Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

16 лютого 2018 року Конотопська місцева прокуратура в інтересах Державної екологічної інспекції у Сумській області звернулася з позовом до [PERSON], в якій вказувала, що 22 листопада 2016 року на тетриторії с. Крижик Кальченківської сільської ради відповідач вчинив самовільну порубку 25 сиростійних дерев породи клен ясенелистий, чим завдав шкоду навколишньому природному середовищу в розмірі 12793 грн. Постановою Державної екологічної інспекції в Сумській області від 10 січня 2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу. Посилаючись на викладені обставини, просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Сумській області, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок Кальченківської сільської ради як заподіяну природним ресурсам самовільним видаленням (порубкою) дерев шкоду в розмірі 12793 грн. У судовому засіданні прокурор Глущенко Г.О. позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Державної екологічної інспекції у судове засідання не зявився, належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Заява про відкладення судового засідання від нього не надходила. Відповідач [PERSON] та його представник - захисник [PERSON] позовні вимоги не визнали і просили постановити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію мотивували тим, що у [PERSON] був дозвіл на порубку дерев, тому незаконної порубки з його боку не було. Крім того, він спиляв не насадження, а дикоростучі дерева, які захаращували проход біля його домоволодіння. Також не згодні з розрахунком шкоди. Представник третьої особи Кальченківської сільської ради в судове засідання також не зявився, сільський голова [PERSON] подала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позов просить задовольнити. Заслухавши прокурора Глущенко Г.О., відповідача [PERSON], його представника - захисника [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Державної екологічної інспекції в Сумській області від 05 січня 2017 року №008563 [PERSON] 22 листопада 2016 року самовільно, без відповідного дозволу, спиляв 25 штук сиростійних дерев породи клен ясенелистий на території населеного пункту с. Крижик Кальченківської сільської ради, чим порушив ст. 153 КУпАП (а. с. 8). Постановою про накладення адміністративного стягнення Державної екологічної інспекції у Сумській області від 10 січня 2017 року №008563 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а. с. 9). Відповідач та його представник суду зазначили, що [PERSON] здійснив законну порубку дерев. Але суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії чи (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, незаконність порубки дерев [PERSON] вже доведена постановою про накладення адміністративного стягнення Державної екологічної інспекції у Сумській області від 10 січня 2017 року №008563 і доказуванню в даній справі не підлягає. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, завданої внаслідок самовільної рубки дерев на території с. Крижик Кальченківської сільської ради, загальний розмір шкоди становить 12793 грн. (а. с. 13). Представник відповідача зазначив, що розрахунок збитків від порубки дерев здійснений неправильно як за насадження, а спиляні фактично були дикоростучі дерева. Але будь-яких доказів на спростування розрахунку, наданого прокурором, відповідач та його представник суду не надали. Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на положення п. «б» ч. 2, п. «г» ч. 4 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок: частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок: частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. З огляду на положення п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 691 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З огляду на викладене, 30% від завданої шкоди підлягає стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України та 70% - на користь сільського бюджету. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що позов було заявлено лише в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області, а Кальченківська сільська рада брала участь в якості третьої особи, позов слід задовольнити частково та стягнути на користь спеціального фонду Державного бюджету України 30% від завданої шкоди навколишньому природному середовищу, що становить 3837 грн. 90 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково (30%), пропорційно задоволеним вимогам, з [PERSON] на користь прокуратури Сумської області слід стягнути 528 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial