Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

15.10.2019 року позивач звернулась з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки щомісяця до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки заробітку відповідача до досягнення донькою трирічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.09.2016 року між сторонами було укладено шлюб, за час якого [INFO] народилась донька [PERSON] . В березні 2019 року відповідач покинув позивачку та пішов до іншої жінки, з тих пір проживають окремо і після народження доньки відповідач нею не цікавиться і допомоги на її утримання не надає, тому вона і звертається до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Крім того, до досягнення дитиною трирічного віку вона має право і на її утримання, а тому звертається з відповідним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, але надала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, письмового відзиву на позов не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Копіями свідоцтв про шлюб (а.с.9) та народження (а.с.8) підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] 02.09.2016 року зареєстрували шлюб і після реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] », а [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Із копій паспорту позивачки (а.с.10) та довідки №4861 від 11.10.2019 року про реєстрацію місця проживання особи (а.с.7) видно, що позивач та її донька [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Із довідки Департаменту питань реєстрації виконкому Київської міської ради від 23.10.2019 року (а.с.13) видно, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Таким чином, суд знаходить доведеним те, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні мами - позивача по даній справі. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 ч.3 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 ч.5 СК України передбачає, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене та те, що аліменти на одну дитину повинні бути присуджені в розмірі однієї чверті, то позов про стягнення аліментів на утримання дитини необхідно задовольнити частково, а саме стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача на корить позивача. Ст. 84 ч.ч. 2, 4 СК України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ст. 80 ч.ч. 1, 2 СК України передбачають, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Ст. 79 ч.1 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи викладене та відсутність відзиву із запереченнями відповідача, суд знаходить позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини доведеними та підлягаючими задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial