Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

\~ \~\~\~\~ 17.10.2017 р. [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В заяві зазначила, що\~перебувала у шлюбі з відповідачем з 28.01.1989 року по 08.06.2010 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. Вказує, що на даний час відповідач не приймає участі у вихованні дітей та не надає матеріальної допомоги для розвитку та нормального життя дітей. Також зазначає, що в період з 01.09.2013 року по 30 червня 2017 року їх син [PERSON], [INFO], навчався у Харківському національному університеті міського господарства імені [PERSON] та здобув ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Будівництво». Починаючи з другого курсу навчання сина відповідач участі в утриманні сина не брав та не надавав жодної допомоги для підтримки нормальної життєдіяльності сина у цей період. Вказує, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на дітей з моменту розлучення, на неодноразові прохання про допомогу не реагує. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину; стягнути аліменти за минулий час на утримання дочки [PERSON] за період з 01.11.2014 року по 01.10.2017 року в сумі 2500 грн. за кожен місяць вказаного періоду; стягнути аліменти за минулий час на утримання сина [PERSON] за період з 01.06.2016 року по 01.10.2017 року в сумі 2500 грн. за кожен місяць вказаного періоду; стягнути аліменти за минулий час на утримання сина [PERSON], за період його навчання в університеті з 01.11.2014 року по 30.06.2017 року в сумі 2500 грн. за кожен місяць вказаного періоду; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та обставини, що зазначені в позові, просили їх задовольнити. Суду пояснили, що з моменту розлучення відповідач не надає допомоги в утриманні дітей, лише обіцяє. Окрім офіційних доходів, здає в найм квартиру, співвласниками якої є діти та отримує з цього прибуток. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, в частині стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, посилаючись на те, що обовязок щодо утримання неповнолітніх дітей мають як батько, так і мати. Позов в частині стягнення аліментів за минулий час не визнав. Пояснив суду, що відповідач на даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості, не працює. Доходів які мав відповідач в минулому, займаючи відповідну посаду, на теперішній час він не має. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши \~матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 31, 32). Копією довідки № 95/03-27 від 25.10.2016 року підтверджується, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебувають на утриманні позивача (а.с. 29). Свідок [PERSON] пояснив суду, що з 2014 року батько не допомагає йому матеріально, хоча він потребував допомоги відповідача коли навчався в університеті. Проживання в гуртожитку коштувало 724 грн. на місяць, також необхідні були кошти на харчування та додаткові витрати на навчання. Знає, що по домовленості між батьками утримувати дочку має мати, а синів батько. Чи утримує відповідач [PERSON] йому не відомо, але знає, що [PERSON] не утримує. Свідок [PERSON] пояснила, що є директором гімназії «Надія», в якій навчалися [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спочатку обидва з батьків приходили до гімназії та відвідували батьківські збори, останні 5 років навчання [PERSON] лише батько. Всі питанням щодо процесу навчання [PERSON] вирішувалися з батьком та його дружиною (другий шлюб). Свідок [PERSON] пояснила суду, що була класним керівником [PERSON] до того часу, як дитина була переведена на навчання в м. Одесу. Вказує, що хлопець завжди виглядав охайно, був ситий. Всі питання вирішувалися регулярно в телефонному режимі з батьком дитини. Матір [PERSON] вона взагалі не знає. Знає дружину [PERSON] Ірину. Їй відомо, що [PERSON] сам не захотів далі навчатися в гімназії. Свідок [PERSON], яка є бабусею дітей, пояснила, що після розлучення позивач займалась утриманням дітей. Знає, що донька зверталася до відповідача за матеріальною допомогою, але він сказав, що вона «сама богатая». До 2017 року [PERSON] жив із батьком та перебував на його утриманні, однак позивач «також займалася дитиною». Знає, що в період навчання [PERSON] в університеті, відповідач допомагав йому лише рік. Коли позивач по роботі їздить в інші міста, [PERSON] залишається з бабусею (з нею). Неповнолітній [PERSON], допитаний в якості свідка в присутності заступника начальника, завідувача сектору з соціального захисту дітей та профілактики правопорушень серед неповнолітніх служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради [PERSON], пояснив суду, що після розлучення батьків жив із відповідачем в період 2014-2015 років. В період 2016-2017 його утримувала мати та він також мав роботу в літній період часу. До батька із проханням про матеріальну допомогу щодо [PERSON] та нього мати зверталася, але батько їй відмовляв, або обіцяв допомогти пізніше. Конкретну суму грошей матір не зазначала. Свідок [PERSON] пояснив, що проживає в м. Одеса, з ним на теперішній час живуть брат [PERSON] та сестра [PERSON], гроші на утримання яких дає мати. Йому відомо, що мати зверталася із проханням до батька про допомогу в утриманні дітей, яку саме суму просила не знає. Згідно\~\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з довідки № 395 від 23.02.2018 р. відповідач перебуває на обліку як безробітний в Бердянському МЦЗ з 19.02.2018 р. (а.с.149). Суд приймає до уваги надані докази з боку позивача та відповідача та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальний стан\~сторін, приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1\~000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 17.10.2017 р. до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за 3 роки. Разом з тим, позивач, у порушення вимог ст.ст.12,\~77 ЦПК України, не надала належні та допустимі докази, які свідчать про вжиття нею заходів щодо отримання з відповідача аліментів та ухилення від їх сплати, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини\~присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати слід покласти на відповідача відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial