Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

16 грудня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в сумі 55257 швейцарських франків та 235365 грн. 65 коп. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 грудня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 958/2-137, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 36950 швейцарських франків зі сплатою 10,7% річних за користування ними з кінцевим терміном повернення до 30 листопада 2021 року (а/с 5-7). Також, 18 червня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 958/2-137 від 05 грудня 2006 року, згідно якої перший абзац п. 1 договору кредиту викладено в новій редакції та зазначено, що банк надає відповідачу грошові кошти в сумі 38015,28 швейцарських франків зі сплатою 10,7 відсотків річних з 05 грудня 2006 року з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості 30 листопада 2026 року (а/с 9). Свої зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 08 грудня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 65313,11 швейцарських франків, що еквівалентно 1528668 грн. 15 коп., з якої 32883,28 швейцарських франків (769640 грн. 60 коп.) - заборгованість по кредиту, 22373,72 швейцарських франків (523661 грн. 90 коп.) заборгованість по відсоткам, 2468,81 швейцарських франків (57782 грн. 98 коп.) пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 7587,31 швейцарських франків (177582 грн. 67 коп.) пеня за несвоєчасне повернення відсотків, що підтверджується розрахунком (а/с 9-12). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved