Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

15 травня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що у відповідності до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці №5937/14-ц від 03 вересня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 600,00 грн., щомісяця. Зазначає, що на даний час неповнолітня донька потребує значно більшого догляду матеріальних коштів, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку, оздоровленню та іншому. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування, плату дитячого садкочка, літнього оздоровчого відпочинку, відповідач не бере. Зазначка, що збільшився також і прожитковий мінімум для дитини шестирічного віку - зараз він становить 1860 грн. відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік». З урахуванням викладеного, вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки до 3000,00 грн. щомісячно, з подальшою індексацію але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час не взмозі повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої [PERSON], [INFO], одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, та не має змоги оплатити у разі потреби її лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Також просила стягнути відповідача на її користь додаткові витрати на утримання [PERSON], [INFO], періодично щомісяця по 500 грн. для оплати навчання, гуртків, оплати медикаментів в разі якщо захворіє, літнього оздоровчого відпочинку на морі, на тощо. 07 червня 2018 року відповідач подав до суду відзив, в якому зазначає, що на протязі чотирьох років, він сумлінно виконував рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці та сплачував аліменти, не зважаючи на те, що його колишня дружина [PERSON] усіляко намагається чинити йому перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON], про що надав докази про сплату аліментів. На протязі усіх чотирьох років крім того, що він сплачував аліменти, також купляв речі своїй доньці [PERSON]. А саме: планшет, самокат, годинник, одяг та інше. Крім того, ним здійснювалась оплата за садочок. Станом на сьогоднішній день, його колишня дружина не дає можливості спілкуватися з донькою, налаштовує дитини проти нього. Вона не відповідає на телефонні дзвінки та не дає йому можливості спілкуватись з донькою. Вказував, що на даний час він ніде не працює. Стабільного доходу не має. Немає можливості влаштуватися на роботу оскільки має проблеми зі здоров'ям. Окрім цього, на його утриманні знаходиться його батько - [PERSON], який є пенсіонером та інвалідом. При вирішенні даної справи просив суд врахувати вищезазначені ним обставини та врахувати, що він не заперечує щодо сплати аліментів, але не погоджується з розміром аліментів в сумі 3000 тисячі гривень на місяць, просив задовольнити позов частково і присудити аліменти у розмірі 1000 грн. на місяць. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, надавши аналогічні пояснення позовній заяві, просила позов задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву, надавши аналогічні пояснення, просив позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межахзаявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані частково, і підлягають до частковому задоволенні виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2008 року, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2014 року (а.с.8-9). Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою про що не заперечував в судовому засіданні і відповідач. Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці №727/5937/14-ц від 03 вересня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], розмірі 600,00 грн., щомісяця. Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, з урахуванням останніх змін відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів збільшено. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аліменти визначені судом у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 гривень індексації не підлягали у зазначеному в ч. 2 ст. 182 СК України розмірі, отже їх розмір є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить нормам сімейного законодавства. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що на даний час відповідач ніде не працює, стабільного доходу не має. На утриманні відповідача перебуває його батько - [PERSON], який є пенсіонером та інвалідом (а.с.27-30). Відповідно до довідки №3369 від 18.06.2018 року відповідач [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Чернівецькій міській філії Чернівецького обласного центру зайнятості з 15 червня 2018 року. Таким чином, враховуючи наведене, інфляційні процеси, які відбулися в нашій державі протягом останнього часу, значне подорожання продуктів харчування, одягу, взуття тощо, а визначені судом аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень індексації не підлягали в теперішньому розмірі та їх розмір на теперішній час є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суперечить нормам сімейного законодавства, з урахуванням мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що дійсно є підстави для збільшення розміру присуджених аліментів за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2014 року №727/5937/14-ц, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини з твердої грошової сумі з 600,00 грн. щомісячно на більший розмір у твердій грошовій сумі 1200,00 грн., щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з урахуванням індексації і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду буде відповідати потребам дитини та буде достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Що стосується заявлених вимог по стягненню додаткових витрат на дитину у розмірі 500 грн. щомісячно, суд вважає, що дані вимоги не є обґрунтованими так як нічим позивачкою не доведені, у зв'язку з чим в їх зволенні слід відмовити. Згідно вимог ст.141 ЦПК України належить стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial