Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

16 серпня 2017 року позивач подала до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01 листопада 2011 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач від утримання дитини ухиляється, з 2004 року участі у вихованні доньки не приймає та матеріальної допомоги на забезпечення її потреб не надає. З 2007 року [PERSON] є інвалідом дитинства, в звязку з чим постійно потребує лікування у медичних закладах, що тягне за собою придбання дорогих медикаментів. Всі ці витрати позивач несе самостійно, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище, оскільки вона є інвалідом 3 групи та отримує пенсію у розмірі 1412,00 гривень щомісячно. Відповідач повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, постійної роботи не має, його дохід не регулярний, мінливий, тому позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини з відповідача у твердій грошовій сумі. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги про стягнення аліментів, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, але у розмірі меншому ніж просить позивач. В обґрунтування своїх вимог пояснив, що має іншу сімю, зареєстрований як фізична особа підприємець, має невеликий дохід, його заробіток є мінливим і нестабільним, кожен місяць він сплачує податки, тому сума аліментів у розмірі 2000,00 гривень, є занадто великою для нього, але він згоден виплачувати 800,00 гривень аліментів на утримання доньки щомісячно, при цьому визнав, що з 2013 року він грошових коштів на утримання дочки не надає і з дочкою не бачиться. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 01 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, дружині після розірвання шлюбу присвоєно прізвище «Лавровська», запис № 236 від 01 листопада 2011 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 157566, видане 01 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014406952, сформований 04 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 141909, що видано 03 січня 2001 року Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області, запис № 04 від 03 січня 2001 року. Відповідно до інформації № 4759, наданої 31 липня 2017 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO] та має наступний склад сімї донька [PERSON], [INFO]. Також суду надано: копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на імя позивача; посвідчення дитини-інваліда до 18 років серії ААГ № 039230, видане 26 травня 2016 року Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації на імя [PERSON], [INFO]; копія паспорту громадянина України на імя відповідача; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 188217, видане на імя [PERSON]; довідка про взяття на облік платника податків фізичної особи-підприємця [PERSON] № 1396, видана 12 березня 2010 року Харківською Обєднаною ДПІ; копії квитанцій; свідоцтво платника єдиного податку [PERSON] Б № 031286, видане 30 травня 2012 року Державною податковою службою України на імя [PERSON]; відповідь на запит про суми виплачених доходів та утриманих податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи [PERSON] від 03 вересня 2017 року; податкова декларація Єдиного податку фізичної особи - підприємця [PERSON] за 2016 рік; медична довідка, видана 04 вересня 2017 року КЗОЗ «Нововодолазька центральна районна лікарня» на імя [PERSON]; копія паспорта громадянина України на імя [PERSON]; свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 091242, видане 24 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодоладького районного управління юстиції Харківської області; копії квитанцій; рахунок-фактура № 11831 від 17 жовтня 2006 року; акт виконаних робіт № 977 від 20 вересня 2005 року; рецепт від 07 жовтня 2006 року; виписка із історії хвороби № 2492 на імя [PERSON]. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 61 частиною 1 ЦПК України доказуванню не підлягають обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу враховує наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком від 06 років до 18 років в період з 1 травня 2017 року встановлений у розмірі 1777,00 гривень. Враховуючи, що батьки мають рівні обовязки щодо утримання дитини, відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], і зобовязаний її утримувати, але свої обовязки не виконує, що визнав у судовому засіданні відповідач, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно. При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує, що неповнолітня [PERSON] є інвалідом дитинства, отримує пенсію, проживає разом з позивачем, яка є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію і яка несе основний тягар щодо забезпечення та утримання неповнолітньої, а відповідач є особою працездатною, інших утриманців не має, але заробіток відповідача є мінливим і нестабільним, тому аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі у розмірі що є більшим ніж ? частина (888,50 грн.) від прожиткового мінімуму дитини віком до 18 років встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 травня у розмірі 1777,00 грн.(1777 : 2 =888,50), і розмір аліментів повинен складати 1000,00 гривень, щомісячно. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що неповнолітня [PERSON], [INFO], постійно потребує лікування у медичних закладах, оскільки судом враховано, що дитина є інвалідом, а у разу необхідності додаткових витрат на лікування дитини, позивач не позбавлена можливості подати до суду відповідний позов. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він утримує вагітну цивільну дружину і її дочку, оскільки утримання вказаних осіб є добровільним з боку відповідача і не звільняє його від обовязку утримувати дочку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial