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(термін). Як встановлено, позивач неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості по борговій розписці, внаслідок порушення останнім умови грошового зобов»язання.( а.с.15-21). Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що станом на дату закінчення дії розписки - 05 лютого 2016 року, відповідач [PERSON] своїх грошових зобов»язань перед позивачем так і не виконав, ухиляється від їх виконання, а тому сума заборгованості по розписці становить 200\~000 грн. Суд критично розцінює твердження представника позивача про ухилення відповідача від виконання грошового зобов»язання, адже їх достовірність спростовується наданими відповідачем розписками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]В протягом 2013-2014 років сплатив позивачу [PERSON] 56\~000 грн.. Вказана обставина підтверджується розписками, написаними власноруч позивачем, а саме: від 07.03.2013 р. на суму 5000 грн., від 12.04.2013 р.- 5000 грн., від 15.05.2013 р.- 5000 грн., 18.06.2013 р.-5000грн., 09.07.2013 р.-5000грн., 13.08.2013 р.- 5000 грн.,10.09.2013 р.-1000грн., 12.09.2013 р.-4000 грн., 09.10.2013 р.- 5000 грн., 14.11.2013 р.- 5000 грн., 18.12.2013 р.-2500 грн., 26.12.2013 р.-2500 грн., 06.02.2014 р.- 3000 грн., 21.05.2014 р.-3000 грн.( а.с. 47-58). Отже, сума боргу становить 144\~000 грн., оскільки відповідачем частково виконано грошове зобов»язання по розписці від 05.02.2013 року. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за розпискою від 05.02.2013 року в розмірі 144\~000 грн., а в іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України, з\~\~відповідача необхідно стягнути на користь держави\~\~ судовий збір у розмірі\~\~ 1440 грн., \~ оскільки позивач при зверненні з позовом до суду, відповідно до п. 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» , звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial