Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

16 червня 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області,, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить визнати за ним в порядку спадкування право, що належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на земельну частку (пай) площею 5,3 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Від Корюківської районної державної нотаріальної контори заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Новоселівка, Корюківського району. Чернігівської області, на даний час проживає в м. Корюківка, що підтверджується моїм паспортом [NUMBER] , виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 04.06.1998 року. Відповідно до свідоцтва про народження позивача його батьками є « [PERSON] » та « [PERSON] » (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 23.09.1947). Прізвище « [PERSON] » - дівоче прізвище матері позивача. Мати позивача [PERSON] після його народження вийшла заміж та змінила своє дівоче прізвище на « [PERSON] ». [INFO] мати позивача [PERSON] у віці 77 років померла, про що Відділ реєстрації актів громадянського стану Корюківської райдержадміністрації Чернігівській області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ) та 15.09.1998 року зроблено відповідний актовий запис за № 145. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» на території Рибинської сільської ради, тому до спадкового майна належить земельна частка (пай), право на яку підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313432 від 24.04.1997 на земельну частку розміром 5,3 умовних кадастрових гектари, вартість на момент смерті - 15 416,00 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Згідно чинного законодавства, спадщину після смерті своєї матері позивач прийняв 14 березня 2008 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 13604246. Також, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 541 від 14.03.2008 року, позивач успадкував від своєї матері [PERSON] грошовий вклад. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є лише позивач - син покійної [PERSON] , інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину покійної - не має, тому він виявив бажання отримати правовстановлюючі документи вже на земельні ділянки взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) для подальшого розпорядження земельними ділянками, але йому повідомили що наявність свідоцтва про право на спадщину є обов`язковою вимогою для оформлення земельних ділянок. Згідно інформації Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 31-25-0.201- 768/177-21 від 28.05.2021, сертифікат на право на земельну частку (пай) був зареєстрований на ім`я матері позивача 24.04.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Колос» серії ЧН № 0313432. Даний сертифікат [PERSON] не отримала. Як передбачено в Указі Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). За отриманням виписаного сертифікату на земельну частку (пай) покійна мати позиваач не могла особисто звернутися до розпорядників за отриманням документу, що посвідчує його право на пай, так як на той час дуже хворіла та незабаром померла. Так як на ім`я [PERSON] був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай), то при розрахунку частки її як пенсіонера, яка раніше працювала у колективному сільськогосподарському підприємстві, брали до уваги. Враховуючи даний факт, позивач може стверджувати, що сертифікат матері був виписаний правомірно і саме на право на нього відкрилася спадщина після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом сплатива 50% судового збору, тому ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved