Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

16.07.2015 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» подав до суду позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 15629,14 доларів США, що за курсом 21,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.06.2015 р. складає 331276,28 грн. за кредитним договором № DNJPG100001940 від 07.09.2007 р. та понесені судові витрати, що складають 3312,76 грн.. 29.07.2015 р. представником позивача [PERSON] позовні вимоги уточнені, до участі у справі залучено [PERSON], а заборгованість просить стягнути солідарно. В обґрунтування позову зазначено, що 07.09.2007 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] уклали кредитний договір № DNJPG100001940 і Банк зобовязався надати йому кредит у розмірі 8000 доларів США до 08.09.2012 р., а той повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в строки і в порядку, встановлених договором. Банк надав [PERSON] 8500,00 доларів США кредитних коштів, а відповідач не здійснював погашення заборгованості, тому станом на 26.06.2015 р. заборгованість склала 15629,14 доларів США, а саме 9012,09 доларів США заборгованості за кредитом, 1329,63 долари США проценти за користування кредитом, 277,31 долари США комісія, 4254,63 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань, а також штрафи: 11,80 доларів США (фіксована частина) і 743,68 доларів США (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором укладено договір поруки з поручителем [PERSON]. Вимога до поручителя про виконання зобовязання залишена без задоволення, а відповідачі повинні діяти як солідарні боржники. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачі та представник [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги визнали частково. [PERSON] пояснив, що дійсно у 2007 р. він отримав у Банку кредитні кошти у розмірі 8000 доларів США на купівлю житла, та інших коштів, а саме на сплату страхових платежів, не отримував. Намагався сплачувати кредит, однак строки погашення заборгованості порушував, тому не заперечує, що через неналежне виконання своїх зобовязань виникла заборгованість як по тілу кредиту, так і по відсотках за користування кредитом, пені та комісії. На 01.11.2011 р. загальна заборгованість становила 16643,65 доларів США, а 22.11.2011 р. він уклав з Банком додаткову угоду, якою заборгованість по відсотках і комісії у розмірі 4126,39 доларів США було списано. Банк сплатив всього 260,63 долари США страхових платежів, однак в суму заборгованості, що підлягає стягненню, зарахував 6636,98 долари США, тим самим збільшив тіло кредиту на 56,86 %, або на 63,61 долари США більше до сплати щомісячно. Протягом користування кредитом він сплатив Банку 10414,72 долари США, але борг за розрахунками Банку не зменшився. Вважає, що заборгованість по тілу кредиту на 26.06.2015 р. має складати 3572,09 долари США, адже за період з 01.11.2011 р. він сплатив 3592,82 долари США. За цей же період він сплатив 4109,69 доларів США відсотків, а мав би сплатити лише 2336,76 долари США, тому заборгованість по відсотках становить 443,30 доларів США. Додатковою угодою від 22.11.2011 р. визначені терміни позовної давності, у тому числі і по відсотках, неустойці в 50 років, тому застосовувати спеціальну позовну давність недоцільно. Відповідач [PERSON] пояснив, що при укладанні 17.11.2011 р. договору поруки він як поручитель був ознайомлений з умовами кредитного договору і розуміє відповідальність перед кредитором як солідарного боржника, однак вважає, що батько розрахувався з Банком. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 07 вересня 2007 р. відповідно до укладеного з позивачем кредитного договору № DNJPG100001940 Банк зобовязався надати [PERSON] кредитні кошти на строк з 07.09.2007 р. по 07.09.2012 р. включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 8500 доларів США, з яких 8000 доларів США на купівлю житлового будинку і 500 доларів на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,2 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту, визначено період сплати з 21 по 28 число кожного місяця (а.с. 9-11). [PERSON] у судовому засіданні підтвердив факт видачі йому готівки і отримання кредитних коштів у розмірі 8000,00 доларів США. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту станом на 26.06.2015 р. [PERSON] заборгував Банку 15629,14 доларів США, у тому числі: 9012,09 доларів США - заборгованість за кредитом, 1329,63 долари США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 277,31 долари США заборгованість по комісії за користування кредитом, 4254,63 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 11,79 доларів США і 743,68 долари США - штрафи (фіксована частина і процентна складова) відповідно (а.с. 4-7). Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням розміру процентів, встановленого договором, від простроченої суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1050, ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № DNJPG100001940 від 17.11.2011 р. між Банком і [PERSON] укладено договір поруки, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором. Пунктом 2 Договору сторони визначили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання вказаних зобовязань в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Вказаним договором передбачені особливі умови договору (пункт 16) (а.с. 33). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 22.11.2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] дійшли згоди внести зміни в Кредитний договір № DNJPG100001940 від 07.09.2007 р.. Додатковою угодою до цього Договору сума заборгованості, що виникла в період з дати надання кредиту до дати підписання цієї угоди, зменшена на 4126,39 доларів США пені, а п. 7.1 Кредитного договору викладено в новій редакції, де визначено, що кредитні кошти надаються на строк з 07.09.2007 р. по 10.09.2018 р. включно у розмірі 14636,98 доларів США, з яких 8000 доларів США на купівлю житла, а 6636,98 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Починаючи з 10.11.2011 р. [PERSON] повинен був сплачувати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 264,74 долари США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії. При цьому, сторони визначили у терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років (а.с. 34-36). Суд приходить до висновку, що позивач свої зобовязання по кредитному договору виконав, а відповідачі кредитні зобовязання виконали з порушенням його умов. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості суд виходить з наступного розрахунку. Згідно п. 7.1 Додаткової угоди від 22.11.2011 р. Банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 14636,98 доларів США, з яких 8000 доларів США на купівлю житла, що підтвердили у судовому засіданні сторони. З запропонованих Банком відповідно до укладених між Банком і [PERSON] Договорів страхування майна і особистого страхування №№ DNJPG10000000939, DNJPLK0000000939 від 07.09.2007 р. до сплати належало 6636,98 доларів США страхових платежів, але, як встановленому у судовому засіданні, позивачем сплачено 230,63 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами від 05.09.2008 р., 04.09.2009 р., 06.09.2010 р., 06.09.2011 р., 06.09.2012 р., 06.09.2013 р. (а.с. 72-77). Згідно виписки з рахунку (а.с. 55-64) в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № DNJPG10000001940 [PERSON] вніс 10414,72 доларів США. З розрахунку ж слідує, що станом на 01.11.2011 р. сальдо поточне становить 1995,41 доларів США, сальдо прострочене 5172,52 долари США, а на 10.11.2011 р. ці показники вже складають 12604,91 та 0,00 долари США відповідно. Попередні показники за 01.11.2011 р. вказують на те, що заборгованість [PERSON] по тілу кредиту становить 7167,93 долари США, нараховано заборгованість по відсотках за користування кредитом 4794,28 долари США, по пені 4075,51 долари США, комісії 605,93 долари США на загальну суму 16643,65 доларів США. Додатковою угодою від 22.11.2011 р. суму заборгованості зменшено на 4126,39 доларів США. З наведеного вище слідує, що сума заборгованості по тілу кредиту з 01.11.2011 р. по 10.11.2011 р. необґрунтовано збільшена на 5436,98 долари США, що не змогла пояснити у судовому засіданні і представник позивача, лише зазначила, що фактично зменшення суми заборгованості не відбулося, а в тіло кредиту було внесено заборгованість по відсотках та комісії. Пунктом 3.8 Договору визначено, що при непогашенні кредиту в строки, зазначені п.п. 7.1 і п. 2.3.3 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості про простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п.3.2 Договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Тобто, інших підстав для зарахування заборгованості по відсотках, неустойці в тіло кредиту Кредитним договором не передбачено. Невідповідність умовам договору потягло за собою щомісячну переплату [PERSON] заборгованості по тілу кредиту на 63,61 доларів США, адже в подальшому заборгованість по відсотках за користування кредитом, інші нарахування нараховувалися, у даному випадку, наприклад, не на 7167,93 доларів США, а на 12604,91 доларів США. Таким чином, станом на 01.11.2011 р. заборгованість по тілу кредиту складала 7167,91 доларів США. За період з 01.11.2011 р. по 26.06.2015 р. [PERSON] сплатив Банку 3592,82 доларів США, тому заборгованість по тілу кредиту становить 3575,09 доларів США (7167,91 3592,82 = 3575,09). Крім того, за вказаний період відповідачем сплачено 4109,69 доларів США заборгованості по відсотках за користування кредитом, однак, на думку суду, [PERSON] мав би сплатити 2336,76 доларів США з вищенаведених підстав, адже позивач необґрунтовано, всупереч умовам кредитного договору, в суму заборгованості по тілу кредиту зарахував заборгованість по відсотках, неустойці, що є щомісячною переплатою на 56,86 %. До стягнення підлягає 443,30 доларів США (4109,69 2336,76 1329,63 = 443,30), де 1329,63 запропонована позивачем до стягнення заборгованість по процентах. В решті вимог позивача в частині стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом (277,31 доларів США), пені за несвоєчасність виконання зобовязань (4254,63 доларів США), а також нарахованих штрафів підлягають задоволенню, є обгрунтованими, з чим погодилися і відповідачі. Строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки не може бути застосованим, оскільки сторони визначили ці терміни Додатковою угодою від 22.11.2011 р. у 50 років. Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно довідки Національного банку України офіційний курс гривні до долара США на 26.06.2015 р. становить 2119,6069 (а.с. 8). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмірі задоволених позовних вимог, тому до стягнення підлягає по 985,95 гривень з кожного відповідача сплаченого судового збору (а.с. 1). На підставі ст.ст. 526, 527, 554, 611, 625, ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України,

Outcome: partial