Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

15.04.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини у всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що 23.01.2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 09.06.2008 року розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з нею. Відповідач ігнорує фінансові потреби дитини, участі у вихованні сина не приймає, матеріальні витрати на його утримання вона несе сама. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач та відповідач подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, де позивач вказала, що позовні вимоги підтримує, а відповідач - що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. За таких обставин, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін, постановивши рішення на підставі наявних матеріалів справи. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180- 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що 23.01.2002 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано, що підтверджується свідоцтвfмb про одруження та про розірвання шлюбу (а.с. 6, 7). З позовної заяви вбачається, що сторони є батьками дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Згідно заяви позивачки, відповідач є працездатним, але не надає позивачці в достатній мірі коштів на утримання дитини чи іншої матеріальної допомоги. Відповідач не надав до суду доказів того, що він добровільно утримує та матеріально забезпечує дитину. А тому суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Суд погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою, що відповідають 1/4 частці заробітку (доходів) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини, враховуючи при цьому те, що відповідач подав до суду заяву, де вказав що позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, а тому стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх сина, що не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 15.04.2015 року, тобто з дати надходження позову до суду. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved