Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

17.09.2020 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом вказуючи на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка ще за життя склала заповіт на імя позивача. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на спадкове майно. Позивач не звернулася своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини так як він не знала про існування заповіту, оскільки при житті мама їй не повідомляла про наявність заповіту, в зв`язку з чим просить визначити їй додатковий строк два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ухвалою від 09.10.2020 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.11.2020 (а.с.31). З 19.11.2020 по 27.11.2020 суддя Сіренко Н.С. перебувала у відпустці (а.с.46), в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 12.01.2021, про що належним чином було повідомлено всіх учасників справи (а.с.48,49,52). Ухвалою від 12.01.2021 підготовче провадження у вказаній цивільній справі закрито і призначено до судового розгляду по суті (а.с.58). В судове засідання позивач не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові (а.с.63). Відповідач в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника на підставі наявних в справі доказів (а.с.62). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов до наступного. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у с. Меньківка Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 22.02.1954 серії [NUMBER] батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7,8). Згідно копії Свідоцтва про смерть від 08.09.2017 серії [NUMBER] мати позивача [PERSON] померла [INFO] в м. Семенівка Чернігівської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 2,9237 га, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЖТ № 077026 (а.с.10). Відповідно до копії довідки від 17.08.2020 № 137/04-04/11 виданої Меньківським старостинським округом Радомишльської міської ради Житомирської області, померла [PERSON] на день смерті [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої в цьому житловому будинку разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований на день смерті разом з спадкодавцем (а.с.16). Відповідно до відповіді Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області від 17.08.2020 на запит представника позивача надано інформацію, що заповіт від імені [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , був посвідчений Меньківською сільською радою Радомишльського району Житомирської області 13.04.1993 за номером 10 в реєстрі нотаріальних дій (а.с.14). З відповіді нотаріуса від 26.08.2020 (а.с.18), вбачається, що від позивача нотаріусу надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті [INFO] її матері [PERSON] . Нотаріус роз`яснив позивачу, що видати свідоцтво про право на спадщину не має законних підстав, оскільки відсутній факт прийняття спадщини позивачем після смерті матері (а.с.18). З повідомлення державного нотаріуса Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області Капранчук О.В. від 15.10.2020 за № 690/01-16 встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] Радомишльською державною нотаріальною конторою не заведена (а.с.37). На запит суду від Меньківського старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області надійшла інформація за вих. № 19 від 08.12.2020, про те, що заповідач [PERSON] , [INFO] , зробила особисте розпорядження на випадок своєї смерті у вигляді заповіту на своїх дітей: позивача та [PERSON] (а.с.50). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Частиною першою\~статті 1269 ЦК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). За змістом частин першої та третьої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилається на те, що їй не було відомо про наявність заповіту. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Наведене узгоджується з постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 справа № 565/1145/17. Суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.\~ст.\~76-81\~ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved