Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 22.09.2012 року між нею та [PERSON], в обґрунтування заяви зазначила, що спільне життя у них не склалося. Від даного шлюбу дітей немає. Майно, яке підлягає поділу відсутнє. Окрім того, на даний час [PERSON] відбуває покарання у Стрижавській ВК №81, оскільки засуджений вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.12.2014 року за ч.2 ст. 307 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, тому заява подана в порядку окремого провадження. Заявниця вказує, що з моменту засудження [PERSON] сім'я припинила своє існування, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Шлюбні відносини між ними припинилися назавжди. В судовому засіданні [PERSON] заяву про розірвання шлюбу підтримала та просила її задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Вінницька установа виконання покарань (№1)» вимоги заявника визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення заяви за наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09..2012 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.4). 05.12.2014 року вироком Тростянецького районного суду Вінницької області [PERSON] засуджено до 7 років 6 місяців позбавлення волі, що підтверджується його копією (а.с.5-13). На даний час останній відбуває покарання у Стрижавській ВК №81. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] скористалася даним правом та звернулася до суду з відповідною заявою, в якій наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, а тому заява підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Заявник не виявила бажання змінити своє теперішнє прізвище на дошлюбне. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 2, 4,10, 81, 258, 263, 265, 273, 293, 294 ЦПК України,

Outcome: approved