Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

15.01.2018 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування на домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Шевченка, 62, с. Блідча Іванківського району Київської області, що належало [PERSON] Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 24.03.2017 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Шевченка, 62, с. Блідча Іванківського району Київської області. Спадщину прийняла позивач, шляхом подачі заяви до Іванківської районної державної нотаріальної контори. Позивач звернулася до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено оскільки не було предявлено правовстановлюючого документу на вищезазначений спадковий будинок. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист в якому зазначили, що у матеріалах справи відсутні будь-які вказівки на порушення права заявника, відсутній спір про цивільне право та просить розглядати справу в порядку окремого провадження, оскільки це справа про встановлення фактів, що має юридичне значення. Однак, суд не бере до уваги пояснення відповідача, оскільки, згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Також відповідач надіслав лист в якому зазначив, що заперечень проти задоволення заяви не мають та просять розглядати справу без їх участі. Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.03.2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 398980, актовий запис № 6. Після укладення шлюбу з [PERSON] змінювала своє прізвище з «Козаченко» на «Багінська» (свідоцтво про одруження серії І-БК № 192075). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ОК № 059480, позивач є донькою померлої. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на «Зайченко» (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-БК № 412292). Позивач подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори [PERSON], однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено в звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 05.01.2018 року № 06/02-31. Згідно наданого Блідчанською сільською радою Іванківського району Київської області заповіту від 12.12.2001 року, [PERSON] все своє майно, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в с. Блідча Іванківського району Київської області, заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 96. Те, що позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 05.01.2018 року № 06/02-31. За даними нотаріальної контори після [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] заявою від 27.06.2017 року. Так, у відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки з по господарських книг. Судом встановлено, що, відповідно до довідки виданої Блідчанською сільською радою Іванківського району Київської області від 29.06.2017 року № 647, згідно запису погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 148, житловий будинок, що знаходиться по вул. Шевченка, 62, с. Блідча Іванківського району Київської області значиться за померлою [PERSON]. Також, при вирішені вказаного спору суд враховує та оцінює у сукупності інші докази, а саме: технічний паспорт на обєкт нерухомого майна, з якого вбачається, що житловий будинок загальною площею 72, 6 кв.м., дійсно розташований в селі Блідча Іванківського району Київської області по вулиці Шевченка, 62. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає можливим визначити за [PERSON] право власності на спадкове майно. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а саме, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved