Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

15.05.2020 року позивачка звернулася до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняти з їх з реєстрації, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі виїхали на постійне місце проживання до іншої держави, та по даний час з квітня 2019 року у вказаному житловому приміщенні не з`являлися. Ухвалою судді від 10 червня 2020 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті Відповідачам на адресу їх зареєстрованого місця проживання було направлено копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження. Відзив на позов або заяви з процесуальних питань до суду від відповідачів не надходили. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 28.08.1999 року, виданим Виконавчим комітетом Обухівського району Київської області. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27 лютого 2020 року, яка видана начальником відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Обухівської міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстрованими значаться: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підтвердження факту не проживання відповідачі понад рік, а саме з квітня 2019 року у належному позивачу будинку за адресою: [ADDRESS] , позивачем надано акти з підписом депутата Обухівської міської ради Грищенок Н.В . та в присутності двох свідків. Окрім цього, допитана в судовому засідання, за правилами допиту свідка, позивачка пояснила, що [PERSON] є її родичем, [PERSON] його дружиною, понад рік тому в березні 2019 року вони виїхали на постійне місце проживання до РФ, громадянами якої вони є. При цьому, вказані особи ніколи фактично з нею не проживали, реєстрація їм була необхідна для вирішення особистих адміністративних питань. В даний час вони підтримують телефонний зв`язок і її достеменно відомо, що [PERSON] не збираються повертатися до України, не претендують на її житло. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивачка надала докази на підтвердження того, що [PERSON] та [PERSON] були відсутні у належному позивачці будинку, без поважних причин, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачують, добровільно залишили житлове приміщення, оскільки доказів примусового його виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачами щодо збереження за ними права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачка довела заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved