Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

15 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради Брусилівського району Житомирської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], який помер 27 лютого 2012 року. Позов обґрунтований тим, що 27 лютого 2012 року помер [PERSON], який був дідом позивачки [PERSON] Після смерті діда залишилося спадкове майно. Про існування заповіту стало відомо в 2013 році. В 2012 році не мала можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що в період з лютого 2012 року по серпень 2012 року перебувала на обліку в Броварській районній лікарні як вагітна, часто хворіла, була загроза переривання вагітності. 28 червня 2012 року народила дитину і не мала можливості в цей період звертатися до нотаріуса. Крім неї спадкоємцями є [PERSON], [PERSON] Посилаючись на ч.3 ст.1272 ЦК України, позивач просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого 27 лютого 2012 року ї 10 травня 2011 року [PERSON], тривалістю два місяці. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити, понесені нею судові витрати по оплаті судового збору з відповідачів не відшкодовувати. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, пояснила, що вона не маю наміру приймати спадщину [PERSON] Відповідач [PERSON] позов визнала повністю, пояснила, що вона не маю наміру приймати спадщину [PERSON], бажає, щоб всю спадщину прийняла [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради Брусилівського району Житомирської області, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився. Сільський голова [PERSON] сільської ради Брусилівського району надіслав до суду повідомлення про можливість розгляду справи за відсутності представника сільської ради та визнання позову. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Доданими до позовної заяви копіями заповіту [PERSON], свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про шлюб, інформаційною довідкою із спадкового реєстру, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Брусилівського нотаріального округу [PERSON], копією державного акта на право власності на земельну ділянку, копією свідоцтва про право власності на житловий будинок підтверджуються викладені в позовній заяві обставини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Судові витрати по оплаті судового збору сплачені позивачкою і вона не бажає їх відшкодування з відповідачів.

Outcome: approved