Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

17.03.2020. [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. Позов обґрунтовано тим, що з 16.12.2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який навчається на третьому курсі денного відділення в Державному вищому навчальному закладі «Слов`янський коледж транспортної інфраструктури», спеціальність - 273 Залізничний транспорт, спеціалізація - технічне обслуговування, ремонт та експлуатація тягового рухомого складу. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. У зв`язку із додатковими витратами на навчання сина, позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на навчання на свою користь в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення сином навчального закладу. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача у судове засідання. Відповідач [PERSON] також не з`явився в підготовче судове засідання, 13.05.2020р. до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина на навчання в розмірі 1/4 частини від заробітку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в матеріалах справи мається відповідна копія свідоцтва про шлюб, оригінал якого виданий 16.12.2000 року Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №219. Згідно копії свідоцтва про народження виданого 14.09.2001р. відділом реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №190, позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Довідкою ДВНЗ «Слов`янський коледж транспортної інфраструктури» №101 від 10.03.2020 року встановлено, що [PERSON] дійсно навчається на денному відділені за контрактною формою навчання в ДВНЗ «Слов`янський коледж транспортної інфраструктури» на третьому курсі, груп № 436 , спеціальність - 273 Залізничний транспорт, спеціалізація - технічне обслуговування, ремонт та експлуатація тягового рухомого складу, термін навчання з 01.09.2018 року по [INFO]. Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст.199 Сімейного кодексу України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , на даний час повнолітній та дійсно навчається на третьому курсі денної форми навчання у ДВНЗ «Слов`янський коледж транспортної інфраструктури». Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я, а також матеріальний стан сторін, те, що сторони зобов`язані утримувати своїх дітей на час навчання, а також те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання і воно є платним, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач фізично здоровий, працездатний, має можливість надати таку допомогу. При таких обставинах, суд вважає, що розмір аліментів у зв`язку з навчанням на користь позивача повинний бути визначений у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір буде відповідати матеріальному і родинному стану сторін і не ущемляти їх прав. Крім того, згідно приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved