Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

15.06.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в розмірі 35777,64 грн. та сплаченого судового збору у сумі 1762,00 грн., мотивуючи тим, що з відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 9500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку із неналежним виконанням своїх зобовязань за договором у відповідача виникла заборгованість перед банком на загальну суму, що станом на 24.05.2018 року становить 35777,64 грн., яку відповідач в добровільному порядку погасити відмовляється. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив до суду не надав, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.03.2012 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання останньому кредиту у розмірі 9500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (заява б/н від 15.03.2012 року). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір, що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг,\~при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 24.05.2018 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 35777,64 грн., а саме тіло кредиту в розмірі 4028,40 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 3607,36 грн., заборгованість за пенею 25961,99 грн., штраф (фіксована частина)\~500,00 грн., штраф (процентна складова)\~1679,89 грн. Оскільки відповідач відмовляється від погашення заборгованості Банк звернувся до суду з даним позовом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON], всупереч положенням ст.81 ЦПК України, не було надано суду жодних доказів на підтвердження належного виконання ним своїх кредитних зобов'язань. Водночас, відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення(Правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року по справі №6-1374цс17) Отже, стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків сплати по кредиту, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням. За такого, враховуючи, що позивачем заявлено також і вимогу про стягнення пені, вимоги про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого на підставі п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1679,89 грн. (процентна складова), не підлягають задоволенню. Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором належить задовольнити частково, а саме з відповідача належить стягнути 33597,75 грн., з них: 4028,40 грн. - заборгованість за кредитом, 3607,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 25961,99 грн. - заборгованість за пенею. Розподіляючи судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд доходить висновку, що з відповідача також необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог - у розмірі 1654,64 грн.

Outcome: partial