Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

16.04.2021 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява вмотивована тим, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 14.11.2016 року, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 23.12.2015 року, яка утворилася станом на 01.08.2016 року в розмірі 32266,46 грн, яка складається: з заборгованості за кредитом в розмірі 29029,66 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 3236,80 грн. Крім того, вказаним рішенням з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто судовий збір в розмірі 1088,62 грн. Проте, до теперішнього часу позивачка свої зобов`язання по сплаті боргу не виконала, у зв`язку з чим, за період з 10.09.2016 року по 22.02.2021 року заборгувала позивачу, відповідно до ч.2 ст.625 ЦПК України, інфляційні в розмірі 14062,60 грн та 3% річних від простроченої суми в розмірі 3878,90 грн, які просив стягнути з відповідачки на свою користь, а також вирішити питання про судові витрати. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 23.04.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала в частині стягнення з неї на користь позивача інфляційних та 3% річних за прострочку виконання зобов`язання межах строку позовної давності. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Володарського районного суду Донецької області від 14.11.2016 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 23.12.2015 року, яка утворилася станом на 01.08.2016 року, в розмірі 32266,46 грн та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 29029,66 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 3236,80 грн, вирішено питання про судові витрати. Рішення набрало законної сили 25.11.2016 року. На станом на 22.02.2021 року рішення суду відповідачкою не виконано і дана обставина визнається відповідачкою, а отже не підлягає доведення відповідно до ст.82 ЦПК України. За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України, визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України). За змістом ст.625 ЦК України, нарахування 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнових прав та інтересів, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відсотки, передбачені статтею 625 ЦК, за своєю природою є відшкодуванням кредиторові понесених втрат за несвоєчасне повернення коштів, а отже відрізняються від відсотків, що підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані відсотки за користування грошовими коштами, встановленими договором. З огляду на зазначене, 3% річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання. Позивачем зроблено розрахунок індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання за період з 10.09.2016 року по 01.01.2021 року включно в розмірі 14062,60 грн, та 3% річних від простроченої суми за період з 10.09.2016 року по 22.02.2021 року в розмірі 3878,90 грн (а.с.8, 9). Відповідачка, визнаючи частково позовні вимоги, наполягала на застосуванні позовної давності у виниклих правовідносинах. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Частиною 1 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що позивач звернувся з цим позовом 03.04.2021 року, про що свідчить відмітка на конверт-пакеті (а.с. 49), позовні вимоги пред`явлені позивачем за період з 10.09.2016 року до 02.04.2018 року не підлягають задоволенню, оскільки пред`явлені поза межами строку позовної давності. Таким чином, встановивши, що частина позовних вимог Банку, не підлягають задоволенню, заборгованість індексу інфляції та 3% річних підлягає перерахунку. Розраховуючи розмір заборгованості індексу інфляції за прострочення\~виконання зобов`язанняза період з 04.2018 року по 31.01.2021 року, суд керується наступною формулою: B х I / 100% - B = Z, де B сума боргу; I сукупний індекс інфляції за зазначений період; Z збитки від інфляції. Таким чином, розмір заборгованості індексу інфляції складає: 29029,66 х 116,64 / 100% - 29029,66 = 4830,43 грн. Розраховуючи розмір заборгованості 3% річних від простроченої суми за період з 03.04.2018 року по 22.02.2021 року, суд керується наступною формулою: B х (3% / 100% / 365) х К = Z, де B сума боргу; К кількість днів; Z збитки 3% річних. Таким чином, розмір заборгованості 3% річних складає: 29029,66 х (3% / 100% / 365) х 1057 = 2519,56 грн. Отже, встановивши під час розгляду справи, що [PERSON] своєчасно не виконала зобов`язання за кредитним договором б/н від 23.12.2015 року, вона зобов`язана сплатити на користь позивача окрім суми боргу, інфляційні витрати за період з 04.2018 року по 01.2021 року включно в розмірі 4830,43 грн, 3% річних від простроченої суми за період з 03.04.2018 року по 22.02.2021 року в розмірі 2519,56 грн, тобто в межах строку позовної давності, на застосуванні якого наполягала відповідачка. За таких обставин, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованостіпідлягає частковому заколенню на загальну суму становить 7349,99 грн, в решті позову слід відмовити, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Банком сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом в сумі 2270,00 грн, які він просив стягнути із відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 40,97% (від заявленої суми позовних вимог 17941,50 грн), то підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача і судовий збір. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у зв`язку з розглядом справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 929,94 грн. (2207,00 : 40,97%).

Outcome: partial