Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

16.04.2019р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.№2-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.04.2019р. позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі і справа призначена в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням сторін (а.с.№16). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з 11.01.2003р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі і на сьогоднішній день поданий позов про його розірвання. Має з відповідачем спільних дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] і малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не утримує їх в достатньому обсязі. Просила стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В наданій до суду 06.06.2019р. заяві позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити і розглянути справу за її відсутності і без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№23). Відповідач [PERSON] в наданій 06.06.2019р. заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Також просив розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№25). За таких обставин, враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги, суд вважає за можливе розглядати справу 06.06.2019р. відповідно до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, наданими сторонами 06.06.2019р. заявами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 22.07.2003р. Відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис 755 та свідоцтвом серія [NUMBER] , виданим 30.04.2010р. Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ, актовий запис 562 (а.с.№7,10). Діти мешкають зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, заперечень цьому відповідач суду не надав. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі, він є працездатною особою і доказів, які свідчать про неможливість сплати аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, суду не надано, то суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на утримання двох його дітей - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] до досягнення кожним з них повноліття, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо, стягуючи аліменти на користь матері дітей - [PERSON] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме, з 16.04.2019р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання рішення по даній справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768грн. 40коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved