Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

17.01.2015 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 63848,44 грн. та судовий збір у розмірі 638,48 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що відповідно кредитного договору № б/н від 24.02.2006 року [PERSON] отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% за рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.11.2014 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 146777,13 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 86445,28 грн., яка задоволена рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.11.2010 р., різниця становить - 60331,85 грн., а також штрафи : 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3016,59 грн. - штраф (процентна складова). Отже заборгованість достягнення становить 63848,44 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, уся кореспонденція, яка направлялася на її адресу, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», у останнє судове засідання повідомлявся через оголошення у газеті «Слобідський край». Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити, у зв'язку з його необґрунтованістю, виходячи з анступного. Судом встановлено, що 24.02.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який складається із заяви позичальника та умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 12-18). Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2010 р. позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON], філії ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» у Заводському районі м. Дніпродзержинська про стягнення заборгованості задоволено частково (а.с. 6-7). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає до уваги надану представником позивача ксерокопію рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25.11.2010 р., як належний та допустимий доказ в розумінні положень ст. ст. 58, 59 ЦПК України, оскільки воно належним чином не завірене, відсутні відповідні відомості щодо набрання ним законної сили. Зазначене не дає суду підстави вважати, що розрахунки проведені позивачем відповідно до вимог закону, оскільки суми зазначені у рішенні впливають на розмір заборгованості відповідача. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed