Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

16 червня 2015 року позивач, [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2013 року. Шлюб зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис №127. Від спільного життя мають доньку, - [PERSON], [INFO]. Зазначила, що фактично шлюбні відносини між ними припинилися, причиною розпаду сім'ї стали непорозуміння між нею та відповідачем. Посилалася на те, що вони мають різні погляди на життя та існування сім'ї, між ними відсутнє порозуміння і взаємоповага. На даний час проживають окремо. На підставі вищевикладеного просила суд винести рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, та розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Присутня у судовому засіданні позивач надала суду пояснення по суті справи, позовні вимоги підтримала з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, наддав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до положень ст.197 ЦПК України, зі згоди позивача, фіксування судового засідання звукозаписувальними засобами не відбувалося. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, та розірвати шлюб, укладений 19 квітня 2013 року, між, - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №127, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.110 ч.1 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і тоді відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановленні таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не заявлено вимоги про повернення їй дошлюбного прізвища, а отже даного питання суд не вирішує. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що 19 квітня 2013 року між сторонами, Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис №127 (а.с.7). Від спільного шлюбу сторони мають доньку, - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини (а.с.8). Сторони ствердили, що вони припинили сімейне життя, їх шлюб існує формально, поновлювати сімейні відносини не бажають. Спір стосовно місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Відповідач не заперечував проти обставин, викладених позивачем у позовній заяві. За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved