Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

15 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до Врадіївського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Позивачка зазначила, що у 1997 році за рішенням Врадіївського районного суду було розірвано шлюб з [PERSON] та свідоцтво про розірвання шлюбу вона отримала 19.03.2003 року. До моменту реєстрації розірвання шлюбу згідно свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 03.10.1997 року добровільно з чоловіком розподілили між собою спільне майно, а саме по ? частині житлового будинку в с.м.т. Врадіївка вул. Маяковського, 142, де вона зараз і проживає. 30.04.1998 року за договором купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений Врадіївською державною нотаріальною конторою 30.04.1998 року вона купила у [PERSON] його ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в с.м.т. Врадіївка по вулиці Маяковського № 142. Рішенням Врадіївського районного суду від 05.06.2008 року за нею визнано право приватної власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по вулиці Маяковського, 142, в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області. Земельна ділянка площею 0,15 га, на якій розміщений зазначений житловий будинок, згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого 04.07.1996 року, на даний час належить [PERSON], який помер 15.02.2004 року в с.м.т. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області. В звязку зі смертю [PERSON], у неї не має можливості в позасудовому порядку зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування її житлового будинку, розташованого по вулиці Маяковського № 142, в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом є його мати [PERSON], якій у 2005 році видане свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад, та яка 05.01.2006 року померла, і його донька [PERSON], яка спадок після смерті батька не приймала та не заперечувала проти визнання права власності на ? житлового будинку по вулиці Маяковського, 142, в с.м.т. Врадіївка за нею (рішення Врадіївського районного суду від 05.06.2008 року № 2/110). Іншого способу для захисту своїх прав, як звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянку, вона не має. Посилаючись на зазначене позивач просила суд задовольнити її позов. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Не заперечував\~ проти проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася та\~\~про час та місце судового розгляду була повідомлена\~\~належним чином, про причину неявки суд не повідомила та не надала заяви про розгляд даної цивільної справи в її відсутність. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Врадіївська селищна рада Миколаївської області в судове засідання не направило свого представника, але на адресу суду надійшла заява від селищного голови, в якій він просить розглядати дану цивільну справу у відсутності їх представника та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області в судове засідання не направило свого представника, але на адресу суду надійшла заява від в.о. начальника відділу, в якій вона просить розглядати дану цивільну справу у відсутності їх представника та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до положень ч. 2\~ ст. 158 ЦПК України\~ особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Аналізуючи докази надані сторонами та пояснення представника позивача, суд визнав доведеними такі факти: - 19 березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Розірвання шлюбу було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області за записом № 14 (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ФП № 089011); - 15 лютого 2004 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії 1-ФП № 180347, видане 24 лютого 2004 року); - після померлого 15 лютого 2004 року [PERSON] відкрито спадкову справу № 178/2005, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на грошовий вклад подала дружина спадкодавця [PERSON] (відповідь щодо відкриття спадкової справи Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 519/01-16 від 14 грудня 2015 року, пояснення представника позивача); - право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Маяковського, 142, в с.м.т. Врадіївка, Миколаївської області належить: ? частина [PERSON], ? частина [PERSON] ([PERSON]) (свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя від 3 жовтня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 77, копія рішення від 5 червня 2008 року Врадіївського районного суду Миколаївської області); - за життя [PERSON] продав гр. [PERSON] ? частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Маяковського, 142, в с.м.т. Врадіївка, Миколаївської області (договір купівлі продажу від 30 квітня 1997 року за реєстром 1491); - земельна ділянка площею 0,15 га. з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованого по вул. Маяковського, 142, в с.м.т. Врадіївка Миколаївської області зареєстрована на праві приватної власності на землю за [PERSON] (державний акт на право приватної власності на землю серії І-МК № 037075, виданий Врадіївською селищною радою Миколаївської області 4 липня 1996 року); Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права власності на спадщину. Згідно ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.\~ Як, вбачається з наявних в справі матеріалів та встановлених в судовому засіданні фактів, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та за договором купівлі-продажу житлового будинку, який посвідчений Врадіївською державною нотаріальною конторою 30.04.1998 року стала власником майна, а саме житлового будинку з будівлями та спорудам в с.м.т. Врадіївка, Миколаївської області, по Маяковського, 142. При укладені договору купівлі продажу житлового будинку не було вирішене питання про відчуження земельної ділянки, на якій розташований будинок та яка знаходиться за вказаною вище адресою. Наведені вище обставини та норми права дають підстави суду дійти висновку, що в наслідок набуття права власності на будинок позивач набув також і право власності на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований, та яка призначена для його обслуговування (зі збереженням її цільового призначення), оскільки договором з приводу відчуження будинку не було визначено долю земельної ділянки на якій він розташований. При прийняті рішення, суд керується розясненнями п. п. «Ґ» п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ». Таким чином, виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved