overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

\~ 15\~травня 2018\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 39\~653 грн. 73 коп. та судового збору в розмірі 1762 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~викликався до\~суду через\~відповідне оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву №б/н від 22.04.2010 року та отримав кредит у розмірі 13 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним і Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 25.04.2018 року виникла заборгованість в розмірі 39\~653 грн. 73 коп., яка складається з наступного: тіло кредиту 8158 грн. 68 коп., нараховані відсотки за користування кредитом 3488 грн. 34 коп., нарахована пеня 25\~642 грн. 25 коп., а також штрафи (фіксована сума) 500 грн., штраф (процентна складова) 1864 грн. 46 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-15). Таким чином заборгованість за кредитом в розмірі 39\~653 грн. 73 коп. та судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

15 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 17 грудня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають . Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки, ведення спільного господарства. Сторони не проживають разом з 2014року. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, а позов задовольнити . Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2013року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 24.04.2018року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають . Шлюбні стосунки між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено з 2014року. Позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу так я к перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання про залишення позивачу після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судові витрати які складаються із судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

15 травня 2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовною заявою, в якій просить стягнути на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 3000 грн. на дитину. Позовні вимоги обгрунтовує тим, щона утримання дітей витрачає всі свої кошти, оскільки їх одягає, лікує, купляє необхідні речі для школи та посилено харчує. Відповідач періодично також надає кошти на утримання дітей, але не завжди, що ставить її у важке матеріальне становище. На утримання дітей потрібні витрати на харчування, одяг, ліки, канцтовари. Відповідач має нерегулярний дохід, аліментів нікому не платить, а тому має змогу сплачувати аліменти у визначеній нею сумі. 21 травня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 10 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач в судові засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутності не подавав та не надав відзив на позов. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

15 травня 2019 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований між ними 05 травня 2011 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №551. В обгрунтування своїх вимог зазначила, що від шлюбу у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . З відповідачем подружнє життя не склалось. Відповідач постійно випиває, влаштовує сварки, стає агресивним, погрожує розправою їй та її батькам. Зневажає її, ображає, принижує її честь та гідність. Її намагання зберегти сім`ю виявились марними, між ними немає взаєморозуміння. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. Зазначає, що сім`я розпалась остаточно та примирення між ними неможливе. В судове засідання, яке було призначено на 13 серпня 2019 року о 09.20 год., учасники справи не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому порядку, та подали заяви, з яких убачається, що позивач [PERSON] позов підтримує, відповідач [PERSON] позов про розірвання шлюбу визнає, та вони просять проводити розгляд справи без їх участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони міцної сім`ї не створили, тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує чиїх-небудь прав чи охоронюваних законом інтересів. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

15 травня 2019 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04 жовтня 2014 року. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю проживали до травня 2019 року. Основою розпаду\~сім`ї\~послугувало те,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалося через\~відсутність взаємопорозуміння,\~розходження поглядів\~на сімейні\~відносини та\~виховання дитини.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 04 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 111, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 6). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сім`ї послугувало те, що сторони не зійшлися поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач своєї позиції з приводу причин розпаду сім`ї суду не висловив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON] . Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 384,20 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат, а також повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

15 травня 2019 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 16.05.2019 було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 25.06.2019. Позивач [PERSON] вказувала, що 04 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 48. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння сторони припинили проживати однією сім`єю, тому позивач прохала суд шлюб розірвати, зазначивши, що ними було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, прохала задовольнити, залишити після розлучення прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, не заперечував проти розлучення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з листопада 2018 року, від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено в зв`язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 04 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 48, які мають малолітню дитину потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві - « [PERSON] ». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

15 травня 2019 року до суду надійшла вказана заява. Заявники просять розірвати шлюб посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначають заявники, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам сторін, як зазначено в заяві. Заявники в судове засідання не з`явились, звернулись із заявою про слухання справи у їх відсутність, зазначають, що підтримують заяву та просять її задовольнити. А тому у відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення заяви за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 березня 2001 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним центром розвитку сім`ї, про що зроблено актовий запис №359. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що сторони бажають розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити їх інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

15 травня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов не надала. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2017 року, від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

15 травня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 25 квітня 1985 року у Палаці одружень м. Макіївки Донецькій області, також зазначила, що від спільного проживання вони мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З липня 2014 року шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] не з`явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 1985 року у Палаці одружень м. Макіївки Донецькій області, актовий запис № 1148, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] (а.с.9). Від спільного проживання неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв`язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved