Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

15 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 24 грудня 2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Протягом останнього року подружнього життя відповідач своєю неправомірною поведінкою та борговими зобов`язаннями поставив сім`ю у тяжке матеріальне становище. Через постійні неправдиві відомості та інформацію яку доносив відповідач, між сторонами були втрачена довіра, повага один до одного, почуття любові, взаємодопомоги та підтримки. В результаті негідної поведінки відповідача стала боятись за своє життя та за життя малолітньої дитини, оскільки на її адресу почали надходити погрози від осіб з якими відповідач вів справи. Вказані дії відповідача призвели до того, що 19 січня 2021 року разом з малолітнім сином переїхала на проживання до своїх батьків в с. Костомарівка Кропивницького району Кіровоградської області, де мешкає і по даний час. З часу припинення подружніх відносин 19 січня 2021 року і по теперішній час з відповідачем не поновлювали відносини і не примирялись. З вказаного часу між ними не ведеться спільне господарство. За вказаних обставин вважає, що примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того позивач зазначає, що на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку. З цього приводу перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Кропивницької РДА та отримує допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно. Вказані кошти та матеріальна допомога її батьків являються основним джерелом її доходів, яких недостатньо для створення нормальних умов для повноцінного утримання та виховання дитини. Інших доходів та грошових заощаджень не має. Відповідач не працює, має у власності земельну частку (пай) розміром 9,48 га, яка розташована на території с. Веселівка Кропивницького району Кіровоградської області, яку обробляє самостійно отримуючи дохід. Інших дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. З вказаних підстав просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі\~1/4\~частки заробітку\~(доходу)\~відповідача,щомісячно до настання повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 29-30). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що відповідач обманним шляхом отримує кошти від осіб, від яких на її адресу надходять погрози, у зв`язку з чим стала боятись за себе та малолітню дитину, примирення з відповідачем вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні 09.04.2021 року позовні вимоги не визнав, оскільки бажає зберегти сім`ю. В судове засідання 06.05.2021 року відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відмовився» (а.с.52-53). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 24 грудня 2016 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №739, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2016 року (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 березня 2019 року (а.с.13). Як вбачається з довідок Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 05 квітня 2019 року №183 та від 12 лютого 2021 року №11, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, 15). Згідно довідки Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 12 лютого 2021 року №4, [PERSON] на території сільської ради не користується земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства, земельного паю, сіножаття, пасовища та городництва не має (а.с.16). Згідно довідки управління соціального захисту населення Кропивницької районної державної адміністрації від 12 лютого 2021 року №167, [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. (а.с.17). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 55 СК України визначає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. А згідно з частиною 4 примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, за концепцією національного законодавства шлюб утворюється між чоловіком та жінкою за власним бажанням та за наявністю вільної згоди на проживання однією сім`єю та укладення шлюбу з відповідними юридичними наслідками. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім`я розпалась і існує лише формально, не проживають. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що позивач не бажає миритися з відповідачем, примирення між ними до цього часу не відбулося, та позивач не виявила намір на збереження сім`ї, суд не може примусити її зберегти шлюб, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на викладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування її у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, тому вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України визначено що, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2016 року (а.с.12) дошлюбне прізвище позивача вказано « [PERSON] ». Отже суд вважає можливим задовольнити вимогу щодо відновлення дошлюбного прізвища позивача. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Враховуючи викладені обставини справи, а також те, що відповідач є батьком дитини і зобов`язаний її утримувати, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до повноліття дитини. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд\~задовольняє позов\~про стягнення\~аліментів на\~утриманнядитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 908 грн. судового збору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду, а також 908 грн. судового збору на користь позивача в частині вимог про розірвання шлюбу, сплачені останньою при зверненні до суду.

Outcome: approved