Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

15.05.2017 року орган опіки та піклування при виконкомі Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області звернувся в суд в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], з позовом, який в подальшому уточнено до [PERSON], [INFO], про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, пославшись в обґрунтування позову, що неповнолітня [PERSON] виросла в неблагополучної, малозабезпеченої сім'ї. Мати до неї належної уваги не звертала, у зв'язку з чим неповнолітня [PERSON] поза шлюбом народила дитину, яку в подальшому покинула на свою матір [PERSON], 1965 року народження, яка фактично займалася доглядом за дитиною. Відповідачка своїми батьківськими обов'язками нехтує, життям дитини, її фізичним і духовним розвитком не цікавиться, веде бродячий образ життя, у зв'язку з чим дитина подовгу залишається під наглядом бабусі, яка сама джерел для існування не має, оскільки не працює, тому вимушена брати у борг продукти харчування та речи для дитини. За таких обставин, щоб зберегти дитині життя, малолітнього [PERSON], 2014 року народження, забрала у свою сім'ю старша сестра [PERSON] - [PERSON], 1988 року народження, мешканка Березівського району Одеської області, де дитині створені усі належні умови для повноцінного розвитку. При розгляді Радою опіки та піклування Сербківської сільської ради питання щодо відібрання дитини у неповнолітньої [PERSON] для подальшої передачі під опіку рідній тітки, матір'ю дитини - [PERSON] була надана згода на відібрання від неї сина та подана заява про небажання в подальшому піклуватися та виховувати цю дитину. Висновком органу опіки та піклування при виконкомі Сербківської сільської ради визнано за доцільне відібрання, без позбавлення батьківських прав, малолітнього [PERSON], [INFO], у неповнолітньої матері [PERSON], 1999 року народження, та передати дитину службі у справах дітей для її подальшого влаштування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила задовольнити по підставам, викладеним у позовній заяві. Представник третьої особи зі сторони позивача - служби у справах дітей Лиманської райдержад-міністрації Одеської області Чорний В.Б., позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, зазна-чивши, що оскільки відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо утримання, виховання своєї малолітньої дитини, не створила їй належних житлово-побутових умов для повноцінного розвитку, у зв'язку з чим дитина залишилася у мовах, що загрожували її здоров'ю і життю, висновок органу опіки та піклування повністю відповідає інтересам дитини. Прокурор Ковальчук С.С. вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки відібрання дитини у неповнолітньої матері, яка самоусунулася від виховання і утримання дитини, залишила її без материнської любові та турботи, повністю відповідає інтересам дитини та є захистом її прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідом-лялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглядути справу за її відсутність. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд задовольняє позов з наступних підстав. - 2 - Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.150, ч.4 ст.155 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 ч.1 цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи, що відповідач [PERSON], [INFO], є неповнолітньою особою, позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про відібрання від неї малолітнього сина без позбавлення її батьківських прав. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду у п.п.16,18 постанови №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема : не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідом-лення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], тобто, будучи неповнолітньої, поза шлюбом народила сина - [PERSON], [INFO]. При реєстрації народження дитини відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області 14.01.2015 року, відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України зі слів матері /а.с.9,10,11/. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON], встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю у винайманному будинку по [ADDRESS]. Будинок невеликий, з однією житловою кімнатою, опалення пічне, потребує ремонту. У будинку брудно, антисанітарні умови, небезпечні для здоров'я і життя дитини, будинок від'єднаний від електропостачання. Між [PERSON] та її матір'ю відносини напружені, мати часто не знає, де перебуває її донька. Кошти, які отримує [PERSON] на дитину, витрачаються не за призначенням. Фактично малолітня дитина залишається на бабусю. Бабуся хлопчика схильна до частого вживання алкогольних напоїв, палить. У зв'язку з чим, комісією зроблено висновок про винесення питання на засідання органу піки та піклування про позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина у зв'язку з ухиленням від виковання і утримання дитини /а.с.8/. Рішенням виконавчого комітету Сербківської сільської ради Лиманського району Одеської області №14 від 20.04.2017 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність відібрання без позбавлення батьківських прав малолітнього [PERSON], [INFO], від неповнолітньої матері [PERSON], [INFO], у зв'язку з її самоу-суненням від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню і утриманню малолітньої дитини, про що нею особисто до опікунської ради Сербківської сільської ради 16.06.2016 року була подана письмова заява, де вона просила передати її малолітнього сина [PERSON] під опіку своєї старшої сестри [PERSON], 1988 року народження /а.с.6-7/. Наказом служби у справах дітей Лиманської райдержадміністрації Одеської області №15-о/д від 18.08.2017 року визначено тимчасове місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], в сім'ї [PERSON], 1988 року народження, за адресою: - 3 - [ADDRESS] /а.с.35/. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд вважає, що доведено наявність підстав для відібрання дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав, у зв'язку з її неповнолітнім віком, з підстав умисного нехтування своїми батьківськими обов'язками по відношенню до свого малолітнього сина, за власною ініціативою залишивши його без материнської уваги, любові та турботи в умовах, в яких існує реальна загроза для здоров'я дитини та її життя. Суд погоджується з учасниками процесу, що відібрання дитини від матері з переданням її органу опіки та піклування для подальшого її влаштування, повністю відповідає як найкращим інтересам дитини та є захистом її прав. На підставі ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.150,152,155,164,170 СК України, ст.ст.11,12 Закону України «Про охорону дитинства» і

Outcome: approved