overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що [PERSON], яка померла [INFO], проживала разом з ним з 1989 року і до смерті [INFO]. Мотивує свої вимоги тим, що більше двадцяти років вони проживали з нею однією сім'єю як чоловік та дружина спочатку на території Росії, а з листопада місяця 1989 року на території Капустинської сільської ради. За період проживання вони були пов'язані спільним побутом, тобто вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки як чоловіка та дружини, які полягали у прийнятті участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Шлюб між ними не був зареєстрований у відповідному порядку. Дітей у них не було. Після її смерті відкрилась спадщина на території Капустинської сільської ради. Але оскільки він та [PERSON] проживали разом як подружжя, а шлюб не був зареєстрований, то прийняти спадщину після смерті [PERSON] він не може. Оскільки іншим чином неможливо встановити факт спільного проживання з [PERSON], він змушений звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві підтримав в повному обсязі свої позовні вимоги. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала. Заінтересована особа у своїй письмовій заяві проти задоволення заяви не заперечувала, просила розглянути справу за відсутності представника. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] мешканці с. Капустинці підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю протягом тривалого часу (9-10 років). Вказували, що [PERSON] та [PERSON] разом приїхали до с. Капустинці для роботи в колгоспі, де і працювали, до дня смерті останньої, спільно вели господарство, у них був спільний побут. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, свідків суд приходить до наступних висновків. Із довідки виконкому Капустинської сільської ради Липоводолинського району № 02-37/795 від 3 серпня 2016 року та копій книг по господарського обліку, вбачається, що заявник та його співмешканка [PERSON] проживали та були зареєстровані разом у с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області з 1989 року до смерті останньої (а.с. 6-9). Із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON], яка проживала у с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області, як члену САПТЗТ «Капустинське», належить право на земельну частку (пай) землі розміром 2,80 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 10). [INFO] в с. Капустинці Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Встановлення цього факту необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] Суд вважає, що матеріалами справи та показаннями свідків доводиться факт спільного проживання однією сім'єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1989 року по [INFO], у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 10 серпня 2002 року; шлюб зареєстрований Клубівською сільською радою Ізяславського району за актовим записом № 11. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з червня 2016 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 10 серпня 2002 року Клубівською сільською радою Ізяславського району за актовим записом № 11 (л.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (л.с. 10). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з червня 2016 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в у розмірі по 2000 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживала без реєстрації шлюбу з вересня 1993 року. Від [PERSON] народився син [INFO]. Спільне життя між ними не склалось через різні погляди. З 21 жовтня 2012 року сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спільна дитина проживає разом з матір'ю. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 18). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньго [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. У ст. 191 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У позовній заяві зазначено, що відповідач взагалі не надає кошти на утримання дитини, з дитиною не спілкується. Відповідач не працює, має мінливий дохід. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в у розмірі 2000 щомісяця до досягнення ним повноліття, починаючи з 15 серпня 2016 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись в позовній заяві на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 1996 року. Від даного шлюбу має сина [PERSON], [INFO], якого відповідач в добровільному порядку не утримує. Позивач в позовній заяві просить задовольнити її вимоги, та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2004 року народження, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Позивач, відповідач в судове засіданні не з'явились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, письмово висловив згоду на задоволення позовних вимог позивача. У зв'язку з викладеним, та вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити рішення, направивши за місцем мешкання сторін копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач знаходяться з у шлюбі з 02 листопада 1996 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Добропілля Донецької області, актовий запис 233. Від даного шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Батьком малолітньої дитини відповідно до свідоцтва про народження від 11 листопада 2004 року, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, вказаний відповідач по справі - [PERSON]. Відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою доказів, встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], 2004 року народження. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] варто стягнути з дня звернення до суду, тобто з 15 серпня 2016 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, посилаючись на те, що вона 14.02.2015 р. зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], проте відповідач ухиляється від її утримання та утримання дитини. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.02.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка потребує матеріальної допомоги, однак відповідач такої допомоги не надає. Крім того, [PERSON] також потребує матеріальної допомоги, однак відповідач такої допомоги не надає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку до 26.07.2018 року. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте з позовною заявою надіслала клопотання про розгляд справи у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала (а.с 8). Відповідач в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 12). З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з 05 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину, доньку Домініку, [INFO], яка на теперішній час мешкає з позивачкою. З моменту одруження проживали однією сімєю, після чого у них не склались стосунки, в наслідок вони вирішили жити порізно з 2012 року. Спору про поділ майна не заявила. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Від неї надійшла заява, у якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення у пресі. Від нього не надійшла заява про відкладення справи або причини неявки. Суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. 17 жовтня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, за актовим записом №157, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №025086 виданого 05 серпня 2006 року. Від шлюбу мають дитину доньку Домініку, [INFO]. Подружжя припинили шлюбні відносини з 2012 року. Майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання\~ шлюбу. На\~ підставі\~ ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу\~ України,\~\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів із [PERSON] В обгрунтування позову посилається на те, що з відповідачем 25 квітня 2011 року вступила у шлюб, в якому народилися двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] Відповідач працює, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а також судові витрати у примусовому порядку. В судовому засіданні [PERSON], її представник адвокат Кедрун Л.С. позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у поданій суду заяві проти позову не заперечив, розгляд справи просив провести у його відсутність. Суд, заслухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований Михнівською сільською радою Ізяславського району 25 квітня 2011 року, що свідчить свідоцтво про шлюб. У шлюбі народилися двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Михнівської сільської ради. Понесені позивачкою судові витрати підлягають стягненню з відповідача на її користь. Відповідно до ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 14 лютого 2002 року у виконкомі Великоком'ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №1. Від даного шлюбу народилось четверо дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Просила не надавати строків на примирення. Відповідач в судовому засіданні просив шлюб не розривати. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2002 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане виконкомом Великоком'ятської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №1 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають чотирьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7), дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8) та дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітні діти після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем у шлюбі, але живуть окремо, дочка на її утриманні, відповідач, який має доходи, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання дитини добровільно не надає. В суд позивачка подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в суд не прибув, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони в шлюбі, але проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх дочки, яка проживає з позивачкою. Відповідач не має постійного місця праці. Дані обставини встановлені з письмових доказів свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження дочки, паспортом позивачки та посвідченням про групу інвалідності позиваки, довідкою про проживання дочки сторін з позивачкою. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved