Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

17.06.2020 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору б/н від 28.04.2011 року відповідач отримав у позивача платіжну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та відсотків не виконав, внаслідок чого станом на 31.03.2020 року у нього утворилась заборгованість в сумі 430334,76 грн., яка складається з: 4798,65 грн. - заборгованість за кредитом; 422852,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2684,05 грн. - заборгованість за пенею. Проте, позивачем заявлено до стягнення лише 139103,15 грн., з яких: 4798,65 грн. - заборгованість за кредитом; 134304,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 28.04.2011 р. по 30.10.2018 р. У зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в загальній сумі 139103,15 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 2102,00 грн. Ухвалою судді Апалькової О.М. від 22.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до розгляду на 25.08.2020 року з викликом учасників справи. Ухвалою судді Діденка Є.В. від 28.08.2020 року справа прийнята до провадження на підставі повторного автоматизованого розподілу справи у зв`язку з відставкою судді Апалькової О.М., призначено судовий розгляд на 23.09.2020 року. Позивач в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не подав, в матеріалах справи міститься заява, в якій представник банку просить розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, судова повістка направлялась за його зареєстрованим місцем проживання і була повернута підприємством поштового зв`язку через відсутність відповідача за адресою. На підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без участі відповідача, на підставі ст. 280 ЦПК України за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 28.04.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір, шляхом ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг і підписанням відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно з яким відповідач отримав у позивача кредитну картку, відповідно до тарифів якої позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Відповідно до п. 2.1.1.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом. Відповідно до Довідок банку, 29.04.2011 року [PERSON] на підставі укладеного договору отримав у позивача кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до 01/15, з кредитним лімітом 5000,00 грн. (а.с. 15, 16). Згідно з Довідкою про умови кредитування, відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн. (а.с. 18). Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, починаючи з травня 2014 року у відповідача почала виникати безперервна прострочена заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим банком нарахована позичальнику сума заборгованості станом на 31.03.2020 року в сумі 139103,15 грн., з яких: 4798,65 грн. - заборгованість за кредитом; 134304,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 28.04.2011 р. по 30.10.2018 р. Як свідчить наданий розрахунок, за весь охоплений період відповідачу нараховувались відсотки в розмірі: з 29.04.2011 року - 36 % річних, з 01.01.2013 року - 30 % річних, з 01.09.2014 року - 34,8 % річних, з 01.04.2015 року - 43,20 % річних. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статей 525-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Водночас, відповідно до пункту 2.1.1.2.11 Умов та правил, карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на титульній стороні карти включно. Згідно з вищенаведеним пунктом 2.1.1.2.11 Умов та правил, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Як роз`яснено в пунктах 54, 66-68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування… Позовна давність не може бути застосована до вимог позивача про стягнення відсотків поза межами строку кредитування, оскільки у позивача відсутнє право на таке нарахування. Враховуючи, що строк кредитування в даному випадку закінчився 31.01.2015 року одночасно зі спливом строку дії картки, то банк не мав правових підстав для нарахування відсотків на умовах договору після вказаного строку. Відповідно до наданого банком розрахунку, сума нарахованим відсотків за кредитом станом на 31.01.2015 року складає 588,36 грн. Отже, позовні вимоги в частині нарахованих відсотків підлягають задоволенню лише частково в сумі 588,36 грн. за період з 28.04.2011 року по 31.01.2015 року, а в іншій частині сума нарахованих банком відсотків задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не було доведено наявність правових підстав для їх нарахування поза межами строку кредитування (строку дії картки). Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором б/н від 28.04.2011 року, а саме: 4798,65 грн. - заборгованість за кредитом; 588,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 28.04.2011 р. по 31.01.2015 р., а всього 5387 гривень 01 копійок. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 84 грн. 08 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial