Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

15.07.2019 року [PERSON] в особі адвоката Лихосенка Є.О. звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 08.08.2007 по 18.07.2017 року, від якого мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між сторонами, діти залишились проживати разом з нею. На даний час вона проживає з дітьми в м. Марганці. [PERSON] життям дитини не цікавиться, у вихованні участі не приймає, від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється. [PERSON] в присутності дітей дозволяв собі агресивну поведінку, перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим вона зверталась до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Вона повністю забезпечує дітей всім необхідним для їх освіти, піклується про здоров`я та розвиток. Відповідач від виконання обов`язків усунувся та допомоги не надає, має заборгованість із сплати аліментів. 31.07.2019 року суд відкрив загальне провадження по справі (а.с. 39). 23.10.2019 року відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позову. Вказав, що не має заборгованості по аліментам. Самі по собі факти звернень позивача до правоохоронних органів із заявами щодо його протиправної поведінки не свідчать про його агресивну поведінку у відношенні до [PERSON] , оскільки заяви позивача залишились без реагування. Він має позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Вважає, що причиною звернення позивача до суду стала його відмова у наданні дозволу на виїзд [PERSON] з дітьми за кордон. Він бажає спілкуватись із дітьми, але позивач цьому перешкоджає (а.с. 53-56). 23.10.2019 року суд закрив підготовче провадження по справі, викликав в судове засідання свідків (а.с. 81). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Лихосенко Є.О. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач була допитана за її згодою в якості свідка, надала суду пояснення про те, що в період знаходження у шлюбі із відповідачем, [PERSON] працював за кордоном, тривалий час був відсутній вдома. Коли він повертався, у них виникали сварки, в ході яких він у стані сп`яніння лаявся в її адресу та дітей, бив посуд, поводив себе агресивно. Вона була вимушена виїхати з квартири з дітьми та орендувати житло. У 2018 році вона переїхали до своїх батьків у м. Марганець, де проживає на цей час. [PERSON] після розірвання шлюбу не допомагає їй утримувати дітей, вона повністю займається їх вихованням самостійно. Після розірвання шлюбу він декілька разів хотів побачити дітей, коли вони проживали в м. Запоріжжя, проте діти бояться батька, бачити його не хочуть. Після цього він не виявив бажання побачити дітей. До м. Марганця [PERSON] жодного разу не приїжджав. Вона не чинить перешкод у спілкуванні батька із дітьми, проте відповідач сам усунувся від участі у їх вихованні. Представник відповідача адвокат Осоненко Ю.О. проти позову заперечив, пояснив, що [PERSON] намагався побачитись із дітьми в той час, коли позивач проживала в м. Запоріжжя, їздив у м. Марганець, проте [PERSON] перешкоджає у побаченнях. Вважає, що позивач звернулась до суду із даним позовом у зв`язку із відмовою батька дітей надати дозвіл на виїзд за кордон. Пояснив, що відповідач не звертався із заявами до органу опіки про встановлення йому графіку побачень із дітьми, або відповідним позовом до суду про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Представник третьої особи органу опіки та піклування Марганецької міської ради Платонова Т. просила суд розглядати справу за відсутності представника органу опіки та піклування (а.с. 85). Представник третьої особи органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району просила суд вирішити позов на розсуд суду та ухвалити рішення в інтересах дітей. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007 до розірвання його судом 18.07.2017 року (а.с. 8-9). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 10-11). На підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2017 року [PERSON] сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (а.с. 13). Згідно розрахунку заборгованості, складеного 26.09.2019 року державним виконавцем Хортицького відділу ДВС м. Запоріжжя, відповідач [PERSON] заборгованості із сплати аліментів не має (а.с. 57-58). [PERSON] разом з двома дітьми проживають в квартирі матері позивача за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27-28). [PERSON] з січня 2019 року працює викладачем в Марганецькій дитячій музичній школі, має позитивну характеристику з місця роботи (а.с. 24). 14.14.2018 року [PERSON] зверталась із заявою до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУПН в Запорізькій області із заявою про вжиття заходів до [PERSON] , який у стані алкогольного сп`яніння погрожує їй фізичною розправою в присутності малолітніх дітей (а.с. 21). Начальник Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУПН в Запорізькій області надав позивачу відповідь про те, що перевірка за її заявою була зупинена у зв`язку із неможливістю встановити місцезнаходження [PERSON] (а.с. 79). Начальником відділу соціальної роботи було складено акт оцінки потреб сім`ї [PERSON] на підставі проведеного оцінювання у період з 03.06.2019 по 04.06.2019 року, в якому серед іншого вказано, що зі слів [PERSON] він побоюється батька, [PERSON] уникає спілкування з батьком. У дітей гарний емоційний зв`язок із матір`ю. Син і донька налякані поведінкою батька під час спільного проживання в м. Запоріжжі. На даний час батько рідко спілкується з сином по телефону, донька відмовляється спілкуватись з батьком. (а.с. 18-20). Відповідно інформації, наданої директором Марганецької ЗОШ №3, у 4 класі якої навчається син сторін по справі [PERSON] , учень має позитивну характеристику. Матір [PERSON] відвідує батьківські збори та школу. Батько навчанням сина не цікавиться, зв`язку із класним керівником не підтримує (а.с. 23). 14.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась із заявою до Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді щодо проведення роботи із колишнім чоловіком [PERSON] . Директор центру 21.01.2019 року надала позивачу відповідь про те, що [PERSON] відвідав центр соціальної допомоги та пояснив, що в родині існували конфлікти з причин побутових проблем, дружині не погрожував, фізичну силу не застосовував. [PERSON] було роз`яснено про наслідки застосування фізичного та психологічного насильства, проведено профілактичну бесіду. Відповідач [PERSON] надав суду довідки з КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», відповідно яких на обліку у нарколога та психіатра він не перебуває (а.с. 61-62). [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , має позитивну характеристику від голови житлово-будівельного кооперативу (а.с. 59). Матір відповідач має інвалідність 1 групи підгрупи Б (а.с. 59). 11.11.2019 року орган опіки та піклування Марганецької міської ради надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] На засіданні комісії біло встановлено, що батько дітей їх навчанням не цікавиться, до дітей не приїжджає, участі у їх вихованні не приймає (а.с. 87-88). В судовому засіданні були допитані свідки, які дали наступні пояснення. Так, свідок [PERSON] суду пояснив, що він є батьком позивача [PERSON] Колишній чоловік її доньки [PERSON] створив погані умови для проживання для своєї сім`ї, влаштовував сварки, погрожував дружині. Його онук [PERSON] був наляканий, коли батько повертався з-за кордону додому, запитував у нього, чи зможе він його захистити від батька. [PERSON] переїхала проживати до батьків у м. Марганець. За цей [PERSON] жодного разу не приїхав побачити своїх дітей. [PERSON] та [PERSON] не хочуть бачити батька, [PERSON] боїться, що батько приїде в м. Марганець. Свідок [PERSON] пояснила, що є подругою позивача. [PERSON] не бере участі у вихованні своїх дітей. Син позивача [PERSON] боїться свого батька, [PERSON] внаслідок віку не розуміє дій свого батька, але також не любить із ним спілкуватись. Їй відомо, що [PERSON] жодного разу не приїжджав до м. Марганцю побачити дітей. Свідок [PERSON] пояснила, що працює разом із [PERSON] . Вона жодного разу не бачила, щоб [PERSON] спілкувався із своїми дітьми. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює головою ЖБК «Дніпроспецсталь 15», в будинку якого проживає [PERSON] Вона знає відповідача з дитинства. [PERSON] одружився, багато працював та придбав квартиру. Працював за кордоном у Польщі. Вона не знає про обставини сімейного життя відповідача, скарг на нього до ЖБК не надходило. На протязі останнього року вона не бачила дітей [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою [PERSON] . Відповідач розірвав шлюб із [PERSON] , після чого вони проживають окремо. Брат хоче бачитись із дітьми, забезпечує їх матеріально, їздив у м. Марганець до колишньої дружини для того, щоб побачити дітей. У [PERSON] відсутні борги за аліментами. Судом було вирішено заслухати в судовому засіданні думку старшого сина сторін по справі [PERSON] , [INFO] . З урахуванням малолітнього віку доньки [PERSON] , [INFO] та думки сторін, суд вирішив не викликати її в судове засідання. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що його батьки останні два роки проживають окремо, він з мамою [PERSON] та сестрою [PERSON] переїхали до бабусі в м. Марганець, де він ходить у школу. Коли вони проживали в м. Запоріжжі разом з батьком [PERSON] , він був свідком того, як батько грубо поводився з мамою, нецензурно висловлювався в її адресу. В присутності його та сестри він агресивно сварився із мамою, будучі у стані сп`яніння, бив кулаком об стіну, кричав на нього, ламав його іграшки. Були випадки, коли батько зачинявся у квартирі та не впускав маму та його з сестрою. Він дуже наляканий поведінкою батька. Робота батька була пов`язана із тривалими відрядженнями за кордон. Коли батько повертався, то завжди сварився із мамою, був грубий із дітьми. Він не хоче бачити батька, боїться того, що може зустріти батька в м. Марганці. Судом було роз`яснено [PERSON] про наслідки позбавлення батьківських прав, після чого [PERSON] пояснив, що бажає, щоб батько [PERSON] був позбавлений батьківських прав, в такому разі він не зможе зашкодити йому та сестрі. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється він виконання своїх батьківських обов`язків. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Дослідивши в судовому засіданні докази по справі, вислухавши думку сторін, свідків по справі, в тому числі малолітнього [PERSON] , суд встановив, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в 2017 році, сторони стали проживати окремо. Діти залишилась проживати разом з матір`ю. Між колишнім подружжям виникли певні конфлікті стосунки. В 2018 році позивач з дітьми переїхала проживати до своїх батьків у м. Марганець, де працевлаштувалась, старший син пішов до місцевої школи. Досліджені по справі докази дають суду підстави дійти висновку, що відповідач [PERSON] поводив себе агресивно по відношенні до своєї колишньої дружини, свідком чого були його малолітні діти. Така поведінка відповідача негативно вплинула на ставленні дітей до [PERSON] . Позивач не надала прямих доказів вчинення фізичного або психологічного насильства з боку [PERSON] , таких як факти притягнення його до відповідальності. Разом з тим, у суду є підстави прийти до такого висновку, надавши оцінку дослідженим доказам в їх сукупності. Так, позивач в грудні 2018 року зверталась до органів поліції із заявою про погрози їй насильством з боку [PERSON] в присутності дітей. Відповідач не був притягнутий до будь-якого виду відповідальності, проте не у зв`язку із тим, що факти, викладені позивачем в заяві не підтвердились, а через те, що органи поліції не встановили місцезнаходження відповідача. З аналогічною заявою [PERSON] звернулась до центру соціальної допомоги, який обмежений у повноваженнях проводити перевірки за такими зверненнями, проте відповідачу було роз`яснено про наслідки застосування фізичного та психологічного насильства, проведено профілактичну бесіду. Допитані в судовому засіданні батько позивача [PERSON] , неповнолітній [PERSON] також підтвердили, що [PERSON] часто сварився із дружиною, погрожував їй в присутності дітей. Відділ соціальної роботи, який провів оцінювання потреб сім`ї [PERSON] , також зазначив про те, що [PERSON] наляканий поведінкою свого батька, боїться його, донька [PERSON] уникає спілкування із батьком. Надана відповідачем позитивна характеристика з місця проживання не спростовує встановлених фактів, оскільки голова ЖБК [PERSON] пояснила, що не обізнана про особисте життя [PERSON] та його сім`ї. Представник відповідача адвокат Осоненко Ю.О. в обґрунтування заперечень проти позову посилався на рішення Європейського суду з прав людини, який у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). Досліджуючи питання про наявність інтересу [PERSON] до його дітей, суд з`ясовував у представника відповідача чи цікавиться відповідач їх життям, намагається спілкуватись із ними. Представник відповідача пояснив, що [PERSON] намагався побачити дітей, проте [PERSON] йому у цьому перешкоджає. Проте свої доводи про перешкоди з боку позивача у спілкуванні з дитиною відповідач та його представник жодними доказами не підтвердили. [PERSON] як батько дітей має певний ряд правових засобів врегулювати питання щодо його участі у їх вихованні, - укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків (ч.4 ст. 157 СК України); звернутись із заявою до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини (ч.1 ст.158 СК України); у разі перешкод з боку [PERSON] у спілкуванні та з дітьми та у їх вихованні, звернутись до суду із позовом про усунення цих перешкод (ч.1 ст.159 СК України). При цьому, враховуючи наявність конфліктних відносин між сторонами по справі, [PERSON] може поставити питання про побачення з дітьми без присутності матері. Разом з тим, відповідач як під час окремого проживання із [PERSON] , так і після її звернення до суду із позовом, маючи можливість вирішити питання про спілкування із своїми дітьми, не вжив жодних дій для участі у вихованні дітей. [PERSON] не з`явився до суду для того щоб надати свої власні пояснення щодо відносин із колишньою дружиною та дітьми. Із цього суд робить висновок про відсутність інтересу у відповідача до своїх дітей. Суд звертає увагу на те, що сам по собі факт заперечення проти позовних вимог не свідчить про бажання [PERSON] брати участь у вихованні дітей, а може бути наслідком особистого конфлікту відповідача із [PERSON] . Верховний Суд в постанові №331/5424/17 від 24.04.2019 року вказав, що при вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватись і брати участь в її вихованні. Згідно ч.3 ст.171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Суд дійшов висновку, що поведінка відповідача свідчить про відсутність його інтересу до дітей. [PERSON] не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що суд розцінює як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд не знаходить підстав постановити рішення по справі всупереч думці дітей та не погодитись з висновком органу опіки та піклування та вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із цим, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved