Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

15 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути на її користь з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки - [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006 року, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 07 жовтня 2010 року. Під час шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 22 липня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 500 гривень щомісяця, суд виходив з того, що відповідач офіційно ніде не працював і мав нерегулярний, мінливий дохід. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років, станом на дату звернення з позовом до суду, складає 888,50 гривень, а з 1 грудня 2017 року 930 гривень, що є більшим за розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду. Після розлучення сторін дочка залишилася проживати разом з позивачем, тому вирішення більшості всіх проблем з виховання та належного утримання дитини лежить особисто на позивачеві. Дитина навчається в шостому класі ЗСОШ № 1, де вартість харчування складає приблизно 500 гривень на місяць. Крім того, дочка відвідує заняття з танців в гуртку будинку дитячої творчості м. Славутич, вартість яких складає 80 гривень на місяць, позивач несе також і значні витрати на придбання сценічних костюмів та участь у конкурсах. Дитина потребує забезпечення одягом, взуттям, харчуванням та засобами особистої гігієни. Для забезпечення дитини всім необхідним позивач витрачає більше 2000 гривень на місяць. Крім витрат, повязаних з утриманням дитини, позивач несе витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги квартири, в якій вона проживає разом з дочкою. Враховуючи, що позивач має мінливий дохід, а відповідач офіційно працевлаштований і має середньомісячну заробітну плату 6371,59 гривень, то є підстави змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в частині від його заробітку. Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON]. В судове засідання сторони не зявилися, \~надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. [PERSON], третя особа у справі, в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомо. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 2-483/2010, № 377/466/17 провадження № 2/377/213/17, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 07 жовтня 2010 року. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, а матірю позивач, що підтверджено свідоцтвом про її народження. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 22 липня 2010 року у справі № 2-483/2010, що набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 01 липня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право стягувача аліментів вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у\~статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. \~\~\~\~ З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). \~\~\~\~ Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивач працює у СПД ФО Осипової [PERSON], що підтверджується договором підряду, укладеного 03 вересня 2017 року між СПД ФО [PERSON] та [PERSON] Згідно умов вказаного договору, за виконання робіт, вказаних в п. 1 цього договору, замовник зобовязаний виплачувати виконавцю винагороду у розмірі згідно акту виконаних робіт протягом 20 робочих днів з моменту підписання акта прийому-передачі виконаних робіт. Як вбачається з матеріалів справи № 2-483/2010, на час винесення рішення суду від 22 липня 2010 року про стягнення аліментів, позивач не працювала. Таким чином, суд прийшов до висновку, що матеріальний стан у позивача покращився. Як видно з оглянутої цивільної справи № 2-483/2010, на час винесення рішення про стягнення аліментів [PERSON], відповідач у справі, не був офіційно працевлаштований. Довідкою № 572 від 10.11.2017 року, виданої ТОВ «ВКФ «Промкомплект», підтверджено, що [PERSON] працює на посаді бетоняра в ТОВ «ВКФ «Промкомплект». Загальна сума доходу за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року становить 38229,52 гривень. Розмір середньомісячної заробітної плати становить 6371,59 гривень. Таким чином, на час розгляду справи в суді у відповідача в звязку з офіційним працевлаштуванням поліпшилось його матеріальне становище. Документів про погіршення стану здоровя та про зміну сімейного стану позивач суду не надала. Документів про погіршення стану здоровя не надано суду і відповідачем. З цивільної справи № 377/466/17, провадження № 2/377/213/17 вбачається, що з [PERSON] відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 05 липня 2017 року стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 13.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. З матеріалів вказаної справи видно, що [PERSON], відповідач у справі, перебуває у шлюбі з [PERSON], третьою особою у справі, зареєстрованому 5 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про зміну сімейного стану відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як зазначено у ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Суд, враховуючи покращення матеріального стану відповідача, визнання відповідачем позову, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів і визначення їх в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку( доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі, передбаченому ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved