Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

15 вересня 2005 року помер [PERSON], що приходився дядьком синові його рідного брата, позивачу [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне останньому майно, яке складається з домоволодіння по вул. Центральній, 9 в с. Джулинці та двох земельних ділянок площею 2,15 га кожна. Окрім позивача спадкоємцем [PERSON] є його рідна сестра відповідачка [PERSON], яка проживає в [INFO]. Останній період свого життя [PERSON] проживав постійно в селі Ставки та перебував під опікою сім'ї свого племінника [PERSON]. Позивач забезпечував усі потреби спадкодавця до кінця його життя, своїми силами організував поховання спадкодавця. Після смерті [PERSON] претендувати на його спадщину стала сусідка [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], на підставі заповіту. Бершадським районним судом Вінницької області розглянута цивільна справа за позовом [PERSON], що проживає [INFO] до [PERSON] сільської ради «Про визнання права власності в порядку спадкування». Цим своїм позовом відповідачка грубо порушила законні права та інтереси позивача щодо прийняття у власність спадкового майна, що залишилось після смерті дядька [PERSON] на підставі закону. Дійсність заповіту від 23 квітня 2004 року [PERSON] було оскаржено до суду. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року залишено без змін. Рішенням суду першої інстанції визнано недійсним заповіт [PERSON], складений на її користь, посвідчений 23 квітня 2004 року приватним нотаріусом Бершадського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1007. Відповідачка [PERSON] була залучена до участі в судовій справі з визнання заповіту недійсним і заявляла про свою відмову від прийняття спадщини що залишилася після смерті брата [PERSON]. У зв'язку з чим позивач [PERSON] є особою, яка входить до кола спадкоємців [PERSON]С.і відповідно до ст. 1262, ч. З ст. 1266 ЦК України спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові (братові спадкодавця), якби він був живим на час відкриття спадщини. Факт родинних відносин [PERSON] і [PERSON] встановлено рішенням Бершадського районного суду від 11 лютого 2016 року. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем і проводив поховання свого дядька [PERSON] в селі Ставки, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважав себе таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 спадкоємець, що проживав постійно із спадкодавцем, не зобов'язаний подавати до нотаріальної контори заву про прийняття спадщини. [PERSON] , як заінтересована особа, є належним позивачем у справі про захист його права на спадщину, тому застосування норми частини 2 статті 1257 Цивільного кодексу України відповідає об'єктивним обставинам справи. Через тривалий розгляд судової справи за позовом [PERSON] позивач пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини, розміщеної в селі Джулинка Бершадського району. 8 вересня 2015 року рішенням Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 126/2502/15-ц [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини. Спадщина після померлого [PERSON], зокрема дві земельні ділянки в с. Джулинка Бершадського району, до теперішнього часу не була прийнята жодним зі спадкоємців через наявність заповіту від 23 квітня 2003 року, який скасовано рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 17.06.2014 р. у справі № 2-1030/11 та залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 13.02.2015р. у справі № 2-1030/11 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015р. Коли на підставі рішення Бершадського районного суду [PERSON] звернувся до Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області та подав заяву про прийняття спадщини, то в подальшому державний нотаріус Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] винесла дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2016 року за № 148 /02-31 та № 147/02-31. Підставою послугувало те, що з моменту відкриття спадщини пройшло понад десять років і документи на земельні ділянки застаріли і потребують переоформлення, оскільки на сьогоднішній день в правовстановлюючих документах на земельні ділянки на території [PERSON] сільської ради Бершадського району Вінницької області вказана власником [PERSON]. Враховуючи викладене, представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким скасувати право власності [PERSON] на земельні ділянки, що залишилися після смерті [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на дві земельні ділянки розміром 2,15 гектарів, розміщених в с. Джулинка Бершадського району Вінницької області в порядку спадкування за законом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнив позовні вимоги [PERSON], просить скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельні ділянки та просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не явився. Від [PERSON] сільського голови надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не явилися. Від представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов не визнає. \~ Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу особа має право звернутись до суду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 15 вересня 2005 року помер [PERSON], що приходився дядьком [PERSON]О, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 18 листопада 2005 року серії 1-АС № 002298. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із домоволодіння по вул. Центральній, 9 в с. Джулинці та двох земельних ділянок площею 2,15 га кожна, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 15 вересня 2005 року № 8352212, копіями державних актів на право приватної власності на землю серія IV-BH № 020486 та серії IV-BH № 020487. Окрім [PERSON] спадкоємцем [PERSON] є його рідна сестра відповідачка [PERSON], що проживає в [INFO]. Після смерті [PERSON] претендувати на його спадщину стала сусідка [PERSON], оскільки померлим [PERSON] був складений на її імя заповіт. Бершадським районним судом Вінницької області розглянута цивільна справа за позовом [PERSON], що проживає [INFO] до [PERSON] сільської ради «Про визнання права власності в порядку спадкування». Дійсність заповіту від 23 квітня 2004 року [PERSON] було оскаржено до суду. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 17 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року залишено без змін. Рішенням суду першої інстанції визнано недійсним заповіт [PERSON]С складений на користь [PERSON], посвідчений 23 квітня 2004 року приватним нотаріусом Бершадського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1007. [PERSON], як заінтересована особа, є належним позивачем у справі про захист його права на спадщину, тому застосування норми частини 2 статті 1257 Цивільного кодексу України відповідає обєктивним обставинам справи. Відповідачка [PERSON] була залучена до участі в судовій справі з визнання заповіту недійсним і заявила про свою відмову від прийняття спадщини після смерті свого брата. Таким чином, позивач [PERSON] є особою, яка входить до кола спадкоємців і відповідно до ст. 1262, ч. 3 ст. 1266 ЦК України спадкує ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові (братові спадкодавця), якби він був живим на час відкриття спадщини. Факт родинних відносин [PERSON] і [PERSON] встановлено рішенням Бершадського районного суду від 11 лютого 2016 року у справі № 126/246/16-ц, що підтверджується копією рішення. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, проводив його поховання і тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 спадкоємець, що проживав постійно із спадкодавцем, не зобовязаний подавати до нотаріальної контори заву про прийняття спадщини. Через тривалий розгляд судової справи про недійсність заповіту від 23 квітня 2004 року [PERSON] пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини і рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 8 вересня 2015 року у справі № 126/2502/15-ц йому надано додатковий строк для прийняття спадщини, що підтверджується копією рішення. Коли [PERSON] звернувся до Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області та подав заяву про прийняття спадщини, то державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] йому було надано дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2016 року: № 148 /02-31 та № 147/02-31. Підставою для відмови послугувало те, що з моменту відкриття спадщини пройшло понад десять років. Документи на земельні ділянки застаріли і на сьогоднішній день в правовстановлюючих документах на земельні ділянки, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Бершадського району Вінницької області вказана власником [PERSON]. \~ Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~- право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~- власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 1223 цього ж кодексу\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні\~\~ особи,\~\~ які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті\~\~за життя спадкодавця\~\~і народжені\~\~ живими\~\~ після відкриття спадщини.\~\~Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. \~ Статтею 1266 ЦК України\~визначені правила спадкування за правом представлення. Згідно з нормами зазначеної статті спадкоємцями за правом представлення можуть бути: внуки, правнуки спадкодавця, прабаба, прадід спадкодавця, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця.\~\~ \~ Згідно п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року\~Про судову практику у справах про спадкування відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. \~\~ У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до вимог\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 ЦПК України, а саме обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.. Судом були надані рівні можливості сторонам процесу щодо надання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості. Беручи до уваги зазначене, те, що рішення на підставі якого було зареєстроване право власності [PERSON] на майно, що залишилося після смерті [PERSON] скасовано, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved