Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

15 квітня 2014 року Радивилівська районна лікарня звернулася до суду з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [PERSON] хворіє на заразну форму туберкульозу, що підтверджується даними дослідження мокротиння, випискою з медичної картки стаціонарного хворого ТБ 09 форми №027-4/о, де підтверджується наявність палички туберкульозу. Хворий на заразну хворобу туберкульозу [PERSON] від лікування відмовляється, постійно порушує протиепідемічний режим: відвідує громадські місця, магазини, користується громадським транспортом, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав і просив її задоволити. Показав, що [PERSON] дійсно хворіє на заразну форму туберкульозу у зв'язку з чим становить небезпеку для оточуючих. Від лікування ухиляється, тому підлягає обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозного закладу. [PERSON] судом не викликалася, оскільки хворіє на заразну форму туберкульозу, що є небезпечною для оточуючих. Представник [PERSON] - [PERSON] проти заяви щодо примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу [PERSON] не заперечує. Заслухавши пояснення представника заявника, представника особи стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.283 ЦПК України, заява про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу хворого на заразну форму туберкульозу, який ухиляється від лікування, подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Згідно зі ст.285 ЦПК України, особі має бути надано право особистої участі в судовому засіданні, за винятком випадків, коли за даними протитуберкульозного закладу така особа становить загрозу розповсюдження хвороби. Згідно ст.12 Закону України «Про боротьбу з захворюванням на туберкульоз» хворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально-дезадаптовані, підлягають обов'язковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобов'язані пройти відповідне лікування. Обов'язкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Продовження лікування цих осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк на підставі лікарської комісії протитуберкульозного закладу. Обставини, що дають підстави для обов'язкової госпіталізації [PERSON] до протитуберкульозного закладу, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в суді. Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого ТБ 09 форми №027-4/о від 03.03.2014 року підтверджується наявність палички туберкульозу. Добровільно лікуватися [PERSON] не бажає. Необхідність такого лікування підтверджується лікарським висновком Радивилівської районної лікарні від 14.04.2014 року. Відповідно до ч.2 ст.286 ЦПК України, рішення суду про задоволення заяви про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження лікування є підставою для обов'язкової госпіталізації або подальшого лікування особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо посилення боротьби із захворюванням на туберкульоз» (відомості Верховної Ради України 1992 року №36 ст.526) частину 1 ст.10 Закону України «Про міліцію» доповнено новим пунктом 21-1 такого змісту: здійснювати за рішенням суду привід осіб, хворих на заразні форми туберкульозу до протитуберкульозного закладу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved