overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

17.08.2015 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 19.10.2007 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з травня 2012 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її та позивача участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на позивача.(а.с.35) Відповідачка також не з»явилася в судові засідання, призначені на 19.10.2015 року, 12.11.2015 року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Посилався на те, що постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 10.10.2008 року накладений арешт на все належне йому майно у виконавчому провадженні № 9421941 , яке відкрите з виконання судового наказу про стягнення з нього на користь відповідача боргу за кредитним договором. На даний час заборгованість у розмірі 3435 грн. на користь банку ним сплачена, але державний виконавець не знімає арешт із його майна, так як виконавче провадження закрите та за строком давності знищене. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позові, відмовився від вимог про стягнення з відповідача судового збору. Представник відповідача, ПАТ КБ « ПриватБанк» при вирішенні спору покладався на суд, підтвердив ту обставину, що позивач немає заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Треті особи, Київський ВДВС Полтавського МУЮ, Полтавське міське управління юстиції своїх представників у судове засідання не направили. Установлено що постановою державного виконавця Київського ВДВС Полтавського МУЮ від 10.10.2008 року накладений арешт на все належне йому майно у виконавчому провадженні № 9421941 , яке відкрите з виконання судового наказу про стягнення з нього на користь відповідача боргу за кредитним договором. Згідно довідки Київського ВДВС Полтавського МУЮ убачається, що виконавче провадження за № 9421941 відкрите 02.10.2008 року, з виконання судового наказу № 2ц-405 виданого 11.06.2008 року Київським районним судом, а 10.10.2008 року постановою державного виконавця накладений арешт на все нерухоме майно боржника. 19.10.2009 року виконавчий документ повернутий сятгувачеві без фактичного виконання. Повторно вказаний виконавчий документ до ДВС не надходив. Виконавче провадження знищене, а тому скасувати арешт, що накладений на майно відповідача ДВС не має можливості. Згідно довідки ПАТ КБ « ПриватБанк» не існує заборгованості позивача перед банком. Отже відпали підстави для накладення арешту на майно позивача. Знаходження майна під арештом без наявної законної підстави порушує права позивача, які підлягають судовому захисту шляхом скасування арешту на майно позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 08.09.2007 року у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 387. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 08.09.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у березні 2014 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сімю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.09.2007 року а.с.6. Шлюбні відносини припинені у березні 2014 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна та місцем проживання дитини між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 15.10.2011 року у відділу державної реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 22. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 15.10.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Дарію, [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у грудні 2014 році. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сімю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.10.2011 року а.с.5. Шлюбні відносини припинені у грудні 2014 році, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна та місцем проживання дитини між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 03.10.1987 року уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №24. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина. З травня 2015 року шлюбні відносини припинено. Позивачка зазначила, що сумісне життя не склалось внаслідок того, що відповідач почав вчиняти сварки, погрожує фізичною розправою у зв'язку з чим вона вимушена винаймати житло. Подальше сімейне життя з відповідачем вважала неможливим, оскільки відсутні спільні інтереси. Спір про поділ майна буде вирішено доровільно. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, звернулась із заявою, в якій зазначила, що наполягає на задоволенні позову, просить розглянути справу за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень не надав, що відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України є підставою для постановлення заочного рішення. За неявки сторін, суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 03.10.1987 року, який було зареєстровано Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.10.1987 року. (а.с.6) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинено з травня 2015 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за причин відсутності взаєморозуміння, неналежної поведінки в сім'ї відповідача. Сторони не підтримують шлюбних відносин. Відповідач заперечень не надав. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивачки. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що 18.02.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В наступний час вона з відповідачем не проживає однією сімєю. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля 3 років, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка наполягає на задоволенні вимог, оскільки вона створила іншу сім»ю і бажає узаконити свої стосунки. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмово визнавши позовні вимоги в повному обсязі просив про їх задоволення. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Костянтинівською сільрадою Липовецького району Вінницької області. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що з 10 червня 2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок відсутності взаємоповаги, порозуміння у вирішенні важливих питань, через різні погляди на життя та життєві цінності, що породжувало в сім'ї постійні сварки. Чоловік перестав поважати її як особистість, не рахувався з її думкою та бажаннями, не поважав її працю в інтересах сім»ї, всі важливі рішення приймав самостійно, без її згоди. З цих причин шлюбні відносини фактично було припинено з квітня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу місця проживання дитини та розподілу майна немає. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Кринківській сільській раді Глобинського району Полтавської області 10 червня 2011 року, актовий запис № 04, мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з квітня 2014 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втратою взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Спільного господарства не ведуть. Клопотання про надання терміну для примирення ні від чоловіка, ні від дружини не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], тому що відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги і просила стягувати аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 17.08.2015 року до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] уточнені в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 400 грн. визнав, пояснив, що уже сплачує аліменти у розмірі 400 грн. на дитину від першого шлюбу, працює у приватного підприємця. Якщо позивачка згодна отримувати аліменти на дитину у розмірі 400 грн., він не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прийшла, подала письмову заяву, в якій не заперечує проти стягнення аліментів на дитину відповідача від повторного шлюбу, просить враховувати, що відповідач має заборгованість по оплаті аліментів на утримання її дитини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги, уточнені в судовому засіданні, підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 08.11.2013 року. Шлюб зареєстрований 08.11.2013 року. Шлюб зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 631. Мають неповнолітню доньку [PERSON], батьком якої у свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства не заперечує. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 400 грн., тому що уже сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу на користь [PERSON] у розмірі 400 грн., працює на приватного підприємця. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка уточнила позовні вимоги і просить стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 400 грн., відповідач не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно. Проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] не заперечує і третя особа [PERSON], тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 17.08.2015 року до повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. При зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». Суд задовольнив вимоги позивачки про стягнення аліментів, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір 243 грн. 60 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені з серпня 2014 року. Спору про поділ майна не заявила. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явивлася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява, у якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за її відсутності. Справа розглянута у відсутності позивача на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. У своїй письмовій заяві позов визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден та просить суд розглянути справу у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2011 року, який зареєстрований Риб?янцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області Україна, за актовим записом № 06. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року подружжя припинили шлюбні відносини, на розірвання шлюбу згодні. Майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

17.08.2015 року даний позов заявлено до суду. Представник позивача для розгляду справи не зявився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив суд про причини неявки та не надала до суду письмової заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухваливши заочне рішення. У позові порушується питання про стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА 00054722 від 21.07.2011 року в сумі 24\~714, 16 грн. з яких: кредит 3\~211, 31 грн.; відсотки 1\~183,41 грн.; комісія за РО 1\~811,95 грн.; плата за пропуск платежів: 18\~507, 49 грн., з огляду на те, що відповідач згідно вказаного договору отримав кредитні кошти на споживчі цілі, однак, порушуючи умови договору, не виконує взятих на себе зобовязань по сплаті кредиту, процентів, в результаті чого утворилася заборгованість по кредиту. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором; за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами беззаперечно доведено, що відповідач уклав із позивачем кредитний договір № BLaЖГА 00054722 від 21.07.2011 року (а.с.3-8), відповідно до якого отримав ліміт кредиту в сумі 6000,00 грн.. Відповідно до пункту 1.2 загальної частини договору, позивач надав відповідачу грошові кошти, однак станом на 06.08.2015р. порушив умови договору та має прострочену заборгованість у сумі 24\~714, 16 грн. з яких: кредит 3\~211, 31 грн.; відсотки 1\~183,41 грн.; комісія за РО 1\~811,95 грн.; плата за пропуск платежів: 18\~507, 49 грн. Враховуючи, що відповідач порушив кредитні зобовязання та не повернув позивачеві кредитні кошти, то з метою захисту прав позивача із відповідача на його користь слід стягнути вказану суму боргу та судові витрати.

Outcome: approved