Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON] звернувся з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON]; зняття арешту з квартири [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.1999 року між ВАТ «Облтеплокомуненерго» та [PERSON] був укладений Договір оренди квартири з правом викупу № 636. Вказує, що всі умови укладеного Договору виконані, станом на 01.04.2014 року повністю виплачена вартість орендованої квартири. Разом з тим, зазначає, що не може оформити право власності на вказану квартиру, оскільки державним виконавцем винесена Постанова про арешт майна відповідача та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.2014 року, тому змушений звернутись до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, з підстав зазначених у позові. Представник відповідача ПАТ «Облтеплокомуненерго» у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судовому засідання заперечував проти задоволення позовним вимог, посилаючись на правомірність їх дій. Представник відповідача НАК «Нафтогаз України» в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 22). Через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому просить позовну заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення позову не заперечує, посилаючись на договірні правовідносини (а.с. 24-26). Суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 25.05.1999 року між ВАТ «Облтеплокомуненерго» (правонаступником якого є ПАТ «Облтеплокомуненерго») /далі Товариство/ та [PERSON]./далі Квартиронаймач/ за № 636 був укладений Договір оренди квартири з правом викупу, згідно якого Товариство передало, а [PERSON] прийняв у тимчасове користування квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS]. (а.с. 9-10) Пунктом 1.4. вказаного Договору вказано, що право власності на вказану квартиру може перейти до Квартиронаймача, після виконання їм всіх умов даного Договору. Так, п. 9.1. вказаного Договору: право власності на квартиру переходить до Квартиронаймача після повної їм виплати Товариству суми, яка підлягає оплати згідно п. 5.3. даного Договору та оформлення у нотаріальному порядку. Як вбачається з довідки ПАТ «Облтеплокомуненерго» від 02.04.2014 року № 656, згідно Договору оренди квартири з правом викупу № 636 від 25.05.1999 року станом на 01.04.2014 року заборгованість відсутня. Разом з тим, як вбачається з Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.2014 року ВП № 45106538, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику ПАТ «Облтеплокомуненерго». (а.с. 15) Згідно ч. 1, 2 ст.. 328 ЦК України: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.. 317 ЦК України: власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради №6653 від 30.11.2016 року, [PERSON] постійно проживає і постійно зареєстрований в [ADDRESS]. (а.с. 14) На підставі вищевикладеного, враховуючи всі обставини справи, та той факт, що умови укладеного Договору позивачем виконані, визнання позовних вимог представником відповідача, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]; зняти арешт та заборону відчуження, накладений постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП № 45106538 від 16.10.2014 року, з нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS]

Outcome: approved