Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

16.12.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , яку фактично прийняв його батько - [PERSON] [INFO] його батько помер та він (позивач), як спадкоємець за законом, своєчасно звернувся до Першої Слов`янської ДНК з заявою про прийняття спадщини у вигляді спірного будинку, але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2018 року з тих підстав, що його батько не оформив належним чином спадщину після смерті [PERSON] . Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник Слов`янської міської ради надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення на розсуд суду (а.с.61). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до таких висновків. При житті [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 27,7 кв.м., житловою площею 11,4 кв.м., що підтверджується Актом, складеного техніком-обстежником на підставі розпорядження начальника міськінвентарбюро від 09.04.1955 року (а.с.16-17); дозволом № 235 від 20.05.1968 року, наданого головним архітектором м. Слов`янська [PERSON] на капітальний ремонт будинку (а.с.14). При цьому в 1959 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26.08.1948 року), який втратив чинність відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26.08.1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Таким чином, відповідно до зазначених нормативних актів, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок на той час був сам факт збудування або купівлі ним будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Отже, факт належності спірного домоволодіння на праві власності [PERSON] встановлено у судовому засіданні та не викликає жодних сумнівів. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Слов`янського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Враховуючи, що спадщина відкрилась ще у 2002 році, оскільки [PERSON] померла [INFO] , то застосуванню підлягає законодавство, чинне на той час, а саме,\~ ЦК УРСР\~в редакції від 18.07.1963р. Відповідно до ч.1\~ст. 548 ЦК України\~(в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно вимог ч.1\~ст. 549 ЦК України\~(в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] після смерті своєї сестри - [PERSON] , доглядав житловий будинок, обробляв та збирав врожай з земельної ділянки, робив поточний ремонт будинку та подвір`я. Як вбачається з копії домової книги для прописки громадян, [PERSON] був прописаний за адресою: [ADDRESS] (а.с.25-38). \~Отже, з наведених вище обставин слідує, що померлий [PERSON] , фактично прийняв спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] , тим самим успадкувавши житловий будинок [ADDRESS] . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). З постанови державного нотаріуса Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Макарової Н.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2018 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що його батько [PERSON] - брат померлої [PERSON] , не подавав заяву про прийняття спадщини, не був зареєстрований з спадкодавцем за однією адресою (а.с.39-40). Факт родинних відносин [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 23.07.1968 (а.с.6). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Іншого шляху, ніж визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] в судовому порядку, у позивача немає. З матеріалів спадкової справи № 26/2011 також вбачається, що єдиними спадкоємцями за законом, які вчасно звернулись із заявою про прийняття спадщини, є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , яка є дочкою померлого, подала до Першої Слов`янської державної нотаріальної контори заяву № 778 від 26.04.2011 року про відмову від одержання спадкового майна на користь [PERSON] (а.с.67-99). З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що факт належності житлового будинку спадкодавцю у суду не викликає сумніву, а позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом належного оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved