overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

17.03.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 12.02.2014 року було зареєстровано шлюб, від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, [PERSON] добровільно надавати кошти на утримання дитини не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до її повноліття на користь матері дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 12.02.2014 року сторони перебувають ушлюбі, а.с., 5, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с. - 4. Згідно довідки, а.с. - 6, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

17.03.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 08.05.2009 р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем припинені. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивачка надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та позов підтримала. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу без нього, позов визнав повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 08.05.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №92 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія 1-ЖС №130575 (а.с.7). Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

17.03.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.03.2011р., одруження було зареєстровано у ВДРАЦС по м. Словянську Словянського МРУЮ у Донецькій області, актовий запис № 95, мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з березня 2016 року. Причиною розпаду сімї стали розбіжності і погляди на сімейне життя, втрата любові та взаємоповаги один до одного. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON]В.у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Відповідно до ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу\~[PERSON] залишити прізвище «Сущенко». Враховуючи інтереси дітей, суд вважає за необхідне залишити дітей: \~[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на виховання їх матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

17.03.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття; також просила стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку [PERSON], [INFO], оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині та їй до досягнення дитиною трирічного віку щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працюючи водієм в Вінницькій філії «Птахокомплекс» і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.17). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині та дружині [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною трирічного віку, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, згідно з якою дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своєму неповнолітньому сину [PERSON], [INFO] та дружині [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною трирічного віку, але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на їх утримання ухиляється, чим порушує їх права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 17.03.2017 р. до повноліття сина [PERSON], а такожаліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO], - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

17.03.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітніх дітей немає; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Новачок»(а.с. 14). Відповідач в судове засідання вдруге не зявився, хоча належно був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв. З урахуванням наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом останніх шести місяців вони подружніх стосунків не підтримують, позивачка миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, вказує на те, що їх сім`я остаточно розпалася, спірного майна не мають; відповідач в судові засідання 07.04.2017 р. та 20.06.2017 р. не з`явився, не повідомивши про причини неявки, жодних письмових пояснень чи заперечень проти позову суду не надав, клопотань про надання строку для примирення з позивачкою та про бажання зберегти шлюб до суду не надходило. Вказані обставини свідчать про те, що збереження шлюбу на час розгляду справи неможливе. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

17.03.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила права на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1993 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 26.07.1999 року та 07.04.2014 року їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі з 06.08.2003 року зареєстрований відповідач [PERSON], який більше 15 років в даній квартирі не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 28 по вул. Лесі Українки, буд. 67 в м. Луцьку Волинської області. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 28.04.1993 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 26.07.1999 року та 07.04.2014 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 8-10). З будинкової книги вбачається, що у спірній квартирі з 06.08.2003 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 12-17). В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірній квартирі, проте більше 15 років в ній не проживає, що підтверджується листом Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 08.12.2016 року за № 3/17425 (а.с. 11). Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою № 28 по вул. Лесі Українки, буд. 67 в м. Луцьку Волинської області, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

17.03.2017 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно позову, з 10.08.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду від 11.08.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися на вихованні та утриманні позивачки. Відповідач має постійний дохід, однак добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача. У судовому засіданні позивачка на позові наполягала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровья та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровья та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меньшим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Суд встановив, що 10.08.2002 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6) та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7), які перебувають на утриманні та вихованні своєї матері [PERSON] Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11.08.2012 року, шлюб між сторонами розірвано. (а.с.8). Відповідач має постійний дохід, однак матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі наведеного, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] в запропонованому позивачкою розмірі, який є розумним та справедливим для забезпечення дитини нормального існування, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

17.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність характерів і життєвих інтересів. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними остаточно припинені з грудня 2013 року і вони проживають окремо. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані докази по справі, суд дійшов наступного. 14.03.1997 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили з грудня 2013 року і з того часу проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. В рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. У звязку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Судові витрати позивачка просить покласти на позивача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

17.03.2017 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

17.03.2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.04.1989 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з травня 2002 року через відсутність порозуміння. Його особистим інтересам суперечить надходження з відповідачкою в юридичному шлюбі. Позивач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 26.04.1989 року зареєстрували шлюб. (а.с.5). Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

17.03.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 19.10.2007 року, від даного шлюбу мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] 10.06.2005року народження. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що\~\~ вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння, мали різні погляди з приводу вирішення сімейних проблем та виховання дітей. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини з березня 2015 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Калюжна».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.03.2017року серії 1-ФП №125158 (а.с.6) та мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( а.с. 7,8). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved