Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

16 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особня Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 17 квітня 2018 року позовна заява була залишена без руху, позивачу наданий строк доля усунення недоліків позовної заяви. 24 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з уточненою заявою, в якій усунув недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 04 червня 2018 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. 04\~червня2018 року представник позивача звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позов [PERSON] підтримує в повному обсязі, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.11.2005 р. на праві власності їй належить будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Полтавська, будинок 59. В будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який з листопада 204 року в будинку не проживає, житловим приміщенням не користується. [PERSON] зазначила в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідач [PERSON] може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Позивач посилалася на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника житла, в звязку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст. 316, 317, 391, 405 ЦК України, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Полтавська, будинок 59. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Полтавська, будинок 59. Право власності [PERSON] на будинок підтверджується рішенням Новомосковського міськрайонного суду дніпропетровської області від 08.11.2005 року, відповідно до якого суд визнав за [PERSON] право власності на будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Полтавська, будинок 59, в порядку спадкування після чоловіка [PERSON], померлого 09.11.2001 року. Право власності позивача на будинок зареєстроване у встановленому законодавством порядку, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15156500 від 09.07.2007 р. Встановлено, що 28 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 279, після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано 27.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що в жилому будинку з 13.05.2011 року зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2018 р. Встановлено, що з листопада 20014 року відповідач [PERSON] в будинку не проживає, житловим приміщенням не користується, в жилому приміщення його особисті речі відчутні, що підтверджується актом, складеним за участю голови квартального комітету № 30 м. Новомосковська від 10.04.2018 р. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved