Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

16 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В позовній заяві позивач зазначила, що з 1998 року по 2002 рік перебувала з відповідачем у шлюбі. В шлюбі в них народилась донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, продовжує навчання в Миколаївському Національному університеті ім. В.О. Сухомлинського на денній формі навчання та в зв`язку з цим, потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання не надає, а тому вона звернулась до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, разом з позовною заявою надала суду заяву якою просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити з наступних причин. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 198 СК України \~батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованих шлюбних відносинах та згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФП № 083899 шлюб між ними було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадського стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено актовий запис за № 194 від 11 грудня 2002 року. В шлюбі в сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 040526, виданого 25 серпня 1999 року Новосвітлівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Після розірвання шлюбу з відповідачем позивачка змінила прізвище «Доліна» на дошлюбне прізвище «Ничипорук». Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ФП, виданого Киселівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 09 січня 2007 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище «Ничипорук» на «Вишнева». Відповідно до довідки виданої Миколаївським Національним Університетом імені [PERSON] за вих. № 454/17 від 08 листопада 2017 року [PERSON] навчається на ІІ курсі зазначеного Університету на денній формі навчання. Термін навчання 3 роки 10 місяців, з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 \~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи матеріальне становище дитини, яка на даний час досягла 18-річчя, ніде не працює, навчається в Миколаївському Національному Університеті імені [PERSON] з кінцевим строком закінчення навчання 30 червня 2020 року, проживає разом з матірю, яка не може в повній мірі забезпечити її матеріально та враховуючи матеріальний стан відповідача, який є інвалідом другої групи та отримує пенсію, проти позову не заперечує, тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, підлягає задоволенню. Відповідно до 191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». В свою чергу відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» оскільки є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER]. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки сторони по справі звільнені від оплати судових витрат, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved