Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

16.12.2014 року [PERSON], [PERSON], [INFO], в інтересах якого діє піклувальник [PERSON], призначена розпорядженням Комінтернівської райдержадміністрації Одеської області від 20.06.2014 року №305/А-2014, звернулися в суд з позовом до Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом в рівних частках на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 9.03 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, яка залишилася після смерті їх матері [PERSON], померлої 16 квітня 2014 року, зазначивши у позові, що 16.03.2007 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул.Чапаєва, 7 в с.Визирка Комінтернівського району Одеської області, та земельну ділянку загальною площею 9.03 га, розташовану на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. Спадщину прийняли в рівних частках дружина померлого [PERSON] і діти: [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 23.10.2009 року, реєстр за №1-2961, та від 22.11.2011 року, реєстр за №1-896, спадкова справа №517-2008, виданих державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області. Право власності на житловий будинок після оформлення спадщини було зареєстровано ними в установленому законом порядку, а на земельну ділянку правовстановлюючі документи не виготовлялися і право власності зареєстровано не було, у звязку з чим, після смерті матері у них виникли труднощі в оформленні своїх спадкових прав на частку земельної ділянки, отриманої у спадщину померлою. За таких обставин, вони були вимушені звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі не зявились, направивши до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не зявився, направши до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без їх участі. Розглянувши позов, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинялися внаслідок його смерті. Судом установлено, що 10 вересня 2014 року державним нотаріусом Комінтернівської державної нотаріальної контори Одеської області відкрита спадкова справа №320/2014 до майна померлої 16.04.2014 року [PERSON] за заявами про прийняття спадщини її дітей: [PERSON] і неповнолітнього [PERSON], за згодою піклувальника [PERSON] На частину спадкового майна, а саме: 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул.Чапаєва, 7 в с.Визирка Комінтернівського району Одеської області, нотаріусом спадкоємцям 26.11.2014 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом кожному на ? частку вищезазначеного майна /а.с.36,58(обор.)-63/. Листом від 26.11.2014 року нотаріусом відмовлено спадкоємцям у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 9.03 га, що залишилася після смерті [PERSON], в звязку з тим, що спадкодавець не отримала державний акт та не здійснила державну реєстрацію набутого права власності на земельну ділянку, та розяснено право на звернення до суду за визнанням свого права власності на спадкове майно /а.с.36-68/. Відповідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. «г» ст.81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі одержання їх у спадщину. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.ст.125,126 ЗК України, в редакції, що діяла на час прийняття спадщини [PERSON], право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. З матеріалів справи убачається, що спадкодавцю [PERSON], померлому 16.03.2007 року, земельна ділянка загальною площею 9.03 га, що знаходиться на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД №014600, виданого на підставі рішення Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області від 29.09.2000р. №72, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №84 від 20.12.2000 року /а.с.66/. Спадкоємці [PERSON] за законом: дружина [PERSON], та діти [PERSON] і [PERSON], в встановленому законом порядку оформили свої спадкові права на вище вказану земельну ділянку, одержавши 22.11.2011 року в Комінтернівської державної нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, кожний на 1/3 частку земельної ділянки, реєстр за №1-896 (спадкова справа №517/2008) /а.с.65/. Згідно п. «б» ч.2 ст.126 ЗК України, в редакції від 05.03.2009р., що діяла на час відкриття спадщини, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема, свідоцтвом про право на спадщину. Отже, відповідно до ст.126 ЗК України свідоцтво про право на спадщину, виданого Комінтернівською державною нотаріальною конторою Одеської області 22.11.2011 року, реєстр за №1-896, посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку, що є обєктом спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №370726, виданого відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 16 квітня 2014 року у віці 47 років /а.с.38/. Відповідно до розяснень, викладених у п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження. За викладених вище обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.1216,1217,1218,1225,1268 ЦК України, ст.ст.81 ч.1 п.«г»,125,126 ЗК України і

Outcome: approved