Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким встановити факт усиновлення [PERSON], [INFO], громадянами України [PERSON] та [PERSON], та визнати батьком [PERSON] - громадянина України [PERSON], матір`ю [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] рішенням державної адміністрації м. Тирасполь було дозволено удочерити неповнолітню [PERSON], [INFO] з наданням їй фамілії [INFO], імені та по батькові - [INFO] з записом їх батьками дитини. На підставі вказаного рішення був зроблений відповідний актовий запис в Тираспольському міському відділі громадського стану та видано свідоцтво про народження. На час удочеріння дитини [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, [INFO] [PERSON] померла. Відділом РАГС м.Дністровськ надано витяг з актового запису про народження дитини та підтверджено факт її народження. Тираспольським відділом РАГС надано витяг з актового запису про удочеріння дитини та підтверджено факт її удочеріння. Однак, відповідно до свідоцтва Міністерства юстиції республіки Молдова, зазначені актові записи не можуть бути підтверджені, так як «Придністровська Молдавська Республіка» є невизнаною республікою та її акти не мають юридичної сили за її межами. Крім того, зазначене рішення державної адміністрації м.Тираспіль не може підтвердити дані про батька та мати дитини, так як усиновлення в Україні здійснюється судом. В зв'язку з вище викладеним неповнолітня [PERSON] не може отримати паспорт, так як не може підтвердити факт усиновлення в позасудовому порядку. У судовому засіданні прокурор на заяві наполягав та просив її задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON] та представник орган опіки та піклування Біляївського району Одеської області в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.05.1997 року, [PERSON] народилася [INFO], батьком записано [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4). Тираспольським відділом РАГС надано запис акту про удочеріння №21 від 30.05.1997 року та підтверджено факт її удочеріння (а.с.5). Відділом РАГС м. Дністровськ надано витяг з актового запису про народження дитини №57 від 24.04.1997 року та підтверджено факт її народження (а.с.6). Згідно до свідоцтва Міністерства юстиції республіки Молдова служба громадського стану від 19.06.2014 року № 506, з якого вбачається, що документи про народження і усиновлення на ім`я [PERSON], не були ідентифіковані також зазначено, що згідно з міжнародним публічним правом, документи про громадський стан та судові рішення видані невизнаними органами «Придністровської Молдавської Республіки» не мають юридичної сили на території республіки Молдова, також вказано, що підтвердження усиновлення дитини здійснюється через судовий заклад Республіки Молдова на запис осіб, які хочуть оформити усиновлення. Розгляд запиту щодо усиновлення дитини здійснюється у порядку передбаченому для спеціальних, з дотриманням умов встановлених громадським процесуальним законодавством (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.06.1980 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.9). [INFO] [PERSON] померла, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно статті 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду у найвищих інтересах дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Як вбачається із свідоцтва Міністерства юстиції республіки Молдова служба громадського стану від 19.06.2014 року №506, документи про народження і усиновлення на ім`я ([PERSON], не були ідентифіковані також зазначено, що згідно з міжнародним публічним правом, документи про громадський стан та судові рішення видані невизнаними органами «Придністровської Молдавської Республіки» не мають юридичної сили на території республіки Молдова, також вказано, що підтвердження усиновлення дитини здійснюється через судовий заклад Республіки Молдова на запис осіб, які хочуть оформити усиновлення. Розгляд запиту щодо усиновлення дитини здійснюється у порядку передбаченому для спеціальних, з дотриманням умов встановлених громадським процесуальним законодавством. Але суду не було надано підтверджуючих доказів звернення за вище вказаними обставинами. Крім того, прокурор в своїй заяві в обґрунтування своїх доводів також посилається на рішення державної адміністрації м. Тирасполь від 12.05.1997 року №12 «Про удочеріння неповнолітньої [PERSON]», згідно якого було дозволено [PERSON] та [PERSON] удочерити неповнолітню [PERSON], [INFO] з наданням їй фамілії [INFO], імені та по батькові - [INFO] з записом їх батьками дитини ( а.с.3). Разом з тим, суду не було надано оригінала вказаного рішення або належним чином завіреної його копії, тому суд вважає вказане рішення неналежним доказом. Крім того, в обґрунтування своїх доводів прокурор просив також приєднати до матеріалів справи документи, які слугували підставою для удочеріння неповнолітньої [PERSON], судом були долучені документи вказаної особової справи до матеріалів справи, разом з тим при дослідженні вказаних документів, останні не були завірені належним чином (а.с.26-46), оригіналів вказаних документів суду надано не було, тому суд вважає зазначені документи недопустимими доказами. На підставі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі вище викладеного та

Outcome: dismissed