Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

16 березня 2021 року [PERSON] звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А.Г. про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що є рідним сином [PERSON] та [PERSON] 19 травня 1992 року було видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок, який посвідчував, що цілий житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , належав бабусі [PERSON] - [PERSON] на праві власності. У 2004 році [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем після її смерті був [PERSON] . Однак [PERSON] належним чином не оформив своїх спадкових прав на вищевказаний будинок, хоча фактично володів ним та проживав в будинку з 2004 року по день своєї смерті. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] . Позивач у позовній заяві зазначив, що після смерті батька [PERSON] , в установлений законом термін, він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому, що, оскільки причиною смерті батька були не природні обставини, а вбивство, він перебував у перенапруженому нервовому стані, не міг усвідомлювати події, які відбувалися навкруги нього, що призвело до того, що він отримав нервове перенавантаження, тому був вимушений звернутись за медичною допомогою до спеціаліста вузького профілю. Таким чином, в результаті вищевказаних подій, він був вимушений перебувати на обліку та проходити лікування у лікарів. Після проходження курсу лікування він перебував у скрутному матеріальному становищі, в результаті чого йому бракувало коштів для прийняття спадщини, оскільки після смерті батька залишилось багато боргів, які треба було віддавати. Окрім того, через те, що він не був юридично обізнананим, то не знав, що для прийняття спадщини в шестимісячний термін треба подавати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На теперішній момент виникла необхідність у переоформленні документів на вказаний будинок, тому він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , однак йому пояснили, що ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому нотаріус надав позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 лютого 2021 року про неможливість оформлення спадщини. За таких обставин позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів, зокрема невизнаних спадкових прав, яким просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини - один місяць, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву, якою просив розглядати справу без участі представника Новомосковської міської ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа - Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А.Г. в судове засідання не з`явився, надавши заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 22.02.2013 року складено відповідний актовий запис № 227, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.02.2013 року. 19.11.2020 року за заявою [PERSON] його представник [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка А.Г. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої на запит суду, Приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А.Г., за заявою [PERSON] від 19.11.2020 року було заведено спадкову справу в Спадковому реєстрі за № 66783809. Постановою Приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка А.Г. від 10.02.2021 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із пропуском останнім строку для прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із свідоцтва про народження позивача [PERSON] убачається, що його батьком є [PERSON] . Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом. Інших спадкоємців як за законом, так і заповітом судом не встановлено. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів спільного проживання позивача із спадкодавцем станом на час відкриття спадщини матеріали справи не містять. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абз. 1, 3, 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк; якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців; або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. Підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, на час перебігу та спливу шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини, позивач [PERSON] хворів, перебував на лікуванні у Комунальному закладі «НЦРЛ» ДОР з діагнозом: реакція на важкий стрес та розлад адаптації. Гіпертонічна хвороба 11, гіпертонічний криз, неускладнений, що підтверджується довідкою № 947. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України є переважно письмові докази, а саме: довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Отже, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. Доводи, викладені позивачем у позові розцінюються судом, як поважні причини, пов`язані з істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з поважних причин і є підстави для застосування положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України до спірних правовідносин, а тому позов підлягає задоволенню, та позивачу слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача у пропущенні позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивача.

Outcome: approved