Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

15 лютого 2017 року завідуючий 10-м відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни звернувся до суду із заявою про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що 18.04.1995 року [PERSON] була визнана недієздатною. 29.09.2015 року [PERSON] була госпіталізована до КЗ СОР 1 ОСЛ. Щомісяця, згідно вимог ст. 15 вказаного Закону, [PERSON] оглядалася комісією лікарів-психіатрів 1 ОСЛ м.Ромни, виносились рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. 19.01.2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого, пацієнтка не здатна задовольнити життєві потреби на мінімальному рівні і ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнтки. Тому просила ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] у психіатричному закладі КЗ «1ОСЛ м.Ромни». У судовому засіданні представник КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не зявилася. Згідно довідки 1 ОСЛ за своїм психічним станом вона не може знаходитись на судовому засіданні при розгляді заяви про продовження госпіталізації (а.с.6). Заінтересована особа [PERSON] та особа, що надає юридичну допомогу [PERSON] не заперечували проти заяви. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міського суду від 18 квітня 1995 року [PERSON] було визнано недієздатною ( а.с.7). Рішенням виконавчого комітету від 19.09.2012 року № 190 [PERSON] було призначено опікуном [PERSON] ( а.с.8). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 18 серпня 2016 року [PERSON] продовжено госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу 1 ОСЛ строком на 6 місяців (а.с.9). Після проведеного лікування [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді : «Шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу із стабільним дефектом», внаслідок чого, не в змозі задовільнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують його життєдіяльність. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі (а.с.3). Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і поясненнями в судовому засіданні лікаря- психіатра [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки 1 ОСЛ [PERSON] хворіє психічними захворюваннями з дитинства та являється інвалідом 2 групи безстроково по психічному захворюванню. З приводу захворювання, багаторазово і тривалий час знаходилася на лікуванні в 1 ОСЛ. Остання госпіталізація з 29.09.2015 року по теперішній час ( а.с.6). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як ввона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, в звязку з чим не може задовольнити життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Outcome: approved