Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

17.03.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які збільшив та просив визнати дії голови ОССБ «Люстдорф 144/3», [PERSON] щодо відключення водопостачання неправомірними та зобов`язати його поновити водопостачання в будинку [ADDRESS] , визнати неправомірним протокол №3 екстреного засідання правління ОСББ «Люсторф 144/3» від 11.03.2020 року та скасувати його, стягнути з ОССБ «Люстдорф 144/3», на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 9039 гривень, а також витрати за роботу експерта у розмірі 2000 гривень, стягнути з ОССБ «Люстдорф 144/3», на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 30000 гривень. При цьому позивач посилається на те, що він є співвласником квартири [ADDRESS] знаходиться на утриманні ОССБ «Люстдорф 144/3», керівником якого є [PERSON] 12 березня 2020 року в зв`язку із заміною каналізаційної труби і труби подачі холодної води в під`їзді 2 будинку [ADDRESS] дорога було відключено водопостачання по стояку та після проведення заміни труб, 18 березня 2020 року голова ОСББ «Люстдорф 144/3» [PERSON] , підключив стояк, однак квартиру [ADDRESS] відмовився підключати, і замість підключення вручив [PERSON] протокол №3 екстреного засідання правління ОСББ «Люсторф 144/3» від 11.03.2020 року в якому було вирішено, що позивач винний у тому, що підвальне приміщення в будинку [ADDRESS] дорога знаходиться в аварійному стані і [PERSON] повинен сплатити за чистку підвалу, та ще сплатити 30000 гривень. Як вказує позивач, в зв`язку із самоуправними діями голови ОСББ «Люстдорф 144/3» [PERSON] був вимушений звертатись до органів поліції, а також в суд з даним позовом. 01 квітня 2020 року, оскільки, голова ОСББ «Люстдорф 144/3» [PERSON] принципово відмовлявся підключити квартиру [ADDRESS] через комунікаційну шахту (в спосіб як відбулось відключення) позивач був вимушений самостійно викликати спеціаліста - сантехніка для самостійного підключення до водопостачання. Сантехніком були проведені ремонтно-відновлювальні роботи з відновлення водопостачання і оскільки відновлення водопостачання проводилось із квартири позивача, технічно можливо це було лише знявши унітаз, в зв`язку з чим виникла необхідність зробити його заміну, що призвело до матеріальної шкоди. [PERSON] зазначає, що він є людиною похилого віку (82 роки), інвалідом 3 групи, учасником бойових дій, своєчасно сплачує за комунальні послуги, а неправомірні дії голови ОСББ «Люстдорф 144/3» [PERSON] в умовах спалаху короновірусу позбавили його законних прав на користування комунальними послугами. Крім того, після звернення до суду за захистом свого права, голова ОСББ «Люстдорф 144/3» на дошці оголошення та по всім поверхам під`їзду розмістив оголошення «Молнія», в якій перекрутив всі факти по вищевказаним подіям, висловив «ганьбу» мешканцям квартири [ADDRESS] і фактично звинуватив [PERSON] в неможливості проведення ремонту в парадних будинку [ADDRESS] . Позивач вважає, що вказані дії є необґрунтованим звинуваченням, приниженням позивача в очах мешканців будинку, виходять за межі загальноприйнятих моральних норм та принижують честь і гідність позивача, тобто порушує особисті немайнові права, що призвело до заподіяння [PERSON] і моральної шкоди. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 19.03.2020 року було задоволено самовідвід судді Огренич І.В. по цивільній справі за позовом [PERSON] до керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» [PERSON] про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди. Передано цивільну справу за позовом [PERSON] до керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» [PERSON] про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди на розгляд іншого судді Київського районного суду м. Одеси, який визначається у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України. Відповідно до розпорядження керівника апарату суду «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу судових справ» від 19.03.2020 року № 30, відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 947/5717/20. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 23.03.2020 рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» [PERSON] про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди.Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Задоволено заяву позивача про витребування доказів. Витребувано у голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» [PERSON] належним чином завірену копію статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3». Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» [PERSON] про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди. 30.04.2020 року до канцелярії суду від голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки прав позивача він не порушував, жодні неправомірні дії він не здійснював, усі прийняті ним заходи були застосовані для усунення затоплення квартири [ADDRESS] . 30.04.2020 року на виконання вимог ухвали суду до канцелярії суду було наданоналежним чином завірену копію статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3». 07.09.2020 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява, яку у судовому засіданні 15.09.2020 року було прийнято до розгляду. Крім того, 07.09.2020 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про виклик та допит свідків, яку у судовому засіданні 15.09.2020 року було задоволено. 07.10.2020 року до канцелярії суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яку у судовому засіданні 21.10.2020 року було прийнято до розгляду. 19.10.2020 року від представника відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважав їх незаконними та необґрунтованими. 20.11.2020 року до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2020 року було застосовано привід в судове засідання до свідків [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання викликати свідків: [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . Здійснення приводу доручено Київському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Згідно листа Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 14.12.2020 року, працівниками Таїровського ВП було неодноразово здійснено вихід за зазначеними в ухвалі суду адресами, двері зазначених квартир ніхто не відчинив, доставити людей у судове засідання не представилось можливим. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2021 року було витребувано у Київської Державної податкової інспекції Головного управління Державної податкової служби в Одеській області протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали відомості відносно того, чи отримував [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» (код ЄДРПОУ 40754693, місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 144/3) заробітну плату у період з 2019 року по 2020 рік включно; відомості про доходи та джерела доходів [PERSON] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , за період з 2019 року по 2020 рік включно. У судовому засіданні 04.03.2021 року, за клопотанням представника позивача, судом з числа доказів було виключено наявні в матеріалах справи пояснення [PERSON] від 07.02.2020 року, в порядку ч. 11 ст. 83 ЦПК України. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.03.2021 року було витребувано у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» відомості про дату народження, паспортні дані, ідентифікаційний код, місце проживання [PERSON] , як особи, яка підписала акт Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» за №1 від 15.02.2020 року технічного огляду центрального каналізаційного трубопроводу; докази, які підтверджують факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» (копія трудового договору), та докази нарахування та виплати [PERSON] заробітної плати у період з 2019 року по 2020 рік включно; відомості про дату народження, паспортні дані, ідентифікаційний код, місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як осіб, які підписали акт Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 144/3» за №1 від 15.02.2020 року технічного огляду центрального каналізаційного трубопроводу. Представник позивача - адвокат Андрушкевич Т.Д. у судовому засіданні 14.04.2021 року позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача ОСББ «Люстдорф 144/3» - голова ОСББ «Люстдорф 144/3» [PERSON] та адвокат Сухецька С.М. у судовому засіданні 14.04.2021 року просили у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] проживає та є співвласником квартири [ADDRESS] знаходиться на утриманні ОССБ «Люстдорф 144/3», керівником якого є [PERSON] . В березні 2020 року в зв`язку із заміною внутрішньо будинкових стояків каналізаційної труби і труби подачі холодної води в під`їзді 2 будинку [ADDRESS] було відключено водопостачання квартир по стояку та після проведення заміни труб, 18 березня 2020 року ОСББ «Люстдорф 144/3» було підключено всі квартири по стояку, крім квартири [ADDRESS] . Доводи представника відповідача про те, що в квартирі [ADDRESS] відбувалось протікання каналізаційної труби, і підключення його квартири було не можливо після заміни труб, судом не приймаються до уваги, оскільки суперечать висновку судового експерта Рапач К.В. №24-1/20 від 08.07.2020 року, з якого вбачається, що в квартирі [PERSON] від унітазу до трійника на стояку, не виявлено слідів замокання та протікання, та відповідно до п.32 постанови КМ України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт зобов`язана організація, яка надає житлово-комунальні послуги, також судовим експертом зазначено, що при здійснені заміни внутрішньобудинкових стояків мережі холодного водопостачання була технічна можливість під`єднання водопостачання до мережі холодного водопостачання квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні 14.04.2021 року свідок [PERSON] , який є сусідом [PERSON] , проживає у квартирі, яка розташована під квартирою [PERSON] , за фахом є сантехніком, пояснив, що він оглядав квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , теча каналізаційної труби відбувалась зі сторони квартири [ADDRESS] . У квартиру [ADDRESS] він не заходив, у підвал спускався. Була течія ділянки горизонтальної труби за стіною квартири [PERSON] , тобто поза межами його квартири. Труби вони міняли з квартири під [ADDRESS] . Отримали доступ до 4-ої квартири, та міняли ту ділянку горизонтальної труби, яка протікала, саме з квартири [ADDRESS] . Свідок [PERSON] також пояснив, що бачив в будинку оголошення наступного змісту «Молния! Позор жильцам квартиры [ADDRESS]» на дошці оголошень, висіло приблизно два-три тижні (а.с. 106). У судовому засіданні 14.04.2021 року свідок [PERSON] пояснила, що в квартирі [PERSON] ніколи не була, в підвал не ходила, що в підвалі будинку була вода, знає зі слів, кого не пам`ятає, як підписувала акт також не пам`ятає. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Судом не приймаються до уваги як належний доказ акт №1 (без дати) технічного огляду центрального каналізаційного трубопроводу розташованого між санвузлами трьохкімнатних квартир двох парадних будинку [ADDRESS] , на наявність течі, оскільки він не відповідає типовому зразку акту огляду, а також те, що суд не може встановити, що дійсно особи, які вказані у акті, його підписували. При цьому, у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка підписувала акт, повідомила, що в підвал вона не ходила, однак у акті вказано, зокрема, що в підвалі будинку накопичилась велика кількість води. Крім того, суд не може визнати належним та допустимим доказом наданий представником відповідача висновок експерта (спеціаліста) №28-08/2020, складений 28.08.2020 року спеціалістом [PERSON], зі змісту якого вбачається, що причиною аварійної ситуації (залиття квартири [ADDRESS] ) є порушення гідроізоляції полу, та, як наслідок, порушення цілісності каналізаційної системи в квартирі [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , виходячи з наступного. У наданому висновку зазначено, що він складений спеціалістом [PERSON] , який має кваліфікацію експерта Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (сертифікат серія АЕ №001034), архітектора з розроблення містобудівної документації (сертифікат серія АА №001440) та інженера з інвентаризації нерухомого майна (сертифікат серія АЕ №002070). Однак, з інформації з відкритих джерел, а саме з картки атестованого судового експерта вбачається, що свідоцтво експерта [PERSON] було визнано недійсним 16.11.2012 року, а потім продовжено до 20.04.2015 року. Тобто, на момент складення висновку експерта (спеціаліста) №28-08/2020 від 28.08.2020 року [PERSON] його свідоцтво було недійсне, та, відповідно, [PERSON] станом на 28.08.2020 року взагалі не мав статусу експерта. Крім того, суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 року №522/1029/18 зазначила, щост. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Непопередження експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку тягне за собою неналежність експертного висновку. Разом з тим, у наданому представником відповідача висновку експерта (спеціаліста) №28-08/2020 від 28.08.2020 року, не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Таким чином, висновок експерта (спеціаліста) №28-08/2020 від 28.08.2020 року, складений [PERSON] , не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом. У судовому засіданні 14.04.2021 року представник відповідача просила врахувати зазначений висновок не як висновок експерта, а як висновок спеціаліста. Відповідно до ст. 74 ЦПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо). Допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. Спеціаліст зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом, відповідати на поставлені судом питання, надавати консультації та роз`яснення, у разі потреби надавати суду іншу технічну допомогу. За відсутності заперечень учасників справи спеціаліст може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Спеціаліст має право знати мету свого виклику до суду, відмовитися від участі у судовому процесі, якщо він не володіє відповідними знаннями та навичками, звертати увагу суду на характерні обставини чи особливості доказів, а також право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з викликом до суду. Однак, [PERSON] не є спеціалістом в розумінні ст. 74 ЦПК України, а тому суд не може прийняти його висновок в якості доказу як висновок спеціаліста. Разом з тим, суд приймає в якості належного та допустимого доказу наданий представником позивача висновок судового експерта Рапача Костянтина Васильовича за №24-1/20 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 08.07.2020 року, зі змісту якого вбачається, що в квартирі [PERSON] від унітазу до трійника на стояку, не виявлено слідів замокання та протікання, та відповідно до п.32 постанови КМ України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт зобов`язана організація, яка надає житлово-комунальні послуги, також судовим експертом зазначено, що при здійснені заміни внутрішньо будинкових стояків мережі холодного водопостачання була технічна можливість під`єднання водопостачання до мережі холодного водопостачання квартири [ADDRESS] . Вартість ремонтно-відновлювальних робіт з відновлення водопостачання квартири [ADDRESS] , складає 6 689,0 грн. Так, з наданого висновку вбачається, що судовий експерт [PERSON] попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України, а з інформації з відкритих джерел, а саме з картки атестованого судового експерта вбачається, що строк дії його свідоцтва експерта продовжено до 14.07.2023 року, тобто на момент складення відповідного висновку [PERSON] мав статус судового експерта. Крім того, згідно листа судового експерта Рапача Костянтина Васильовича №24-1/20 від 09.11.2020 року, висновок експерта фактично виконано 08.06.2020 року. При оформленні висновку було допущено технічну описку та помилково зазначено дату складання 08.07.2020 року. Також було допущено технічну описку в написанні адреси об`єкта дослідження, а саме: невірно зазначено номер будинку. Фактичною адресою за якою було проведено обстеження є наступна адреса: [ADDRESS] (а.с. 139). Таким чином, у судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що матеріальна шкода спричинена [PERSON] саме з вини ОССБ «Люстдорф 144/3». Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Згідно висновку судового експерта вартість ремонтно-відновлювальних робіт з відновлення водопостачання квартирі [ADDRESS] складає 6689 гривень. При таких обставинах суд вважає, вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення вартості ремонтно-відновлювальних робіт з відновлення водопостачання квартири [ADDRESS] , у розмірі 6 689,0 грн., яка визначена висновком судового експерта Рапача Костянтина Васильовича №24-1/20 від 08.06.2020 року. При цьому, квитанція на підтвердження суми в розмірі 2350 грн., судом не приймається, оскільки з неї не можливо зробити висновок щодо придбання сантехнічного обладнання саме позивачем. Щодо вимог про визнання неправомірним протоколу (рішення) №3 екстреного засідання правління ОСББ «Люсторф 144/3» від 11.03.2020 року та скасування його, слід зазначити наступне. Згідно п.14 статуту ОСББ «Люстдорф 144/3» до компетенції правління ОСББ належить: 1) підготовка кошторису (кошторисів), балансу об`єднання та річного звіту; 2) здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; 3) розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; 4) укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контрою за їх виконанням; 5) ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; 6) скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників; 7) призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення. Тобто, вирішення питання щодо відключення від водопостачання, стягнення коштів з мешканців будинку, притягнення до адміністративної відповідальності до компетенції правління ОСББ не відноситься, а відповідно і рішення екстреного засідання правління ОСББ «Люстдорф 144/3», оформлене протоколом №3 від 11.03.2020 року є неправомірним та підлягає скасуванню. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Постанова Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995року передбачає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Із врахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що безпідставне відключення від водопостачання санвузла у квартирі позивача майже на два тижні, в період дії карантину, призвело до незручності та дискомфорту в житті [PERSON] ,порушення нормального способу життя, у зв`язку з чим, позивачу було також завдано моральну шкоду. При цьому, суд враховує той факт, що [PERSON] є людиною похилого віку (82 роки), інвалідом 3 групи, учасником бойових дій, а також те, що розміщення ОСББ «Люстдорф 144/3» на дошці оголошень публікацій наступного змісту: «Молния! Позор жильцам квартири [ADDRESS] », призвело до душевних хвилювань позивача, стресу. Враховуючи викладене, розмір моральної шкоди суд визначає у сумі 10 000,00 гривень, який на думку суду, відповідає вимогам розумності і справедливості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial