Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

15 березня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 27 жовтня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. З початку липня 2015 року вони припинили шлюбні відносини та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Відповідач перестав приймати участь у вихованні дитини, цікавитись її досягненнями та інтересами, тобто став жити тільки своїм особистим життям. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 08 квітня 2016 року позов наполягала на розірванні шлюбу, пояснила, що з липня 2015 року вона з відповідачем проживають окремо, спільного господарства з того часу не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. В судове засідання 11 травня 2016 року позивач не з'явилась, надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, одночасно зазначила, що з 09 липня 2015 року вони припинили шлюбні відносини та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 08 квітня 2016 року позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Пояснив, що, на його думку, можливо зберегти сім'ю і це може статися за один два місяці, він бажає проживати разом та виховувати сина. В судове засідання 11 травня 2016 року відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надавав та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони одружились 27 жовтня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур Нижньодніпровського районного управління юстиції м.\~Дніпропетровська зроблено запис за №\~941 та видане свідоцтво про одруження (а.с.\~5). 23 червня 2003 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові позивача до відповідача. Ухвалою суду від 08 квітня 2016 року сторонам надавався строк для примирення строком на один місяць (а.с. 13). У своїй письмовій заяві, наданій суду 11\~травня 2016 року, позивач підтримала позовні вимоги, у звязку з чим суд робить висновок, що примирення між сторонами не відбулось. В той же час, відповідачем не надано суду жодних доказів можливості збереження шлюбу. Враховуючи, що під час наданого сторонам строку на примирення, останні не примирилися, сім'ю відновити не вдалося, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved