Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

15 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі. 23 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги. 16 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги визнає, просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В звязку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 26 вересня 1992 року Переяслав-Хмельницьким міським відділом записів актів громадянського стану Київської області був зареєстрований шлюб між ним і [PERSON], актовий запис № 170, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. Він та відповідачка є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що на протязі останнього року він та дружина не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство, не проживають спільно, через різницю поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, несхожість характерів, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним і [PERSON]. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 вересня 1992 року Переяслав-Хмельницьким міським відділом записів актів громадянського стану Київської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 170, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], Що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на протязі року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не проживають спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В своїй заяві відповідач [PERSON] не зазначила, яким прізвищем вона має намір іменуватися, в звязку з чим, суд вважає, що після розірвання шлюбу вона може надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу. В звязку з вищенаведеним,

Outcome: approved