Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

16 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог вказав, що [INFO] помер - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на земельну ділянку площею 2,7585 га з кадастровим номером №5323287500: 00: 008 :0163 , цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право власності на 53/200 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та право власності на недоотриману пенсію. За свого життя [PERSON] склав заповіт, в якому, у випадку своєї смерті, все належне йому майно заповів [PERSON] . З метою прийняття спадщини позивач звернувся до Першої миргородської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову у видачі свідоцтва право на спадщину, у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує місце відкриття спадщини. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на спірну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, спірну земельну ділянку та суму недоотриманої пенсії спадкодавця. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 травня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального судового провадження. У встановлений судом строк, відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Представник Слобідської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій визнав позовні вимоги [PERSON] , окрім того прохав розгляд справи провести за його відсутності. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 2,7585 га з кадастровим номером №5323287500: 00: 008: 0163 , цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області, шо підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру (а.с.23-27). Також, спадкодавець за свого життя, згідно договору дарування від 22.12.1964 року зареєстрованого Першою Луганською державною нотаріальною конторою за № 22668, набув право власності на 53/200 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Речові права на відповідний об`єкт нерухомості зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Інформацією з реєстру речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, спадкодавець мав право на отримання пенсії, однак її нарахування та виплата з серпня 2014 року не здійснювалася, у зв`язку з перебуванням [PERSON] на тимчасово окупованій території. За свого життя [PERSON] склав заповіт, в якому на випадку своєї смерті все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с.16). З метою прийняття спадщини позивач звернулася до Першої миргородської державної нотаріальної контори. На підставі заяви позивача було 03.08.2015 відкрито спадкову справу № 123/2015 на майно [PERSON] . Проте у видачі свідоцтва на спадщину відмовлено, так як відсутнє документальне підтвердження місця відкриття спадщини (а.с.13,14-15). У відповідності до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. З матеріалів справи вбачається, що останнім відомим місцем проживання [PERSON] є м. Луганськ Луганської області, оскільки саме за вказаним місцем йому здійснювалися нарахування та виплата пенсії (а.с.78). Місцем смерті також є м. Луганськ Луганської області (а.с.11). Місто Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, що затверджений Розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 р. № 1085-р. Положеннями ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції 04.03.2015 року (чинній на момент відкриття спадщини), визначено особливості здійснення спадкування майна, де останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія. Так, статтею 11-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зокрема частиною 1 визначено, що у такому разі, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Частиною 2 вказаної статті, такий же підхід застосований і до випадків коли останнє місце спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті. Спадкову справу на майно померлого [PERSON] , було заведено Першою миргородською державною нотаріальною конторою, що територіально розташована в м. Миргород Полтавської області. Таким чином, враховуючи відповідні положення законодавства, місцем відкриття спадщини є м. Миргород Полтавської області. Згідно ч.ч.1,3,4 ст. 11 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України. За фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України. Набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що право власності на спірну земельну ділянку та частку житлового будинку були правомірно набуті спадкодавцем, а тому воно є об`єктом спадкування. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вбачає правові підстави для задоволення позову у даній частині. При вирішенні позовної вимоги щодо визнання права на суму недоотриманої пенсії спадкодавця, суд керується наступним. Згідно з ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності -входять до складу спадщини. Спадкодавець [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років по лінії Міністерства оборони України, виплата якої здійснювалася з урахуванням положень ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Нарахування пенсії спадкодавцю з серпня 2014 року було припинено (а.с.78). З огляду на це, [PERSON] не набув права власності на відповідні виплати, адже вони не були йому нараховані. Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даної позовної вимоги. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: partial