Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

17.07.2019 року Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму визначеного для дитину відповідного віку починаючи з дати подання позову до досягнення ними повноліття. Ухвалою судді Коломацького районного суду Харківської області від 22.07.2019 відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.08.2019 закрито підготовче провадження у зазначеній справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] вихованням та доглядом за дітьми не займається, схильна до вживання алкогольних напоїв, не забезпечує елементарний догляд за дітьми, а саме: не забезпечує базових потреб дітей у їжі, не дотримуються гігієнічних норм. Діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебуваються на обліку, як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухилянням батьків від виконання батьківських обов`язків. Також позивач зазначає, що відповідно до інформації Коломацького ВП ГУНП в Харківській області [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме: 20.10.2017 та 22.12.2018 за ст. 183 КУпАП; не обрала сімейного лікаря для своїх дітей та не уклала декларацій із сімейним лікарем, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що вказані вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування матір`ю своїми обов`язками Служба у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області просить суд задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити. В обґрунтування заперечень відповідач в судовому засіданні посилалась на те, що вона обрала для дітей лікаря та уклала із ним декларацію та надала суду відповідні декларації, також пояснила, що її діти забезпечені їжею та одягом. Крім того у судовому засіданні відповідачка пояснила, що раніше випадки вживання нею алкоголю мали місце, однак на теперішній час вона алкогольними напоями не зловживає, офіційно не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 7-8). Відповідно до рішення Коломацького районного суду Харківської області від 25.04.2012, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуто на утримання дітей аліменти (а.с. 31-33). Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Коломацької селищної ради» № 321 від 24.05.2019 вбачається, що громадянка [PERSON] не обрала сімейного лікаря для себе та для своїх дітей та не уклала декларацій з сімейним лікарем (а.с. 11). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями Шелестівського старостинського округу Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Відповідно до висновку Виконавчого комітету Коломацької селищної ради № 58 від 27.05.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] вбачається, що мати не створила належних умов для проживання та розвитку дітей, не приділяла належної уваги їх здоров`ю, вихованню, навчанню та наражала дітей на небезпеку, в зв`язку з чим комісія вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-29). Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки враховуються судом, але не вважається обов`язковим для суду з питання, що стосується долі дитини, зокрема, при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав матері дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інш.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного Кодексу України. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом враховано, що мати дитини не займалася вихованням та утриманням дитини протягом певного часу. Станом на теперішній час, відповідно до декларацій про вибір лікаря, який надає первину медичну допомогу за №№ 0000-50ХК-2080, 0000-Р33Р-РМ7Х, 0000-56Т8-6916 вбачається, що як відповідач [PERSON] так і її малолітні діти [PERSON] та [PERSON] обрали лікаря, який надає первинну медичну допомогу (а.с. 50-53, 56-57). Також, згідно відомостей Шелестівського ліцею Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області вбачається що [PERSON] та [PERSON] систематично відвідують школу, одягнені бідно. Мати дітей [PERSON] відвідує постійно загальношкільні та батьківські збори (а.с. 10). Таким чином, [PERSON] стала на шлях виправлення, піклується про дітей, офіційно не працевлаштована у зв`язку з тим, що перебуває у декретній відпустці, що свідчить про те, що станом на теперішній час відповідач належним чином виконує обов`язки щодо виховання своїх малолітніх дітей. Отже, суд не погоджується з позицією Служби у справах дітей та сім`ї Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області про необхідність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки вона є недостатньо обґрунтованою. Суд також приходить до висновку, що позивачем не надано на час розгляду справи належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків станом на теперішній час та не зазначено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків. Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідачки змінити ставлення до виховання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed