Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

15.03.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 26.09.2009 року по 25.12.2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак 25.12.2014 року шлюб розірвано на підставі рішення суду. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], яка залишається на даний час проживати з матірю та знаходиться на її утриманні. 25.08.2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON]. Як зазначає позивач, відповідач з 2014 року не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Оскільки дитині у всякому разі повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, а позивач одна не може забезпечити такий рівень, тому вона вважає, що батько дитини, який здоровий та працездатний, отримує неофіційний дохід, має нерухоме майно, тому зможе сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн., у звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що уповноважив [PERSON] перераховувати грошові кошти на імя позивача на утримання дитини. Крім того відповідач вказує, що бере участь у додаткових витратах на дитину, однак не збирав відповідних доказів. При цьому [PERSON] вважає розмір аліментів, визначений позивачем недоведеним та просить визначити аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.04.2018 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі, призначено судове засідання. Однак, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями на підставі розпорядження керівника апарату суду №01-04/79 від 20.06.2018 року, справа передана судді Жовтневого районного суду м. Харкова Барковій Н.В. та прийнята до її провадження 21.06.2018 року відповідною ухвалою. В судовому засіданні судом посвідчена довіреність, видана відповідачем [PERSON] на імя його представників [PERSON], [PERSON]. Відповідачем подана заява про виклик свідка [PERSON], однак в судовому засіданні представник відповідача просив дану заяву не розглядати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини, позивач підтвердила отримання грошових переводів від [PERSON] і зазначила, що відповідач на даний час не надає грошових коштів на утримання дитини, хоча неофіційно працює. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої заперечення проти позову, викладені у відзиві, зазначив, що дійсно зупинив сплату коштів на утримання дитини, дізнавшись про звернення позивача до суду. Також відповідач зазначив, що він працездатний, здоровий, інших родичів та дітей на утриманні не має, однак зважаючи на свій дохід, який приблизно становить 3000 грн., він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн., тому позовні вимоги визнає частково. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] підтримали позицію відповідача. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.12.2014 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований 26.09.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1958, що підтверджено копією відповідного рішення суду (а.с.8). За час шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІВЛ №226214, виданого 24.12.2010 року, актовий запис №856. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). 25.08.2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що зроблено актовий запис №358 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №324410 (а.с.10). З наданих відповідачем квитанцій Приватбанку вбачається, що [PERSON] здійснювала грошові перекази в розмірі по 1000 грн. на імя [PERSON] (призначення платежу:переказ на карту Приватбанку) в 2016, 2017 роках, останній платіж 10.02.2018 року (а.с.26-32). Відповідачем також надана копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів в період з 01.01.2016 р. по 31.03.2018 року щодо [PERSON], де зазначено про відсутність інформації про доходи, лише вказано, що [PERSON] отримав заробітну плату 3200 грн. за період з 17.01.2017 року по 01.02.2017 року (а.с.63). Позивачем також надана довідка про доходи, з якої вбачається, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON], займає посаду медичного реєстратора і загальна сума її доходу за період з березня 2018 року по серпень 2018 року склала 22870 грн. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, враховуючи надані позивачем докази, суд вважає недоведеними передбачені законом обставини (ч.1 ст. 182 СК України), які могли б свідчити про можливість відповідача сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 2000 грн. Також не доведеними позивачем суд вважає і ті обставини, що відповідач має достатній заробіток (дохід), який дозволив би суду на підставі ч.3 ст.182 СК України стягнути аліменти в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідачем надана довідка про відсутність у нього постійного доходу. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, з огляду на вимогу позивача про стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі, а також часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~з індексацією\~відповідно до\~закону,починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, задовольняючи позов частково на 50%, з відповідача на користь\~держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір, від якого позивач звільнена, в розмірі 352 гривні 40 копійок. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити у з вязку з їх недоведеністю. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial