Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

15 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 вересня 2013 року є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], в якому 26 червня 2009 року зареєстрований співмешканець її онуки - [PERSON]. Відповідач в належному позивачці будинку фактично не мешкає, за весь період реєстрації за вказаною вище адресою не з*являвся, його особистих речей у будинку немає. Реєстрація відповідача у належному позивачці будинку має наслідком порушення її прав як власниці, змушує нести додаткові витрати по утриманню будинку, завдає складнощів в оформленні субсидії. У добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку не знімається. У зв'язку з викладеним [PERSON] просить визнати відповідача [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, вказуючи, що у 2009 році в будинку [ADDRESS] був зареєстрований відповідач по справі, який є співмешканцем онуки [PERSON] З часу реєстрації відповідач в будинку не мешкав та не мав такого наміру, перешкод у цьому з її боку не було. В 2010 році [PERSON] виїхав у Туніс на постійне проживання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що є сусідами позивачки по справі і їм відомо про те, що відповідач [PERSON], який є співмешканцем онуки [PERSON] ніколи не мешкав в будинку [ADDRESS]. Будь-яких перешкод в користуванні будинком [PERSON] відповідачу не чинила. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (а.с. 3-4) на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 вересня 2013 року є власницею будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.6), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7). Як вбачається з копії домової книги для прописки осіб, [PERSON] з 26 червня 2009 року зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 8-9). Відповідно до довідки КП «Служба єдиного замовника» від 05 липня 2018 року № 2352 (а.с.10) в будинку № 17 по вул.Гайдара в м. Костянтинівка зареєстровано дві особи: - [PERSON] та відповідач [PERSON]. Як вбачається з висновку, затвердженого начальником Костянтинівського ВП 13 липня 2018 року (а.с.12), під час проведення перевірки заяви [PERSON] щодо надання допомоги у знятті з реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS], який у даному домоволодінні не мешкає приблизно 10 років, оскільки переїхав до Туніса, було опитано сусідів [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт не проживання відповідача за вказаною адресою. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з моменту його реєстрації з власної волі не проживає в належному позивачці будинку за адресою: [ADDRESS] без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання відповідача особою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеного будинку. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved