Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

16.07.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем проживала без реєстрації шлюбу з квітня 2010 по січень 2020 року. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини припинились у січні 202 року, син залишився проживати з нею та перебуває на утриманні. Зазначає, що відповідач працевлаштований, володіє нерухомістю, земельною ділянкою, яку здає в оренду, має задовільний стан здоров`я, інших дітей та непрацездатних батьків не має. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн щомісяця до повноліття дитини, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач звернулась до суду з заявою з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач звернувся до суду з заявою з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Ст. ст.180,\~181 Сімейного Кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як випливає з позовної заяви на теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина [PERSON] фактично проживає з матір`ю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 181 СК України способи\~виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне\~значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач працездатна особа, інших утриманців не має, тоді як утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних витрат і сума у розмірі 3000 грн суд вважає достатньою, в якості участі відповідача в цих витратах. Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості,\~з урахуванням положень\~ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved