Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. 29.01.2015 року, 26.02.2015 року [PERSON] уточнювала свої позовні вимоги. 05.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в остаточній редакції до [PERSON] про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування завданої моральної шкоди В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалася на те, що на початку 2014 року вона познайомилася з відповідачем [PERSON], в звязку з укладенням між нею та ТОВ «Силует», власником якого є [PERSON] договору купівлі-продажу приміщення, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16. [PERSON] самовільно утримував зазначене приміщення, та 05.06.2014 року розмістив з внутрішнього боку вхідних дверей приміщення декілька обяв, в якій міститься недостовірна інформація, а саме, що порушена кримінальна справа, в якій [PERSON] є співучасником. Позивач зазначила, що вона протиправних дій не вчиняла, рішеннями судів підтверджено законність придбання нею приміщення, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16. Своїми діями відповідач ганьбить її честь та гідність, крім того, діями відповідача їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі 20\~000 грн. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати недостовірною інформацію, яка викладена [PERSON] в обяві, розміщеній на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме: порушена кримінальна справа, [PERSON] співучасник. -зобовязати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, яка викладена ним в обяві, розміщеній на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме, що порушена кримінальна справа, [PERSON] співучасник. -стягнути з [PERSON] на її користь [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди 20\~000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити вимоги. Позивач [PERSON], будучи допитаною в судовому засідання в якості свідка пояснила, що 30 квітня 2014 року за договором купівлі-продажу вона придбала у ТОВ «Силует», керівником якого є [PERSON], приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16. Їй було повідомлено, що зазначене приміщення займає [PERSON] та його дружина, займаються підприємницькою діяльністю торгівлею, над магазином була розташована вивіска магазин «Добриня». Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] мав намір придбати зазначене приміщення, але в наступному відмовився. В травні та червні місяці 2014 року [PERSON] розмістив на вхідній двері магазину «Добриня», обяву, що «відносно [PERSON] порушена кримінальна справа, [PERSON] співучасник». Зазначене стало відомо від знайомих, друзів, хто розмістив обяву вона не бачила, але, коли вона пішла до магазину, дійсно побачила таку обяву, продавець [PERSON] повідомила, що зазначену обяву розмістили власники [PERSON]. В наступному вона розмовляла з [PERSON], але він відповів, що вона буде відповідати за свої дії. Обява висіла на двері в травні, на обяві також був розміщений телефонний номер [PERSON] В червні 2014 року вона із своєю знайомою зробила фотографії обяви, і щоб не було сумнівів, був прикладений аркуш з зазначенням дати фотозйомки 05.06.2014 рік. Їй спричинена моральна шкода, оскільки переживала, нервувала, обяву бачили багато її друзів та знайомих. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що своїми діями відповідач [PERSON] порушив честь та гідність позивача, спричинив їй моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, внаслідок протиправних дій відносно [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що в 2010 році з [PERSON] була досягнута домовленість про те. що вона продасть йому приміщення, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16. Саме з 2010 року він займав зазначене приміщення, в якому був розташований магазин. В 2014 році йому стало відомо, що [PERSON] купила зазначене приміщення. Він не заперечує, що в обяві зазначений номер його мобільного телефону, але, він ніяких обяв на двері магазину не розвішував. Особисто з [PERSON] він не був знайомий, він вважає, що це зробили, щоб скомпрометувати його. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, сторони визнали та не заперечували той факт, що в травні червня 2014 року приміщення магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, займав [PERSON] У відповідності до наданих позивачем фотографій, зроблених 05.06.2014 року, на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, розміщена обява, «відносно [PERSON] порушена кримінальна справа, [PERSON] співучасник.» Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з [PERSON], проводив роботи по встановленню лічильника. Йому відомо, що [PERSON] мав магазин в м. Новомосковську, площа Леніна, № 16. В червні 2014 року він проходив мимо магазину, зайшов до приміщення та купив воду, бачив, як на двері магазину незнайома дівчина клеїла аркуш оголошення та фотографувала його. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] не знайома, з [PERSON] знайомі на протязі 8-9 років, оскільки вона працювала продавцем у кіоску за адресою площа Леніна № 14-а м. Новомосковськ. На початку червня 2014 року вона прийшла до магазину, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, який [PERSON] займає для торгівлі продуктами. Біля дверей магазину стояла фотограф, її прізвища вона не знає, зовуть [PERSON], вона фотографувала двері магазину, на яких висів аркуш паперу, де зазначено, що магазин знаходиться в арешті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що точної дати вона не памятає, в 2014 році, вона йшла біля магазину, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, бачила, як [PERSON] фотографує двері магазину, що там було розміщено, вона не знає. Свідок [PERSON] Г,С. в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] знайомий в звязку з роботою, він замовляв продукцію його підприємства. Приблизно в травні 2015 року він проходив біля магазину, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, на двері магазину були розміщені якісь аркуші паперу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що влітку 2014 року [PERSON] клеїла на вхідних дверях магазину за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, аркуші паперу, та фотографувала, що було надруковано на аркушах, їй не відомо. В той же час, свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона знайома з [PERSON] з 2000 року, т.я. навчала її дочку. Точну дату вона не памятає, в 2014 році, на двері магазину за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16 бачила обяву, що [PERSON] та [PERSON] вчинили злочин, точний текст вона не памятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] спілкується з з 1995 року, оскільки вона є знайомою його дружини. В квітні, травні 2014 році на двері магазину за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16 він бачив обяву, що [PERSON] вчинила злочин, точний текст вона не памятає. [PERSON] дуже переживала з зазначеного приводу, хто саме розмістив обяву, йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в податковій інспекції, в звязку з роботою їй відомо, що [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність в магазині за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16. В травні 2014 року вона проходила біля магазину та бачила особисто, як [PERSON] з внутрішнього боку магазина на скляній вхідній двері розклеював аркуші жовтого кольору, на яких було надруковано текст, що «відносно [PERSON] порушена кримінальна справа, [PERSON] співучасник.» Надаючи аналіз поясненням свідків, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається позивач, також, суд вважає доведеним, що обява, яка була розміщена на вхідній двері магазину «Добриня», розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме: «порушена кримінальна справа, [PERSON] співучасник», було розміщено відповідачем [PERSON], оскільки зазначений факт підтвердив свідок [PERSON] та зазначені обставини не суперечать іншим доказам, які досліджені судом. У відповідності до витягу з кримінального провадження № 12014040350001207 від 08.04.2014 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за заявою [PERSON] за фабулою: 29.10.2014 року [PERSON], знаходячись за адресою: м. Новомосковськ пл.. Леніна 16, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами, які належать [PERSON] Відповідачем [PERSON] не надано суд доказів того, що відносно [PERSON] порушене кримінальне провадження. В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що відомості, викладені відповідачем в обяві відносно позивача [PERSON] є недостовірними та негативними. У відповідності до ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно. На підставі ст. 270 ЦК України, відповідно до\~Конституції України,\~фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. У відповідності до ст. 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. У відповідності до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині спростування недостовірної інформації, яка викладена [PERSON] в обяві, розміщеній на вхідній двері магазину «Добриня», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, площа Леніна, № 16, а саме, що порушена кримінальна справа, [PERSON] співучасник, підлягають задоволенню. Згідно до вимог ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У відповідності до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд приходить до переконання, що діями відповідача [PERSON] позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які зазнала [PERSON] у звязку з приниженням її честі та гідності, викликаним поширенням недостовірної інформації. У відповідності до ст. 23 ЦК України, м оральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи обставини справи, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір моральної шкоди повинен бути визначений судом в розмірі 2\~000 грн., в звязку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial