overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

17.01.2014 року [PERSON] звернулася позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 05 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з грудня 2012 року. Шлюбні відносини не склалося з причини, що за час спільного життя відповідач вів розгульний, бродяжий спосіб життя, зловживав спиртними напоями. Все це зробило спільне життя неможливим, в результаті цього зрозуміли, що кожен має різні погляди на подружнє життя. Позивачем до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у його відсутність суду не надав. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 05 березня 2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Шлюбні відносини припинені з грудня 2012 року. Позивач наполягає на розірвані шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

17.01.2014 року в суд поступила позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка вказує, що 20.11.1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів громадського стану Стрийськоо міськвиконкому Львівської області Актовий запис № 391. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Подружнє життя не склалось через те, що відповідач під час подружнього життя зраджував позивачці в подружній вірності. В результаті чого цього сторони не проживають однією сім»єю протягом 8 - ми років. У відповідача народився позашлюбний син. Позивачка немає наміру зберегти сім»ю і тому просить, розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON], зареєстрований 20.11.1996 року у відділі актів громадського стану Стрийського міськвиконкому Львівської області за № 391. Стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору 119 грн., та юридичні послуги в сумі 300 грн., а всього 419 грн. В судовому засіданні позивачка наведене в позові підтримала та просила розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON], зареєстрований 20.11.1996 року у відділі актів громадського стану Стрийського міськвиконкому Львівської області за № 391. Стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору 119 грн., та юридичні послуги в сумі 300 грн., а всього 419 грн. Відповідач [PERSON] на виклики в судові засідання на 06.02.2014 року та 14.03.2014 року не з»явився, хоча належним чином про час та місце слухання справи був повідомлений та не повідомив причини неявки, заперечення на позов не подав. Поясненнями позивачки та дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 20.11.1996 року у відділі реєстрації актів громадського стану Стрийськоо міськвиконкому Львівської області Актовий запис № 391. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою .Дальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і має для неї істотне значення, оскільки сторони остаточно припинили спільне проживання, протягом восьми років проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритись з чоловіком не бажає, а тому суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Враховуючи наведене слід розірвати зареєстрований шлюб. Та стягнути з відповідача судовий збір оплачений позивачкою за подачу позову до суду в розмірі 243 грн. 60 коп. , що підтверджується квитанцією № 27 від 23.12.2013 р. та № 1 від 06.02.2014 р. та 300 грн. за надані юридичні послуги, що підтверджується квитанцією від 27.11.2013 року, а всього 543(п»ятсот сорок три) гривні 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

17.01.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 12.06.1998 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівської районної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис №34. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені в вересні 2013 року. Причиною розпаду сім»ї стали різні характери, різні погляди на життя, в результаті чого виникали часті сварки. Спір про поділ спільного майна та місце проживання дітей відсутні. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Судом встановлено, що 12.06.1998 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівської районної адміністрації Дніпропетровської області, актовий запис №34 (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

17.01.2014 року до Петриківського районного суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.02.2006 року у виконкомі Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу із відповідачем мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через непорозуміння, сварки, різні погляди на життя, розбіжності при вирішенні побутових питань. З листопада 2013 року шлюбно - сімейні відносини фактично припинилися. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Просить не надавати час для примирення, оскільки вона має намір створити родину з іншим чоловіком Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вважає непотрібним надання часу для примирення. Суд, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 23.02.2006 року у виконкомі Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу подружжя мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6,7). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з листопада 2013 року шлюбно - сімейні відносини фактично припинилися, розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, з'ясувавши фактичні відносини між подружжям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1) необхідно покласти на відповідача. Встягненні з відповідача судових витрат, які повязані з наданням юридичних послуг, слід відмовити, оскільки розмір таких витрат не підтверджено належним чином, а саме: позивачем суду не надано договір про надання юридичних послуг, розрахунок витраченого юристом часу на надання юридичних послуг та акт-приймання наданих послуг. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

17.01.2014 року до суду з позовом звернувся [PERSON] про розірвання шлюбу. В своєму позові він вказав, що 18.03.2011 року вони із відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) уклали шлюб. Їхній шлюб зареєстрований в виконкомі Брацлавської селищної ради Немирівського району, актовий запис за № 4. Від подружнього життя у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Негаразди в їхній сім'ї розпочались відразу після укладення шлюбу. Причини розладу сім'ї - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, яка з часом поглиблювалася, відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння. На цьому грунті між ними часто виникали суперечки, які робили неможливим спільне проживання. Далі так тривати не могло, вони впевнилися в тому, що вони - різні люди, у них різні погляди на життя, на подружні обов'язки, тому в жовтні 2012 року вони фактично припинили подружні стосунки. Проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе, воно суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. Відповідачка - [PERSON] в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне прізвище «[PERSON]». Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

17.01.2014 року до суду з позовом звернувся [PERSON] про розірвання шлюбу. В своєму позові він вказав, що 21.11.2004 року виконкомом Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області було між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис, № 3. Після укладення шлюбу дружина прийняла його прізвище «[PERSON]», її дошлюбне прізвище «[PERSON]». В період шлюбу, [INFO] у них народилась донька [PERSON]. Сімейне життя в них не склалось. Виявилось, що у них різні погляди на уклад сімейного життя, різні інтереси, в кожного з них є своя точка зору на обов'язки подружжя в веденні домашнього господарства, проведенні вільного часу, відношення до сімейних обов'язків, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. просить суд, просить після розірвання шлюбу залишити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

17.01.2014 року заявниця звернулася до суду з вимогою встановити факт приналежності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки [NUMBER], заповненої Шахтарським хлібокомбінатом 07.07.1987 року. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив розглянути справу на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 07.07.1987 року Шахтарським хлібокомбінатом видано дублікат трудової книжки, в яку в подальшому вносились виправлення в зв'язку зі зміною прізвища заявниці. На теперішній час заявниця є інвалідом третьої групи і має пройти черговий огляд для призначення пенсії по інвалідності, але не може цього зробити, оскільки в трудовій книжці є запис її прізвища «[PERSON]» без посилання на свідоцтво про укладення шлюбу. Факт приналежності [PERSON] трудової книжки підтверджується повним співпаданням анкетних даних, паспортом, свідоцтвом про народження, витягами з Державних реєстрів актів цивільного стану, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про одруження, посвідченням. Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, про яке просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає останній право на оформлення пенсії по інвалідності. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення приналежності правовстановлюючих документів. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

17.01.2014 року Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опіком Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і підопічним заявника з 04.12.1987 року. Через хворобу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. В судове засідання директор Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату Данілков П.В. не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду надійшов лист сільського голови Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про розгляд справи за відсутності їх представника, вимоги заяви визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 17.06.2013 року [PERSON] визнаний недієздатним (а.с. 5). Згідно довідки виданої Кротівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічним Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату з 04.12.1987 року та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 7). Відповідно до рішення опікунської ради при виконкомі Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 28.11.2013 року, опікунська рада вирішила просити суд призначити Данілкова Петра Володимировича опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 6). В матеріалах справи міститься заява директора Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату Данілкова П.В. про призначення його опікуном [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи викладені обставини, суд знаходить за необхідне задовольнити заяву, встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

17.01.2014 року Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опіком Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і підопічним заявника з 14.02.2007 року. Через хворобу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. В судове засідання директор Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату Данілков П.В. не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду надійшов лист сільського голови Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про розгляд справи за відсутності їх представника, вимоги заяви визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.10.2013 року [PERSON] визнаний недієздатним (а.с. 5). Згідно довідки виданої Кротівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічним Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату з 14.02.2007 року та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 7). Відповідно до рішення опікунської ради при виконкомі Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 28.11.2013 року, опікунська рада вирішила просити суд призначити Данілкова Петра Володимировича опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 6). В матеріалах справи міститься заява директора Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату Данілкова П.В. про призначення його опікуном [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи викладені обставини, суд знаходить за необхідне задовольнити заяву, встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

17.01.2014 року Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опіком Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і підопічним заявника з 30.08.2001 року. Через хворобу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. В судове засідання директор Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату Данілков П.В. не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду надійшов лист сільського голови Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про розгляд справи за відсутності їх представника, вимоги заяви визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.10.2012 року [PERSON] визнаний недієздатним (а.с. 5). Згідно довідки виданої Кротівським психоневрологічним будинком-інтернатом, [PERSON] є підопічним Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату з 30.08.2001 року та знаходиться на повному державному утриманні (а.с. 7). Відповідно до рішення опікунської ради при виконкомі Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 28.11.2013 року, опікунська рада вирішила просити суд призначити Данілкова Петра Володимировича опікуном недієздатного [PERSON] (а.с. 6). В матеріалах справи міститься заява директора Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату Данілкова П.В. про призначення його опікуном [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи викладені обставини, суд знаходить за необхідне задовольнити заяву, встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном Кротівський психоневрологічний будинок-інтернат в особі його директора. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

17.01.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просить шлюб між ними розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя, сімейні стосунки, втрату взаємної любові та поваги один до одного, що призвело до припинення сімейних відносин. Позивач зазначив, що сторони з початку 2013 року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини і подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі і просив позов задовольнити. При цьому він підтвердив, що сторони з березня 2013 року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні відносини, примирення між сторонами не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала і не заперечувала проти задоволення позову. Вона зазначила, що сторони з березня 2013 року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, хоча проживають в одній квартирі. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу не має сенсу, оскільки шлюб сторін носить формальний характер. Просить шлюб між сторонами розірвати. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 лютого 2004 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 152 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що сторони з березня 2013 року не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Представник позивача, відповідачка [PERSON] в судовому засіданні підтвердили ці обставини і не оспорювали їх. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі, оскільки дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved