Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

15.03.2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15.03.2021 року і до закінчення навчання. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області 19.03.2003 року. 19.09.2003 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше Ѕ частини неоподатковуваного мінімуму доходу громадян, починаючи з 24.06.2003 року і до досягнення повноліття. На даний час, [PERSON] досяг повноліття, однак є студентом ІІІ курсу денного відділення Петрівського аграрного коледжу, що підтверджується довідкою про навчання №1077 від 11.03.2021 року та потребує матеріального забезпечення. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 21.04.2021 року було прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами у справі у строки, передбачені ст.275 ЦПК України з повідомленням (викликом) учасників справи. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] до судового не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував та просив суд розглядати у його відсутність. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області 19.03.2003 року. На даний час, [PERSON] досяг повноліття, однак є студентом ІІІ курсу денного відділення Петрівського аграрного коледжу, що підтверджується довідкою про навчання №1077 від 11.03.2021 року та потребує матеріального забезпечення. Як вбачається з зазначеної довідки терміном закінчення навчання [PERSON] є 2022 рік. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що [PERSON] працює в Одеському морському порту міста Одеси. Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Доказів на підтвердження зворотного представлено не було. Ч.1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляну на вищевикладене, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 15.03.2021 року і до закінчення навчання. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved