Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

16 березня 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно укладеного договору між позивачем та відповідачем №б/н від 20.10.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 36000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами ПриватБанку. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, на думку позивача, станом на 25.02.2021 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 37089,64 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 32751,25 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4338,39 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 24.03.2021 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві та долученому до позовної заяви клопотанні просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.2-4, 63/. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю /а.с.74/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.10.2010 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку, а також зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 20.10.2010 року, за яким отримав кредит в сумі 36000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.4-13, 14, 15, 16, 43/. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.49-50/. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банком проведено перевірку наданих документів та прийнято рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту у сумі 300 грн. 12.09.2012 року розмір кредитного ліміту збільшено до 8000 грн., а 29.05.2017 року - до 36000 грн. 08.05.2020 року розмір кредитного ліміту зменшено до 34344,21 грн. /а.с.14/. За вказаним договором відповідачу було видано три кредитні картки, остання з яких має термін дії до 31 липня 2022 року (07/22) /а.с.15/. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов`язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку. /а.с.14-38/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивач вважає, що станом на 25.02.2021 року розмір заборгованості відповідача складає 37089,64 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 32751,25 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4338,39 грн. /а.с.4-6, 7-11, 12-13/. Вказаний розмір заборгованості не суперечить даними виписки з особового рахунку відповідача станом на 26.02.2021 року /а.с.48-51/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, так як відповідач не виконав зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення по справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 1135 грн. (50% від 2270 грн., сплаченого позивачем за платіжним дорученням №PROM3BMKZD від 03.03.2021 року). Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved