overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

16 листопада 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 1998 року. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач визнав його. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 19.09.1998 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кіровської районної ради м. Дніпропетровська (актовий запис 325) (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO] (а.с. 14). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від 25.02.2015 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно, і збереження сімї неможливе. Спору з приводу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

16 листопада 2018 року представник позивача [PERSON], звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27 лютого 2011 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Вказувала, що подружнє життя не склалось, через сварки, конфлікти та непорозуміння, що як подружжя разом не проживають тривалий час. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд судом справи в підготовчому судовому засіданні без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд\~вважає, що позов\~ підлягає до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 27\~лютого 2011\~року зареєстровано\~шлюб відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану \~Полонського районного\~управління юстиції\~у Хмельницькій\~області,\~актовий запис\~№24,\~від якого\~мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння та конфлікти, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

16 листопада 2020 року до Барвінківського районного суду Харківської області надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої бездіяльністю державного виконавця, в якій просила вирішити питання про судові витрати, а саме стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір, сплачений нею за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. В зв`язку з відсутністю необхідності у виклику сторін в судове засідання та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

16 листопада 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] ( [ADDRESS] ) в особі [PERSON] ( [ADDRESS] ) до головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо невиплати позивачу [PERSON] решти спадкового майна у вигляді недоотриманої пенсії; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатити позивачу [PERSON] решту спадщини у сумі 38 199,44 грн. у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] ; здійснити розподіл судових витрат. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] . 10.06.2020р. позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким вказано, що спадщина складається з недоотриманої пенсії в сумі 120947,74 грн. У червні 2020 року представник позивача звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії, однак відповідачем 13.10.2020 було виплачено недоотриману пенсію у розмірі 82 748,30 грн. У виплаті суми в розмірі 38 198,70 грн. було відмовлено з посиланням на те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Фактично, відповідач проігнорував період 9 місяців та 26 днів щодо заборгованості у виплаті пенсії,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

16 листопада 2020 року, заявник, [PERSON] , звернулась до суду з заявою про встановленні факту, що має юридичне значення, в якій зазначила, що [INFO] померла її рідна тітка, [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, спадкоємцем на яке є заявник, однак у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю належних документів, які б підтверджували їх родинні відносини, а тому прохає суд встановити факт, що вона є рідною племінницею [PERSON] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено судовий розгляд по суті. Заявник, [PERSON] , та її представник, адвокат Галушко С. С., в судовому засіданні підтримали заяву та прохали її задовольнити. Представник заінтересованої особи, Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Суд, заслухавши заявника, показання свідків, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 4,80 га, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії ПЛ № 218507 (а.с.9). Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин (а.с.10). Актовий запис про народження [PERSON] не зберігся (а.с.11). [PERSON] 15 грудня 1990 року зареєструвала шлюб із [PERSON] . Прізвище дружини після шлюбу [PERSON] (а.с.15). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Актовий запис про народження [PERSON] не зберігся (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] (а.с.16). Згідно запису в погосподарській книзі сільської ради № 13 за 1947-1949 роки вбачається, що господарство № 204 в селі Бажани Кобеляцького району Полтавської області має такий склад сім`ї: [PERSON] - голова домогосподарства; [PERSON] - дружина; діти: [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-18). Свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що добре знали [PERSON] , яка була рідною сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою, а тому [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] . Враховуючи вище викладене, суд вважає, що під час розгляду справи знайшов своє підтвердження факт родинних відносин заявника та [PERSON] , а оскільки встановлення даного факту необхідно [PERSON] для прийняття спадщини, тобто має для неї юридичне значення, то заяву слід задовольнити та встановити факт родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 листопада 2020 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 05 квітня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільну дитину, 1991 року народження. Зазначає, що на даний час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, подальшого сенсу підтримувати шлюбні стосунки немає. З відповідачем проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують з 2014 року. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем. Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 08 грудня 2020 року. Розгляд справи відкладався в зв`язку з неявкою відповідача і відсутністю даних про його належне повідомлення. В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу у відсутність сторони позивача, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив у встановлений судом строк не подано. На підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 05 квітня 2003 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 415, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Відповідно до\~частини 1\~статті 24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 \~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Підтримання позивачем позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

16 листопада 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 07 червня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 червня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 168. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 вересня 2013 року, Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 819, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

16 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є її та відповідача синами та у теперішній час проживають з нею. Посилаючись на те, що добровільної угоди про сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, просила стягнути на її користь з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхніх малолітніх синів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення нею до суду і до досягнення дітьми повноліття. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є синами позивачки і відповідача, у теперішній час проживають разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , а також довідкою про склад сім`ї позивачки від 16 листопада 2021 року, виданою відділом ЦНАП Очаківської міської ради за вих. № 4325 (а.с. 5, 6, 8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Абзацом 2 ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Проаналізувавши викладене вище, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. ст. 180, 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

16 листопада 2021 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 26 липня 2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачем. Відповідач у встановлений судом термін подав відзив, в якому позов визнав, просить позов задовольнити, справу розглянути у його відсутність. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. У встановлений законом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні жодна зі сторін не подала. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 26 липня 2008 року у виконавчому комітеті Підопригорівської сільської ради Лебединського району Сумської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7) . Мають спільну дитину- доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Визнання відповідачем позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України 50 % судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

16 лютого 1991 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивачка в ході судового засідання підтримала позов. Відповідач з позовом погоджується . Заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з липня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Спору щодо поділу майна та виховання дитини між сторонами не має. З позову та матеріалів які надішли до суду видно, що неповнолітня дитина [PERSON] фактично мешкає з позивачкою, а тому суд вважає можливим залишити малолітню дитину з позивачкою. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

16 лютого 2002 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 9. У шлюбі народилася дитина: син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 18.09.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про присудження аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття зазначивши, що з липня 2015 року відповідач проживає окремо. Після припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні дитини. Посилаючись на ці обставини позивач просила присудити з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON], [INFO], у розмірі чверті заробітку (доходу), починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю, про що надав суду письмову заяву. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народжений у зареєстрованому шлюбі сторін. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER], [PERSON] є батьком дитини. Дитина проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Батько - відповідач проживає окремо, працює в Головному управлінні державної служби надзвичайних ситуацій України у Запорізькій області. І він має можливість надавати грошову допомогу на утри\-мання дитини. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний ут\-римувати свою неповнолітню дитину. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову і ухвалити у справі рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, 183, 191 СК України, та

Outcome: approved