Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

16.09.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 24 червня 2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 864, тастягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня її звернення до суду, до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що їхнє з відповідачем сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, через що втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільно не проживають з серпня 2017 року, сумісного господарства не ведуть, а відповідач являючись батьком дитини, в добровільному порядку жодної допомоги на її утримання не надає. Ухвалою суду від 26.11.2020 року, отримавши справу за підсудністю, було відкрито провадження по справі. Позивачка до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, наполягає на його задоволенні, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2016 року, який зареєстровано Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 864, що підтвреджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2016 року. Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб позивач не бажає. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають з 2017 року, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Щодо стягнення аліментів, то відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.10.2016 року, відповідно до якого батьком дитини вказаний відповідач по справі [PERSON] . Як вбачається зі змісту ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогам ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину, ні за яких обставин не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому при визначенні розміру аліментів, враховуючи коли аліменти стягуються на двох і більше дітей суд визнає частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, крім того судом враховується стан здоров`я і матеріальний стан дитини, також стан і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, які мають істотне значення. Зі змісту ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, враховуючи, що відповідач, являючись батьком дитини зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття, проте домовленості про утримання сина між сторонами не досягнуто, а він знаходиться на утриманні позивачки [PERSON] , що підтверджується довідками про місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] та місця проживання позивачки [PERSON] , адреса в яких зазначена однакова, тому суд вважає необхідним стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно вимогам ст. 191 СК України аліменти стягуються з дня пред`явлення позову, тобто з 16.09.2020 року. При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст. 141 ЦПК України і стягує судовий збір на користь держави в розмірі 840,80 грн. з відповідача. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved