Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сімї. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав доводи, викладені у позовній заяві та пояснив, що з 29 грудня 2007 року він перебуває у зареєструваному шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою. Внаслідок несумісності характерів між подружжям постійно виникали суперечки та сварки на побутовому ґрунті, що призвело до втрати почуття любові один до одного. За цих підстав вони у березні 2015 року припинили шлюбні відносини, з 16 червня 2015 року мешкають окремо за різними адресами, не ведуть спільне господарство і фактично не спілкуються між собою. Зазначив, що на даний час відповідачка проживає зі своєю матір?ю та дитиною. За час окремого проживання він дійшов висновку, що примирення між ними та подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них. На підставі наведених обставин, позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Зазначив, що примирення між ним та відповідачкою неможливе, оскільки протягом тривалого часу з їх взаємовідносин зникла повага та взаєморозуміння, вони постійно сваряться, що погано впливає на емоційний стан дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначила, що не заперечує розірвати шлюб між нею та позивачем. Окрім того, додатково пояснила, що оскільки позивач не має наміру зберегти сімю, вона не може його змусити продовжувати шлюбні стосунки. Зазначила, що з березня 2015 року вони постійно сваряться, через що страждає дитина. З 16 червня 2015 року вони мешкають за різними адресами, спільне господарство не ведуть, а тому строк для примирення їм не потрібний. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 грудня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Слов?янську Слов?янського міського управління юстиції, актовий запис № 1037 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.11/. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як убачається із пояснень сторін у судовому засіданні, матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] у березні 2015 року припинили шлюбні відносини. З 16.06.2015 року не проживають однією сімєю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. У судовому засіданні сторони категорично заперечували проти надання їм строку для примирення, зазначали, що примирення між ними не можливе, а тому суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті З СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Згідно з приписом ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім?ї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved