Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

17.10.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і в якому позивачі посилаючись на не проживання відповідача, без поважних причин за місцем своєї реєстрації понад рік, а саме з 2000 року, просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] та скасувати реєстрацію відповідача в цій квартирі, шляхом зняття з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просив про його задоволення. Позивач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності і в якій зазначив, що він повністю підтримує позов. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, як поштою, так і через оголошення в пресі, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Третя особа свого представника в судове засідання не направила і доказів про поважність причин не направлення свого представника суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи, третя особа неодноразово повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Представник позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи по суті за відсутності позивача, відповідача та представника третьої особи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності позивача, відповідача та представника третьої особи. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про шлюб від 20.10.2014 року, дошлюбне прізвище позивачки було [PERSON]. Відповідно до наявних у матеріалах справи, копії свідоцтва про право власності на житло від 18.11.1997 року та копії нотаріально посвідченого договору дарування частини квартири від 04.06.2004 року, позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії довідки комунального концерну «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва від 23.09.2016 року, відповідач з 10.09.1991 року зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. На запит суду до суду надійшло повідомлення, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві, відповідач зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. Як доводять позивачі та представник позивачки, відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин понад рік. Доводи позивачів та представника позивачки про не проживання відповідача за місцем реєстрації, підтверджуються актом ЖЕД № 301 від 21.09.2016 року, копія якого є в матеріалах справи. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-яких конкретних правових доказів про те, що він за місцем реєстрації не проживає менше року або про те, що понад рік він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин, а також про наявність у нього наміру проживати в квартирі за місцем реєстрації або про наявність у нього домовленості з власником спірного житла, яка б свідчила про збереження за ним права на житло понад рік, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають відшкодуванню, понесені останніми судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved