Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

15 січня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності та частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, посилаючись на те, що з 8 серпня 2008 року по 9 вересня 2013 року перебував у шлюбі з [PERSON]. Одразу після одруження разом зі своєю матір'ю почав проживати у будинку [ADDRESS], що належав відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 серпня 2009 року. Під час їх спільного проживання ним за власні кошти та кошти його матері в будинку були зроблені істотні покращення та поліпшення, а саме: проведено перебудову будинку шляхом його реконструювання, переобладнано електромережу з двох фазного лічильника на трьохфазний, закуплено 5 кубічних метра деревини соснової породи, 120 листів шиферу, яким було перекрито дах будинку та гараж, перероблено опалення в будинку, добавлено секції до батарей, придбано та встановлено новий опалювальний котел та насос для опалення, придбано 70 кв. м. (70 листів розміром 1мх1м) пінопласту, яким зсередини утеплено стіни в будинку, також для утеплення будинку було придбано сітку, сатенгіпс, поклеєно в кімнатах на стінах та стелі шпалери та оздоблено багетами, поштукатурено стелю, перероблено всю підлогу шляхом утеплення за допомогою стеродуру та перекрито ЮСБ плитами, встановлено вісім пластикових вікон, утеплений коридор зсередини, замінено усі розетки та вимикачі, замінено електропроводку, будинок оздоблено сайдингом, встановлено нову газову колонку, перероблено водовідведення шляхом заміни непридатних труб на пластикові приблизно 20 метрів, замінено два каналізаційних люки, збудований літній душ та літні прибудови з металевого корпусу та обшиті шифером, перегородки з цегли, стелажі, забетоновано в сараї підлогу, підшито стелю плоским шифером, збудовано металеві літні загони для худоби та птиці, утеплено курник, викопано яму для буряка глибиною до 5 метрів та зверху зроблено навіс, зроблено відмостку з бетону біля будинку, під'їзд до гаража вимощено з 4-х бетонних опор. Таким чином, на думку позивача, вартість цих покращень значно перевищує вартість того будинку, який був станом до їх спільного проживання, і він значно збільшився у своїй вартості, а тому він за рішенням суду може бути визнаний спільним сумісним майном подружжя, незважаючи на те, що він після розірвання шлюбу він був проданий відповідачкою [PERSON] Разом з тим, [PERSON] посилається на те, що в період шлюбу ними було спільно нажито цілий ряд майна, яке було придбано за його особисті кошти на загальну суму 29 300 гривень, і на даний час майно знаходиться у відповідачки. Крім того, на його особистому рахунку в «Приват Банку» знаходилися значні кошти - 62 894,09 гривень, які були накопичені ним як до, так і під час шлюбу. Після розірвання шлюбу їх на рахунку не виявилося, оскільки його колишня дружина, заволодівши його банківськими картками та карткою його матері, зняла їх та використала на свій розсуд. З урахуванням змінених в судовому засіданні позовних вимог позивач [PERSON] просить: - визнати житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який розташований в [ADDRESS], його та [PERSON] сумісною власністю подружжя; - визнати за ним право власності на 16/100 частини цього житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами; - визнати частково недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований в [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу [PERSON] 25 листопада 2013 року в частині продажу 16/100 частини даного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями; - стягнути з відповідачки понесені судові витрати. Раніше заявлені ним позовні вимоги про стягнення з відповідачки на його користь ? частини грошових коштів в сумі 31 447 грн., які були зняті [PERSON] з його особистих рахунків та використані у особистих цілях, а також в частині визнання спільним сумісним майном речі (мотоблок, пральну машинку, колонку, газову плиту, пилососа, соковижималку, кухонний комбайн, 2 телевізори, водяний нанос, дві гумові шини з дисками, електрощитка з лічильником, металевої ванни, унітаза) просить залишити без розгляду. 6 березня 2014 року [PERSON] подала зустрічний позов, яким просить виділити [PERSON] в рахунок ? частки наступне майно: мотоблок, бензопилу, бетономішалку, сварку, електрощиток трьохфазного лічильника, автомобільні шини, холодильник «Nord», а їй виділити в рахунок ? частки - причіп, пральну машинку, телевізор, електром'ясорубку, електросушку для овочів, морозильну камеру. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати (том 1, а.с. 148-149). Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що у первинному позові зазначено не все майно, яке було придбано у період шлюбу. Зокрема, вона визнає, що мотоблок «Зубр», пральна машинка «ZANYSSI», морозильна камера «Suaige F-245», телевізор, електрощит з трьохфазним лічильником та дві гумові шини є спільним майном, оскільки придбані у період спільного проживання. Але крім цього майна, у період їх шлюбу також було придбано автомобільний причіп вартістю 5 800 грн., бензопилу «STIHL MS 170, 180» серійний номер 11301400600 С. вартістю 2000 грн., бетономішалку вартістю 1800 грн., сварку вартістю 1200 грн., холодильник «Норд DX-428-7» первісна вартість якого 1800 грн., електром'ясорубку «ZELMER-586» первісна вартість придбання 800 грн., електричну сушка овочів, первісна вартість придбання 700 гривень. А всього ще було придбано майна на суму 14 100 гривень. Дане майно перебуває у [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] від зустрічного позову відмовився. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали частково та наполягали на визнанні спірного житлового будинку сумісною власністю подружжя та визнання за [PERSON] права власності 16/100 його частини, а договір купівлі-продажу даного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в цій частині визнати недійсним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, їх представник [PERSON] позов не визнав та пояснив, що будинок на момент укладення шлюбу був повністю збудований, в ньому проживала тривалий час сім'я. Деякі ремонтні роботи виконувалися в період спільного проживання з позивачем [PERSON], проте виконував їх її син [PERSON] за його та її власні кошти. При цьому участі в ремонтних роботах позивач [PERSON] не приймав і власних коштів не вносив. У дворі було облаштовано деякі прибудови, однак вони були самочинно збудовані позивачем [PERSON], а згодом знесені, і право власності на них виникати не може. Третя особа приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просить розглядати справу без її участі у зв'язку з зайнятістю на роботі. З надісланих письмових заперечень (том 1, а.с. 165) вбачається, що позовні вимоги [PERSON] вона не визнає, оскільки житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], був особистою приватною власністю [PERSON], так як був отриманий нею у спадок, тому згода чоловіка в даному випадку не витребовувалась; вартість даного будинку, що вказана у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом Прилуцької міської ДНК, визначалася органами БТІ (інвентаризаційна вартість), а вартість для посвідчення вищезазначеного договору - обраховувалася спеціальним суб'єктом оціночної діяльності (ринкова вартість). З поданих для посвідчення документів самовільних перепланувань, перебудов, добудов та іншого не значиться. Для відчуження житлового будинку [PERSON] були надані всі документи, які необхідні для посвідчення даного виду договорів. Зважаючи на вищевикладене, вважає, що підстав для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого нею 25 листопада 2013 року за реєстровим № 2783 частково недійсним, немає. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідачів [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 8 серпня 2008 року. У вересні 2013 року за рішенням Варвинського районного суду шлюб між ними було розірвано. При цьому, на момент укладення шлюбу між позивачем та відповідачкою житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], належав на праві власності [PERSON], який вона успадкувала після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, технічним паспортом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1, а.с. 13, 14, 15-17, 114-118). Відповідно до статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, а також за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Крім того, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON], відповідачка [PERSON] продала даний будинок [PERSON] (том 1, а.с. 123-124) . Судом встановлено, що будинок в [ADDRESS] збудовано в кінці 70-х років минулого століття. Будинок був електрифікований, газифікований, підведена вода у двір та в будинок, була в наявності місцева каналізація з вигрібною ямою. В будинку було облаштовано водяне опалення з котлом під газ. В період шлюбу сторони [PERSON] та [PERSON] спільно провели деякі будівельно-ремонтні роботи в будинку [ADDRESS]. Зокрема було повністю демонтовано дах будинку і побудовано новий. При цьому змінено конструкцію даху з чотирискатної на двоскатну, замінено покрівлю даху новими азбоцементними листами, проведено інші будівельні роботи (зашито фронтони, підшито коробку по периметру даху сайдингом), будинок оздоблено сайдингом. Крім того в будинку замінено дерев'яні віконні рами на металопластикові в кількості 8 штук. Всередині приміщення утеплені стіни будинку листами пінопласту товщиною 30 мм, виконано стяжку сатенгіпсом та поклеєно шпалерами, оздоблено багетами, а також утеплено підлогу за допомогою стеродуру та покрито плитою ЮСБ, проведено ремонт місцевої каналізації та водопроводу до будинку. Також було дещо змінено конструкцію даху будинку з чотирискатної на двоскатну з двома фронтонами, виготовлена цементно-бетонна обмостка навколо будинку. Зазначені факти підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які повідомили, що приблизно в 2010 році проводили реконструкцію даху будинку. Домовлявся з ними позивач [PERSON] Він же проводив оплату виконаної роботи. Будівельні матеріали були заготовлені завчасно. Свідок [PERSON] підтвердила, що після одруження з [PERSON] в будинку [PERSON] проведено ремонт, а саме, проведено заміну вікон, перероблено опалення, облаштовано туалет в будинку, утеплено стіни, підлогу, перероблено дах. Свідок [PERSON] пояснив у судовому засіданні, що він по запрошенню позивача [PERSON] після того, як останній одружився з [PERSON], допомагав у їхньому господарстві проводити деякі ремонтні роботи, а саме, навколо будинку облаштовували цементну обмостку, укладав у траншеї каналізаційні труби від будинку до вигрібної ями. Крім того він разом з [PERSON] їздив до лісу по деревину, розпилювали її на пилорамі, ремонтували дах. [PERSON] готувала обід. Свідок [PERSON] пояснив, що на прохання [PERSON] в будинку проводили зварювальні роботи в системі водяного опалення, частково замінювали трубу в підводі води до будинку. Аналогічні показання дав і свідок [PERSON] Суд приходить до переконання, що проведені ремонтно-будівельні роботи були здійснені спільними зусиллями та на спільні кошти подружжя. Суд не може погодитися з доводами позивача [PERSON], що ремонтні роботи були проведені на його власні кошти, як не може погодитися і з твердженням іншої сторони, що для цього були затрачені власні кошти відповідачки, оскільки ні позивач, ні відповідачка не надали суду доказів на підтвердження цих обставин. Стаття 62 СК України регулюєвиникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині, чоловікові. Зокрема, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкта в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначена на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об'єкта. За клопотанням позивача по справі була проведена будівельна-технічна експертиза, на вирішення якої ставилися такі питання: 1) яка ринкова вартість будинку [ADDRESS] на момент проведення експертизи; 2) яка ринкова вартість будинку [ADDRESS] до проведення зазначених ремонтно-будівельних робіт за період з серпня 2008 року, виходячи з ціни на день проведення експертизи; 3) у разі збільшення вартості житлового будинку, зазначити за рахунок яких саме ремонтно-будівельних робіт, вказавши їх вартість. П.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вимагає від судів при вирішенні спорів між подружжям, встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Крім того, орієнтує суди на те, що майно, яке належало одному із подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. При цьому, в пункті 22 цієї Постанови Пленуму зазначено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи № С-159 від 22 червня 2014 року ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] станом на момент проведення експертизи складає 161 603 грн. Ринкова вартість будинку [ADDRESS] до проведення ремонтно-будівельних робіт за період з серпня 2008 року, виходячи з ціни на день проведення експертизи, складає 108 871 грн. Згідно кошторису, розрахованого по усередненим цінам Держбуду за допомогою програмного комплексу АВК-5 (версія 3.0.3.) за даними проведеного обстеження та матеріалів справи, вартість ремонтно-будівельних робіт, виконаних в житловому будинку [ADDRESS] за період з серпня 2008 року на день проведення експертизи становить 52 732 грн. Виходячи з обставин справи та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає висновок експертизи таким, що його слід покласти в основу судового рішення. Таким чином, суд приходить до переконання, що в будинку, в якому мешкала відповідачка [PERSON] до одруження з позивачем [PERSON], за період шлюбу позивача та відповідачки було проведено певні ремонтно-будівельні роботи, проте його загальна площа не змінилася, своє призначення він мав як до проведеного ремонту, так і після цього. Разом з тим якість будинку дещо покращилася, а його дійсна вартість змінилася у сторону збільшення. Проте суд вважає, що ця обставина не може бути підставою для визнання права спільної власності на будинок. Разом з тим, участь [PERSON] у покращенні житлового будинку дає йому право на відшкодування затрат на ремонтно-будівельні роботи, а тому на його користь може бути стягнуто 26 366 гривень, тобто половина від суми, яку було затрачено на проведення будівельно-ремонтних робіт подружжям [PERSON], виконаних в житловому будинку [ADDRESS] за період з серпня 2008 року по вересень 2013 року. Проте суд не може присудити позивачеві [PERSON] зазначену компенсацію, оскільки позивач з такою вимогою до суду не звертався. Що стосується позовної вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу житлового будинку в частині продажу 16/100 частини слід зазначити, що позивачем та його представником не наведено та не обґрунтовано жодної правової норми, на підставі якої необхідно визнати договір купівлі-продажу будинку частково недійсним, що передбачені ст. 215 ЦК України, у якій проголошені вичерпні підстави визнання правочину недійсним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»). Таким чином, правові підстави для визнання договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 листопада 2013 року недійсним також не були встановлені в судовому засіданні. Відповідно до п.п.4.4. глави 1 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (Порядок), правочин щодо розпорядження майном може бути посвідчений нотаріусом без згоди другого з подружжя у разі, якщо з правовстановлюючого документа, договору, укладеного між подружжям, акта цивільного стану про укладення шлюбу та інших документів випливає, що зазначене майно є особистою приватною власністю одного з подружжя, тобто набуте до реєстрації шлюбу, за час шлюбу, але на умовах, передбачених шлюбним або іншим договором, укладеним між подружжям, за договором дарування, або в порядку спадкування, або за кошти, які належали їй (йому) особисто, тощо. За наведених обставин суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог позивачеві [PERSON] слід відмовити. Вимоги в частині поділу спільно нажитого майна підлягають залишенню без розгляду, оскільки як позивач так і відповідачка від цих позовних вимог в судовому засіданні відмовил ися. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed