Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

15.06.2015 року вказаний відповідач звернувся до вказаного відповідача із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором вказуючи на те, що між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, а саме : №110/4103SFPRPG7 на суму 5353,48 гривень, строком до 8 квітня 2014 року. В подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаними кредитними договороми і наразі право вимоги належить ТОВ «Кредекс фінанс». За умовами кредитного договору №110/4103SFPRPG7 , сума кредиту становить 5353,48 грн. строк на який надано кредит-30 місяців,із щомісячним поверненням кредиту згідно графіку платежів встановленого додатком договору, проте відповідач порушував умови вказаного графіку, через що сплачені плетежі, погашали заборгованість в порядку ст.534 ЦК України. За період із 08.10.2011 року по 06.07.2015 року за кредитним договором відповідачем сплачено 2050 грн. При цьому останній платіж відповідачем здійснено 01.04.2012 року, а нарахування відсотків, інших платежів зупинено 25.07.2012 року під час відступлення прав вимоги від ПАТ «Платинум банк». Таким чином заборгованість відповідача за крединими договорами становить 5322,90 гривень. Просять стягнути з відповідача заборгованість. Представник позивача до суду не з»явився, в позовній заяві просить розглядати справу без їх участі. Відповідач до суду двічі не з»явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Дослідивши, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності слід прийти до наступних висновків. Предметом спору являється вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, коштів за користування кредитом, штрафних санкцій за порушення умов договору, які перейшли до позивача за договором факторингу. Виниклі правові відносини являться цивільними і регулюються вимогами ст.ст.11, 509, 512, 526, 517, , 530, 549, 554,610, 1054,1077, 1074 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до яких за кредитним договором банк чи інша фінансовова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до стю 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що між відповідачем та позивачем в наслідок відступлення права вимоги первинним кредитором склалися договірні відносини щодо надання кредиту. На підставі договорів №110/4103SFPRPG7 від 08.10.2011 [PERSON] було надано кредит, проте відповідач неналежно виконує зобовязання за кредитними договороми, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5322,90 гривень. Суд вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспарюються. Оскільки відповідачем не виконуються зобовязання по кредитному договору, це є підставою до застосування передбачених договором санкцій за вибором позикодавця. На підставі вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved