Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

15.08.2016 року позивачі звернулись в суд з позовною заявою, в якій просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що в [ADDRESS], позивачу [PERSON] та його дружині [PERSON] на праві власності по 1/2 частині кожному належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на ім'я доньки [PERSON] (позивачка) заповіт. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], успадкувавши 1/2 частину домоволодіння, оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачам оформити право власності на належні їм частки будинковолодіння та на спадкове майно. У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], в тому числі: за [PERSON] - на належну йому 1/2 частину домоволодіння, а за [PERSON] - на 1/2 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак їх представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив позов задовольнити та справу розглядати без його участі та без участі його довірителів. Представник відповідача - Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 3 Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 1990 рік за [PERSON], 1940 р.н., який був головою двору, та [PERSON], 1939 р.н., значилось господарство (особовий рахунок [NUMBER]), розташоване по [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно технічного паспорту від 19.07.2016 року вказаний житловий будинок був побудований у 1975 році, а господарські будівлі побудовані у період з 1975 року по 1990 рік (а.с. 5-7). Відповідно до вимог п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, зазначено, що: «При вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами». У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON]. та [PERSON] в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] з 27.05.1958 року перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 6 (а.с. 16). За час перебування у шлюбі у них народилась донька [PERSON] (позивачка), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14). 17.11.1992 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]» (свідоцтво про укладення шлюбу, а.с. 14). [INFO] [PERSON] (дружина/мати позивачів) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Ще за життя вона посвідчила на ім'я доньки [PERSON] заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 04.04.2013 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 38) та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, успадкувавши право на земельну частку (пай) (а.с. 55). Згідно довідки Яківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 627 від 05.07.2016 року на день смерті [PERSON] (дружина/мати позивачів) в спадковому домоволодінні проживаві її чоловік [PERSON] (позивач) (а.с. 9). Проте, [PERSON] (позивач) подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийнятття спадщини за законом та від обов'язкової частки у спадщині (а.с. 49). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 126/2015 від 13.07.2015 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка бажала прийняти та прийняла спадщину (а.с. 37-58). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, а саме: [PERSON] - на належну йому 1/2 частину домоволодіння, а [PERSON] - на 1/2 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 725/02-31 від 11.08.2016 року (а.с. 19). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на належні їм частки житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved