Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

16.10.2018 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 01.07.1985 року по 11.07.2018 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. 11.07.2018 р. звільнений з роботи за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію на пільгових умовах. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 07.08.2018 йому було встановлено такі професійні захворювання: ХОЗЛ пилової етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, нестабільність на рівні МХД L5-S1, з вираженим м'язово-тонічним та алгічним синдромами з порушенням опорно-кінетичної функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. (Основний діагноз). ДЕП (постравматична+гіпертонічна) ІІ ст. з ликворно-венозною дисциркуляцією, цефалічним та астено-невротичним синдромами. Остеохондроз, спондилоартроз шийного відділу хребта, унковертебральний артроз, вертеброгенна цервікоалгія. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з поімрно вираженими вегетативно-трофічними порушенням на кистях. Хронічний ринофарингіт у стадії загострення. (Супутній діагноз). Згідно довідки МСЕК м. Суми від 10.10.2018 р. ступінь страти працездатності склала 65% та йому встановлено ІІІ групу інвалідності. Вказує, що отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Просив стягнути з відповідача на його користь 65 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоровя. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 13.11.2018 р. відповідачем ПАТ «Сумське НВО» надано відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позовних вимог просить выдмовити. Зазначив, що позивачем не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди товариством. Окрім наявності ряду захворювань єдиним доказом моральних страждань позивач вказує на порушення стану здоровя, порушення життєвих звязків та навичок. Позивач безпідставно повязує розвиток у нього професійних захворювань виключно з тим, що роботодавець не виконав покладені на нього обовязки по створенню безпечних і нешкідливих умов праці. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у період з 01.07.1985 року по 11.07.2018 року перебував у трудових відносинах із відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання», звільнений з роботи 11.07.2018 р. за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію на пільгових умовах (а.с. 7-8). Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 07.08.2018 р. [PERSON] встановлено діагноз: ХОЗЛ пилової етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу, нестабільність на рівні МХД L5-S1, з вираженим м'язово-тонічним та алгічним синдромами з порушенням опорно-кінетичної функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. (Основний діагноз). ДЕП (постравматична+гіпертонічна) ІІ ст. з ликворно-венозною дисциркуляцією, цефалічним та астено-невротичним синдромами. Остеохондроз, спондилоартроз шийного відділу хребта, унковертебральний артроз, вертеброгенна цервікоалгія. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з поімрно вираженими вегетативно-трофічними порушенням на кистях. Хронічний ринофарингіт у стадії загострення. (Супутній діагноз). При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у звязку з неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці (п.16); причина професійного захворювання проведення робіт в умовах підвищеного рівня пилу, виробничого шуму та показників важкої праці (п. 17). (а.с. 11-12). 28.09.2018 р. [PERSON] пройшов повторний огляд МСЕК і йому встановлено 65 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності (а.с. 13). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст.ст. 21, 153, 173, 237-1 КЗпП України, а тому обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] перебуваючи у трудових правовідносинах з відповідачем отримав професійне захворювання у звязку з неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці, тобто проведенням робіт в умовах несприятливого мікроклімату підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та показників важкості праці. Зважаючи на те, що професійне захворювання [PERSON] отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче обєднання» безпечних і нешкідливих умов праці, отримане позивачем професійне захворювання негативно вплинуло на його стан здоровя, який постійного погіршується та призвів до встановлення третьої групи інвалідності, від чого він зазнав моральних страждань, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню роботодавцем. З огляду на викладене, ураховуючи розяснення, надані в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 25000 грн.

Outcome: partial