Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

17.09.2015 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати за позивачем право власності на квартиру № 88 загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., яка знаходиться в буд. №44 по Салтівському шосе у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 24.01.2015 року, встановити, що на момент смерті [PERSON], померлої 24.01.2015 року їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.10.1986 року, реєст. № 1-4876, виданого державним нотаріусом 8 ХДНК [PERSON], належав житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Правдинська, 6 в м. Харкові та визнати за позивачем право власності на житловий будинок літ. А-1 з житловою прибудовою літ. А1-1, загальною площею 85,3 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м., ганок літ. а, ганок літ. к, сараї літ. Г, літ. Д, літ. Е, літ. Е, літ. Л, літній душ літ. З, вбиральню літ. И, літню кухню літ. К, льох літ. М, вигрібну яму літ. Н, альтанку літ. О, колонку №5, хвіртку №1, ворота №2, паркан №3, паркан №4, які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Правдинська, 6 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 24.01.2015 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на наступне. 24.01.2015 року померла [PERSON], що мешкала та була зареєстрована в належній їй квартирі № 88 в буд. №244 по Салтівському шосе у м. Харкові. Зазначена квартира належала їй на праві власності. Також, померлій [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Правдинська, 6. Позивач та відповідач є дітьми померлих [PERSON] та [PERSON] Після смерті матері [PERSON] , позивач у встановлений законом строк спадщину не прийняв, оскільки неодноразово звертався до нотаріальної контори з цього приводу, але відповідно до розяснення нотаріуса не міг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у нього був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру та житловий будинок. Відповідач також до нотаріальної контори не зверталась, свідоцтво не отримувала. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала нотаріально завірену заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. (а.с. 29). Представник третьої особи 12 ХДНК, в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи,\~\~приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 60 ЦПК України\~\~кожна сторона\~\~зобов'язана довести\~\~ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач та відповідач є дітьми [PERSON], яка померла 24.01.2015 року та [PERSON], який помер 23.07.1998 року. (а.с. 6-10). Після укладення шлюбу відповідач змінила своє прізвище на «Посаженнікова». (а.с. 10-11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири №88, яка знаходиться в будинку №244 по Салтівському шосе у м. Харкові та житлового будинку №6 по вул. Правдинська в м. Харкові. (а.с. 12-19). Отже, спадкоємцями після смерті [PERSON], померлої 24.01.2015 року є її діти [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з положеннями ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі\~ ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно приписів ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] Відповідно наданої заяви [PERSON], остання позовні вимоги визнала в повному обсязі. (а.с. 29). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Приписами ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до відповідей від 8 ХДНК та 12 ХДНК, спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа ПН ХМНО [PERSON], позивачу було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки позивач не надав правовстановлюючих документів на спадщину та запропоновано звернутися до суду з позовом. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності на вищезазначену квартиру та житловий будинок після смерті матері [PERSON], померлої 24.01.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності з ч.1, п. 5 ч. 2 ст.234 ч. 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені\~факти, від яких залежить виникнення, зміна або\~припинення\~особистих\~чи майнових прав фізичних осіб, якщо\~законом невизначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позовні вимоги у частині встановлення юридичного факту, що на момент смерті [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Правдинська, 6 в м. Харкові задоволенню не підлягають з тих підстав, що встановлення даного факту за померлими особами не відповідає чинному законодавству України, а сам факт, що даний житловий будинок належав померлій [PERSON] у суду не викликає сумнівів, оскільки на нього було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.10.1986 року та зареєстр. в реєстрі за № 3-2272. (а.с. 12). Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині визнання права власності на квартиру та житловий будинок в порядку спадкування за законом, а в іншій частині слід відмовити. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial