Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

15.12.2006р. ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», уклав з позичальником [PERSON] кредитний договір №14/2006/0621/Фрб, згідно якого, відповідач [PERSON] отримав від банка кредит на суму 28100 доларів США, з терміном його повернення - 14.12.2021р. та із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,42% річних, з щомісячним погашенням заборгованості. Поручителем за даним договором виступила [PERSON] за договором поруки №14/2006/0621/Фрб від 15.12.2006р. В забезпечення виконання вищевказаних зобовязань банк, в той же день, уклав з відповідачкою [PERSON] іпотечний договір №14/2006/0621/Фрб відповідно до якого, предметом іпотеки було зазначене житлове приміщення: [ADDRESS], загальною площею 52,60кв.м. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №26 від 05.02.2015р. було розпочате процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Комерційний банк «Надра». Наказом №125 від 06.02.2015р. була призначена Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра». На початку червня 2015р. ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом до відповідачів: які є позичальником та поручителем, про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, оскільки відповідачем [PERSON] умови кредитного договору не виконувалися, у звязку з чим, за ним утворилася заборгованість, яка, згідно розрахунку банку, станом на 03.04.2015р. становить - 50015,07 доларів США., що еквівалентно - 1038176,90гр. і складається з: заборгованості по тілу кредиту 21359,45 доларів США, заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками 2780,52 долара США, пені 8080,46 доларів США та штрафним санкціям 17794,64 долара США. Тому, позивач звернувся з позовом до суду для стягнення в солідарному порядку заборгованості з відповідача [PERSON], як позичальника, та з відповідачки [PERSON], як поручителя та іпотекодавця, що передбачено умовами кредитного договору, договору поруки та іпотечного договору. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів на рахунок держави судові витрати, які повинні бути сплачені при зверненні із позовом до суду: суму судового збору. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі жодного разу в судові засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені завчасно простою та рекомендованою кореспонденцією за місцем своєї реєстрації, яка підтверджена адресно-довідковим підрозділом УДМС в Запорізькій області /а.с.39-42/. Проте, відповідач [PERSON] особисто отримував повістки суду та листувався із судом, направляючи свої письмові заяви, у звязку із чим, не має підстав для застосування ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: як встановлено в судовому засіданні, 15.12.2006р. ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», уклав з позичальником [PERSON] кредитний договір №14/2006/0621/Фрб, згідно якого, відповідач [PERSON] отримав від банка кредит на суму 28100 доларів США, з терміном його повернення - 14.12.2021р. та із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,42% річних, з щомісячним погашенням заборгованості /а.с.5-6/. Поручителем за даним договором виступила [PERSON] за договором поруки №14/2006/0621/Фрб від 15.12.2006р. /а.с.7/. В забезпечення виконання вищевказаних зобовязань банк, в той же день, уклав з відповідачкою [PERSON] іпотечний договір №14/2006/0621/Фрб відповідно до якого, предметом іпотеки було зазначене житлове приміщення: [ADDRESS], загальною площею 52,60кв.м. /а.с.8-9/. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №26 від 05.02.2015р. було розпочате процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Комерційний банк «Надра» /а.с.30-31/. Наказом №125 від 06.02.2015р. була призначена Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра» /а.с.32/. На початку червня 2015р. ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з позовом до відповідачів: які є позичальником та поручителем, про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, оскільки відповідачем [PERSON] умови кредитного договору не виконувалися, у звязку з чим, за ним утворилася заборгованість, яка, згідно розрахунку банку /а.с.14-24/, станом на 03.04.2015р. становить - 50015,07 доларів США., що еквівалентно - 1038176,90гр. і складається з: заборгованості по тілу кредиту 21359,45 доларів США, заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками 2780,52 долара США, пені 8080,46 доларів США та штрафним санкціям 17794,64 долара США. Тому, позивач звернувся з позовом до суду для стягнення в солідарному порядку заборгованості з відповідача [PERSON], як позичальника, та з відповідачки [PERSON], як поручителя та іпотекодавця, що передбачено умовами кредитного договору, договору поруки та іпотечного договору. В ході судового слідства, провадження по справі було призупинено до розгляду позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору недійсним. Рішенням Жовтневого райсуду м.Запоріжжя від 27.11.2015р. у позові [PERSON] було відмовлено /а.с.90-91/. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.02.2016р. вищевказане рішення залишено без змін /а.с.86-87/. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14.07.2016р., і рішення Жовтневого райсуду м.Запоріжжя від 27.11.2015р., і ухвала апеляційного суду Запорізької області від 23.02.2016р. залишені без змін /а.с.92/. Відповідно до вимог ст.11 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повних та всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обовязковим для виконання сторонами, відповідно до вимог ст.629 ЦК України, а у разі порушення зобовязання, тобто, неналежне виконання у встановлений договором строк /ст.610 ЦК України/, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, та сплати процентів, належних відповідно вимог ст.1050 ЦК України. Крім того, поручитель відповідає перед кредитором за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором в сумі, яка складається з тілу кредиту, процентів за користування кредитом, а також сплати штрафних санкцій /пеня, неустойка/. Згідно до п.2.1 договору поруки /а.с.7/ право предявити вимогу до поручителя виникає у кредитора у разі невиконання позичальником своїх зобовязань, передбачених кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, крім того, порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі. Оскільки позичальником [PERSON] умови кредитного договору не були виконані, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з позичальника та його поручителя в солідарному порядку є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені представленими по справі доказами, тому, підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню і судові витрати в дохід держави, які повинні були стягнуті при зверненні із позовом до суду, однак, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб був звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 УК «Про судовий збір». Сума судового збору, яка підлягає стягненню із відповідачів, становить - 6890гр.

Outcome: approved