Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

16 лютого 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15 вересня 2007 року. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю з відповідачем проживали до лютого 2015 року. Останнім часом між подружжям виникали сварки, які провокував відповідач, який не бажає піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, матеріально сім»ю не забезпечує. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, суперечить інтересам неповнолітнього сина, позивачка і вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Також позивачка просить стягнути з відповідача всі суми судового збору та витрат, у тому числі за надання юридичної допомоги адвокатом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши письмову заяву про те, що просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив (повідомлення на а.с.17-18). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 15 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, про що зроблено відповідний актовий запис №111. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Як вбачається з позовної заяви, причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами втрачені взаєморозуміння та довіра, в сім»ї постійно виникають сварки, що зробило неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, подальше спільне проживання неможливе, так як суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні - [PERSON]. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тож стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають судові витрати, які складаються з документально підтверджених суми судового збору 243 гривень 60 копійок та витрат на правову допомогу в сумі 350 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved