Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

16.04.2020 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.11.1992 зареєструвала з відповідачем шлюб, однак сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 29.04.2020 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами. Позивач, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала. 18.05.2020 подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність Відповідач, належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав, 02.06.2020 подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував, вказав, що правом подання відзиву користуватися не буде. Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України дає суду підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. 15.11.1992 сторони зареєстрували шлюб у Сугаківській сільській раді Могилів-Подільського району Вінницької області, актовий запис № 8, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Як вказує в позові позивач, подружнє життя між сторонами не склалося у зв`язку з тим, що у них різні характери, погляди на життя та на вирішення сімейних проблем. На підставі цих обставин в сім`ї відбувались сварки та непорозуміння, що призвело до неможливості жити разом. На даний час сторони проживають окремо. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.1677647885.2 від 15.04.2020 (а.с. 2). Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, а також те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 420,40 грн., сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved