Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

17.05.2021 року позивачка звернувся до суду із заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] . Свою заяву обґрунтовувала тим, що їй на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира набута нею та [PERSON] , її дочкою, [PERSON] , її сином, на підставі свідоцтва на право власності на житло від 13 серпня 2001 року. Зазначає, що з 2017 року відповідач в вказаній квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує, в утримані житла участі не бере, особистих речей в квартирі його немає. Сторони в судове засідання не з`явилась. Позивачка подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить задовольнити, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Третя особа подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що позиваці [PERSON] , третій особі [PERSON] на підставі спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 13 серпня 2001 року (а.с.9). та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.11.2020 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11.05.2021 року № 3482, виданої Відділом реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Обухівської міської ради (а.с. 15). Між позивачкою та відповідачем шлюб розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 07.07.2005 року. Факт не проживання відповідача у вказаній квартирі підтверджується Актом обстеження на предмет реєстрації та проживання громадян від 29 квітня 2021 року, складеним депутатом Обухівської міської ради Купріянчик А.І. (а.с.16), в присутності двох свідків. Позивачкою в якості доказу сплати житлово-комунальних платежів за обслуговування спірної квартири долучено до матеріалів справи платіжні доручення (а.с.18-20) та копії відповідних договорів, які складені та підписані на її ім`я (а.с.21-25). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивачка надала докази на підтвердження того, що відповідач відсутній у належній позивачці квартирі без поважних причин понад один рік, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишив житлове приміщення, оскільки доказів примусового його виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачкою і відповідачем щодо збереження за ним права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачка довела заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved