Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

15.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь на виховання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення їхнього повноліття до 23.11.2025 року для [PERSON] і до 03.05.2031 року для [PERSON]. Судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування заявленого \~позову позивачка посилається на те, що з 08 червня 2007 року по 18 квітня 2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В період шлюбу народилось двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивачка вказує, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання дітей, їй матеріально важко утримувати дітей, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток дітей, одяг та лікування. Крім того позивач стверджує, що відповідач працездатний, фізично здоровий і може за своїм матеріальним станом надавати дітям допомогу. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. У судове засідання зявилась позивач [PERSON], просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, та надав довідку з місця роботи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як розяснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову,виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мазуренко ) [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 281, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії І ЖД № 047092. В період вказаного шлюбу у сторін 23.11.2007 року народився син, [PERSON], про що Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було складено відповідний актовий запис за № 1068. Згодом, 03 травня 2013 року народився син [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис за № 3948. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з чим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.04.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~ Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, \~батько \~мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. \~Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо \~від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати \~дитину \~до \~досягнення нею повноліття. За \~рішенням \~суду \~кошти \~на \~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її \~матері, \~батька \~і \~(або) \~у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають \~істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд приймає до уваги той факт, що відповідач офіційно працює та має регулярний дохід, що підтверджується Довідкою про доходи від 19.06.2017 року № СМА00000117, ТОВ «СМАРТІ ФЕМІЛІ». При ухваленні рішення по справі суд керується ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» відповідно до якої вбачається, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років визначений у розмірі: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, а дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Суд враховує положення закону про те, що позивач як і відповідач також має обов`язок утримувати дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір \~ аліментів, \~ визначений \~ за \~рішенням суду \~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за \~рішенням \~суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни \~матеріального \~або \~сімейного \~стану, \~погіршення \~або поліпшення \~ здоров'я \~ когось \~ із \~ них \~та \~в \~інших \~випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити, та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити частково, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 640 гривень покласти на відповідача [PERSON]. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: approved