Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

17.10.2005 між позивачем (Банк) та відповідачем (Позичальник) було укладено договір № ZPNVSE00000645 (далі кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк зобовязується надати Позичальнику строковий кредит на строк по 16.10.2007 включно в розмірі 3 050,00 грн. на наступні цілі: ведення господарства, із сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,00% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що для погашення заборгованості за цим договором, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією за користування кредитом, Позичальник повинен щомісяця у період сплати, за який приймається період з «19» по «25» надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі, згідно з графіком, зазначеним у кредитному договорі. Згідно з п. 3.2 кредитного договору при порушенні Позичальником терміну повернення кредиту, вказаного в п. 1.1, Позичальник зобовязується сплачувати Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 8,60% в місяць від суми залишку непогашеного кредиту. Розраховані згідно з цим пунктом відсотки сплачуються Позичальником у період сплати понад вказаної в п. 1.1 суми щомісячного платежу за кредитом разом із залишком попереднього щомісячного платежу. У разі несвоєчасної сплати заборгованості по відсотках і комісії Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення. Пунктом 7.1 кредитного договору визначено, що цей договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобовязань сторонами. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх обовязків за кредитним договором від 17.10.2005 № ZPNVSE00000645 станом на 29.12.2015 у нього наявна заборгованість у розмірі 43 148,32 грн., яка складається з наступного: 850,68 грн. заборгованість за кредитом; 11 748,84 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 411,40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 30 137,40 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком. Разом з цим, судовим наказом Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16.11.2009 по справі № 2-Н-100/09 з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 17.10.2005 № ZPNVSE00000645 в розмірі 7 136,21 грн. Таким чином, розмір заборгованості відповідача станом на 17.20.2005 дорівнює: 43 148,32 7 136,21 = 36 012,11 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано платіжне доручення від 30.12.2015, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1378,00 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved