Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

15.01.2018 року позивачка подала до суду позовну заяву про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком 1 по вул. 40 років Перемоги в с. Високе Охтирського району Сумської області. Позовні вимоги мотивує тим, що позивачка [PERSON] є власником будинку № 1 по вул. 40 років Перемоги в с. Високе Охтирського району Сумської області. В даному будинку зареєстровані власник [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], онук [PERSON] та відповідач [PERSON] Відповідач фактично за вищевказаною адресою не проживає з 2008 року. Непроживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин дають підстави для визнання відповідача в судовому порядку таким, що втратив право користування ним. В звязку з чим позивачка звернулася до суду з позовом. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому\~ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подав, справа розглядається в порядку заочного провадження. Представник третьої особи - виконавчого комітету Охтирської міської ради в особі Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Заслухавши пояснення позивача, її представника, покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Конституція України у ст. 47 проголошує, що коженмає право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно\~ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно із ч. 4\~ст. 156 ЖК України\~до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, а саме, дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. За змістом\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.4 ст.156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими спорудами по вул.. 40 років Перемоги, 1 с. Високе Охтирського району Сумської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 19.05.2015 р., посвідченого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори, реєстровий № 783, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 37730975 від 19.05.2015 р. Встановлено, що 11.07.1987 р. між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.06.2014 р., яке набрало законної сили 23.06.2014 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району № 189 від 28.12.2017 р. в домоволодінні за адресою вул.. 40 років Перемоги, 1 с. Високе Охтирського району зареєстровані: [PERSON] (позивачка), син [PERSON], син [PERSON], онук [PERSON] та [PERSON] (відповідач). Встановлено також, що з 2008 року [PERSON] не проживає в домоволодінні по вул. 40 р. Перемоги, 1 с. Високе Охтирського району, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району № 743 від 28.11.2017 р., показами свідка [PERSON], яка в судовому засідання пояснила, що [PERSON] не проживає в [INFO] з 2010 року. Згідно ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не довів поважності причин відсутності та непроживання його у спірному домоволодінні. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року без поважних причин був відсутнім і не проживав у домоволодінні по вул.. 40 р. Перемоги,1 с. Високе Охтирського району, а тому втратив право користування даним житлом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, позов слід задовольнити та визнати [PERSON]\~ таким, що втратив\~\~ право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 319, 321, 383, 391,405 ЦК України, 72, 156 ЖК України,

Outcome: approved