Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

16.01.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на наступні обставини. 08 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла добровільно та перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, було укладено договір позики, який було посвідчено нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Поліщуком А.О. та зареєстровано в реєстрі під номером 469. За умовами цього договору Позивач в момент вчинення правочину передав у власність Відповідачу грошові кошти у сумі 38 000 гривень без нарахувань відсотків. В той же час, за умовами цього договору Відповідач зобов`язана була повернути Позивачу грошові кошти у сумі 38 000 гривень до восьмого квітня 2020 року. Повернення позиченої суми повинно було відбуватись в м. Біла Церква. На даний момент, оскільки виникла потреба у грошових коштах, та враховуючи безпроцентний характер договору позики, у Позивача виникла потреба дострокового повернення всієї суми позики. Тому, ним було надіслано 24.10.2018 року за адресою проживання Відповідача письмову заяву-вимогу про дострокове повернення всієї суми позики. Проте, на даний час момент, Відповідач не виконала свій обов`язок по поверненню 38 000 гривень Позивачу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 статті 1049 ЦК України, позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Тому просив суд задовольнити позов та стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 38 000 гривень на користь [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача ( а. с. 3-5 ). Ухвалою судді 15 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням\~ ( викликом ) сторін ( а. с. 17-18 ). Ухвалою суду від 19.06.2019 року у зазначеній цивільній справі залучено в якості третьої особи [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.\~ Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Ухвалою суду від 10.07.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явилася в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 08 квітня 2010 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошей, який було посвідчено нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Поліщуком А.О. та зареєстровано в реєстрі під номером 469 ( а. с. 41-42 ). З вказаного договору позики грошей вбачається, що останній був укладений між\~ [PERSON] , [PERSON] , як Позикодавці з одного боку та [PERSON] , як Позичальник, з другої сторони. Пунктом 1 вказаного Договору, Позикодавці [PERSON] та [PERSON] , до підписання цього договору передали у власність Позичальнику [PERSON] строком до восьмого квітня 2020 року грошові кошти в розмірі 38 000 гривень. Згідно п. 2 цього Договору, таку саме суму грошових коштів без нарахування відсотків, Позичальник [PERSON] , зобов`язується повернути Позикодавцям [PERSON] та [PERSON] до восьмого квітня 2020 року в порядку та умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 3 Договору позики, Позичальник зобов`язана повернути позику в повному обсязі, також вона вправі повернути позичену грошову суму і раніше строку, зазначеного в пункті 2 цього договору, а Позикодавці зобов`язуються прийняти борг раніше строку, передбаченого цим договором. У пункті 4 зазначено, що виконання Позичальником свого зобов`язання за цим договором має бути здійснено в місті Біла Церква готівкою. З заяви [PERSON] вбачається, що остання підтверджує фактичне одержання суми позики в розмірі 38 000 гривень ( а. с. 41 на зворотному листі ). Встановлено, що позивача виникла потреба у грошових коштах, та враховуючи безпроцентний характер договору позики, останній 24.10.2018 року звернувся з письмовою заявою-вимогою до відповідача про дострокове повернення всієї суми позики, однак,\~ відповідач не виконала свій обов`язок по поверненню грошових коштів у сумі 38 000 гривень позивачу. Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями гл.71 ЦК. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми ( договори ). \~\~ Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, підписання договору позики грошей від 08.04.2010 року свідчить про те, що сторонам всі умови даного Договору цілком зрозумілі і вони вважають їх справедливими по відношенню до них. Вказаний\~ договір був прочитаний та підписаний сторонами. Таким чином, своїми підписами сторони письмово підтвердили та закріпили те, що вони діяли свідомо, були вільні в укладенні договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п.2 ч.1 ст.1046 ЦК). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій ст.640 ЦК, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК). \~\~ Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 2 статті 1049 ЦК України, позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Оскільки, договір позики грошей від 08.04.2010 року є безпроцентним, а у позивача виникла потреба у грошових коштах та дострокового повернення всієї суми позики від відповідача, то такі вимоги позивача є обґрунтованими. В судовому засіданні, яке відбувалося 19.06.2019 року третя особа [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача [PERSON] та просив їх задовольнити та не заперечував проти стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики грошей від 08.04.2010 року у сумі 38 000 гривень. Так як, відповідач [PERSON] не відреагувала на заяву-вимогу позивача від 24.10.2018 року та не повернула позивачу на його вимогу отриману суму, то позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 38 000 гривень, згідно до умов договору позики грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, з урахуванням вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору у сумі 704,80 гривень та\~ коштів за надану позивачу правову допомогу на суму 5000 гривень, понесення яких документально підтверджено наявними в матеріалах справи відповідними квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: approved