Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позивними вимогами в яких просить про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] , що зареєстрований 10 липня 1993 року в Іллічівському відділі ЗАГС, запис № 425. Позивач мотивує вимоги тим, що починаючи з січня 2018 року спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем стало суперечити її інтересам, у зв`язку з цим вона припинила шлюбні стосунки та спільне господарство. Примирення між ними неможливе, по причині повної відсутності взаєморозуміння та кардинального різновиду у зорах, принципах сімейного та соціального життя. Провадження у справі відкрито 26 грудня 2019 року, встановлено загальний порядок розгляду справи, призначено підготовче судове засідання. При цьому, 24.02.2020 року надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 17 червня 2020 року згідно протоколу судового засідання закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті Відзив на позов не подавався. Судом здійснений виклик відповідача в судове засідання, однак відповідач повторно в судове засідання не з`явився. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1993 року, про що свідчить запис № 425, зареєстрований Іллічівським відділом ЗАГС, між громадянином України [PERSON] , [INFO] та громадянкою України [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують, почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливе. \~ \~ \~ \~За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначила про залишення прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу \~ \~ \~ \~

Outcome: approved