Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON] товариство «Ломбард Селенит» [PERSON] і Компанія» (далі Позивач, Кредитодавець, Заставодержатель, Ломбард) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач уклав з відповідачем договір про надання фінансового кредиту та застави, відповідно до умов якого Ломбард надав Відповідачу в користування грошові кошти взагалі в сумі 3260,00 грн. з сплатою процентів за користування кредитом, а Відповідач в забезпечення виконання зобовязань щодо повернення суми фінансового кредиту та сплати суми процентів за користування кредитом передала в заставу ювелірні вироби: каблучка з каменем, загальною вагою 1,63 грамів, золото 585 проби; - каблучка, загальною вагою 3,55 грамів, золото 583 проби; - сережки (вушко деф.). загальною вагою 0,86 грамів, золото 583 проби; - сережки з каменем, загальною вагою 0,57 грамів, золото 585 проби, про які заявила як особисту власність, набуту правомірним шляхом. Однак, пізніше зясувалося, що ювелірні вироби, що слугували предметом застави, раніше були викрадені і за даним фактом було відкрите кримінальне провадження, в рамках розслідування якого 12 липня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді вказані ювелірні вироби були вилучені. Таким чином, заборгованість відповідача станом на 14.11.2016 по кредиту становить 5619,58 грн., з яких фінансовий кредит в сумі 3260,00 грн., проценти за користування фінансовим кредитом у сумі 2359,58 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 202,30 грн., три відсотки річних в сумі 41,26 грн. відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також витрати на оплату судового збору в сумі 1378 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що дійсно за проханням подруги 13 червня 2016 року оформила договір про надання фінансового кредиту та застави, грошові кошти які отримала віддала подрузі, їй не відомо було що ювелірні вироби були викрадені. Просить суд не стягувати з неї кошти, так як не працює та позикою не користувалася. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі 13 червня 2016 року були укладені Договори № 7764/16; № 7765/16; 7768/16; 7769/16, відповідно до умов яких позивач позичив відповідачу 3260,00 грн. на строк 60 календарних днів до 11 серпня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі по кожному договору 0,47% від суми фінансового кредиту за кожний календарний день користування, забезпеченням виконання зобовязань за даними договорами була застава у вигляді каблучка з каменем, загальною вагою 1,63 грамів, золото 585 проби; - каблучка, загальною вагою 3,55 грамів, золото 583 проби; - сережки (вушко деф.). загальною вагою 0,86 грамів, золото 583 проби; - сережки з каменем, загальною вагою 0,57 грамів, золото 585 проби (а. с. 8-11). Згідно п. 1.4 зазначених Договорів заставодавець заявляє, що предмети застави є його особистою приватною власністю, при цьому право власності на предмет набуто ним правомірно. Предмет застави нікому іншому не відчужений, в суперечці чи під забороною (арештом) не перебуває, судового спору щодо нього немає. А також по відношенню до предмету застави відсутні права третіх осіб. Позичальник (Заставодавець) повідомлений про кримінальну відповідальність за шахрайство з фінансовими ресурсами (ст. 222 КК України), зокрема за надання недостовірної інформації з метою одержання фінансового кредиту. Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 липня 2016 року надано слідчому СВ Центрально-Міського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] тимчасовий доступ до до компютерної планшет марки «Самсунг [PERSON] 2» сірого кольору ІМЕІ 355-831-052-770-558; золотих прикрас, а саме: золота каблучка вагою 3,6 г.; золота каблучка у вигляді хвилі з білим камінцем вагою 1,8 г.; золота каблучка у вигляді гілки з білим камінцем вагою 1,8 г.; золоті сережки з камінцями бірюзового кольору вагою 1,5 г.; золоті сережки з фіолетовим камінцем вагою 1,8 г.; одна золота сережка у вигляді метелика вагою 0,7 г.; золотий ланцюжок довжиною 50 см. вагою 4 гр.; золотий кулончик у вигляді серця (одна половина якого була з золота, а інша вкрита камінцями білого кольору); срібна каблучка у вигляді корони із білими камінцями,\~які перебувають у володінні ПТ «Селенит», який розташований за адресою м. Кривий Ріг, вул. мікрорайон 4-й Зарічний б № 22, з можливістю його тимчасового вилучення (а. с. 12). Відповідно до протоколу тимчасового вилучення майна, складеному 15 липня 2016 року слідчим СВ Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON] у [PERSON] було вилучено відповідно до опису речей і документів дог. №7764/16 - каблучка з каменем, загальною вагою 1,63 грамів, золото 585 проби. за дог. №7765/16 - каблучка, загальною вагою 3.55 грамів, золото 583 проби., за дог. №7768/16 - сережки (вушко деф.). загальною вагою 0.86 грамів, золото 583 проби. за дог. №7769/16 - сережки з каменем, загальною вагою 0,57 грамів, золото 585 проби (а. с. 13-14). 26 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою претензією про повернення заборгованості в сумі 4501,09 грн., яка утворилася внаслідок порушення відповідачем умов договору (а.с. 17). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобовязання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст.ст. 575, 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, одним із видів якої є заклад, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту п. 2.4.1 Договору про надання Ломбардом фінансового кредиту, у разі невиконання Позичальником своїх зобов'язань за договором у встановлений в ньому термін, Кредитодавець набуває право звернення стягнення на Предмет застави. Оскільки зазначені вище ювелірні вироби, які були предметом застави за вищевказаними Договорами, укладеними між сторонами по справі, у встановленому законом порядку, відповідно до ухвали слідчого судді були вилучені у Позивача, то останній позбавлений можливості задовольнити свої вимоги внаслідок невиконання зобов'язань відповідачем за рахунок вказаних предметів застави. Отже, враховуючі обставини справи та вимоги зазначених норм Закону, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань відповідно до умов укладеного договору, а тому сума заборгованості в розмірі 5863,14 грн., з яких фінансовий кредит в сумі 3260,00 грн., проценти за користування фінансовим кредитом у сумі 2359,58 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплачує кредиторові суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 202, 30 грн. та 3 відсотки річних в сумі 41,26 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд як з таким, що виконаний відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже понесені позивачем судові витрати в розмірі 1378,00 грн. (а. с. 1), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved