Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

17.06.2020р. до суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини, залишеної після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в селі Корделівка Калинівського району Вінницької області; визнати за нею права та обов`язки забудовника на незавершене будівництво житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] . В обґрунтування цих вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема у вигляді незавершеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Будучи спадкоємицею 1 черги за законом після смерті батька, вона фактично прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, через що вимушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, згідно поданої письмової заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання також не з`явилася, згідно поданої письмової заяви просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положенням ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004р., ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 р.). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Крім того, у відповідності до п.п.1, 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. За змістом норм розділу УП спадкового права ЦК України у редакції 1963р., спадковим майном є майно, яке на праві приватної власності належало спадкодавцю на час його смерті. Відповідно до частини 1 статті 524 ЦК України, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно статті 527 ЦК України, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до статті 548 ЦК України, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно статті 549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.09.1999р. Корделівською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді незавершеного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , про що свідчить Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виданої забудовнику [PERSON] та виписка із рішення виконкому Калинівської районної Ради народних депутатів № 182 від 28.06.1990р. Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.553 ЦК Української РСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 27.05.2020р. за № 439, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином, оскільки позивач [PERSON] заяву про відмову від спадщини протягом строку, встановленого ст. 553 ЦК України не подавала, вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Проте, оформити спадщину на вищевказане майно по місцю відкриття спадщини, не має можливості, що підтверджується роз`ясненням про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданим приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Варламовим О.В. від 15.06.2020р. № 108/01-16. За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, успадковуються не тільки майнові права на об`єкти права власності, а й права із здійсненням яких законом пов`язується виникнення майнових прав. Згідно рішення виконкому Калинівської районної Ради народних депутатів від 28.06.1990р. № 182, [PERSON] була відведена присадибна земельна ділянка під індивідуальне будівництва житлового будинку [ADDRESS] . На вказаний незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 22 відсотка, був виданий будівельний паспорт на ім`я [PERSON] . За змістом ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 2 статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до роз`яснень, викладених у абзаці 1 пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок», право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Аналіз вищенаведених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що до прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та проведення його державної реєстрації, право власності на цей об`єкт у забудовника не виникає. Відповідно до положень, викладених у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (в тому числі і майнові права), можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку піравонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є від`ємними від фізичною чи юридичної особи. Таким чином, права [PERSON] як забудовника щодо введення житлового будинку з господарськими будівлями в експлуатацію та його державної реєстрації в установленому законодавством порядку не припинені у зв`язку зі смертю забудовника, а тому можуть бути успадковані позивачкою як спадкоємицею за законом першої черги. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 178, 331, 1216-1218 ЦК Українист.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

Outcome: approved