Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

16.03.2017 року Заводський районний центр зайнятості звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми. У своєму позові позивач зазначив, що відповідач [PERSON], з 05.08.2013 року по 15.01.2014 року перебував на обліку як безробітна особа та отримував допомогу по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та наказу Міністерства соціальної політики України № 613 від 15.06.2015 «Про затвердження порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності». У зв'язку з тим, що відповідач у період перебування на обліку в центрі зайнятості працював в ПАТ КБ «ПриватБанк» з 01.01.2014 по 31.12.2014, а саме виконував роботи за договором цивільно-правового характеру та не повідомив про свою зайнятість, а саме обставину, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, тому у період з 01.01.2014 року по 14.01.2014 рік утворилась заборгованість у сумі 437,18 грн. Посилаючись на вищезазначене, просили стягнути з відповідача на користь Заводського районного центру зайнятості виплачену допомогу по безробіттю у сумі 437,18 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 05.08.2013 до Заводського районного центру зайнятості звернувся відповідач [PERSON], як особа, що шукає роботу. З 05.08.2013 по 15.01.2014 відповідач перебував на обліку як безробітна особа та отримував допомогу по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та наказу Міністерства соціальної політики України № 613 від 15.06.2015 «Про затвердження порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності». Також судом встановлено, що відповідач у період перебування на обліку в центрі зайнятості працював в ПАТ КБ «ПриватБанк» з 01.01.2014 по 31.12.2014, а саме виконував роботи за договором цивільно-правового характеру, що підтверджується актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 20.10.2016 р. У зв'язку з тим, що відповідач не повідомив про свою зайнятість, а саме про обставину, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, згідно ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» відповідач зобов'язаний повернути виплачену допомогу по безробіттю за період з 01.01.2014 по 14.01.2014 у сумі 437,18 грн. З метою досудового врегулювання спору 21.10.2016 за вих. № 06-1790/14 на адресу відповідача була направлено претензія з пропозицією добровільного повернення незаконно отриманих коштів, проте кошти Заводським районним центром зайнятості поверненні не були. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Мінпраці України та ПФУ України від 13.02.2009 № 60/62 (далі - Порядок № 60/62) для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійний фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно- правовими договорами. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживанням ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, та стягненню з [PERSON] на користь Заводського районного центру зайнятості виплачену допомогу по безробіттю у сумі 437,18 грн. Також з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved