Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

15.09.2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області (далі по тексту - відповідач-1) та СВ Білгород-Дністровського МВ МУ МВС України в Одеській області (далі по тексту - відповідач-2) про звільнення майна з-під арешту (а.с.2-5). Так, позивач просить суд: - скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.10.2006 року серії [NUMBER], видану Державною виконавчою службою у м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі, відповідно до якої було накладено арешт на 32/600 частин житлового будинку [ADDRESS], що належали [PERSON]; - скасувати постанову про накладення арешту на майно від 30.06.2010 року, видану СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМС України в Одеській області по кримінальній справі № 38201000140, відповідно до якої було накладено арешт на 32/600 частин житлового будинку [ADDRESS], що належали [PERSON]. - звільнити з-під арешту 32/600 частин житлового будинку [ADDRESS], яка належала [PERSON], накладеного: 1) постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.10.2006 року серії [NUMBER], видану Державною виконавчою службою у м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі, 2) постановою про накладення арешту на майно від 30.06.2010 року, видану СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМС України в Одеській області по кримінальній справі № 38201000140; Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проведення дій щодо розпорядження правом власності на 32/600 частин житлового будинку [ADDRESS], при зверненні до Державної реєстраційної служби, позивачу стало відомо, що на вказану частину домоволодіння, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції та СВ Б-Дністровського МВ ГУМС України в Одеській області накладено арешт, так як вказане майно, на думку посадових осіб, належить [PERSON], який ніби має зобов'язання перед третіми особами. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але її представник - [PERSON], подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.28). Представник відповідача-1 - Відділу ДВС Б-Дністровського МУЮ, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої відводів та заперечень не має, просить розглянути справу без присутності представника Відділу (а.с.25-26). Відповідач-2 - СВ Білгород-Дністровського МВ МУ МВС України в Одеській області, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої відводів та заперечень не має, просить розглянути справу без присутності представника (а.с.27). Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до Відділу ДВС Б-Дністровського МУЮ та СВ Білгород-Дністровського МВ МУ МВС України в Одеській області про звільнення майна з-під арешту, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час проведення дій щодо розпорядження правом власності на 32/600 частин житлового будинку [ADDRESS], при зверненні до Державної реєстраційної служби, позивачу стало відомо, що на вказану частину домоволодіння, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції та СВ Б-Дністровського МВ ГУМС України в Одеській області накладено арешт, так як вказане майно, на думку посадових осіб, належить [PERSON], який ніби має зобов'язання перед третіми особами. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/3969/15-ц від 03.07.2015 року, що набрала законної сили 10.07.2015 року, було затверджено мирову угоду та визнано за позивачем право власності на 32/600 частин житлового будинку [ADDRESS] та в цілому складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 134,2 кв.м, житловою площею 87,4 кв.м, житлового будинку літ. «Б», загальною площею 63,2 кв.м, житловою площею 35,2 кв.м, сарай літ. «В», літньої кухні літ. «Г», літньої кухні літ. «Є», споруд № 1 (а.с.8). Відповідно до технічного паспорту (номер інвентаризаційної справи 1562), виданого 01.03.2012 року КП «Білгород-Дністровське БТІ», власником 32/600 частин житлового будинку [ADDRESS], є [PERSON] (а.с.9-13). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, Відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області являється суб'єктом обтяження всього нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.10.2006 року серії [NUMBER], виданої ДВС у м. Б-Дністровський, та СВ Б-Дністровського МВ ГУМС України в Одеській області являється суб'єктом обтяження всього нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови про накладення арешту на майно від 30.06.2010 року, виданої СВ Б-Дністровського МВ ГУМС України в Одеській області (а.с.14). Таким чином, позивач позбавлений права скасувати заходи забезпечення позову, накладених вказаними постановами Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 36288695, СВ Б-Дністровського МВ ГУМС України в Одеській області про накладення арешту на майно від 30.06.2010 року. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно із п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику у справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності, так і не праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідно до ч.2 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно із ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних [PERSON] до Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, СВ Білгород-Дністровського МВ МУ МВС України в Одеській області про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню.

Outcome: approved