Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

16 вересня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки, в якій зазначила, що 16 жовтня 2009 року було розірвано шлюб з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ФП № 046792 від 16 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу допомоги на утримання доньки не надає, тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Суду пояснила, що вона працює кухарем та отримує заробітну плату в середньому 2213 грн., але на утримання доньки не вистачає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» від 13 жовтня 2016 року. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що строни розірвали шлюб 16 жовтня 2009 року., про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №60 та присвоєно їй прізвище «Ленко». В шлюбі 26 січня 2001 року народилася [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії І-ФП № 088423 (а.с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги вказаної статті, суд вважає, що відповідач [PERSON], який являється батьком [PERSON] згідно з свідоцтвом про її народження, зобовязаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує дані про матеріальний стан сторін, а також їх стан здоровя. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] працює кухарем та отримує заробітну плату в середньому 2213 грн. в місяць, що підтверджується довідкою №1076 від 13.09.2016 року (а. с.4). Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька, матері або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частиною 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відповідно до вказаних положень Сімейного Кодексу України стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 16 вересня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Статтею 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved