Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

16.12.2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 16.10.2014 року, яке залишене в силі ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 29 січня 2015 року позов ПАТ АБ «Укргазбанку» задоволено (а.с. 141-147, т.2, а.с.6-8, т.3) . 10.06.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України задоволено касаційну скаргу [PERSON] та скасовано, як рішення Миргородського міськрайонного суду від 16 жовтня 2013 року так і ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 29 січня 2015 року, а справу направлено на новий розгляд (а.с.46-49 т.3). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 06.07.2015 року справу прийнято до провадження суду (а.с.52 т.3). В направленому на адресу суду позові ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначив, що 25 травня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанком» і третьою особою ТОВ «Метан» було укладено кредитний договір № 6-VIP, згідно якого банк надав третій особі кредит в сумі 11999792,00 грн. строком до 25 травня 2016 року зі сплатою відсотків: у період з 25 травня 2007 року по 19 липня 2011 року -17,5 %, у період з 19 липня 2011 року по 25 травня 2016 року -17% В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06 жовтня 2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанком», ТОВ «Метан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №1, з подальшими змінами, відповідно до якого останній відповідає за виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором. Позичальником порушено умови кредитного договору в звязку з чим станом на 04 серпня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 13940826,60 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 7756694,49 грн. При судовому розгляді справи представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обємі, як законні та обґрунтовані. Зазначив, що банком не пропущено строк позовної давності для звернення з даними позовними вимогами до поручителя, оскільки відповідно до п.5.2 договору поруки №6-VIP від 06.10.2008року з відповідними змінами і доповненнями порука припиняється, якщо кредитор протягом 3-х років з дня настання строку виконання зобовязання позичальника за договором не предявить вимоги до поручителя. 3-річний строк позовної давності Банком не пропущено. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не зявився (а.с. 58, т.3). Направив на адресу суду заперечення на позов в яких просив суд до позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанку» до нього застосувати строки позовної давності і в задоволенні позову відмовити за пропуском строків позовної давності. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Представник ТОВ «Метан» [PERSON] вважав, що позов не підлягає до задоволення, адже банк встановив кінцевий строк виконання відповідачем, як поручителем свого зобовязання -15 квітня 2013 року, а отже мав право звернутися до нього з позовом до 15 жовтня 2013 року. Позов ПАТ АБ «Укргазбанк» подано до суду 16 грудня 2013 року. Просить суд застосувати до позовних вимог ПАТ АТ «Укргазбанк» строк позовної давності. Крім того вважає, що банком значно завищені позовні вимоги і за розрахунком підприємства до стягнення підлягає сума 2396487 грн. 41 коп. Суд, заслухавши пояснення сторін, які зявилися в судове засідання, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Встановлено, що 25 травня 2007 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «Метан» було укладено кредитний договір № 6-VIP, який в подальшому неодноразово змінювався та доповнювався, за умовами якого ТОВ «Метан» отримало кредитні кошти 11999792,00 грн. строком до 25 травня 2016 року зі сплатою відсотків: у період з 25 травня 2007 року по 19 липня 2011 року -17,5 %, у період з 19 липня 2011 року по 25 травня 2016 року -17% (а.с.8-30). 06 жовтня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанком» , відповідачем [PERSON] та ТОВ «Метан» було укладено договір поруки №1 з подальшими змінами, відповідно до якого останній відповідає за виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № 6-VIP (а.с. 36-39). Факт виконання Банком своїх зобовязань за кредитним договором № 6-VIP від 25.05.2007 року та отримання ТОВ «Метан» кредитних коштів підтверджується випискою/особовий рахунок №206330126559.980 з з 25.05.2007 по 04.08.2013 року (а.с. 51). 03.04.2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» в звязку з порушенням третьою особою умов кредитного договору і наявністю значної суми заборгованості (а.с. 45-47) звернулося до ТОВ «Метан» і відповідача [PERSON] з вимогою погасити заборгованість до 15 квітня 2013 року (а.с.40-44 т. 1). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Отже, позивач правомірно звернувся з відповідними позовними вимогами до відповідача [PERSON], який повинен нести солідарну відповідальність перед Банком разом з ТОВ «Метан». У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином. Відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, в разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. 03 квітня 2013 року позивач направив боржнику та поручителю претензію про погашення заборгованості у термін до 15 квітня 2013 року (а.с.40-44 т. 1). У відповідності до вимог ст. 1050 ЦК України та ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Стаття 559 ЦК України передбачає три випадки строку дії поруки: протягом строку встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимогу до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя. Отже, строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Зважаючи на вище викладене, слід дійти висновку, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами ) або з дня встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права , передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). ПАТ АБ «Укргазбанк» в своїй претензії, що була направлена на адресу відповідача [PERSON] встановив йому строк виконання основного зобовязання 15 квітня 2013 року, а тому саме з цієї дати відраховується право Банку предявити вимогу до поручителя протягом шести місяців. ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом 16 грудня 2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку. Відповідач [PERSON] наполягав на застосуванні до позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанку» строків позовної давності, зважаючи на що в задоволенні позову слід відмовити за пропуском строків позовної давності.

Outcome: dismissed