overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

15.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 14.06.1986 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають двоє дітей: Марію, [INFO] та Василя, [INFO]. Проте подружнє життя не склалося. Відповідач зловживає алкогольними напоями, ображає її, погрожує розправою, тому вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечив, так як із-за неналежної поведінки позивачки їх сімя практично розпалася. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 14.06.1986 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 07 у Старявській сільській раді Старосамбірського району Львівської області. У звязку із одруженням позивач змінила прізвище Лисак на [PERSON] (а.с.4); мають двоє спільних дітей, які уже досягли повноліття. Із показань сторін та їх поведінки у суді вбачається, що подружні відносини не підтримують, втратили одне до одного повагу і любов, демонструють зневагу та ворожість, байдужість до сімейних, родинних цінностей. У відповідності з постановою суду від 30.05.2016 року [PERSON] притягався до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (насильство у сімї). У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки між сторонами склалися неприязні відносини, вони припинили подружнє життя, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам із-за постійної психологічної напруги, викликаної ворожістю, недовірою, зневагою одне до одного, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

15.03.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Із позову вбачається, що 05.08.2006 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у виконкомі Іловайської міської ради м. Харцизька Донецької області, актовий запис № 88. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з жовтня 2015 року. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується копією паспорта (а.с. 4-5) свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 6). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

15.03.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Із позову вбачається, що 10.09.2010 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з вересня 2015 року, у зв'язку з тим, що сторони мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спір про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час ними не вирішен. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2), копією свідоцтва про народження (а.с. 3), копією паспорта (а.с. 8-10) Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

15.03.2016 року заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт батьківства. Заявлені вимоги [PERSON], аргументує тим, що 05.06.2000 року у нього з громадянкою [PERSON] народився син - [PERSON]. Так як [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], запис у свідоцтві про народження сина заявника було зроблено відповідно до вимог ст. 122 Сімейного кодексу, тобто зазначено походження дитини від батьків, які перебувають у шлюбі. За твердженнями заявника він та [PERSON] є родичами прямої прямої лінії споріднення, оскільки [PERSON] є сином заявника, так як [PERSON] сумісно проживав з громадянкою [PERSON] з 1998 року. Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутності. [PERSON] в судове засідння не з'явився, про що повідомив телефонограмою, в якій зазначив, що дійсно [PERSON] є батьком [PERSON] та просив розгляд справи провести без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника законні та підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт належності родинних відносин заявника підтверджено довідкою Новофастівської сільської ради № 85 (а.с. 7). Відповідно до п.1, 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Таким чином суд вважає , що в судовому засіданні було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

15.03.2016 року заявники звернулися в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Покликалися на те, що перебувають в шлюбі з 04 червня 2000 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 319. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Вказують на те, що спільне життя не склалося, подружні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть, дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. Збереження сімї не можливе, вважають шлюб формальним, а тому просили його розірвати. Визначити місце проживання дитини з матірю. Заявники [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги заяви підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Із копії свідоцтва про одруження І-ЕГ № 034972 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 04 червня 2000 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 319 (а.с. 10). В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 11). 14 березня 2016 року між заявниками було укладено нотаріально посвідчений договір між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину (а.с. 12-15). Судом встановлено, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що заявники дійшли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

15.03.2016 року ПАТ «ВБР» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9432,17 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного кредитного договору від 26.08.2014 року, ПАТ «ВБР» надало [PERSON] кредит у розмірі 7000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку №5336860400021219, що є доступом до рахунку №26257000219733. Відповідно до вимог договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами. Заборгованість відповідача [PERSON] станом на 11.12.2015 року становить 9432,17 грн. і складається з наступних сум: 4509,44 грн. поточна заборгованість по тілу кредиту; 1327,39 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 288,72 грн. поточна заборгованість за процентами; 2108,57 грн. прострочена заборгованість за процентами; 1198,05 грн. сума пені. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, надавши письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 26.08.2014 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] було укладено кредитний договір, а.с.8-9. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання передбачені в договорі по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконує, має заборгованість перед ПАТ «ВБР» по кредитному договору в розмірі 9432,17 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 4509,44 грн. поточна заборгованість по тілу кредиту; 1327,39 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; 288,72 грн. поточна заборгованість за процентами; 2108,57 грн. прострочена заборгованість за процентами; 1198,05 грн. сума пені, - а.с.5-7, 14-22. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «ВБР» заборгованість за кредитним договором від 26.08.2014 року в розмірі 9432,17 грн. Також, оскільки ПАТ «ВБР» звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», при задоволенні даного позову слід стягнути з [PERSON] на користь держави 1378 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

15.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 11.12.2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, з січня 2016 року вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Спроби примирення не дали позитивних результатів. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 11 грудня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони дітей не мають. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з січня 2016 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

15.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 01.07.2011 року Дмитрівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №1, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з листопада 2013 року, через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав зазначивши, що відповідач перебуває в Російській Федерації, зв'язок весь час з ним не підтримує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, судом належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, судова повістка повернулася з відміткою «не проживає». Згідно статті 74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації місця проживання, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи в порядку ст.ст.224-226 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

15.03.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 04.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня в Київській області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, з часом відносини погіршилися, вони з відповідачем перестали знаходити спільні підходи у вирішенні сімейних і родинних проблем, що призвело до того, що з лютого 2014 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 04 лютого 2006 року Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня в Київській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Від шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з лютого 2014 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

15.03.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 403 шлюбі з відповідачем з 06.12.2013 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не зявились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 15.10.2010 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

15.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 липня 2005 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноградського районного управління юстиції у Харківській області України, за актовим записом № 81, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з лютого 2016 року, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 12 травня 2016 року ухвалою суду сторонам відповідно до ст. 111 СК України, надано строк для примирення протягом трьох місяців. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не змінили наміру позивача про розірвання шлюбу. 30 серпня 2016 року позивач звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у встановлений законом порядку повідомлена про час та місце слухання справи, однак до суду не прибула про причини неявки суд не повідомила, тому, суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved