Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

15 листопада 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] шляхом проведення прилюдних торгів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1203/0907/71-011 від 20.09.2007 року у загальній сумі 97577,49 гривень, виселення осіб, що проживають та зареєстровані у вказаній квартирі з зняттям їх з реєстраційного обліку, також стягнути судовий збір у сумі 975,77 гривень. Свої вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс» обґрунтовує тим, що 21.09.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1203/0907/71-011, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 64135,00 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором було укладено договір іпотеки, предметом іпотеки якого була квартира [ADDRESS]. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту, відсотків за користування ним, пені за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором, тому станом на 31.10.2013 року заборгованість позичальника за кредитним договором складала в загальному розмірі 97577,49 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 56131,90 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 21700,54 гривень, пені в сумі 19745,05 гривень. Також, позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що відповідно до договорів факторингу № 15 від 28.11.2012 року та договору про відступлення прав за іпотечними договорами, до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступлено право вимоги в тому числі й по кредитному договору № 1203/0907/71-011 від 21.09.2007 року, а тому ТОВ «ФК «Вектор Плюс» є новим кредитором за вказаним кредитним договором. В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору позичальником і виникла заборгованість по кредиту, в рахунок погашення якої позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити із зняттям з реєстраційного обліку осіб з предмета іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити (а.с. 91). Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник відповідача надала письмові заперечення проти позову та заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності. В запереченнях представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову з підстав того, що позивачем не надано доказів підтвердження свого статусу іпотекодавця, також відповідач не отримувала досудової вимоги та повідомлення про відступлення права грошової вимоги, відсутні підстави для виселення мешканців квартири, неправильно зазначено ціну позову, яка повинна бути визначена виходячи з вартості предмета іпотеки, зазначеної в договорі іпотеки у сумі 77000 гривень, також зазначає, що у квартирі зареєстрована малолітня дитина (а.с. 50-51, 83). Представник третьої особи Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, також надала висновок Служби у справах дітей та акт обстеження житлово-побутових умов дитини (а.с. 84). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази, які містяться у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.09.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір № 1203/0907/71-011, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 64135,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,99% річних на строк до 21 вересня 2024 року, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. Кредит надається банком у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та перерахування коштів на користь оплати за договором купівлі-продажу з метою придбання квартири [ADDRESS] (а.с. 7-12). Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору, забезпечення виконання зобов'язань позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов кредитного договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає іпотека квартири [ADDRESS], що належить [PERSON]. Відповідно до п. 8.1. кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості, при розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається 360 днів. 21.09.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу [PERSON] 21.09.2007 року за реєстром № 1073. Відповідно до договору іпотеки, цим договором забезпечується належне виконання іпотекодавцем [PERSON] вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № 1203/0907/71-011 від 21.09.2007 року та іпотекодавець передає іпотекодавцю майно - квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом РМНО [PERSON] 21.09.2007 року за реєстром 1073 (а.с. 13-15). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі. Визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», виконав умови кредитного договору надавши [PERSON] кредит, що підтверджується заявою про видачу готівки № U1215-140 від 21.09.2007 року про видачу кредиту відповідачу у розмірі 64135,00 гривень (а.с. 6), проте відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання за кредитним договором по своєчасному та повному поверненню кредиту та процентів за користування ним, що підтверджується матеріалами справи. В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору [PERSON] виникла заборгованість в загальній сумі 97577,49 гривень станом на 31.10.2013 року, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 56131,90 гривень, заборгованості по відсоткам в сумі 21700,54 гривень, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 19745,05 гривень. Відповідно до договору факторингу № 15 від 28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги за кредитними договорами, укладеними банком та позичальниками, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», в тому числі й за кредитним договором № 1203/0907/71-011 від 21.09.2007 року, також 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 28.11.2012 року за реєстром № 6970, відповідно до якого було відступлено позивачу права, зокрема, за іпотечним договором від 21.09.2007 року, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачем (а.с. 24-30). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 14.12.2012 року відповідач була повідомлена ПАТ «Сведбанк» про відступлення права вимоги та заміну кредитора у зобов'язанні на ТОВ «ФК «Вектор Плюс», та 28.10.2013 року відповідачу було надіслано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов'язань з погашення заборгованості у розмірі 97577,49 гривень протягом 30 днів з дати отримання цієї вимоги (а.с. 23, 34). Відповідач [PERSON] не виконала вимогу нового кредитора ТОВ «ФК «Вектор Плюс», заборгованість не сплатила. Відповідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати достроково виконання основного зобов'язання, а вразі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. За таких обставин, з врахуванням встановлення порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості у загальному розмірі 97577,49 гривень, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення зазначеної заборгованості обґрунтованими та доведеними. При цьому суд враховує, що сума заборгованості 97577,49 гривень є співмірною до вартості предмету іпотеки, оскільки відповідно до п. 4 договору іпотеки, предмет іпотеки за згодою сторін було оцінено у 77000,00 гривень. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Відповідно до позовної заяви, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки - квартири [ADDRESS], що належить відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1203/0907/71-011 від 21.09.2007 року, яка станом на 31.10.2013 року становить 97577,49 гривень шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. При ухваленні рішення судом враховані роз'яснення, викладені у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 при визначені конкретного способу заявлених вимог кредитора. Щодо позовних вимог ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про виселення зі зняттям з реєстраційного обліку громадян, що проживають та зареєстровані у квартирі, яка є предметом іпотеки, суд приходить до наступного. Згідно довідки ПП «Ромалекс» № 3982 від 11.12.2013 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані дочка власника [PERSON] та онук [PERSON], [INFO]. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу відповідач [PERSON] є зареєстрованою за іншою адресою (а.с. 37, 52). Відповідно до частин 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У пункті 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 роз'яснено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з ч. 4 ст. ст. 9, ст. 109 ЖК України, статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Виходячи зі змісту зазначених статей ЖК України та Закону України «Про іпотеку», примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду за умови, якщо мешканці добровільно не звільнять житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В ході розгляду справи представником позивача не надано суду жодного доказу в підтвердження надіслання іпотекодержателем та отримання відповідачем (іпотекодавцем) письмової вимоги про добровільне звільнення предмету іпотеки - квартири [ADDRESS]. Отже, з врахуванням того, що на час розгляду цієї справи відсутні докази про виконання позивачем ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України стосовно надсилання та отримання відповідачем письмової вимоги про звільнення предмету іпотеки, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про виселення зі зняттям з реєстраційного обліку громадян, що проживають та зареєстровані у квартирі, яка є предметом іпотеки, слід відмовити, оскільки ця вимога є передчасною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 975,77 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial