Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

16 серпня 2010 року помер [PERSON]. До складу спадщини після його смерті входить, зокрема, земельна ділянка площею 3,6829 га, яка знаходиться на території Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, однак із об’єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв’язку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів 05 квітня 2019 року з відповідним позовом [PERSON] звернувся до суду. Ухвалою від 08 квітня 2019 року (а.с. 16) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не з’явився, подав до суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 28). Представник відповідача - сільський голова Лучинецької сільської ради, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи за його відсутності (а.с. 43). Залучені до участі як треті особи (а.с. 16-17) [PERSON] та [PERSON], подали до суду заяви про визнання позовних вимог та про слухання справи за їх відсутності (а.с. 34, 45). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [PERSON] помер 16 серпня 2010 року в с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 8). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право на земельну ділянку, яка розташована на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 11). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Заповітом, вчиненим 28 вересня 2009 року (а.с. 11) і внесеним до Спадкового реєстру 30 вересня 2009 року (а.с. 19-20), [PERSON] все своє майно заповів у рівних частках своїм синам [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З довідки виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 287 від 27 грудня 2018 року (а.с. 10) слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своїм роз’ясненням (а.с. 13) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 55983052 від 24 квітня 2019 року (а.с. 21) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту на своє ім’я позивач дізнався лише у грудні 2018 року. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанову від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, треті особи також не заперечили проти визначення додаткового строку для прийняття позивачем спадщини після смерті їх батька, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved