Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

16 червня 2021 року адвокат Марченко Софія Дмитрівна, яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача набуту в порядку спадкування за законом грошову суму недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю [PERSON] , 1930 року народження, померлої [INFO] , у розмірі 27 614,99 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 08 вересня 2020 року звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної контори 08 вересня 2020 року, спадщина складається з грошової суми недоотриманої пенсії спадкодавця [PERSON] на підставі довідки відповідача - 77 152,68 грн. 25 березня 2021 року позивач через поштове відділення отримала частково суму недоотриманої пенсії в розмірі 49 537,69 грн, при цьому на запит представника позивача відповідач повідомив, що пенсію було виплачено лише за три роки до дня звернення за період з 07 вересня 201 7року по 31 жовтня 2019 року. Проте, позивач не погоджується з цим, оскільки Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, тож просить стягнути з відповідача суму недоотриманої пенсії у розмірі 27 614,99 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання на 08 годину 00 хвилин 20 липня 2021 року, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 20 липня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 45 хвилин 13 серпня 2021 року. 26 липня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, згідно якого зазначено, що Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови КМУ № 637 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та № 365 від 08 червня 2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» не визначають строки виплати пенсій внутрішньо переміщених осіб за минулий час. Такий порядок передбачений лише статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої за минулий час без обмеження будь-яким строком виплачуються нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію. В інших випадках нараховані суми виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Позивач звернулась у вересні 2020 року за оформленням разового доручення для отримання недоотриманої пенсії за померлу [INFO] матір [PERSON] . Пенсійні виплати в період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2019 року нараховані у сумі 77 152,68 грн, проте пенсія за період з 01 березня 2016 року по 06 вересня 2017 року у розмірі 27 614,99 грн не була сплачена у зв`язку з відсутністю підстав згідно пункту 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Ухвалою суду від 13 серпня 2021 року залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке є правонаступником відповідача по справі - Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позовну заяву, у зв`язку з чим відкладено судове засідання на 16 годину 15 хвилин 21 вересня 2021 року. У зв`язку з перебування судді у нарадчій кімнаті судове засідання, призначене на 21 вересня 2021 року, відкладено на 11 жовтня 2021 року. 11 жовтня 2021 року судове засідання відкладено на 16 листопада 2021 року через перебування головуючого судді у відгулах. 16 листопада 2021 року судове засідання відкладено на 14 грудня 2021 року через перебування головуючого судді на лікарняному. В судове засідання не з`явились позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , які про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. 20 липня 2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача, у якому вона зазначила, що просить розглянути справу без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - до судового засідання також не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Клопотань про проведення судового засідання без участі представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, проте, свою позицію щодо позовних вимог представник відповідача висловив у наданому суду 26 липня 2021 року відзиві на позовну заяву. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 травня 2005 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03 червня 1972 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23 квітня 1991 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 лютого 2003 року (а.с. 14-17). [PERSON] , [INFO] , у віці 89 року померла [INFO] у селищі міського типу Новодар`ївка місто Ровеньки Луганської області, про що 19 листопада 2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 2294 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті матері позивача відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку вона отримувала, перебуваючи на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управління Пенсійного фонду Донецької області. Судом встановлено, що позивачу була частково виплачена недоотримана пенсія її покійної матері в розмірі 49 537,69 гривень (за період з 07 вересня 2017 року по 31 жовтня 2019 року), що підтверджується відповіддю голови комісії з припинення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за вих. № 0574-02-8/17375 від 24 травня 2021 року (а.с. 19-20). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 цього Закону. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 вересня 2020 року [PERSON] є спадкоємицею майна померлої матері [PERSON] , яке складається з грошової суми недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю на підставі довідки Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 листопада 2019 року за № 29050/05. Вартість спадкового майна складає 77 152,68 грн (а.с. 21). Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 27 614,99 гривень, нарахованої пенсіонерці [PERSON] , і не виплаченій їй за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, ураховуючи, що позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved