Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

16.04.2014 року позивач звернувся з позовом про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування В позові зазначає, що [PERSON], 1947 року народження, чоловік позивачки, помер [INFO], про що свідчить актовий запис про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2013 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, житлового будинку [ADDRESS] За заповітом № 149 від 28 вересня 2012 року позивачка є спадкоємицею всього його майна. На момент смерті чоловіка позивачка проживала разом з ним однією сім'єю, тому фактично прийняла спадщину. Коли після смерті чоловіка вона звернулася в БТІ та Кам'янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори для оформлення документів на спадкове майно, їй вказали, що в домоволодінні недопереоформлені документи на право приватної власності і порекомендували звернутися до суду. До своєї смерті [PERSON], ще за життя прийняв спадщину від свого батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину № 2243 від 26.11.1988 року, зареєстроване Кам'янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою. У зв'язку з тим, що домоволодіння було недопереоформлене, позивачка не змогла вчасно отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вимушена звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання представник відповідача Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійниїх вимог на предмет спору, державний нотаріус Кам'янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на наступних правових підставах. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з матеріалів справи чоловік позивачки помер [INFO]. До своєї смерті [PERSON], ще за життя прийняв спадщину від свого батька [PERSON]. Факт реєстрації та проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS] підтверджується довідкою виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області від 26.05.2014 року за № 711. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна після чоловіка, [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі ст. 1234 ЦК України використав своє право на заповіт і згідно ст. 1235 ЦК України призначив спадкоємцем свого майна позивачку, що підтверджується заповітом № 149 від 28 вересня 2012 року, зареєстрованим виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с. 6-7). Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Позивачка у позові зазначає, що нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що документи на право приватної власності на домоволодіння недопереоформлені з рекомендацією звернутися до суду, що підтверджується відповіддю Кам'янсько-Дніпровською державною нотаріальною конторою від 26.02.2014 року за № с/с39/2013 (а.с. 8). Позивачкою направлені до МБТІ м. Запоріжжя документи для реєстрації свідоцтва про право на спадщину вищевказаного домоволодіння, що підтверджується квитанцією УДППЗ «Укрпошта» від 29.05.2014 року (а.с.61). Отже, суд доходить до висновку, що позивачка у встановлений законом строк звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що є підставою для визнання за позивачкою права власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом, так як іншої можливості оформити своє право на спадкування позивачка не має. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави для задоволення позову, так як позивачка не має іншої можливості захистити своє право.

Outcome: approved