Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

15 грудня 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення щомісячних аліментів на утримання чотирьох онуків, які перебувають під її опікою та на її утримання. Свої вимоги в позові обґрунтовувала тим, що відповідачка вироком суду від 12 листопада 2008 року була засуджена до девяти років позбавлення волі за нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягли смерть її чоловіка [PERSON] їх діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 18 жовтня 1999 року, передані під опіку позивачці і перебувають на її утриманні. Відповідачка здорова та працездатна, зобовязана утримувати своїх дітей, однак добровільно свого обовязку не виконує, тому просила суд стягнути з неї на свою користь щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 всіх видів її доходів до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, надала суду заяву про визнання позову. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідачки, оскільки позивачка не заперечує проти такого порядку розгляду, а матеріалів справи достатньо для її вирішення по суті. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Відповідачка перебувала у шлюбі із сином позивачки - [PERSON] За час шлюбу у них народилося четверо дітей: 27 грудня 1994 - [PERSON], 4 квітня 1996 року - [PERSON], 12 серпня 1998 року - [PERSON], 18 жовтня 1999 року - [PERSON]. 12 листопада 2008 року вироком Первомайського міськрайонного суду відповідачка була засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України до девяти років позбавлення волі за нанесення своєму чоловіку тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті. 31 серпня 2010 року рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області відповідачка була позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей, а позивачка призначена їх опікуном. Позбавлення батьківських прав не звільнило її від обовязку щодо утримання свої дітей. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України мати (батько) зобовязана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 ч.3 та ст.183 ч. 1, ч. 2 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи обовязок матері утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі: матеріальне становище дітей, стан їх здоровя, а також матеріальне становище платника аліментів та стан її здоровя, суд прийшов до висновку, що відповідачка зобовязана і має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів свого заробітку (доходу) до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір щомісячних аліментів повинен бути не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку для кожної дитини Згідно з п. 4 ч. З ст. 81, ч. З ст. 88 ЦПК України, п. «а» ст. З та ст. 4 Декрету КМ України № 7-93 від 21 січня 1993 року та Постанови КМ України № 1258 від 21 грудня 2005 року з відповідача також підлягають стягненню в доход держави судові витрати: судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved