Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

15 березня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якій просила суд збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини. В обґрунтування позову зазначено, що 23.06.2008 року Жовтневим районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким було стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 230, 00 грн. щомісяця, починаючи з 20.03.2008 року і до досягнення останнім вісімнадцятирічного віку. Починаючи з моменту припинення фактичних шлюбних відносин між позивачем та відповідачем неповнолітній син проживає і повністю перебуває на утриманні позивача. 11.07.2011 року старшим державним виконавцем Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження №27511250. На теперішній час аліментів у розмір 230, 00 грн. недостатньо для утримання дитини та вони визначені у розмірі меншому ніж встановлено діючим законом, у звязку з чим позивач і звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Призначено судове засідання. Сторони в судове засідання не зявились, надали суду заяви, відповідно до яких просили суд слухати справу у їх відсутність, відповідач позов визнав, та проти винесення рішення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі. 19 листопада 2002 року у подружжя народилася дитина [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії 1-ВЛ № 230628, яке видано Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова 18 грудня 2002 року. (а.с. 9) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 лютого 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 17 листопада 2001 р. у ВРАГС Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №557, розірвано. (.а.с10) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 червня 2008 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] Анатолійовича19 листопада [INFO], аліменти в розмірі 230 (двісті тридцять) гривень щомісяця, починаючи з 20 березня 2008 року, до досягнення останнім вісімнадцяти річного віку, тобто до 19 листопада 2020 року. Зазначений розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Стягнуто з [PERSON] державний збір у розмірі 51 (пятдесят одна) гривня. (а.с.11) \~ \~ \~ \~Як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені серії І-ВЛ №007080, виданого 07 вересня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління, актовий запис №28 позивачем було змінено прізвище на [PERSON]. Позивач зазначає, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.03.2019 року, з якої вбачається, що за адресою: м. Харків, вул. Грушевського, б. 5, кв. 195 зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], 01.10.1951 р.н, [PERSON], [INFO] (а.с.15) 11.07.2011 року старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ [PERSON] відкрито виконавче провадження №27511250 за виконавчим листом № 2-2378/08, який видано 15.06.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова. (а.с.13) Позивач вказує, що відповідач не сплачував аліменти, внаслідок чого станом на січень 2018 року у [PERSON] була заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-2378/08 у розмірі 27\~221,61 грн., яка поступово була ним сплачена. Як вбачається з розрахунку ВП № 27511250 від 01.03.2019 року, заборгованість [PERSON] по аліментам відповідно до виконавчого листа № 2-2378/08 від 15.06.2011 року за період з 01.01.2018 року по 01.03.2019 рік складає: 308, 62 грн. (а.с.14) Також, [PERSON] зазначає, що починаючи з моменту припинення фактичних шлюбних відносин між нею та відповідачем неповнолітній син повністю перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач допомоги в утриманні дитини не надає, а розмір визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова у 2008 році менший за розмір встановлений законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Як розяснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні було встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, враховуючи те, що у звязку із змінами, внесеними до Сімейного кодексу України, визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 червня 2008 року, розмір аліментів на теперішній час є нижчим, ніж встановлено законом, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню та з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved