Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

15.08.2018 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі позивач зареєструвала місце проживання свого сина [PERSON], який після реєстрації шлюбу змінив прізвище на [PERSON]. Однак, з 01.07.2016 р. відповідач не мешкає за місцем реєстрації, в утриманні квартири участі не приймає. Жодної домовленості між нею та [PERSON] про збереження за відповідачем права користування квартири не існує. За позовом [PERSON], посилаючись на ст.405 ЦК України, ст.156 ЖК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» просить позбавити [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 26 в будинку № 145 по вул.Чарівній в м.Запоріжжя та зняти відповідача з місця проживання. Ухвалою судді від 22.08.2018 р. було відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду на 18.09.2018 р. 18.09.2018 р. розгляд справи було відкладено на 12.10.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не зявився, про розгляд справи третя особа повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв до суду не подавав. На підставі ч.1 ст.223 УПК України розгляд справи відбувся за відсутності представника третьої особи. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу № 4333.К від 30.11.1996 р., зареєстрованого Запорізькою регіональною біржою нерухомості [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с.7). Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9). У згаданій квартирі зареєстрований відповідач по справі (а.с.17). [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає з 01 липня 2016 р., що підтверджено довідкою ОСББ «Машинобудівник-16» № 134 від 06.08.2018 р. (а.с.10). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Вирішуючи вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації місця проживання, суд керується ч.1 ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, та вважає їх передчасно заявленими, оскільки питання про зняття [PERSON] з реєстрації на підставі рішення суду, у порядку ч.1 ст.7 вказаного вище Закону, не вирішувалось. У відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 704,80 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial