Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

15 травня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами депозитних вкладів. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та 02 листопада 2011 року між сторонами було укладено депозитний договір №SAMDN01000721081445 «Стандарт, 6 міс». Особовий рахунок по вкладу [NUMBER] . Відповідно до умов якого позивач передала банку 22 000,00 грн. зі строком вкладу на шість місяців по 02 травня 2012, включно. З відсотковою ставкою за користування коштами 13% річних, без можливості поповнення вкладу. Умовами укладеного договору передбачено, що у випадку, якщо по закінченню строку дії вкладу, Клієнт не заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим. Строк продовжується неодноразово без заяви клієнта до Банку. Між сторонами погоджено додаткову угоду від 02.11.2011 та збільшено відсоткову ставку за даним договором на 0,5%. Крім того, між позивачем та відповідачем укладено 05 липня 2012 року договір № SAMDN28000726929781 депозитного вкладу «Скарбничка, 6 міс» (мовою оригіналу «Копилка»). Особовий рахунок по вкладу [NUMBER] . За умовами договору здійснила суму вкладу 9000 грн. Зі строком на шість місяців по 05 січня 2013 року., включно. З відсотковою ставкою 16% річних, з можливістю поповнення суми вкладу. Умовами укладеного договору передбачено, що у випадку, якщо по закінченню строку дії вкладу, Клієнт не заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один рік. Строк продовжується неодноразово без заяви клієнта до Банку. В подальшому депозитний вклад неодноразово поновлювався та збільшувався, а саме: 23 липня 2012 року на суму 1500 грн., 8000 грн., - баланс до поповнення 9000 грн. 02 серпня 2012 року поповнення депозитного вкладу на суму 3500 грн., баланс до поповнення станом на 02.08.2012 18\~500 грн. 15 серпня 2012 року поповнення депозитного вкладу на суму 7000 грн., баланс 22\~000 грн. 29 серпня 2012 року поповнення депозитного вкладу на суму 5500 грн.. баланс становить 29000 грн. 22 вересня 2012 року поповнення депозиту на суму 5000 грн., баланс становить 34\~000 грн. 24 вересня 2012 року поповнено депозитний рахунок на 500 грн., баланс 39\~500 грн. Станом на 25 вересня 2012 року на її депозитному рахунку перебувало 40\~000 грн. 06 жовтня 2012 року нею було збільшено розмір вкладеного внеску на суму 47\~000 грн. Загальна сума коштів на депозитному вкладі від 05 липня 2012 року становив 87\~000 грн. Грошові кошти за даним рахунок вона не знімала. Вказані депозитні рахунку нею були відкриті на її ім`я у відділені АТ КБ «Приватбанк», яке знаходиться в м. Алушта АР Крим, де вона працювала та проживала. У 2014, 2015, 2018 роках вона неодноразово зверталася до відповідача із заявами про повернення грошових коштів. Однак листами від 30 січня 2015 року, 18 червня 2015 року та 08 липня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» повідомило про неможливість повернення грошових коштів, посилаючись на те, що діяльність відділення банку на території Автономної Республіки Крим припинена у зв`язку із окупацією півострову. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення грошових коштів за депозитним вкладом №SAMDN01000721081445 від 02 листопада 2011 року суму - 31\~157, 50 грн, яка складається з заборгованості за вкладом 22\~000, 00 грн., відсотки за період з 02 листопада 2011 року по 31 грудня 2014 року в сумі 9157, 50 грн., за депозитним вкладом договір № SAMDN28000726929781 від 05 липня 2012 року, суму 119\~328, 78 грн., яка складається із заборгованості за вкладом 87\~000 грн., відсотками за період з 05 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року в сумі 32\~328, 78 грн. Крім того просить суд стягнути з відповідача три відсотки річних, в порядку ст. 625 ЦК України в сумі 16087, 50 грн. та інфляційні збитки за період з 01 січня 2015 року по 01 травня 2020 року за депозитними вкладами 102\~900, 60 грн., та пеню на підставі ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в сумі 99\~000 грн. Ухвалою суду від 19 травня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі та ухвалено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В попередньому судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належними чином. В попередньому судовому засіданні надав письмові пояснення та просив відмовити у задоволені позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 2011 року між сторонами було укладено депозитний договір №SAMDN01000721081445. Відсоткова ставка за даним договором становила 13,0 % річних. На виконання договору, позивач передала банку кошти на загальну суму 22\~000 грн. Депозитний вклад було внесено на рахунок № [NUMBER] зі строком шість місяців з правом автоматичної пролонгації. Вказана обставина підтверджується квитанцією № 4 від 02.11.2011 (а.с. 14). Крім того, 05 липня 2012 року між сторонами було укладено депозитний договір SAMDN28000726929781. Відсоткова ставка за даним договором становила 16,0 % річних. На виконання договору, позивач передала банку кошти на загальну суму 9 000 грн. Депозитний вклад було внесено на рахунок № [NUMBER] зі строком шість місяців з правом автоматичної пролонгації. Вказана обставина підтверджується чеком № 6 від 05.07.2012 (а.с. 18). В подальшому депозитний рахунок № [NUMBER] був поповнений 23 липня 2012 року на суму 1500 грн., що підтверджується чеком № 23072012094409 (зворот а.с. 18), 02 серпня 2012 року поповнення депозитного вкладу на суму 3500 грн., баланс до поповнення станом на 02.08.2012 18\~500 грн., що підтверджується чеком № 02082012094113 (зворот а.с. 18). 15 серпня 2012 року поповнення депозитного вкладу на суму 7000 грн., баланс 22\~000 грн. що підтверджується чеком № 15082012100443 (зворот а.с. 19). 29 серпня 2012 року поповнення депозитного вкладу на суму 5500 грн.. баланс становить 29000 грн. що підтверджується чеком № 29082012130227 (зворот а.с. 19). 22 вересня 2012 року поповнення депозиту на суму 5000 грн., баланс становить 34\~000 грн. що підтверджується чеком № 2209201211133 (а.с. 19). 24 вересня 2012 року поповнено депозитний рахунок на 500 грн., баланс 39\~500 грн., що підтверджується чеком № 2409201242 (а.с. 19). Станом на 25 вересня 2012 року на її депозитному рахунку перебувало 40\~000 грн. 06 жовтня 2012 року нею було збільшено розмір вкладеного внеску на суму 47\~000 грн. (а.с. 18). Загальна сума коштів на депозитному вкладі від 05 липня 2012 року становить 87\~000 грн. Відповідно до пункту 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з пункту 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Положення статті 1059 ЦК України врегульовують питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя було припинено постановою Правління Національного банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 6 травня 2014 року № 260. Згідно з пунктом 5 цієї постанови банкам, серед яких зазначено й ПАТ КБ «ПриватБанк», визначено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492),банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8); договір банківського вкладу укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10). Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний надати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибутковою касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі у вигляді паперового або електроного документа відповідно до законодавства, умов договору та згідно з внутрішньобанківськими правилами, правилами платіжної системи. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі її здійснення в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Статтею 1064 ЦК України установлено, що укладення договору банківського вкладу з фізичною особою і внесення грошових коштів на її рахунок за вкладом підтверджуються ощадною книжкою. В ощадній книжці вказуються найменування і місцезнаходження банку (його філії), номер рахунка за вкладом, а також усі грошові суми, зараховані на рахунок та списані з рахунка, а також залишок грошових коштів на рахунку на момент пред`явлення ощадної книжки у банк. Відомості про вклад, вказані в ощадній книжці, є підставою для розрахунків за вкладом між банком і вкладником. Видача банківського вкладу, виплата процентів за ним і виконання розпоряджень вкладника про перерахування грошових коштів з рахунка за вкладом іншим особам здійснюються банком у разі пред`явлення ощадної книжки. Якщо ощадну книжку втрачено або приведено у непридатний для пред`явлення стан, банк за заявою вкладника видає йому нову ощадну книжку. Посилання представника відповідача на те, що у зв`язку з окупацією території Автономної Республіки Крим ПАТ КБ «ПриватБанк» не може перевірити інформацію щодо спірних банківських договорів не є переконливими, оскільки договір банківського вкладу був укладений безпосередньо з ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, а не його кримською філією. Відтак у відповідача повинна бути наявна вся необхідна інформація за вказаними договорами. Згідно зі ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасова окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Виходячи з того, що кошти вносилися позивачем, як громадянкою України, у відділенні банку на території Автономної Республіки Крим, яка станом на час розгляду справи окупована, Договір вкладу був укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою, а тому припинення діяльності відділення банку на окупованій території АР Крим, не є підставою для відмови у поверненні відповідачем вкладу позивача за його вимогою. Стороною укладеного договору банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому згідно зі статтями 526, 631, 651, 653, 1058,1075 ЦК України зобов`язання за договором має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 1, Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у вказаній справі майном [PERSON] є грошові кошти. З огляду на зазначене, власник рахунку [PERSON] мала легітимні очікування на видачу вкладу на її вимогу, тобто законні очікування щодо здійснення права власності. Разом з тим, в порушення зазначених нормативних актів, вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», а також вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надав суду доказів, які б свідчили про те, що між позивачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не укладався зазначений договір депозитного вкладу, не відкривався рахунок за цим договором, не надходили грошові кошти до банку, як і доказів на підтвердження припинення відповідних зобов`язань у зв`язку з їх виконанням. У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань відповідачем, позивач 10.07.2018 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявами про повернення своїх коштів з депозитних рахунків, відкритих на її ім`я на території АР Крим (а.с. 8). Разом з тим, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» взяті на себе зобов`язання за Договором, зокрема з повернення належних позивачу суми банківського вкладу та процентів не виконав. Доказів, які б спростовували наявність депозитних зобов`язань перед позивачем суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. Як вбачається з листів відповідача від 30.01.2015 №20.1.0.0.0/7-20150129/2087, від 18.06.2015 №20.1.0.0.0/7-20150615/4733, від 08.07.2015 № 20.1.0.0.0/7-20150707/2730, від 08.08.2018 № 20.1.0.0.0/7-180720/1673, у зв`язку з окупацією території Автономної Републіки Крим та конфіскацією частини майнового комплексу ПАТ КБ «Приватбанк», що використовувався у банківській діяльності відокремлених структурних підрозділів Банку, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, доступ до договорів з клієнтами на паперових носіях, платіжних документів, документів каси, готівки, електронних носіїв є обмеженим. (а.с.9, 10, 11-12, 13). Таким чином, оскільки кошти вносились позивачем у філії ПАТ КБ «ПриватБанк», яка діяла від імені юридичної особи, договір вкладу був укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридичною особою, а тому припинення діяльності філії банку не є підставою для відмови у поверненні відповідачем вкладу позивача за його вимогою, оскільки юридична особа повинна відповідати за зобов`язаннями своєї філії. Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з наведених положень Закону, суд дійшов висновку, що доводи позивача про невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договорами знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми банківського вкладу за Договором №SAMDN01000721081445 від 02 листопада 2011 року та Договором № SAMDN28000726929781 від 05 липня 2012 року, підлягають задоволенню. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов`язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. З заявою про повернення суми вкладу Позивач звернулася в січні 2015 року, тому відсотки мають бути нараховані до 31 грудня 2014 року. Таким чином за Договором №SAMDN01000721081445 від 02 листопада 2011 року відсотки мають бути нараховані з 02 листопада 2011 року по 31 грудня 2014 року, а за Договором № SAMDN28000726929781 від 05 липня 2012 року, відсотки мають бути нараховані з 05 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року. Таким чином, оскільки сума вкладу згідно Договору №SAMDN01000721081445 від 02 листопада 2011 року становить 22\~000, 00 грн., нараховані відсотки складають 9157, 50 грн., з яких: за період з 02.11.2011 року по 31.12.2014 року становить 9157, 50 (22 000 х 13,5% х 12 міс. х 38 міс). В свою чергу згідно Договору № SAMDN28000726929781 від 05 липня 2012 року становить 87\~000, 00 грн., нараховані відсотки складають 32328, 78 грн., з яких: Станом на 24.09.2012 року відсотки нараховані в сумі 933, 44 грн.; в період з 25.09.2012 року по 06.10.2012 року де сума вкладу становила 40\~000 грн. за ставкою 16 % річних 40000 грн. х 16% : 365 днів х 10 днів = 175, 4 грн.; за період з за період з 05.07.2012 року по 31.12.2014 року становить 31320,00 грн. (87\~000, 00 грн. х 16,0% х 12 міс. х 27 міс.). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 16.01.2019 по справі №373/2054/16-ц - в разі, якщо предметом договору була іноземна валюта, то виконання договору та штрафні санкції за його невиконання повинні визначатися в іноземній валюті. З огляду на викладене, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання за Договором, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми в розмірі 87\~000 + 22\~000=99000 (99\~000/1005 х3% х 12 міс. х 65 міс = 16087, 50) за період з 01 січня 2015 по 01.05.2020. Крім того, за змістом ст.. 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції це показник, що характерезує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Інфляційні збитки за період з 01 січня 2015 року по 01 травня 2020 року за двома депозитними вкладами на загальну суму не повернутих коштів 99\~000 грн. складають 102\~900, 60 грн, що також підтверджено Додатком 1. Відтак вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до п.3,4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит)-це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Пунктом 22 частини 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Виходячи з положень вказаних норм закону, вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а сплату пені у розмірі 3% вартості послуги за кожний день прострочення. Згідно з ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. За змістом положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч.1 ст. 1061 ЦК України, якими передбачено виплату банком вкладнику процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором, вартість послуги за договором банківського вкладу - це розмір процентів, які банк має сплатити за користування коштами вкладника. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 року у справі №761/42169/16-ц, від 19.09.2018 року у справі №761/46145/16-ц, від 04.04.2018 року у справі №367/7401/14-ц. Пунктом першим частини другої статті 258 ЦК України встановлюється спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. Таким чином, у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання за двома депозитними Договорами, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню пеня в розмірі 3% вартості послуги в сумі 1084050 грн (99\~000 грн./100 х3% х 365). Разом із тим, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 99 000 грн, що становить розмір суми основної заборгованості за вказаним договором. Відтак вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю. Посилання представника відповідача на неправильність розрахунку пені, наведеного позивачем є такими, що базуються на власний розсуд, оскільки розрахунок пені наведений за формулою, яка викладена в рішенні Апеляційного суду м.Києва від 11.07.2017 у справі №761/42169/16-ц, залишеного без змін постановою Верховного Суду від 01.10.2018 і правильність розрахунку за вказаною вище формулою перевірена судом. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи встановлені судом обставини справи суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3684, 74 грн.

Outcome: approved