Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

15 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона з відповідачем по справі 11 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте на протязі 2017 року між ними стали виникати непорозуміння через несумісність характерів і різних поглядів на сімейне життя. На цьому підґрунті у них почали виникати сварки та скандали, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З червня 2017 року шлюбні відносини припиненні, на даний час з відповідачем проживають окремо. Майнового спору між ними нема. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, у звязку з чим просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею і [PERSON] Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином (а.с.23-24,28). У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. На позовних вимогах наполягає і просить їх задовольнити з залишенням їй прізвища «Яковенко». З відповідача на свою користь просить суд стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн. Не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.12,18). Відповідач, будучи двічі повідомленим про розгляд справи в суді належним чином шляхом завчасного оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України оголошень про виклик у судові засідання (а.с.24,28) у судове засідання повторно не явився, про причини неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних підстав до суду не звертався, відзив на позов не подав. За таких обставин суд розглядає справу з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, ненадання заперечень проти позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому Хортицьким віділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 11 жовтня 2013 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ЖС №129826 (а.с.4). Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують з червня 2017 року і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згодна. Відповідач не заявив суду про невизнання позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх малолітнього сина, що має істотне значення. На підставі ст.ст.133,141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 640 грн. витрат зі сплати судового збору згідно квитанції на а.с.1.

Outcome: approved