Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

16 вересня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . На випадок своєї смерті заповіту не залишив. Зазначає, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, оскільки перебувала у шлюбі з померлим [PERSON] . Спадкове майно складається з однокімнатної квартири площею 33 м. кв. за адресою: [ADDRESS] , що належить померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.05.2008, видане відділом приватизації Солом`янської РДА Вказує, що 19 березня 2019 року позивачка звернулася до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. 11 вересня 2019 року державний нотаріус Майданик І.В. виніс постанову № 1354/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. В позові зазначає, що свідоцтво про право власності на житло від 28.05.2008 було втрачене. Просить врахувати, що син померлого [PERSON] 19.03.2019 подав заяву про відмову від належної йому частки спадщини на користь позивачки. З огляду на викладене, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO] , право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка у судове засідання, призначене на 02.07.2020 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Представник позивачки 02.07.2020 подав до суду заяву, якою просив розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідач у судове засідання, призначене на 02.07.2020 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 лютого 2019 року серія [NUMBER] . (а.с. 4) 19 березня 2019 року державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 220/2019 щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 26-36). [PERSON] звернулась 19.03.2019 до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 27). [PERSON] подав 19.03.2019 до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. Відповідно до постанови державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Майданика І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 вересня 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 35). В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Так, із спадкової справи вбачається, що спадкоємцями померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Оскільки [PERSON] - син померлого, 19.03.2019 подав до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку є [PERSON] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на квартиру за адресою: [ADDRESS] ., оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності на житло. Судом встановлено, що згідно довідки КВ-2019 № 11466 від 22.03.2019 виданої КП Київської міської ради «Київським міським бюро технічної інвентаризації» згідно з даними реєстрових книг бюро, квартира [ADDRESS] , на праві власності зареєстрована за: [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.05.2008 Відділом приватизації житла Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації (розпорядження № 41487). (а.с. 35) Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Отже, враховуючи відмову [PERSON] від спадщини, відсутність інших спадкоємців, що у встановленому законом порядку прийняли спадщину, до [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] , переходить право власності, яке мав спадкодавець на квартиру за адресою: [ADDRESS] . За умовами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні, докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved