Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

17.06.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 30.06.2021, мотивуючи тим, що 15.08.2016 о 16 год. 25 хв. на автодорозі Київ - Одеса, [PERSON] керуючи транспортним засобом «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , не надав перевагу у русі та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mazda 6», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля марки «Mazda 6», [PERSON] , отримала тілесні ушкодження. Постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2016, у справі № 369/10062/16-п, відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Потерпіла своєчасно звернулася до МБСБ із повідомленням про ДТП від 09.12.2016 і заявою про виплачу страхового відшкодування, та їй було виплачено страхове відшкодування у розмірі 14559,62 грн. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. У досудовому порядку відповідачу було направлено лист - претензію від 31.05.2017 № 3.1-05/13342 та Договір про порядок повернення коштів від 19.12.2018. Відповідач підписав договір, прийняв на себе зобов`язання по сплаті коштів у розмірі 14559,62 грн. та сплатив частину боргу у розмірі 4600,00 грн., однак, після цього від нього не надходило жодних виплат. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду. Тому, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь завдану шкоду у порядку регресу у розмірі 9959,62 грн. та судові витрати в розмірі 2270,00 грн. 22.07.2021, після отримання відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання відповідача, судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позов з додатками 18.08.2021 (а.с. 58), однак у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15.08.2016 о 16 год. 25 хв. на автодорозі Київ - Одеса, [PERSON] керуючи транспортним засобом «КІА», державний номерний знак [NUMBER] , не надав перевагу у русі та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mazda 6», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля марки «Mazda 6», [PERSON] , отримала тілесні ушкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 1.5, п. 2.3. «б», п.10.1, п.10.4 ПДР України. 14.11.2016 постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області, у справі № 369/10062/16-п (а.с.5-6), відповідача було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. 26.12.2016 постановою Апеляційного суду Київської області, постанову Києво - Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2016, у справі № 369/10062/16-п, залишено без змін ( а.с.7-10). З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася з вини відповідача, постанова про визнання [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України набрала законної сили, а отже саме відповідач, відповідно до положень ст.1188 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок вказаної ДТП, враховуючи, що на момент її настання відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок спричинення шкоди третім особам з його вини. 09.12.2016 [PERSON] , особа, яка потерпіла внаслідок ДТП - 15.08.2016, подала до Моторного /транспортного/ страхового бюро України повідомлення про вказану ДТП та заяву про здійснення відшкодування шкоди, до якої додала відповідні документи, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.11-34). Згідно Довідки МТСБ за № 1 від 24.05.2017 та розрахунків шкоди ( а.с.37-39), розмір відшкодування шкоди потерпілій особі, внаслідок ДТП від 15.08.2016, було встановлено у розмірі 14559,62 грн. Відповідно до наказу по МТСБУ від 01.06.2017 за № 4772 (а.с.36), на підставі наданих заявником документів, було прийнято рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] у розмірі 14559,62 грн., а на підставі платіжного доручення від 01.06.2017 за № 4772рв (а.с.40), вказану суму коштів було перераховано на користь потерпілої особи. 31.05.2017 МТСБУ звернулося до [PERSON] із листом - претензією № 3.1-05/13342 (а.с.41) щодо сплати страхового відшкодування у розмірі 14559,62 грн. 19.12.2018 між сторонами було укладено Договір про порядок повернення коштів, відповідно до якого відповідач прийняв на себе зобов`язання по сплаті коштів у розмірі 14559,62 грн. трьома платежами: 28.12.2018 - 4559,52 грн., 28.01.2019 - 5000,00 грн., 28.02.2019 - 5000, 00 грн., шляхом перерахування коштів на поточний рахунок МТСБУ, однак за вказаний період сплатив лише частину боргу в розмірі 4600,00 грн. - 03.01.2019. Таким чином, розмір боргу за вирахуванням суми, яку було сплачено відповідачем у добровільному порядку, становить 9959,62 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є гарантом відшкодування шкоди. За п .41.1 «а» ст.41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ст. 22 п.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено п. 38.2. ст.38 Закону, МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст.1191 ч.1 ЦК України, також, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виплативши на користь [PERSON] спричинену їй шкоду, позивач набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив на позов з належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами до суду не подав, отже не заперечує проти позовних вимог. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України з [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальних збитків підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 9959,62 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача понесені ним судові витрати: судовий збір в сумі 2270,00 грн., сплачений останнім при поданні позову до суду, згідно платіжного доручення № 1029165 від 20.04.2021 року (а.с.4).

Outcome: approved