Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

15.01.2021 року до суду звернувся представник позивача із заявою про подання документів в обґрунтування понесених витрат на правову допомогу. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.01.2021 року позовні вимоги [PERSON] було частково задоволено, припинено стягнення аліментів зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, присуджених до стягнення рішенням Фрунзенського районного суду Харківської області від 30.04.2020 року у справі № 645/8104/19, з моменту набрання рішенням законної сили. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1300 гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 13.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1300 гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 13.07.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. та на користь держави судовий збір у розмірі 1681 гривня 60 копійок. Однак, представником позивача до виходу суду до нарадчої кімнати зроблено заяву про надання доказів щодо обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення за результатами розгляду цивільної справи. В судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на письмові пояснення, в яких зазначено, що з відповідача рішенням суду і так призначено стягнення великої суми по сплаті судового збору. Крім того, наголошував, що пропонував позивачці вирішити спір до звернення із ним до суду, однак вона відмовилась. Вважає суму, плачену за послуги адвоката позивача необґрунтованою та такою, що підлягає відшкодуванню відповідачем. На підставі зазначеного просив відмовити в задоволенні поданої заяви в повному обсязі. Заслухавши думку представника позивача та відповідача, розглянувши заяву про подання документів в обґрунтування понесених витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно ч.1,2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Пункт 1 частини 3 цієї ж статті зазначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як зазначено Великою Палатою ВС у постанові по справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 року, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата також вказала, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. На підтвердження реальності понесених витрат позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 03.07.2020 року, Додаткову угоду №1 від 03.07.2020 року, Акт від 14.01.2021 року про надання правничої допомоги до Договору про надання правової допомоги від 03.07.2020 р. та додаткової угоди №1 із загальною сумою понесених витрат 4800,00 грн. Також надано копію квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.1853886208.2 від 30.09.2020 року про оплату 4800,00 грн. [PERSON] на користь «ЛІГАЛ ЕЙД» Корольчука» АБ. Згідно ч.6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. [PERSON] у судовому засіданні не надано жодного належного доказу на підтвердження його доводів про необхідність відмовити у задоволенні заяви позивачки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь [PERSON] зі [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №645/4036/20 в частині розподілу судових витрат (витрат на правничу допомогу), враховуючи результат вирішення справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved