Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

16 жовтня 2015 р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 2008 р. по квітень 2014 р. проживала з відповідачем однією сімєю без укладення шлюбу. У період подружнього життя, а саме, 28 березня 2013 р. у них народився син [PERSON], який є інвалідом дитинства з діагнозом вроджена вада розвитку нервової системи. Вказала, що відповідач з ними не проживає, а вона сама утримує дитину, на лікування якої в різних медичних закладах у 2014-2015 роках нею затрачено 18\~433,74 грн. Просила суд постановити рішення, за яким стягнути з відповідача на її користь вказану грошову суму. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, вказав, що необхідно виключити суму 1 197,61 грн, яку він надав для придбання лікарств на лікування дитини у обласній лікарні м. Миколаєва. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково виходячи з таких підстав. Відповідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони з 2008 року по квітень 2014 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Під час спільного життя, а саме, 28 березня 2013 року у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач у справі, що останнім не оспорюється. У дитини, яка є інвалідом з народження є захворювання, а саме, вроджена вада розвитку нервової системи, спино-мозкова кила, вроджена гідроцефалія, нижній вялий парапарез, що підтверджується медичним висновком. Судом зясовано, що на протязі 2014-2015 років для дитини позивачкою придбано памперси на 1\~577,96 грн, катеторів та приналежності до них на 396,65 грн. У 2015 р. придбано катетори на 936,30 грн та супутніх медикаментів на 771 грн, а всього на 1\~707,42 грн і памперси на 6\~695,67 грн. Крім того, дитина знаходилася на лікуванні у дитячій обласній лікарні м. Миколаєва, де на ліки витрачено 1\~197,61 грн, а у лікарні «Охмадит» 5\~257,54 грн. На інші медикаменти для лікування дитини витрачено 675,89 грн, а на аналізи 925 грн. Викладене щодо витрат на лікування дитини підтверджується позивачем відповідними чеками і квитанціями, а змістом амбулаторної карти хворої дитини доводиться необхідність їх придбання. У судовому засіданні позивач визнала, що частина цієї суми грошей, а саме 1\~197,61 грн були передані їй відповідачем, за такого вказана сума підлягає виключенню, отже з відповідача слід стягнути додаткові витрати на дитину у сумі 17\~236,13 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial