Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

15 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 15 вересня 1990 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського райвиконкому Чернівецької області за актовим записом № 82 між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у сторін є троє дітей: з них двоє повнолітніх - син [PERSON] [INFO], донька [PERSON] [INFO] та неповнолітня донька [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сім'ї, є те, що у сторін несумісність характерів, різні погляди на життя. З плином часу сімейні відносини та особисті взаємовідносини погіршилися, зникло взаєморозуміння, любов та взаємоповага, що привело до виникнення неприязних стосунків, частих непорозумінь та щоденних конфліктів. Вказує, що подружні відносини між сторонами припинилися з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Заперечує щодо примирення з відповідачем. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї з відповідачем не можливе та суперечить інтересам позивача, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, заперечує щодо примирення з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти позову заперечує, вважає за можливе зберегти сімейні відносини. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15 вересня 1990 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського райвиконкому Чернівецької області за актовим записом №82 (а.с.3). Від подружніх відносин у сторін є троє дітей з них двоє повнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та одна неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбні стосунки не підтримують з вересня 2015 року, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved