Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

16.11.2018 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Позивач стверджувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Аліменти позивач визначила в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач позов визнав частково, не заперечуючи проти стягнення аліментів у мінімальному розмірі, визначеному законом у частці від свого доходу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 28.05.2014 року, актовий запис №5163. Дитина проживає із позивачем, перебуває на її утриманні. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зазначене узгоджується із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якими кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Відповідач не надає достатньої та регулярної допомоги на утримання дитини, що надає позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. На час розгляду справи [PERSON] працює в КП ЖКС «Хмельницький» Малиновського району на посаді маляра, за період з вересня 2017 року по грудень 2017 року отримав заробітну плату в загальному розмірі 13 831, 91 грн. (довідка про доходи видана КП ЖКС «Хмельницький» Малиновського району від 22.01.2018 року). Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дітей у зв'язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має. Вищевикладені обставини не надають відповідачу право на звільнення від аліментів, а останні можуть бути стягнуті в частці від доходу відповідача в порядку ст. 183 СК України. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, їх дохід, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від заробітку [PERSON], але не менш 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття.

Outcome: partial