Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

17.02.2016 року позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АСКО Донбас Північний», звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 30\~768,66 грн., а також судовий збір у розмірі 1\~378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 травня 2013 року між [PERSON] «СК АСКО ДС» та [PERSON] був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2261474, згідно з яким цивільно-правова відповідальність осіб, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу CIZETA 350, д/н [NUMBER], була застрахована з 15.05.2013 року до 14.05.2014 року. 05.08.2013 року в м. Соледар водій автомобіля [NUMBER], [NUMBER], який належить [PERSON]. Згідно постанов Артемівського міськрайонного суду від 17.12.2013 року та 25.12.2013 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. Дорожньо-транспортна пригода, що сталася 05.08.2013 року, є страховим випадком, та на підставі заяви [PERSON], [PERSON] «СК АСКО ДС» здійснило останньому виплату страхового відшкодування в розмірі 32\~640,55 грн. 12.02.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] була укладена угода, відповідно якої [PERSON] зобовязався сплачувати суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірні 500 грн. на місяць до повної виплати заборгованості. Однак, платежі за угодою від відповідача припинилися з травня 2015 року, тому позивач [PERSON] «СК АСКО ДП» був змушений звернутися до суду для стягнення залишку суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу за угодою у сумі 30\~768,66 грн. Ухвалою суду від 01.03.2016 року, на підставі ст. 35 ЦПК України, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON]. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, 21.03.2016 року через канцелярію суду надав заяву в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] «СК АСКО ДС» визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення боргу у розмірі 30\~768,66 грн. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 15 травня 2013 року між [PERSON] «СК АСКО ДС» та [PERSON] був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2261474, згідно з яким цивільно-правова відповідальність осіб, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу CIZETA 350, д/н [NUMBER], була застрахована з 15.05.2013 року до 14.05.2014 року (арк.с.5). Зазначений вид страхування згідно зі ст. 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, отриманої в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну, здоровю третіх осіб. 05 серпня 2013 року у м. Соледар водій транспортного засобу (мотоцикл) CIZETA 350, д/н [NUMBER], [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], в результаті чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідки СВ Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області за фактом дорожньо-транспортної пригоди, дії [PERSON]В є такими, що призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення ним п. 10.1., 2.9 а)\~Правил дорожнього руху\~України. Також зазначено, що водій [PERSON] скоїв ДТП у стані алкогольного спяніння (арк.с.6). Відповідно до постанов Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2013 року та 25.12.2013 року, [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124, 130 ч.1 КУпАП (арк.с.7-8). Згідно звіту щодо вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], від 27.08.2013 року, вартість відновлювального ремонту вкладає 39\~768,66 грн.; вартість матеріального збитку становить 39 768,66 грн. (арк.с.10-16). Страховим актом № 770/13 ГО від 03.10.2013 року дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 05 серпня 2013 року, визнана страховим випадком (арк.с.19). У відповідності\~\~зі\~\~ст.\~\~20\~\~Закону України\~\~«Про страхування»,\~ст.988\~\~ЦК\~\~України Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до\~ст. 979\~\~ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 993 ЦК України,\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER], [PERSON], було виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобілю у розмірі 32\~640,55 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4021 від 09.10.2013 року (арк.с.21), яке було розраховане на підставі звіту про вартість матеріальної шкоди від 27.08.2013 року; франшиза за полісом ОСЦПВ № АС/2261474 від 15.05.2013 року складає 500,00 грн. Таким чином страхове відшкодування становить: 33\~140,55 грн. (ліміт відповідальності за полісом № 4021 від 09.10.2013 року) - 500,00 грн. ( франшиза) = 32\~640,55 грн. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст.1191 ЦК України). Таким чином, з моменту\~\~виплати\~\~страхового\~\~відшкодування у [PERSON] «СК «АСКО-Донбас\~\~Північний» виникло\~\~право до відповідача щодо\~\~відшкодування страхової суми. Враховуючи відомості, зазначені у довідці СВ Артемівського МВ ГУМВСУ про те, що [PERSON] скоїв ДТП у стані алкогольного сп'яніння, згідно ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого автомобіля, який є винною особою в дорожньо-транспортній пригоді, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. 12 лютого 2014 року між [PERSON] «СК АСКО ДС» та [PERSON] була укладена угода, відповідно до якої [PERSON] зобовязався сплачувати позивачу суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 500,00 грн. на місяць до повної виплати заборгованості (арк.с.23). Як вказує позивач, платежі за угодою від відповідача припинилися з травня 2015 року. Загальна сума сплачених платежів [PERSON] склала 8\~500,00 грн. Таким чином сума, яка підлягає стягненню становить 24\~140,55 грн. (32640,55 грн. - 8500,00 грн. = 24140,55 грн.) Також, після ремонту пошкодженого автомобіля, [PERSON] звернувся до позивача за доплатою страхового відшкодування у вигляді ПДВ на підставі ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відповідно до страхового акту № 770/13/2 ГО від 10.06.2014 року [PERSON] була виплачена сума ПДВ у розмірі 6\~628,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 763 від 12.06.2014 року (арк.с.20,22). Таким чином, загальна сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить: 24\~140,55 грн. + 6\~628,11грн. = 30\~768,66 грн. Як зазначено в постанові ВССУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.\~\~ \~Згідно з п.11 цієї ж постанови за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом\~статті 1191\~ЦК\~особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Згідно\~\~з ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~\~у разі\~\~визнання відповідачем позову суд за наявності для того\~\~законних підстав\~\~ухвалює\~\~рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи викладене вище, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] «Страхова компанія АСКО Донбас Північний» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 30\~768,66 грн. є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Під час звернення до суду позивачем були сплачений судовий збір у сумі 1378,00 грн., який відповідно до ст. 88 ЦПК України має бути стягнуті з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved