Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

16 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що 09.03.2006 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ілліча, розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Великогуляківськоїсільської ради Фастівського району Київської області, а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ілліча, розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Великогуляківськоїсільської ради Фастівського району Київської області, які належали їй на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадкування за законом одержав [PERSON] Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні частки (паї) у землі, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві земельних часток (паїв) у землі. Однак, позивач позбавлений можливості надати нотаріусу правовстановлюючий документ, адже право на земельну часку (пай) згідно сертифікату серії КВ №0099855, зареєстрованого 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 421, спадкодавець [PERSON] набула в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 05.05.2003 року, не встигнувши за життя отримати відповідне свідоцтво та відповідно виготовити та отримати правовстановлюючі документи на своє імя. Позивачу надали розяснення про те, що у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку. Крім того, в документах, що підтверджують родинні звязки у позивача зі спадкодавцем, наявні розбіжності, а саме в сертифікаті на право на земельну частку (пай) вказано по батькові спадкодавцю «Іванівна» замість дійсного «Йосипівна». Розбіжності у написанні по батькові спадкодавці у сертифікату на право на земельну частку (пай) матері позивача позбавляють його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. На підставі зазначеного просив суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча, розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області(сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0099855, зареєстрований 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 421) та визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча, розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області(сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ №0099854, зареєстрований 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 420)в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 09березня 2006 року. В судове засідання представник позивача не зявилась,про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав клопотання, в якій зазначив, що не заперечує проти позову та просить розглядати справу без участі представника. Частина 4 статті 174 ЦПК України встановлює, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 09 березня 2006 року померла [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.03.2006 року Виконкомом Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області, серія I-ОК № 040666 (а.с.7). Після смерті якої відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ілліча, розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Великогуляківськоїсільської ради Фастівського району Київської області, а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Ілліча, розміром 5,2 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Великогуляківськоїсільської ради Фастівського району Київської області, якіналежали їй на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай). За життя [PERSON] заповіту не склала, тому право на спадкування за законом одержав [PERSON] Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені земельні частки (паї) у землі, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на земельні частки (паї) у землі за спадкодавцем. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Обєктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також у даному [PERSON] зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Судом встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), земельна частка, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча,серії КВ №0099855, зареєстрована 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 421, належала на праві власності [PERSON] (а.с.13). 05 травня2003 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.05.2003 року Виконкомом Великогуляківської сільської ради Фастівського району Київської області, серія I-БК № 437680 (а.с.16). Після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на вищевказану земельну частку (пай). Однак, не оформивши право власності на спадкове майно, [PERSON] померла. Також судом встановлено, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), земельна частка, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча,серії КВ №0099854, зареєстрована 22.01.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 420, належала на праві власності [PERSON] (а.с.17). Згідно довідки № 639ВиконкомаВеликогуляківської сільської ради від 25.10.2017 року [PERSON], [INFO], постійно проживав, але не був зареєстрований, разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 09.03.2006 року за адресою: вул. Кільцева, 12, с. Федорівка, Фастівського району, Київської області (а.с.9). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину після смерті матері прийняв позивач, оскільки постійно проживав разом з померлою в її будинку на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що\~ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] в графі мати вказано «Осінська Марія Йосипівна», а в сертифікату на право на земельну частку (пай)спадкодавець значиться, як «Осінська Марія Іванівна». Факт родинних відносин між померлою [PERSON]І. і матірю позивача підтверджується співпаданням зазначення їх родових прізвищ, які відображені в наданих суду документах. Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому набув право спадкування, але не має правовстановлюючих документів про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує.\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved