Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

15.10.2019 року позивач [PERSON] [INFO] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які є його повнолітніми дітьми, про стягнення з кожного аліментів на своє утримання у розмірі ј частини їх заробітку (доходу). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачі є його рідними дочками, які проживають окремо, є працездатними особами. Посилаючись на те, що він отримує пенсію за віком у розмірі 1564 грн., яка є недостатньою для забезпечення належного рівня життя, він потребує допомоги, розмір аліментів необхідно встановити до ј частки всіх видів доходів (заробітку) відповідачів, позивач просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти позову, вказує на власне скрутне матеріальне становище, що не дає змоги надавати забезпечення батьку, який не дбав про своїх дітей належним чином. Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явилась,\~перебуває за\~межами України,\~але через\~відповідача[PERSON] надала суду заяву про невизнання позову. Вислухавши пояснення\~відповідача[PERSON] ,\~дослідивши матеріали\~справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є рідними дітьми позивача [PERSON] (а.с. 5-6), з їх матір`ю [PERSON] шлюб розірвав, його батьки померли, відповідачі є працездатними особами. Довідкою № 0858 8283 6702 1837 від 18.10.2019 року, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України у Миколаївській області (а.с. 37), підтверджується, що [PERSON] з 01.04.2019 року отримує пенсію у розмірі 1497 грн., з 01.07.2019 року по вересень 2019 року - 1564 грн. Відповідно до\~ст.202 СК України\~повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Статтею 202 СК України\~визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків. Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. Сам факт непрацездатності батьків не є безумовною підставою для виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при вирішенні спору необхідно враховувати розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, становить 1497 гривні, з 1 липня - 1564 гривень, з 1 грудня - 1638 гривень. Положення ст.ст. 202-203 СК України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачають врахування лише прожиткового мінімуму, встановленого законом, як безумовної умови для стягнення чи відмови у стягненні аліментів. Для висновку чи потребують батьки матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність матеріальної допомоги. У даному випадку суд звертає увагу на те, що позивач [PERSON] , крім доходу у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб (пенсії), має довготривалі хвороби, потребує медикаментозної терапії, що підтверджується довідкою №715 від 11.10.2018 року виданої КП «КНП Вознесенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» (а.с. 24), а тому, на думку суду, його слід визнати таким, що потребує матеріальної допомоги. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. Відповідно до імперативних положень\~ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. Згідно\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. У відповідності до вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач не сплачував аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки не було відповідного рішення суду про стягнення аліментів на їх утримання, а за відсутності доказів ненадання дітям допомоги в добровільному порядку, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для звільнення відповідачів від обов`язку сплачувати аліменти на утримання батька. Згідно зі ст.141 ч.6 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з другої сторони на користь осіб, які його понесли. Розмір судових витрат складається з судового збору у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved