Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

15.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, в якомупросив суд визнати відомості, розповсюджені в листі від 22.01.2015 року [PERSON] на імя директора ВП «ЮУ АЕС» ГП НАЕК «Енергоатом» [PERSON] про стягнення поборів і вимагання грошових коштів від працівників відомчої воєнізованої охорони ВП «ЮУ АЕС» недостовірними. Також просив стягнути з [PERSON] завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги. [PERSON] суду пояснив, що він з 2006 року працює на ВП «ЮУ АЕС» на посаді інструктора по організації караульної служби. 20.01.2015 року між ним та охоронцем І розряду ЗВВО ВП «ЮУ АЕС» [PERSON] виник конфлікт, після якого на імя директора ВП «ЮУ АЕС» ГП НАЕК «Енергоатом» [PERSON] надійшла скарга на начальника ЗВВО ВП «ЮУ АЕС» [PERSON] та на нього. В скарзі було вказано, що він є хабарником, зловживав своїм службовим становищем, здійснював постійні побори з працівників загону і відібрав в кожного працівника загону по 400 грн. місячної премії. З 27.01.2015 року по 27.02.2015 року начальником відділу із запобігання та протидії корупції [PERSON] було проведено перевірку за даним фактом та було складено відповідний акт, згідно якого жоден з вказаних в зверненні [PERSON] факт не підтвердився. Вважає, що вказані відомості є недостовірними та порушили його честь та гідність і ділову репутацію, а тому просить визнати їх недостовірними. Крім того [PERSON] просить стягнути з [PERSON] завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн., яка полягає в тому, що він переніс душевні страждання, що відобразилось на його працездатності та на стані здоровя. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. [PERSON] суду пояснила, що вона працює охоронцем І розряду ЗВВО ВП «ЮУ АЕС». 22.01.2015 року вона написала на імя директора ВП «ЮУ АЕС» ГП НАЕК «Енергоатом» [PERSON] лист про начальника ЗВВО ВП «ЮУ АЕС» [PERSON] та його підлеглих. В листі вона вказала, що до неї застосовується тиск з боку начальника караулу за наказом начальника ЗВВО [PERSON], а інструктором по організації караульної служби [PERSON] здійснюються постійні побори з працівників загону і відібрання щомісячної премії в сумі по 400 грн. з кожного. Даний факт може підтвердити [PERSON] Вважає, що ніякої інформації, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] не розповсюджувала, моральної шкоди позивачу не заподіювала. Просить суд в задоволені позову відмовити. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих позивачем доказів, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також проголошує право кожного на повагу до його гідності (статті 3, 28). Статті 297, 299 ЦК України закріплюють право фізичної особи на повагу до її гідності та честі, недоторканість ділової репутації. Разом із цим, ст. 34 Конституції України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації\~фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка\~\~ ґрунтується\~\~на\~\~відповідності\~\~її\~\~діянь\~\~(поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні\~\~нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація,\~\~яка\~\~не\~\~відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості\~\~про\~\~них\~\~не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації\~фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати\~\~докази\~\~недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Судом встановлено факт поширення [PERSON] інформації, яка порочить гідність, честь та ділову репутацію [PERSON], тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб і те, що поширена інформація стосується позивача, що підтверджується копією листа [PERSON] на імя директора ВП «ЮУ АЕС» ГП НАЕК «Енергоатом» [PERSON] від 22.01.2015 року (а.с. 49-50), копією акту №3003-6 про результати проведення перевірки щодо письмового звернення працівника ЗВВО ВП ЮУ АЕС [PERSON] від 27.02.2015 року (а.с. 7-9), поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідачем [PERSON] суду не надано належних та допустимих доказів того, що поширена нею інформація про позивача [PERSON] відповідає дійсності та є достовірною. Таким чином, поширення відповідачем [PERSON] такої недостовірної інформації порушує особисте немайнове право позивача [PERSON], а саме право на повагу до честі, гідності та ділової репутації. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з п.5 вказаної постанови № 4 від 31.03.1995 року відповідно до\~ загальних\~\~\~\~підстав\~\~\~\~цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та\~\~вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим\~\~підтверджується\~\~факт\~\~заподіяння\~\~позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] заподіяна моральна шкода протиправною винною поведінкою відповідача [PERSON] щодо розповсюдження відомостей щодо позивача, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію, як особи. Позивач [PERSON] оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 10000 гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що відповідачем позивачу, який зазнав душевні страждання, було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер дій відповідача щодо поширення недостовірної інформації про позивача, тяжкість моральних страждань, перенесених позивачем, суд вважає за необхідне позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 3000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог майнового характеру, а саме: за позовну вимогу немайнового характеру - в сумі 243,60 грн., та з урахуванням ступеня задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди (30 %) в сумі 73 грн. 08 коп., а всього в сумі 316 грн. 68 коп.

Outcome: partial