Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

15 листопада 2019 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 28 жовтня 2006 року у Підгорецькій сільській раді Бродівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 5. 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте, подав суду заяву, в якій просив слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірительки, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст.\~280\~ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача, представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву представника позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2006 року у Підгорецькій сільській раді Бродівського району Львівської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 жовтня 2006 року (а.с. 5). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що протягом останніх років між нею та відповідачем стали виникати конфлікти через різні погляди на сімейне життя та інтереси сім`ї, які згодом набули системного характеру. Вони стали зовсім чужими людьми з протилежними поглядами на подружнє життя та сім`ю. Між нею та відповідачем немає поваги, любові, взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Протягом тривалого часу вони не підтримують жодних подружніх відносин, не ведуть спільного побуту та бюджету. Сім`я розпалася і можливість її збереження відсутня. Їх шлюб носить виключно формальний характер, подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі та недоцільні, а також суперечать її інтересам, оскільки постійні непорозуміння та конфлікти завдають їй психологічних страждань. Крім цього, формальні шлюбні відносини обмежують її право на особисту свободу, а також створюють перешкоди у здійсненні правочинів, для яких необхідна згода іншого з подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що з 2019 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved