Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

16.12.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , який з листопада 2018 року в будинку не проживає, особистих речей в будинку не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаному будинку вже більше одного року, а його реєстрація створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду двічі повідомлялася належним чином (а.с.22, 23), поштові відправлення, що направлялися на його адресу, повернулися за закінченням строку зберігання. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 жовтня 2018 року власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.4). З довідки Виконавчого комітету Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області від 09.12.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , є зареєстрованим [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно Акту, складеного депутатом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області [PERSON] , вбачається, що з листопада 2018 року по теперішній час [PERSON] у спірному будинку не мешкає (а.с.10). \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.06.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Відповідно до ч. 1\~ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст.\~391,\~396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірним житловим будинком перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягнення з відповідача судового збору, тому суд покладає судові витрати на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved