Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

15.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації за місцем проживання. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.06.2019 року придбав у відповідача квартиру [ADDRESS] . З часу придбання квартири попередній власник [PERSON] у ній не проживає, хоча значиться зареєстрованим. Наявність реєстрації останнього перешкоджає повноцінно користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності майном. Окрім того, відповідач не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не бере, особистих речей в квартирі не має, будь-які договірні відносини з приводу користування квартирою відсутні. А тому, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти з реєстрації за місцем проживання. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження на 10 год. 00 хв. 26 жовтня 2020 року, який через неявку відповідача відкладено на 11 год. 00 хв. 27 листопада 2020 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] з 14.06.2019 року, тобто понад один рік, у квартирі не проживає, особистих речей у ній не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, просив суд ухвалити заочне рішення, яким позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзиву не подав. В зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, за згодою позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив у відповідності до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково з наступних підстав. Частинами 1 і 4 статті 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Згідно вимог ст.\~317\~ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. Відповідно до статті 321\~ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 382 ЦК України передбачено, що об`єктом права власності особи може бути, зокрема, квартира. Статтею 383 ЦК України та ст. 150\~ЖК Української\~РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ними для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири (будинку) право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння. Як встановлено в суді та вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 14 червня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області Петровською Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за №1024, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №170560445 від 14 червня 2019 року, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З вказаного договору купівлі-продажу квартири від 14 червня 2019 року також слідує, що відповідач [PERSON] є попереднім власником спірної квартири та як вбачається із заяви останнього, посвідченої 20 травня 2020 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області Петровською Л.О., зареєстрованої в\~реєстрі за\~№614,покупець [PERSON] провів із ним повний розрахунок щодо придбаної квартири. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Однак, згідно акту №1 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб, складеного головою ОСББ «Світанок» [PERSON] та членами комісії [PERSON] та [PERSON] , відповідач зареєстрований, але за вищевказаною адресою з червня 2019 року не проживає. Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , ствердивши, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з червня 2019 року не проживає, житлом з того часу не користується. Оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі позивача, його реєстрація у цій квартирі не дозволяє розпоряджатися нею на власний розсуд та значно обмежує законні права [PERSON] , тому порушене право позивача, як власника квартири підлягає захисту, а перешкоди у реалізації прав власника квартири можуть бути усунені шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. Таким чином, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, позов в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід задовольнити та відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Що стосується вимоги позивача про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, то така задоволенню не підлягає з огляду на те, що діючим законодавством повноваження щодо зняття з реєстрації місця проживання особи не віднесено до компетенції суду. За приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі ст.ст. 321, 383, 391 ЦК України,

Outcome: partial