Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

15.04.2020 від представника відповідачки [PERSON] - Сокура С.О. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 585/3306/19, в якій представник просить стягнути з позивачки на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 18600,73 грн. Заявлені вимоги мотивовані тим, що відповідачкою [PERSON] у даній справі були понесені наступні витрати, пов`язані з розглядом справи: на професійну правничу допомогу в розмірі 16300 грн., у вигляді компенсації витрат адвоката на проїзд з міста Києва до м. Ромни в сумі 508,60 грн., на кореспонденцію - 462,16 грн., та витрати відповідача на паливно-мастильні матеріали для проїзду з м. Київ до м. Ромни в розмірі 1328,97 грн, що в загальному складає 18600,73 грн. Попередній орієнтовний розрахунок судових витрат був поданий стороною відповідача разом з відзивом на позов. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2020 адвокату Сокуру С.О. поновлено строк звернення до суду з зазначеною заявою та призначено заяву до судового розгляду на 20.05.2020. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] підтримала заяву свого представника. Позивач [PERSON] та її представник проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на її необгрунтованість. Представник третьої особи [PERSON] покладався на розсуд суду. Від відповідача Роменської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд заяви Сокура С.О. без участі представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Інші сторони по справі до суду не з`явилися, будучи повідомленими про час та місце судового розгляду, клопотань не заявляли. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та вивчивши заяву представника позивача та перевіривши надані докази, дійшов до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Згідно ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.12.2019 відмовлено в задоволенні позову [PERSON] , особи, яка надає безоплатну правову допомогу на стороні позивача [PERSON] , до виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, Роменської міської ради Сумської області, [PERSON] , третя особа: Громадська організація «Міське об`єднання споживачів «Довіра», Головне управління Держгеокадастру в Сумській області про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, державних актів. Згідно постанови Сумського апеляційного суду від 26.03.2020 вищевказане рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.12.2019 залишено без змін (а.с. 185-188). Відповідно до матеріалів цивільної справи (том 1) до відзиву на позов представник відповідачки [PERSON] - адвокат Сокур С.О. надав договір про надання правової допомоги від 01.10.2019, укладений між ним та [PERSON] , ордер на підставі зазначеного договору серії КС № 696701 від 01.10.2019 та попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на загальну суму 19700 грн, з яких 15000 - на професійну правничу допомогу, 4500 грн. - на паливно-мастильні матеріали в зв`язку з приїздом до м. Ромни з м. Києва в судові засідання, та 200 грн. - за відправку поштової кореспонденції (а.с. 196-201). Згідно додатку № 1 до договору про надання правовоъ допомоги выд 01.10.2019 сторони дійшли згоди, що гонорара адвоката за представництво інтересів [PERSON] в суді першої та апеляційної інстанції по справі № 585/3306/19 становить - 16300,00 грн. Сторони дійшли згоди, що сплата гонорару відбувається протягом двох тижнів з дгня підписання акту приймання-передачі адвокатських послуг (а.с. 220 т. 2). Згідно акту приймання-передачі адвокатських послуг, складеного та підписаного [PERSON] та адвокатом Сокуром С.О. 09.04.2020, останній надавав відповідачці послуги у вигляді усної консультації з виїздом поза робоче місцк на суму 300 грн; підготовки відзиву на позовну заяву на суму 1600 грн.; підготовки процесуальних документів на суму 2000 грн. (без конкретизації яких саме); представництво інтересів у суді першої інстанції 6000 грн.; участь у судових засіданнях на суму 4800 грн.; та підготовка апеляційної скарги на суму 1600 грн. , що в загальному складає 16300 грн. (а.с. 221 т. 3). Також наданий рахунок № 1 від 09.04.2020 на оплату зазначених правових послуг в сумі 16300 грн, на компенсацію витрат на проїзд адвоката в сумі 508,60 грн. та на віправлення адвокатом кореспонденції в сумі 462,16 грн., що в загальному складає 17270,76 грн., додатком до якого є Перелік витрат, понесених адвокатом, що підлягають компенсації (а.с. 222,223 т. 3). Однак, як вбачається з матеріалів справи, представником відповідачки Сокуром С.О. не надано доказу перерахунку (фактичної сплати) відповідачкою [PERSON] адвокату Сокуру С.О. суми коштів за виконанні послуги та інші витрати, що наведені в вищезгаданому акті приймання-передачі та рахунку від 09.04.2020. Крім стягнення витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат адвоката, представник просить стягнути з позивачки і витрати [PERSON] на паливно-мастильні матеріали, пов`язані з прибуттям в судові засідання, на підтвердження чого надає дві квитанції на суму 599,82 грн. від 27.10.2019 та на суму 730,15 грн. від 17.11.2019, що в загальному складає 1329,97 грн. Проте, суд не враховує зазначені квитанції, як належні докази витрат відповідачки, що пов`язані з розглядом даної спарви, оскільки судові засідання по справі проводилися в інші дати - 22.10.2019, 12.11.2019, 11.12.2019…., тобто вбачаються сумніви прямої належності витрат [PERSON] на паливно-мастильні матеріали, пов`язані з прибуттям до суду для розгляду даної справи. Крім того, зазначені квитанції взагалі не ідентифіковані як належні саме [PERSON] та не надано ніяких доказів цьому. За таких обставин, оскільки ні відповідачкою [PERSON] , ні її представником Сокуром С.О. не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження заявлених ними судових витрат на загальну суму 18600,73 грн., суд приходить до висновку про необгрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення та про відмову в її задоволенні. На підставі викладене та положень ст.ст. 258, 259, 260, 270, 353, 354, п. 3 Розділу ХІІ ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed