Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

16.03.2018 року позивачі звернулися з позовом до суду про визнання за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,25 га, що розташовані по [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] року померла їх матір [PERSON], яка до дня своєї смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,25 га, що розташовані по [ADDRESS] За життя нею не було складено заповіту. Вони є спадкоємицями першої черги за законом. Позивачі частково оформили спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку(пай), а позивач-1 фактично проживає в житловому будинку разом зі своєю сім'єю, сплачує всі комунальні послуги, в будинку що належав їх матері. 16.03.2018 позивач-2 звернувся до приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Кисельовой О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак отримав відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 20.02.2008 власницею земельної ділянки площею 0,25 га під будинком по [ADDRESS] є [PERSON]. Спадковий житловий будинок був збудований у 1962 році, право власності на житловий будинок ні за ким не зареєстровано. За викладених обставин, враховуючи те, що право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] не було зареєстровано за померлою, позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]. Ухвалою суду від 19.03.2018 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11.04.2018 року справа призначена до розгляду в судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Великоновосілківського державного нотаріального округу копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Представник позивача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилась подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - виконавчого комітету Євгенівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого виконкомом Євгенівської сільської ради 07.06.2017 року, [PERSON] померла [INFO] р. (а.с.17). З наданого суду свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу вбачаться, що позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] (а.с.15,51). З наданого суду свідоцтва про народження вбачаться, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] (а.с.16). Отже, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] та син [PERSON]. Судом встановлено, що померлій на підставі державного акту від 20.02.2008 року серії [NUMBER] належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,2500 га., кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована: [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеної вище земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,25 га, що розташовані по [ADDRESS] (а.с. 25), а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6,8862 кадастровий номер [NUMBER] розташованої на території Євгенівської сільської ради. Згідно з довідкою Євгенівської сільської ради № 48 від 20.02.2018 року [PERSON] заповіт у Євгенівській сільській раді не складав (а.с.19). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50006368 від 24.11.2017 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (садкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50006398 від 24.11.2017, які надані приватним нотаріусом Кисельовой О.В. на вимогу суду, заповіти від імені померлої не складалися (а.с.44-45). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.11.2017 року № 50006598 спадкова справа заведена 24.11.2017 року за № 173/2017 за заявами [PERSON] та [PERSON] (а.с.46-47,53). Згідно з довідкою Євгенівської сільської ради № 326 від 23.11.2017 року [PERSON], з 1974 року та на момент смерті, яка настала [INFO], була зареєстрована та проживала [ADDRESS] Разом з нею проживали: син [PERSON], невістка [PERSON], онук [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до інформаційної довідки з КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» №84 від 27.02.2018 року згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано (а.с. 26). Відповідно до відомостей технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вул. [ADDRESS], виготовленого станом на 08.02.2018 р. КП «Великоновосілківське РБТІ», інвентаризаційна справа № 001215 виготовлений на ім'я померлої [PERSON] житловий будинок (А-1) 1962 року побудови загальною площею 57,5 м2, з якої житлової - 20,0 м2 та допоміжної - 37,5 м2, погріб (П-1) 1975 року побудови тамбур а-1 1965 року побудови, літня кухня Б-1 1939 року побудови, сарай В-1 1939 року побудови, сарай Г-1 1990 року побудови сарай Д-1 1990 року побудови убиральня Е-1 2007 року побудови, душ Ж-1 2007 року побудови сарай С-1 1979 року побудови(а.с.20-23). За життя спадкодавець право власності не зазначений житловий будинок не оформила. Згідно з пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, зведені до 05 серпня 1992 року. 11 березня 1985 року була прийнята постанова Ради Міністрів Української РСР від №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», на виконання якої у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, [PERSON] своє право власності в БТІ не зареєструвала, не оформила. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Кисельовой О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними побудовами по вул. [ADDRESS] у зв'язку із тим, що спадкоємець не може надати правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до пунктів 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах. Право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів дер-жавного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва ( втратила чинність ). Тобто до 05 серпня 1992 року не була передбачена процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребується введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти . Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвомдо 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації ( лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30 липня 2012 року № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Спадковий житловий будинок був збудований у 1962 році, що підтверджується технічним паспортом від 08.02.2018 року виготовлений КП «Великоновосілківське РБТІ». Згідно п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, яка померла [INFO] року, і не усунуті у встановленому законом порядку від права на спадкування, прийняли у встановленому законом порядку спадщину, а тому мають право на спадкове майно у рівних частках, тобто по 1/2 частині.

Outcome: approved