overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

15 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2015 року. Від сумісного проживання з відповідачем мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В родині [PERSON] часто виникали сварки, які призвели до втрати почуття взаєморозуміння та поваги один до одного. З липня 2016 року сімейні стосунки зупинені. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей на виховання і проживання залишити з нею. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити їй як [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що її чоловік часто зловживає алкогольними напоями, по декілька тижнів не буває вдома. Його поведінка і ставлення до сімї не відповідає нормам моралі. Він не бажає змінюватися. Позивач просить розірвати шлюб з [PERSON], неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], залишити на виховання і проживання з нею. Після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище як [PERSON]. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечив проти розірвання шлюбу. Згодний, щоб діти мешкали разом з дружиною. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 16 червня 2015 року сторони [PERSON] і [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції у Харківській області зареєстрували шлюб, актовий запис № 30. Сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання з липня 2016 року, оскільки між сторонами постійно виникали конфлікти і через це зявилось відчуження і психологічна несумісність. Сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не повязані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], суд вважає за необхідне залишити проживати з матірю. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

15 серпня 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на будинковолодіння № 48 на вул. Курчатова в м. Сміла. Спадкоємицею по заповіту на спадкове майно померлої є [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право власності, звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на будинковолодіння. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 15 серпня 2015 року, відкрилася спадщина на будинковолодіння № 48 на вул. Курчатова в м. Сміла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, технічним паспортом від 03 квітня 2007 року та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17 серпня 2007 року. За свого життя [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе своє майно [PERSON], яка прийняла спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05 жовтня 2015 року. Оформити спадщину у нотаріуса позивачка не має можливості у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на будинковолодіння спадкодавиці [PERSON] в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який діяв до 01 січня 2013 року або в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачкою слід визнати право власності на будинковолодіння, що залишилося після смерті матері [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду з указаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зазначив, що він народився [INFO] року в [ADDRESS] В даний час він оформляється на пенсію. При подачі документів на призначення пенсії було встановлено, що у виданій йому КП «Мурованокуриловецький районний Трудовий архів» архівній довідці від 15 липня 2016 року № 02-2/161 вказано, що в документах колгоспу ім. КПРС с. Плоске, книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1984-1991 роки він значиться як «[PERSON].» замість [PERSON], як він зазначений у паспорті. На даний час колгоспу ім. КПРС с. Плоске не існує, а тому внести зміни до документів - особових рахунків про нарахування заробітної плати не можливо. Просить установити юридичний факт належності йому архівної довідки, виданої 15 липня 2016 року № 02-2/161, виданої на ім'я «[PERSON] Ів.». У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву, посилаючись на ті самі обставини. Представник УПФУ у Шаргородському районі у судове засідання не з'явився, проте, до суду надійшла заява, у якій начальник управління [PERSON] просить справу розглянути за відсутності представника управління, заперечень проти задоволення заяви не має. За клопотанням представника заявника у судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], який суду показав, зокрема, що він разом із заявником працював у колгоспі ім. КПРС с. Плоске Мурованокуриловецького району Вінницької області і знає заявника як [PERSON]. Інших осіб з подібним прізвищем ім'ям та по батькові у колгоспі ім. КПРС с. Плоске не було. Заслухавши пояснення заявника та його представника, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із такого. При оформленні заявником пенсії в УПФУ у Шаргородському районі з'ясувалося, що згідно з архівноою довідкою від 15 липня 2016 року № 02-2/161, виданою КП «Мурованокуриловецький районний Трудовий архів», заявник значиться як «[PERSON]». (а.с. 5). Досліджені у судовому засіданні докази, а саме: паспорт заявника АВ № 710940 (а.с. 4) архівний витяг № 155 від 15 липня 2016 року з протоколу № 3 засідання правління колгоспу ім. Леніна с. Лучинець (а.с. 6), архівна довідка № 166 від 1 серпня 2016 року (а.с. 7) переконують суд у тому, що [PERSON]працював у колгоспі ім. КПРС с. Плоске і архівна довідка № 02-2/161 від 15 липня 2016 року належить саме йому. Зазначений факт у судовому засіданні підтверджений також поясненнями заявника та його представника, показаннями свідка. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Веселинівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що 20 листопада 2010 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] За час подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, поваги, любові один до одного. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини фактично припинилися. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливими. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в позовній заяві просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позо визнає повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Хмель». Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 20 листопада 2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, за актовим записом № 11. За час подружнього життя в них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили через відсутність порозуміння. Спільне господарство не ведеться. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього сина, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У порядку ст. 113 СК України відповідачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Хмель». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою мають малолітнього сина [PERSON], який народився 29 листопада 2008 року. Через втрату взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивач повністю підтримує позовні вимоги; відповідачка позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову, крім того зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 147. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 041034. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], який народився 29 листопада 2008 року. Зазначений факт підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 089659. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 25 липня 2015 року батька [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема житловий будинок та надвірні будівлі і споруд по вул. Омелянчука, 25, в с. Добре Камінь-Каширського району. Він, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустив, оскільки вважав, що зберігаючи ощадні книжки та здійснюючи догляд за будинком, прийняв спадщину і є власником спадкового майна. Просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивач при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснив, що строк звернення до нотконтори пропустив, оскільки не знав закону, але зберігав ощадні книжки, доглядав господарство. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву, де просить справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено та вбачається із свідоцтва про народження (а.с. 2 зворот) та про смерть (а.с. 4), що 25 липня 2015 року після смерті батька позивача [PERSON] відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України відкрилась спадщина на належні йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Омелянчука, 25, в с. Добре Камінь-Каширського району, державного акта на право приватної власності на землю, грошові вклади, що знаходяться у ПАТ «Державний ощадний банк». Належність вказаного майна [PERSON] стверджено копіями ощадних книжок (а.с. 6) та довідкою Добренської сільської ради Камінь-Каширського району від 08 серпня 2016 року № 385 (а.с. 8) Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у згаданий строк після смерті батька не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із довідки завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою від 08 серпня 2016 року № 500/02-14 (а.с. 5). Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотконтори оскільки вважав, що зберігаючи правовстановлюючі документи на спадкове майно, шляхом догляду господарства, прийняв спадщину. Зважаючи на ці обставини суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і що йому слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 07 вересня 2001 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем [PERSON], актовий запис № 36. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що він та відповідач [PERSON] тривалий час, 3 2006 року не підтримують сімейні відносини, не ведуть сумісного господарства, внаслідок несхожості характерів, різницею поглядів на життя, внаслідок чого виникали суперечки, сварки, що призвело до припинення відносин, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 07 вересня 2001 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 36, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на протязі 10 років не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у звязку з реєстрацією шлюбу. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади Хмельницької області (далі - Рада), [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якому вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого він успадкував належне йому майно, а [INFO] померла мати позивача [PERSON], але через відсутність майна, яке потребувало нотаріального посвідчення позивач не звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк. Також після смерті матері [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не звернулись інші спадкоємці: сестри [PERSON], [PERSON] та брат [PERSON] На час смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав. На початку серпня 2016 року, позивач переглядаючи речі покійної, виявив ощадну книжку з грошовим вкладом на її ім'я, про існування якої він не знав. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері тривалістю два місяці. В суд представник позивача та позивач не з'явились, представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, доводи позовної заяви підтримує. Представник Ради Продажець І.О. в суд не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не прибули, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви визнають. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді грошового вкладу в банківській установі. Позивач вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування спадкового майна. Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами - свідоцтвами про смерть матері позивча [PERSON] та батька [PERSON], свідоцтвами про право позивача на спадщину за заповітом, свідоцтвом про народження позивача та паспортом позивача, ощадною книжкою. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки позивач [PERSON] не знав про існування спадкового майна, що завадило йому вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved