Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

15 листопада 2013 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області (далі по справі УПСЗН Ясинуватської райдержадміністрації Донецької області) звернулось до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення сум по призначенню тимчасової державної допомоги дітям, мотивуючи свої позовні вимоги ти, що 28 січня 2008 року до них звернулась [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на доньку [PERSON]. Допомога була призначена з 01 січня 2008 року по 31 березня 2008 року у розмірі 198 гривень 90 копійок, 01 квітня 2008 року по 30 червня 2008 року у розмірі 303 гривні 40 копійок, з 01 липня 2008 року по 30 вересня 2008 року у розмірі 204 гривні 00 копійок, з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі 210 гривень 30 копійок, 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року у розмірі 210 гривень 30 копійок. Згідно довідці з відділу державної виконавчої служби Ясинуватського міськрайонногоого управління юстиції від 16 липня 2009 року було встановлено, що [PERSON], сплатив на користь доньки [PERSON] [INFO], аліменти за період з січня 2009 року по червень 2009 року у розмірі 690 гривень 00 копійок. Сума виплаченої тимчасової державної допомоги [PERSON] на утримання доньки [PERSON] за період 01 січня 2009 року по 31 травня 2009 року складає 1051 гривень 30 копійок. Відповідач неоднарозово попереджався про необхідність сплатити зазначену суму переплати. На теперішній час переплата Відповідачем у добровільному порядку не сплачена та складає 1051 гривня 30 копійок. Позивач просить стягнути з [PERSON] на їх користь переплачену державну допомогу у розмірі 1051 гривня 30 копійок. У судовому засіданні представник позивача Дідченко А.С., яка діє на підставі довіреності підтримала позовні вимоги у повному обсязі, на обґрунтування яких послалася на обставини викладені в позовній заяві, та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що дійсно вона приблизно пів року у 2009 році отримувала аліменти і надала таку довідку до УТСЗН однак кошти не сплатила оскілька не мала грошей, щоб погасити цю заборгованість, просила суд застосувати строик позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 10 ч. 3 та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ч. 1, 3 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета спору. Судом встановлено що 28 січня 2008 року [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на доньку [PERSON]. 31 січня 2008 року рішенням УПСЗН була призначена допомога [PERSON] з 01 січня 2008 року по 31 березня 2008 року у розмірі 198 гривень 90 копійок, 01 квітня 2008 року по 30 червня 2008 року у розмірі 303 гривні 40 копійок, з 01 липня 2008 року по 30 вересня 2008 року у розмірі 204 гривні 00 копійок, з 01 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі 210 гривень 30 копійок, 01 січня 2009 року по 30 червня 2009 року у розмірі 210 гривень 30 копійок. Сума виплаченої тимчасової державної допомоги [PERSON] на утримання доньки, за період 01 січня 2009 року по 31 травня 2009 року складає 1051 гривня 50 копійок. Усього сплачена державна допомога у сумі 1051 гривня 30 копійок. Відповідно до п. 8,10 ст. 181 Сімейного Кодексу України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів від 22 лютого 2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» (з усіма змінами та доповненнями) якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. На підставі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальноюзагальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як передбачено ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. На підставі ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 ЦК цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістюдомовленістю сторін. Тому суд у даній справі виходить із загальної позовної давності тривалістю у три роки. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позивачем та його представником не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним пропущено з поважних причин строк для звернення до суду з позовом. За вказаних обставин, беручи до уваги, що позивачем не доведено, що позовна давність була збільшена за домовленістю сторін, а також не обґрунтовано її переривання, зупинення перебігу чи пропущення з поважних причин, і таких обставин не встановлено судом, в задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області до [PERSON] про стягнення сум по призначенню тимчасової державної допомоги дітям слід відмовити за спливом позовної давності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed