overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

15 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 24.10.1997 року вона\~ перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини фактично припинені.\~\~ Спір про майно відсутній. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надав заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення при заочному розгляді не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про\~ причини неявки не повідомив, відзив не подав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 24.10.1997 року\~ сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 8). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

15 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 грудня 1995 року Первомайським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 396, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім`ї постійно відбуваються сварки в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 13 березня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06 квітня 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явилась проте надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому 15 грудня 1995 року Первомайським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 396, шлюбі (а.с.6). Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія 1-ВЛ № 214638, Серія 1-ВЛ № 273003 (а.с.13,14). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, в сім`ї постійно відбуваються сварки в наслідок чого, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

15 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 15 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 453, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з листопада 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.9). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.33). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб у 15 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 453, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб № І-НО № 049716 (а.с.6). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 693191, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з листопада 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна на час розгляду справи про розірвання шлюбу відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. В порядку ст.141 ЦПК України в звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] з відповідача [PERSON] на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

15 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 листопада 2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, згідно актового запису № 761 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 22 листопада 2014 року було укладено шлюб. В шлюбі у них 23 квітня 2016 року народився син [PERSON], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 22 листопада 2014 року уклали шлюб. Від зазначеного шлюбу у них 23 квітня 2016 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

15 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.а.с. 1, 2, 10, 12, 13). Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина. Позивачка працює, але позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182, частиною 2 статті 184 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Позивачка здорова, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. Дитина здорова, матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, працевлаштований. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. У відповідності зі статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 15 лютого 2018 року служба у\~справах дітей\~Надвірнянської районної\~державної адміністрації,\~як представник\~органу опіки\~та піклування,звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

15 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь, на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2014 року. Віжд даного шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 05 грудня 2018 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач офіційно працює, має постійний заробіток, так як працює в ПрАТ «МК Азовсталь» на посаді електрика 5 розряду, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вона змушена самостійно нести усі витрати, пов'язані з утриманням дочки. Через наведені обставини звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - адвокат Орловська Н.І., уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

15 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 липня 2010 року, від шлюбу дітей не мають. На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

15 лютого 2019 року позивач звернулася до суду до відповідача позовну заяву про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 09 жовтня 2004 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З 07 жовтня 2018 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при подачі позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

15 лютого 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 30 серпня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в виконавчому комітеті Глинської сільської ради Здолбунівського районну, Рівненській област , актовий запис № 9. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони втратили почуття любові один до одного. Їхній шлюб існує формально, сім`я уже давно розпалася. Тривалий час вони з відповідачем в шлюбних відносинах не перебувають. Сумісне життя, збереження сім`ї та примирення між ними є неможливими. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяву від 28.05.2019 року, якою підтримали позовні вимоги, просять розглянути справу без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву від 28.05.2019 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований в виконавчому комітеті Глинської сільської ради Здолбунівського районну , Рівненській області , актовий запис № 9. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися він не бажає, відповідачка визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved