Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

15.07.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.07.2019 р., і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований такими обставинами. 18.11.2007 сторони зареєстрували шлюб, у якому народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. З січня 2019 р. відповідач перестав допомагати утримувати дитину. Відповідач працює в ТОВ «Матінка» на посаді водія та має регулярний і стабільний заробіток. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти. 30.09.2019 позивач подала заяву, відповідно до якої просила стягнути аліменти у заявленому розмірі починаючи від дня пред`явлення позову та розглядати справу за її відсутності. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем його проживання, проте до суду він не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подав. Зважаючи на викладене, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що дитина проживає з матір`ю, яка і несе усі витрати на її утримання, а батько з січня 2019 р. коштів на її утримання не надає. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). За приписом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до положень ч. 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З позовної заяви вбачається, що відповідач працює в ТОВ «Матінка» водієм, у нього немає інших утриманців та з нього не стягуються аліменти, його дохід є стабільним та достатнім. Доказів наявності у відповідача інших доходів, нерухомого і цінного рухомого майна та витрат, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, суду не надано. Зважаючи на те, що відповідач не подав жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності сплачувати аліменти на дитину у заявленому позивачем розмірі, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його доходу. На підставі статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вбачає підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved