Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

16 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якій просилоа визнати за нею право на земельну частку (пай), посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої залишилась земельна частка (пай) розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну ча- стку (пай) серії [NUMBER] , яку вона має право успадкувати в порядку першої черги за зако- ном. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у зв`язку з втратою шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Але вона вона вважає- ться такою, що прийняла спадщину, так як на день її відкриття постійно проживала разом з спад- кодавцем, оскільки остання дуже хворіла та потребувала сторонньої допомоги, та фактично всту- пила в управління та володіння спадковим майном, як передбачено ч.1 ст.549 ЦК в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадку, оскільки не відмовилася від спадщини, яка залишилась після смерті матері, має на руках оригінал правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) спадкодавця, відразу після смерті матері розпорядилася деяким належним їй рухомим майном. Зазначені обставини стали причиною звернення останньої до суду з вказаним позовом про визнання за нею права на земельну частку (пай), оскільки в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадкування зазначеного спадкового майна, вона позбавлена можливості. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник відповідача направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсут- ність, проти задоволення позовних вимог не заперечував, вважаючи їх обґрунтованими та закон- ними. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії листа нотаріуса №1306/02-14 від 01.11.2018 року (а.с.4), слідує, що позивачу відмовле- но в прийнятті заяви та відкритті спадкової справи після померлої [PERSON] , у зв`язку з про- пуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Як слідує з довідки Лиманської сільської ради № 935 від 14.11.2018 р. (а.с.5), згідно акту вста- новлення факту сумісного проживання від 13.11.2018 р., [PERSON] , 1955 р. народження, та [PERSON] , 1926 р. народження, на момент смерті останньої, яка настала [INFO] , про- живали разом за адресою: [ADDRESS] з 27.03.2001 р. по 03.07.2001 р. Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєст- рацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 06.09.2018 р. (а.с.7), 27.10. 1967 р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. Після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8), матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД за № 0184630 від 18.11.1996 р. (а.с.9) підтверджується, що [PERSON] була власницею земельної частки (паю), розміром 4.97 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в агрофірмі «Прикордонник». З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2001 р. (а.с.10) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ від 02.03.2019 р. (а.с.33), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , нотаріусом відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 63042513, за- реєстрована у нотаріуса за №256/2018 від 25.09.2018 р.. Також в матеріалах спадкової справи наяв- на копія заяви [PERSON] щодо прийняття спадщини за законом, належної її матері [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.35). Інформація щодо прийняття спадщини іншими спадко- ємцями відсутня. В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які вини- кли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні від- носини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України зас- тосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних ві- дносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Ко- дексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після наб- рання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась [INFO] - в день смерті спадкодавця [PERSON] , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоє- мець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прий- нята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент від- криття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує пи- тання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наяв- ності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль- них і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду циві- льних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою померлої [PERSON] , а отже, спадкоємцем першої черги за законом, однак, перешкодою в отриманні нею свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) є те, що оригінал сертифікату на право на земе- льну частку (пай) втрачено. Отже, за [PERSON] може бути визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, що залишилася після смерті [PERSON] .

Outcome: approved