Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

15.04.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку уточнила в судовому засіданні та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 15.04.2015 року, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що 24.07.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Сторони разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, чим поставив позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідач є працездатною людиною, інших аліментних зобов'язань не має, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина на користь позивача в розмірі 1/4 частини його заробітку доходу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 24.07.2014 року виконавчим комітетом Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2014 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 14.08.2014 року (а.с. 7). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що вбачається із довідки Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 02.04.2015 року (а.с. 9). Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач є працездатним чоловіком, інших аліментних зобов'язань не має, тому зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини, враховує і те, що позивач не має змоги самостійно забезпечити належний рівень життя для сина, тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 15.04.2015 року, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору та у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved