Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

16 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, зазначаючи в обґрунтування своїх позовних вимог наступне. Відповідно до укладеного договору № DODWRX00990007 від 01.09.2006 року відповідач 01.09.2006 року отримав кредит у розмірі 2942,05 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між відповідачем і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення умов договору та норм Цивільного кодексу відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 19.09.2013 року відповідач має заборгованість 40690,09 гривень, яка складається з: 2942,06 грн. - заборгованість за кредитом; 15216,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 476,64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19641,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1913,81 грн. - штраф (процентна складова). Просили стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 40690,09 грн. та судовий збір у сумі 406,90 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, надав суду заперечення та просив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват БАНК» відмовити в повному обсязі у зв'язку з пропуском останнім строку позовної давності, посилаючись на ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та Пленум ВСС України №5 від 30.03.2012 року. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 01.09.2006 року відповідно до укладеного договору № DODWRX00990007 від 01.09.2006 року отримав споживчий кредит у розмірі 2942,06 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 12 місяців з 01.09.2006 року по 01.09.2007 р. включно (а.с.4). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється шляхом надання Банку грошових коштів щомісяця (щомісячний платіж). Суд встановив, що відповідачем не виконуються умови погашення кредиту та з розрахунку заборгованості за договором (а.с.3) вбачається, що станом на 19.09.2013 року заборгованість за кредитним договором № DODWRX00990007 від 01.09.2006 року складає 40690,09 гривень, яка складається з: 2942,06 грн. - заборгованість за кредитом; 15216,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 476,64 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19641,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1913,81 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до 5.5. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи позов було подано 16.10.2013 року, тобто за межами строку позовної давності, оскільки строк позовної давності сплив 01.09.2012 року. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Крім того, позивачем не були зазначені обставини, що могли бути підставою для зупинення чи переривання позовної давності, поновити строк позовної давності позивач не просив. Згідно п.31 Постанови Пленуму ВСС України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» враховуючи положення зазначеної статті, суди мають виходити з того, що позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки тощо), положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується й до додаткових вимог банку.

Outcome: dismissed