Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

17.07.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі, який 07.07.2009 року між ними розірвано. За час спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Зазначає, що з 01.09.2019 року їхня дочка [PERSON] є студентом першого курсу сьомої групи медичного факультету Івано-Франківського національного медичного університету денної форми навчання на контрактній основі. Згідно копії договору № 17 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 09.08.2019 року вартість навчання за 2019 рік становить 17500 грн, а в 2020 році - 35000 грн. Вказує на те, що ще до досягнення дочкою повноліття нею було оплачено навчання на загальну суму 35000 грн., що є додатковими витратами, зумовленими особливими обставинами і на підтвердження чого нею до позовної заяви додано довідку з якої вбачається, що оплата за навчання була проведена двома платежами, а саме: 09.08.2019 року в сумі 17500 грн. та 27.12.2019 року в сумі 17500 грн. Відповідач працює в Російській Федерації та має нерегулярний дохід, а тому, на її думку, він має змогу оплатити половину додаткових витрат, понесених нею до досягнення дочкою повноліття, у зв`язку з її навчанням у вищому навчальному закладі. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] , 1980 року народження, жителя селища Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на її користь додаткові витрати на дочку [PERSON] , [INFO] в сумі 17500 грн, а також судові витрати по справі. 29.09.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому позовні вимоги позивача не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Зазначає, що він виконує обов`язок щодо сплати аліментів як до, так і після досягнення повноліття дочкою згідно відповідного рішення суду про стягнення аліментів. Вважає, що витрати, пов`язані з продовженням навчання повнолітньої дочки у вищому навчальному закладі, не можна віднести до визначених ст. 185 СК України додаткових витрат на дитину. Аліменти на утримання дочки вже враховують витрати на навчання та стягуються за рішенням суду у розмірі 1300 грн. щомісячно до закінчення навчання їхньої дочки. Зазначає, що не має змоги брати участь у додаткових витратах на дитину у заявленому розмірі , оскільки жодних доходів у нього не має. Крім того, у нього також є на утриманні ще одна дочка [PERSON] , [INFO] від другого шлюбу, на утримання якої він також сплачує аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно. На даний час він не працює, підсобного господарства не має, підприємницькою діяльністю не займається, а тому не взмозі оплачувати додаткові витрати на дитину. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Романишин Д.М. позов позивача підтримав повністю з підстав, наведених в позовній заяві, який просив задоволити. Суду пояснив, що перший та другий платіж за навчання позивачем здійснений до досягнення дочкою повноліття. Додаткові витрати, які просить стягнути з відповідача позивач викликані особливими обставинами, а саме навчанням їхньої дочки, а матеріальне становище останньої не дає змогу забезпечити повну оплату таких витрат. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не прибув. Натомість від нього поступила заява, в якій просив справу розглядати в його відсутності. Заперечує проти задоволення позову, підтримує свій відзив на позовну заяву. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторони по справі проживали в зареєстрованому шлюбі, який 07.07.2009 року розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7). У шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , батьками якої у свідоцтві про народження записані сторони по справі і що стверджується копією свідоцтва про народження, яке долучене до матеріалів справи (а.с.5). Згідно копії рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06.08.2020 року, яке долучене відповідачем [PERSON] до відзиву на позовну заяву, з останнього стягуються на користь дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно на її утримання, на час її навчання до 27.06.2025 року. Стягнення аліментів розпочато з 06.07.2020 року. Рішення набрало законної сили 11.09.2020 року. З`ясовано також, що відповідач [PERSON] має на утримання ще одну дочку [PERSON] , [INFO] на утримання якої з нього стягуються аліменти в користь [PERSON] в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї відповідач [PERSON] проживає один, матеріальних ресурсів не має. Як встановлено в судовому засіданні, дочка сторін по справі [PERSON] [INFO] з 01.09.2019 року є студентом першого курсу сьомої групи медичного факультету Івано-Франківського медичного університету денної форми навчання та контрактній (платній) основі терміном навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2025 року, що стверджується копією договору № 17 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 09.08.2019 року та довідкою Івано-Франківського медичного університету № 442 від 17.06.2020 року ( а.с.8-10). Згідно довідки Івано-Франківського медичного університету №02-1888 від 08.07.2020 року було внесено оплату за календарний 2019 рік наступним чином: за 1-й семестр 2019/2020 навчального року, який триває з 01.09.2019 року по 31.12.2019 рік в розмірі 17500 грн. згідно банківської виписки від 09.08.2019 року; за 2-й семестр 2019/2020 навчального року, який триває з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року в розмірі 17500 грн. згідно банківської виписки від 27.12.2019 року ( а.с.11). Отже, як з`ясовано в судовому засіданні витрати, пов`язані з оплатою навчання дочки сторін по справі були здійснені до досягнення останньою повноліття. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В пункті 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Також колегією суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 08.12.2010 зроблено правовий висновок про те, що участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. За змістом ст. 185 СК України доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Крім того Верховний Суд у справі 6-1489цс17 сформував правовий висновок про те, що Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року винесеній у справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно дост. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Враховуюючи вищенаведене, додаткові витрати у зв`язку з платним стаціонарним навчанням в Івано-Франківському медичному університеті дочки сторін по справі [PERSON] можна віднести до особливих обставин, що мають істотне значення, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, а тому суд, прийшов до висновку про задоволення позову. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу. Частиною 3 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту витрат на оплату послуг за надання правової допомоги адвокатом подано квитанцію №009/2020 від 17.07.2020 року про сплату грошових коштів на суму 1500 грн. за складання позовної заяви та представництво інтересів клієнта в суді (а.с.16). У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивач у справі про стягнення додаткових витрат на дитину звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 840 грн. 80 коп судового збору в дохід держави. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 840 грн. 80 коп. грн. та на користь позивача 1500 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги згідно квитанції №009/2020 від 17.07.2020 року. На підставіст. 51 Конституції України, ст.ст.141,180,185 СК України, Закону України « Про охорону дитинства»,

Outcome: approved