Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

16.03.2021 року позивач АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 18.02.2020 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 10800 грн. на строк дії картки, із процентною ставкою 38 % річних. Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконувала не належним чином, у зв`язку з чим у неї станом на 03.03.2021 року виникла заборгованість в розмірі 12977,80 грн. з яких: 10926,42 грн. заборгованості за основним боргом; 1821,17 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 38,69 грн. комісія; 18,62 грн. сума заборгованості за процентами по несанкціонованому овердрафту; 143,30 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 29,60 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь 12977,80 грн. заборгованості за кредитним договором та понесені витрати зі сплати судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань чи відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходило. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалівсправи, 18.02.2020 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачці було відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт в розмірі 10800 грн. на строк дії картки, із процентною ставкою 38 % річних. Уклавши кредитний договір, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Згідно ст. ст. 525, 526, 530, 610 ЦК України, зобов`язання, які взяли сторони на себе при укладанні договору, повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Після підписання Заяви відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права АТ «Ощадбанк». З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 03.03.2021 року виникла заборгованість перед АТ «Ощадбанк» в сумі 12977,80 грн. з яких: 10926,42 грн. заборгованості за основним боргом; 1821,17 грн. заборгованість по сплаті відсотків; 38,69 грн. комісія; 18,62 грн. сума заборгованості за процентами по несанкціонованому овердрафту; 143,30 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 29,60 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем АТ «Ощадбанк», є обґрунтованим та проведеним відповідно до умов кредитного договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги АТ «Ощадбанк» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 12977,80 грн. Крім того, на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved