Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

16 травня 2018 року до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] 14.06.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 26 вересня 2018 року в підготовче судове засідання. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В підготовчому судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 23 серпня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополь Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 642. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 23.08.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополь Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 642. В період шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього час сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті привело до припинення шлюбних відносин. Вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, тому позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить іі інтересам та інтересам їхніх дітей, що й стало причиною звернення до суду. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, повідомивши, що нею правильно та повно викладені всі обставини справи, строк для примирення вона просить не надавати та настоює на задоволенні позовних вимог так як вона з відповідачем вже давно не проживають спільно і питання щодо розірвання шлюбу ними фактично вирішене. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод», гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 23.08.2006 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополь Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 642, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили з квітня 2018 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що в сторін виникають постійні сварки та конфлікти, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, так як в підготовчому судовому засіданні сторони пояснили, що ними прийняте зважене рішення про розірвання шлюбу і обоє з сторін заперечують проти надання їм строку для примирення. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати та протягом тривалого періоду часу спільно не проживають та не підтримують шлюбних відносин. Тому відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав у вигляді припинення шлюбних правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Після розірвання шлюбу суд відповідно до позицій позивача вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - «Макаренко» Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з позивачкою залишаються проживати малолітні діти, суд вважає за можливе понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704.80 грн. та витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на відповідача. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved