Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

15 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та відкликання виконавчого листа у справі №587/1579/18, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Сумського районного суду Сумської області від 24.07.2018 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогодні [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його повному утриманні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, але не погодилась з розміром витрат на правову допомогу, яку просить стягнути позивач. Третя особа, Сумський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 24.07.2018 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19.03.2005 року виконкомом Низівської селищної ради Сумського району Сумської області Сумського району Сумської області, актовий запис №04. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від заробітку(доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, сплачуючи аліменти матері [PERSON] починаючи стягнення з 19.06.2018 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист у справі №587/1579/18 передано відповідачем на виконання до Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57119960 від 03.09.2018. На сьогодні [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Вказані обставини сторонами в судовому засіданні не оспорюються та визнаються. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд, може, звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. На даний час [PERSON] проживає з свої батьком - позивачем по справі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час дитина, перестала проживати з матір`ю, а стала проживати з батьком, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів на дитину, яка з матір`ю більше не проживає. Що стосується відклику з Сумського районного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми) виконавчий лист у справі №587/1579/18 суд відзначає, що відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №57119960 від 18.03.2021 р. виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до заяви останнього про повернення виконавчого документу без виконання, з чого слідує, що в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, позивачем надано: договір про надання правової/правничої допомоги №36/21 від 26.02.2021 р., квитанцію від 26.02.2021 р. в підтвердження оплати правової допомоги, та розрахунок суми витрат на правничу допомогу. Розмір судових витрат на правову професійну допомогу склав 5000 грн. За змістом ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, Верховний Суд у своїх постановах зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 908 грн. за подання позовної заяви та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 700 грн., оскільки вважає, що саме така сума витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям реальності та розумності їх розміру.

Outcome: partial