Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

16.03.2015р. до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів на утримання дітей. 03.06.2015р. із позовом про стягнення із [PERSON] на користь дітей заборгованості по сплаті аліментів звернулась Служба у справах дітей Савранської РДА. На обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] зазначив, що сторони припинили шлюбні відносини з 2008р.. Згідно виконавчого листа № 1525/633/2012 р., виданого Савранським районним судом Одеської області 09.10.2012р., з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON], до досягнення ними повнолітня у розмірі 1/3 частини його заробітку і доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Позивач постійного місця роботи не має, отримує соціальну допомогу як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, з якої щомісячно на користь відповідача виплачуються аліменти. Окрім іншого позивач відповідачу допомагав продуктами вирощеними на присадибній ділянці, дровами, що були зароблені за домовленістю у лісництві. У звязку з неналежними умовами проживання дітей біля відповідача із-за її пристрасті до вживання алкогольних напоїв, ухилення від виконання батьківських обовязків, враховуючи звернення позивача до ООП та бажання дітей, розпорядженням Савранської РДА № 62/А-2015 від 27.02.2015р. місце проживання дітей було визначено біля позивача. Усі обовязки по утриманню та вихованню дітей [PERSON] несе самостійно з урахуванням чого просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача. Крім того, між сторонами не досягнуто згоди про надання добровільної допомоги на утримання дітей відповідачем [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. Третя особа Служба у справах дітей Савранської РДА у своєму позові просить стягнути з позивача безпосередньо на користь дітей заборгованість по сплаті аліментів з урахуванням того, що у період за який виникла заборгованість діти проживали разом з матір'ю та не мали власного доходу, який би перевищував би дохід позивача і забезпечував би їх потреби у повній мірі. Батько не звільнявся віз обовязку їх утримувати. Також діти не набули права власності на нерухоме майно, яке належало ї батькові. Крім того, за твердженням третьої особи, звільнення позивача від сплати заборгованості порушить права та інтереси неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти того, щоб було змінено сторону виконавчого провадження по стягненню заборгованості по сплаті аліментів безпосередньо на неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог позивача щодо припинення стягнення аліментів на її користь, не заперечувала проти стягнення заборгованості по сплаті аліментів безпосередньо на користь дітей. Представник третьої особи Служби у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів безпосередньо на дітей, не заперечувала проти припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, а також стягнення аліментів з відповідача на користь позивача з урахуванням визначення місця проживання дітей. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільненні від обовязку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а. с. 4) та [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Згідно виконавчого листа № 1525/633/2012 виданого 29.10.2012р. (а. с. 11) з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Розпорядженням Савранської РДА № 62/А-2015 від 27.02.2015р. місце проживання дітей визначено біля позивача (а. с. 13). Станом на день відібрання дітей від матері та визначення їх місця проживання біля батька за [PERSON] значиться заборгованість по сплаті аліментів на користь відповідача на утримання дітей в сумі 23841,10грн. (а. с. 39). Діти проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні в с. Красненьке, по вул. Леніна, 122, Кривоозерського району (а. с. 6). Постановою ДВ ВДВС Кривоозерського РУЮ № 35887595 від 15.10.2014р. під час примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів накладено арешт все нерухоме майно позивача (а. с. 14). З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку про необхідність припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача у зв'язку зі зміною місця проживання дітей та особи, яка здійснює їх утримання. Разом з тим суд приходить до висновку про задоволення вимог третьої особи щодо відмови у звільненні позивача від сплати заборгованості по аліментам та про стягнення заборгованості по аліментам безпосередньо на користь неповнолітніх дітей шляхом відкриття особистих рахунків дітей та погашення заборгованості солідарно на користь [PERSON] та [PERSON]. Суд дійшов висновку про те, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні вимоги про скасування арешту на нерухоме майно, оскільки вона є передчасною, так як за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів і вразі задоволення вказаної вимоги можуть бути порушені права та інтереси неповнолітніх дітей. Між сторонами не досягнуто домовленості про добровільне надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей і відповідач такої допомоги не надає, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення на його користь аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.. Крім того, третя особа також звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом до позивача про стягнення заборгованості по аліментам, а тому з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial