Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

15.05.2014 р. [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, посилаючись на наступне. [PERSON], померлій [INFO] р., [PERSON], померлому [INFO] р., [PERSON], померлому [INFO] р., на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Позивач з травня 2007 р. проживала з [PERSON] однією сім'єю, опікувалася, матеріально забезпечувала його, надавала допомогу, що було йому вкрай необхідно через похилий вік та постійні хвороби. Таким чином, [PERSON] вважає себе спадкоємцем четвертої черги і тому має право на спадкування майна померлого разом зі спадкоємицею за правом представлення онукою - [PERSON] На підставі зазначеного, позивач просила встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON], померлим [INFO] р., за адресою: [ADDRESS] з 02.05.2007 р. по день його смерті - [INFO] р., визнати її спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] р., надати їй право на спадкування за законом разом із спадкоємицею за правом представлення після смерті [PERSON], визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. Відповідач [PERSON], яка набула громадянства Республіки Італія, де постійно проживає, надала довіреність на здійснення своїх повноважень через представника [PERSON], який позовні вимоги [PERSON] не визнав, у їх задоволенні просив відмовити, надавши заперечення. Представник відповідача заперечує факт постійного проживання позивача з 2007 р. у спірній квартирі, яка знаходиться у не жилому стані, речей позивача там немає. Представник позивача допускає надання допомоги у вигляді придбання та готування їжі, однак це все здійснювалось протягом 8-9 місяців до смерті [PERSON], проживання однією сім'єю не мало місце. На підставі пояснень сторін, наданих, досліджених і оцінених доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні до них правовідносини. Відповідно до Запису акта про народження № 1037 та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00014268222 від 05.08.2014 р. батько відповідача [PERSON] народився [INFO] р., його батьками записано [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с. 152-154) Згідно з Записом акта про народження № 417 від 11.06.1993 р. та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00014268036 від 05.08.2014 р. відповідач [PERSON] народилася [INFO] р. у сім'ї [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 157-158) Таким чином, відповідач [PERSON] є онукою [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 12.07.1993 р., виданого згідно з розпорядженням від 12.07.1993 р. № 15002, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 3-1524, посвідченого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS], дійсно належить на правах спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з технічним паспортом на зазначену квартиру вона складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 47,9 кв.м., житловою 32, 8 кв.м. (т. 1 а.с. 5-7, т. 1 а.с. 132) [INFO] р. померла дружина спадкодавця - [PERSON], бабуся відповідача [PERSON] (т. 1 а.с. 10) Спадкоємцями її майна стали чоловік [PERSON] та [PERSON], які після її смерті в установленому ЦК порядку прийняли спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна [PERSON] (т. 1 а.с. 91-115), довідкою (виписка про склад сім'ї та реєстрацію) та довідкою № 885 від 10.12.2012 р., підписаною начальником та паспортистом КП ЖКС «Черьомушки». (т. 1 а.с. 120, т. 1 а.с. 123) Син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. (т. 1 а.с. 12, 118) [INFO] р. у віці 79 років помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 9593 та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. (т. 1 а.с. 11, т. 1 а.с. 16, т. 1 а.с. 119) З Лікарського свідоцтва про смерть № 3332 від 04.10.2013 р. та Довідки про причину смерті [PERSON] вбачається, що він помер від атеросклеротичної хвороби серця. (т. 1 а.с. 14) Після смерті [PERSON] в Сьому одеську державну нотаріальну контору з відповідною заявою про прийняття спадщини від 10.01.2014 р. звернулася [PERSON] Спадкове майно складалося з [ADDRESS], а саме: частки квартири [PERSON], частки [PERSON], спадкоємцем якої був [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, частки [PERSON], спадкоємцем якої був її син [PERSON], спадкоємцем якого був його батько [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав, частки квартири, яка належала сину спадкодавця [PERSON], спадкоємцем якого був його батько [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. (т. 1 а.с. 117) Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36287297 від 10.01.2014 р. державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори зареєстровано спадкову справу № 5/2014 у спадковому реєстрі 55580875, номер у нотаріуса 5/2014 після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. (т. 1 а.с. 131) Листом від 25.02.2014 р. № 639/02-14 [PERSON] рекомендовано звернутись до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO] р. та надати до нотаріальної контори рішення суду про встановлення вищезазначеного факту. (т. 1 а.с. 134) Крім того, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини від 06.02.2014 р., складеною італійською мовою, яку перекладено на українську мову перекладачем [PERSON] (переклад посвідчено 28.02.2014 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шклярук З.М.) звернулася [PERSON], онука [PERSON], підпис якої засвідчено Доменіко Ламберті фу Маріо, нотаріусом нотаріального округу м. Парми (Італія), підтвердженою Прокурором Республіки Суду м. Парма Джерардо Лагуардія та заступником прокурора Паоло да Монте яку отримано нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори 19.03.2014 р. № 477. Довіреність на оформлення спадщини надана [PERSON] (т. 1 а.с. 135-140) Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 і 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповіт від імені [PERSON] відсутній. Тому спадкоємство його майна має здійснюватись за законом. За загальним правилом, передбаченим ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. [PERSON], як онука спадкодавця, має право на спадкування за законом у першу чергу за правом представлення, тобто тієї частки спадщини, яка належала б за законом її батькові. (ст. 1261, 1266 ЦК України) Спадкоємці 2-3 черг відсутні, спадщини в установленому ЦК України порядку вони не прийняли. [PERSON], стверджує, що вона відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. В своїх пояснення [PERSON] вказала на наступні обставини. Протягом тривалого часу вона допомагала своєму хрещеному батьку, [PERSON] Вона готувала, прибирала, прала, проживала з ним як донька. Стан здоров'я [PERSON] погіршився після смерті сина. 1-2 раза на тиждень [PERSON] ходив на роботу, купляв продукти в магазині. Останні декілька місяців [PERSON] на вулицю не виходив. Вона працювала у медичному закладі, а її донька проживала з бабусею по батьківській лінії. На підтвердження факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] надано акт від 25.04.2014 р., відповідно до якого жителі будинку [ADDRESS] [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що з 02.05.2007 р. по теперішній час [PERSON] постійно проживає в [ADDRESS]. ( т. 1 а.с. 13) За клопотанням [PERSON] судом допитані свідки [PERSON] і [PERSON] Відповідно до показань свідка [PERSON] після смерті [PERSON] [PERSON] стала появлятися в квартирі [ADDRESS], а після смерті [PERSON] вона стала частіше появлятися, допомагала [PERSON]. Коли [PERSON] був живий він носив продукти, а потім [PERSON]. [PERSON] ходив на роботу 1-2 рази на тиждень до 2013 року. За рік до смерті [PERSON] побили у парадній. В квартиру [PERSON] після смерті [PERSON] вона не ходила. Донька [PERSON] проживала з бабусею. Відповідно до показань свідка [PERSON] через рік після смерті дружини [PERSON] запросив [PERSON], щоб вона за ним доглядала. Вона стала там проживати, прала, готувала, викликала сантехніка, спала у великій кімнаті. За рік до смерті [PERSON] побили. Донька [PERSON] проживала з бабусею. Свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили факт підписання акту від 25.04.2014 р. на прохання [PERSON]. [PERSON] також показала, що не пам'ятає з якого часу жила в квартирі [PERSON], а [PERSON] не змогла пояснити, чому в акті вказується, що [PERSON] жила в квартирі з 02.05.2007 р. Показання зазначених свідків, які не відвідували квартиру [PERSON], являються неконкретними і суперечливими. Очевидно, що ці показання дані за проханням [PERSON], яку свідки сприймають як сусідку. Даючи оцінку показанням свідків [PERSON] та [PERSON], суд виходить із сукупності вказаних доказів по справі. Покази [PERSON] і [PERSON] свідчать про періодичне надання [PERSON] побутової допомоги [PERSON] [PERSON] має доньку [PERSON] [INFO], з якою вони зареєстровані у належній ій [ADDRESS] (т. 1 а.с. 17, 124, 247) В амбулаторній картці [PERSON] за 05.08.2013 року мається запис лікаря зі слів [PERSON] про те, що він живе один. Відповідно до довідки (виписка з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) № 443 від 08.11.2013 р., довідки № 1142 від 18.11.2013 р., виданою за підписом паспортиста та начальника КП ЖКС «Черьомушки» [PERSON] проживав у [ADDRESS] самостійно. (т. 1 а.с. 121, т. 1 а.с. 122) Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Оцінка досліджених доказів в їх сукупності не свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] складали сім'ю, що вони спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. На підставі вищезазначеного, суд не вбачає підстав для встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON], за адресою: [ADDRESS] з 02.05.2007 р. по день його смерті - [INFO] р. Суд відмовляє [PERSON] у задоволенні вимоги про надання їй права на спадкування за законом разом із спадкоємицею за правом представлення після смерті [PERSON] з наступних підстав. Зазначена вимога є похідною від вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю та відповідно визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги, у задоволенні якої суд відмовив. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Зазначена норма права являється виключенням із загальної норми права, встановлюючи особливості спадкування за законом шляхом зміни черговості одержання права на спадкування. Граматичне і логічне тлумачення цієї норми права свідчить, що законодавець передбачив склад юридичних фактів необхідних для спадкування спадкоємцем за законом наступної черги, разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування. До таких обставин відносяться: по-перше, безпорадний стан особи спадкодавця перед смертю через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво; по-друге, спадкоємець за законом наступної черги опікувався, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві протягом тривалого часу. Вказане положення у спадковому праві України раніше було відсутнім. Метою його запровадження явилось намагання законодавця, з одного боку, передбачити додаткові умови для забезпечення, надання іншої допомоги особам, які знаходяться у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а з другого боку стимулювання спадкоємців попередньої черги до виконання своїх юридичних і моральних обов'язків у наданні спадкодавцеві такої допомоги і заохочування спадкоємців за законом наступної черги, які протягом тривалого часу опікувалися, матеріально забезпечували, надавали іншу допомогу спадкодавцеві. При цьому законодавство виходить також із того, що перебування спадкодавця у безпорадному стані робить неможливим зробити особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (заповіт) або іншим чином розпорядитись своїм майном на користь фактичного піклувальника, доглядача. Ця норма права заснована на такій засаді цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність, вона є проявом декількох функцій цивільного законодавства: інформаційно-орієнтуючої, попереджувально-виховної і регулятивної. Єдиним суб'єктом застосування цієї норми являється суд. В п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 міститься роз'яснення категорії безпорадного стану в спадкових відносинах, під яким слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] не знаходився у безпорадному стані, тому що самостійно забезпечував умови свого життя, тобто був спроможним до самообслуговування без додаткових засобів, він не потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Він вільно орієнтувався в часі і просторі, повністю контролював свою поведінку і адекватно сприймав навколишній світ, постійно цікавився станом свого здоров'я і дбав про нього. [PERSON], в тому числі за життя його дружини [PERSON], в період з 2001 р. по 2008 р. здійснював регулярні туристичні авіаперельоти до Туреччини, що підтверджується копією закордонного паспорта [PERSON], оригінал якого було оглянуто у судовому засіданні, з відповідними відмітками прикордонних служб України та Туреччини з зазначенням календарних штемпелів. Після смерті дружини у 2006 р. проживав зі своїм сином [PERSON] до дня смерті останнього у 2012 р. Надалі [PERSON] проживав сам, особисто налагодивши свій побут. Він себе повністю обходив, ходив майже до смерті на роботу по декілька днів на тиждень, працюючи за технологією лазерного малювання всередині скляних фігур. На підтвердження цих обставин вказують об'єктивні письмові докази. Посилання [PERSON] на знаходження [PERSON] у безпорадному стані і у зв'язку з цим він потребував догляду і піклуванню, спростовуються ще однією фактичною обставиною. Відповідно наданого на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2015 р. висновку експерта № 85, складеного судово-медичною експертною комісією Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи вбачається наступне. На підставі даних комісійної судово-медичної експертизи гр. [PERSON], [INFO], судово-медична експертна комісія у відповідності з поставленими питаннями прийшла до наступних підсумків: 1,2. Згідно наданої медичної документації в період часу з 22.02.2008 р. по [INFO] р. гр. [PERSON] звертався за амбулаторною та стаціонарною медичною допомогою з приводу наступних захворювань: закритого перелому лівої ліктьової кістки, хронічного обструктивного захворювання легенів з дихальною недостатністю 2-го ступеня, дисциркуляторної енцефалопатії на тлі гіпертонічної хвороби та церебрального атеросклерозу в стадії компенсації; ішемічної хвороби серця, атеросклеротичного кардіосклероза, серцевої недостатності 2-А ступеня; хронічного пієлонефрита, остеохондроза грудного відділа хребта. Наявність у гр. [PERSON] зазначених станів підтверджується результатами клінічних, лабораторних та функціональних обстежень (електрокардіографії, рентгенографії та ін.). 3. В наданій медичній документації немає об'єктивних медичних відомостей, які б свідчили про наявність обмежень самостійно задовольняти основні фізіологічні потреби, виконувати повсякденну побутову діяльність і навички особистої гігієни, тобто обмежень до самообслуговування та переміщення. Таким чином, у експертної комісії немає підстав вважати, що гр. [PERSON] потребував постійного спеціального побутового нагляду. В даному випадку можна казати лише про зниження спроможності до самообслуговування, яке потребує епізодичної (рідше 1-го разу на місяць) допомоги сторонніх осіб. (т. 2 а.с. 4-10) З досліджених медичничних карток [PERSON] видно, що він з 2001 року періодично амбулаторно лікувався у МБК № 10, МБК № 1. Таким чином [PERSON] не потребував піклування, надання іншої допомоги через знаходження у безпорадному стані з причин його відсутності. Те, що [PERSON] працював майже до смерті, підтвердили суду позивач та названі свідки. Ця обставина також виключає факт знаходження спадкодавця у безпорадному стані. Тіло мертвого [PERSON] було знайдено у його квартирі в результаті отриманого оператором «102» чергової частини Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області повідомлення про те, що о 14 годині 15 хвилин [ADDRESS] сусід не відчиняє двері. Таким чином, саме у сусідів [PERSON], а не [PERSON], виникло занепокоєння щодо тієї обставини, що [PERSON] не реагує на їх звернення до його квартири, про що ними повідомлено відповідні органи. [PERSON] мав реальну можливість висловити свою волю в заповіті на користь [PERSON] або іншим чином розпорядитись своїм майном або позбавити онуку права на спадщину. Не зробивши особисте розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт), [PERSON] свідомо виходив з того, що єдиним його спадкоємцем являється його онука - [PERSON], яка проживає в Італії. Таким чином, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги про надання їй право на спадкування за законом порядку ч. 2 ст. 1259 ЦК України разом із спадкоємицею за правом представлення після смерті [PERSON] Приймаючи рішення, суд зазначає, що у справі достатньо доказів для встановлення дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін. Позовні вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування, про визнання права власності в порядку спадкування за законом є похідними від вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги. Тому в їхньому задоволенні суд також відмовляє. [PERSON] надала суду довідку на одержання та підпоховання праху щодо померлого [PERSON], видану КП спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування Одеський крематорій, де замовником значиться [PERSON] (т. 1 а.с. 15) Посилання позивача та свідків на ту обставину, що [PERSON] понесла витрати на поховання [PERSON] можуть бути підставою для пред'явлення позову до спадкоємця [PERSON], що передбачено ст. 1232 ЦК України.

Outcome: dismissed