Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй належить земельна ділянка (пай) площею 2,25 га, та земельна ділянка площею 2, 26 га, які розташовані на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області. Земельну ділянку площею 2, 25 га згідно із договором оренди землі від 15 лютого 2007 року, зареєстрованим у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 19 жовтня 2007 року за №040761503540 та земельну ділянку площею 2, 26 га згідно із договором оренди землі від 19 лютого 2007 року, зареєстрованим у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 19 жовтня 2007 року за №040761503541 , позивач передала в оренду відповідачу. Дані договори передбачають щорічну оплату за оренду в розмірі 1, 5% від грошової оцінки землі. Відповідач орендну плату за користування земельною ділянкою за 2013 рік позивачу не сплатив. Вважає, що відповідач грубо порушує умови договору оренди землі, порушує права та охоронювані законом інтереси. Просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем, 15 лютого 2007 року, зареєстрованим у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 19 жовтня 2007 року за №040761503540 та від 19 лютого 2007 року, зареєстрованим у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 19 жовтня 2007 року №040761503541. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, але надали суду заяву, в якій просять справу слухати без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача та представник третіх осіб в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст.ст. 169, 197 ЦПК України. Суд вважає, що згідно ст. 224 ЦПК України можливо провести заочний розгляд справи. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2, 25 га розташована на території Куземинської сільської ради Охтирського району, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-СМ №003196 від 14 грудня 2001 року, виданим на підставі рішення 14-от сесії 23-го скликання Куземинської сільської ради народних депутатів від 27 червня 2001 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1094 (а.с. 12) та земельна ділянка площею 2, 26 га розташована на території Куземинської сільської ради Охтирського району, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-СМ №019941 від 28 грудня 2001 року, виданим на підставі рішення 14-ої сесії 23-го скликання Куземинської сільської ради народних депутатів від 27 червня 2001 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1433 (а. с.14). Вказані земельні ділянки були передані в оренду відповідачу, що підтверджується договорами оренди землі від 15 лютого 2007 року, зареєстрованим у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 19 жовтня 2007 року за №040761503540 (а. с. 17-18) та від 19 лютого 2007 року, зареєстрованим у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 19 жовтня 2007 року №040761503541(а. с. 8-9). Відповідно до ч. 2 ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови , порядок та строки її виплати встановлюються договором. Згідно ч. 2 ст. 410 ЦК України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Згідно п.п. 9, 10 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1, 5% від грошової оцінки, в т.ч., грошима, послугами та продукцією по її собівартості, але не вище державних закупівельних цін. Обчисленні розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Пунктом 11 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься у такі строки: у грошовій формі - один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця, натуральна - до 20 числа останнього у звітному році місяця. Пунктом 38 договору оренди передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення , пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 39 договору оренди обумовлена можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору та ухилення орендаря від виплати орендної плати. З матеріалів справи вбачається, що на момент укладення договору оренди землі вартість земельної ділянки становила 24539, 05 грн. (п. 5 договору оренди землі). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За приписами п. «в» ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов»язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Частина 1 статті 32 Закону України «Про орендну плату» встановлює, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 652 ЦК України та п.п. «г», «д» ст. 141 Земельного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що права позивача порушені та підлягають захисту, оскільки, відповідачем порушуються істотні умови договору, протилежних доказів не надано. Крім того, суд вважає, що право третіх осіб в даному випадку не порушується, оскільки, суду не було надано в установленому законом порядку належних, допустимих доказів того, що їх право порушено та підлягає захисту, а наданий договір застави від 03 вересня 2013 року, укладений між ПАТ «Банк Камбіо» та договір про відсторонення права вимоги за кредитним договором від 18 квітня 2014 року, укладений між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Діамант Агро» (а. с. 23-26) суд не може прийняти до уваги , оскільки, це не впливає на вирішення даної справи. Як видно з матеріалів справи, між позивачем та третіми особами будь - яких письмових угод щодо переходу права оренди не укладалося, ці відносини у встановленому законом порядку щодо оренди землі не посвідчені. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, право постійного користування та право оренди земельної ділянки, а тому з огляду на викладене неможливо прийняти до уваги вказані документи, оскільки, в установленому законом порядку державну реєстрацію пройшов договір оренди лише між позивачем та ТОВ «Лотуре - Агро» інших доказів суду не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати, а саме 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved