Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.11.2021 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним уточненим позовом, яким просила визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , та зняти їх з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою, стверджуючи у позові, що вона є власником 38 / 200 частини вказаного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.05.2006р., де зареєстровані її дочка та онучка, які вже більше 10 років перебувають за межами України - в Росії, де прописані, мають громадянство РФ, але не мають можливості добровільно знятись з реєстрації у будинку, що належить їй, позивачці, оскільки на даний час не можуть приїхати в умовах карантину. Ніяких їх особистих речей в будинку її, позивача немає. Зв`язок з відповідачами в неї, позивачки, є, вони бажають знятися з реєстрації, але не мають змоги приїхати, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності, та отримання субсидії.\~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач надав суду заяву про розгляд позову за її відсутністю, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] також надала суду заяву\~про розгляд\~позову за\~її відсутністю. Третя особа - [PERSON] та представник третя особа - Болградська міська рада Одеської області - також надали суду заяви\~про розгляд\~позову за їхньою відсутністю. \~ \~ \~ \~Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду, а позовні вимоги - задоволенню за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - згідно свідоцтва про право вланості на нерухоме майно від 30.05.2006 року (а.с.17), власником 38 / 200 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , - є позивач [PERSON] ; - згідно домової книги та довідки №3096 від 12.10.2021р. про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб - що видана Болградською міською радою Одеської області, - місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , але вони не проживають за вказаною адресою (а.с.8-15); - згідно довідки про зареєстрований у житловому приміщення осіб від 12.10.2021 р. за №3096 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - а, згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відповідач [PERSON] взагалі не значиться зареєстрованою по м.Одесі та Одеській області, що суд вважає, можливо, помилковою інформацією, оскільки згідно вищевказаної довідки місц6евої влади - відповідач значиться зареєстрованою станом на теперішній час; - відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] - відповідачі [PERSON] та [PERSON] вже тривалий час - більше дев`яти років - не проживають у спірному будинку; - відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви\~про розгляд\~позову за\~їх відсутністю, заперечень щодо предмету заяви не надали; - третя осба - [PERSON] та представник третьої особи - Болградської міської ради Одеської області - надали суду заяви\~про розгляд\~позову за \~їх відсутністю, заперечень щодо предмету заяви не надали. \~ \~ \~ \~Ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом; ч.ч.1,2ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. А, згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції», - закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися майном, яке йому належить, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2 ст.16 ЦК України, одними із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання та відновлення права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Аналіз наведених вище норм діючого законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. \~ \~ \~ \~Водночас, відповідно до статті 7 Закону №1382-IV, припинення реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі заяви цієї особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою чи померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає з вказаної норми, припинення реєстрації місця проживання особи може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон №1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, в разі будь-яких обмежень у здійсненні свого права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВС України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15). Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Таким чином, з досліджених доказів судом встановлено, що гр. [PERSON] дійсно є власником 38 / 200 частин будинку [ADDRESS] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] - є її дочкою та онучкою, дійсно виїхали з цього будинку біля 10-ти років тому, не проживають в ньому і не потребують цього тривалий час - більш, ніж один рік; суду не надано відомостей, що в них відсутнє інше місце проживання, проте не вбачається юридичної зацікавленості або прав відповідачів щодо цього будинку, що є підставами для визнання судом відповідачів такими, що втратили право на користування спірним житлом для захисту прав позивача вільно володіти та розпоряджатися своїм майном - незалежно від волі сторонніх осіб для захисту прав позивача вільно володіти та розпоряджатися своїм майном незалежно від волі сторонніх осіб. \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved