Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

16 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у березні 2017 року помер його батько, [PERSON], який за життя склав на його користь заповіт. У встановлений законом строк позивач не прийняв спадщину, оскільки відповідачка (мати позивача) не надавала йому правовстановлювальні документи на квартиру. Крім того, позивача було введено в оману нотаріусом (до якого він звернувся), який повідомив, що він має подати відповідну заяву після спливу шестимісячного строку. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилася, звернувшись із заявою про визнання позову і розгляд справи за її відсутності. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Третя особа до суду не зявилася, була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивач доводиться сином відповідачці та [PERSON] (а.с.а.с. 12, 13). 26 серпня 2015 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, належне йому на день смерті, позивачеві (а.с.а.с. 10, 11). 25 березня 2017 року [PERSON] помер (а.с. 9). 03 листопада 2017 року позивач звернувся до третьої особи із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у звязку з порушенням шестимісячного строку, встановленого для вчинення такої дії (а.с. 14). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності зі статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За правилами частини третьої статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач не прийняв спадщину, оскільки відповідачка не надавала йому правовстановлювальні документи на спадкове майно. Крім того, позивача було введено в оману нотаріусом (до якого він звернувся), який повідомив, що він має подати відповідну заяву після спливу шестимісячного строку. Ці обставини були визнані відповідачкою у письмовій заяві, поданої суду 27.11.2017 року. З огляду на зміст приведених вище норм та встановлені в засіданні обставини, а також те, що позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, суд доходить висновку про те, що причини пропуску ним визначеного законом строку є поважними. При цьому суд також керується частиною першою статті 2 ЦПК, за змістом якої одним із завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, ураховуючи незначний час, який минув після спливу шестимісячного строку від відкриття спадщини, той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька (оскільки відповідачка не прийняла спадщину і не бажає цього робити), суд, зважаючи на приписи приведеної норми, доходить висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved