Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 285\~700,50 грн., з яких заборгованість за зобовязаннями становить 274\~076,65 грн., проценти за користування коштами 11\~623,85 грн.. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що 16 січня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким він передав відповідачу 12760 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят) доларів США строком до 16 травня 2014 року. На підтвердження цієї угоди 16 січня 2014 року відповідачем власноруч написана розписка, проте, в оговорені у розписці строки, відповідач взяті на себе зобовязання за розпискою не виконав, кошти не повернув, на звернення позивача не реагував, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку - шляхом направлення поштової кореспонденції та смс -повідомлення, про причини неявки суд не повідомив заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. \~ Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо в зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Як вбачається з матеріалів справи, розписку [PERSON] 16 січня 2014 року, написано власноручно , згідно з якою, останній взяв в борг у позивача [PERSON] 12760 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят) доларів США строком до 16 травня 2014 року. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України, передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON] зобовязання за договором позики не виконав, суму боргу в обумовлений строк до 16 травня 2014 року [PERSON] не повернув. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного ,

Outcome: approved