Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

17.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17.06.1982 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 648. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову позивач зазначив, вони з відповідачем прожили в шлюбі двадцять років. Подружнє життя не склалося через те, що вони проживали в двохкімнатній квартирі разом з батьками відповідачки. На початку 2000 року їх сім*я потрапила у скрутне матеріальне становище, у зв*язку з чим почались регулярні скандали та сварки. Вони з відповідачем втратили спільну мову та перестали розуміти один одного. Деякий час родина існувала формально через дочку, так,як вони не хотіли її травмувати, але в вересні 2002 року він залишив родину і почав мешкати окремо. На сьогоднішній день мешкає з іншою жінкою. Відповідачка проживає з дочкою в Іспанії. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 2002 року, з цього ж часу не проживають разом. Спільне господарство не ведуть з 2004 року. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сімї не можливе, оскільки шлюб існує формально. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 17.06.1982 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 648 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 296387). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з 2002 року, з того ж часу проживають окремо один від одного. З 2004 року не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Під час спільного проживання в сім*ї виникали постійні непорозуміння та з*ясування стосунків, у зв*язку з скрутним матеріальним становищем. Родина фактично розпалася чотирнадцять років тому. Кожен живе своїми інтересами, самостійним життям. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивач не бажає. Майнового спору не мають. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 250 від 17.10.2016 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved