overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

16 червня 2014 року у суд із позовною заявою звернувся позивач до [PERSON] про стягнення боргу за використаний природний газ. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо здійснення своєчасної оплати за спожитий природний газ, внаслідок чого протягом 2013 року утворилась заборгованість у сумі 639 гривень 81 копійка. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі. Судом встановлено, що між ПАТ «Чернігівгаз» та [PERSON] був укладений типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання № 2416 від 19.01.2007 року (а.с. 10-11). 07.10.2012 року [PERSON] померла, що підтверджується повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького рацонного управління юстиції у Чернігівській області (а.с. 5). Відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] до ПАТ «Чернігівгаз» про переоформлення договору на газопостачання не звертався, проте вимог про припинення газопостачання не заявляв. 10 червня 2014 року комісією у складі депутата Козелецької селищної ради [PERSON], сусідів [PERSON] та [PERSON] було складено акт про те, що [PERSON], [INFO] дійсно проживає за адресою [INFO] (а.с. 14). Відносини з приводу постачання фізичним особам природного газу та встановлення цін на природний газ регулюються Постановою НКРЕ №310 від 10 березня 1999 року, Постановою Кабінету Міністрів України №619 від 08 червня 1996 року «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Згідно з Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністра України №2246 від 09 грудня 1999 року, встановлений розрахунковий період для оплати за газ - календарний місяць, а також оплати - не пізніше 10 числа наступного місця. Відповідно з вищезазначеними правилами споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за послуги з газопостачання, а також несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за надані послуги з газопостачання, порушення Правил, самовільне використання газу. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Так, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 -ЕЛ № 065515 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І- ОК № 246386 (а.с.7). Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 10 березня 2010 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 86, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили у січні 2015 року, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не спілкуються, відповідач переїхала у м. Кіровське, де проживає з іншим чоловіком, тому їх сімейні відносини припинені остаточно, просив розірвати їхній шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на розірванні шлюбу з [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, повністю визнала позовні вимоги і також наполягала на розірванні шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, враховуючи думку подружжя щодо їхнього сімейного життя та по суті заявлених вимог, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10 березня 2010 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 86. Від сумісного життя вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю, відповідачем по справі. Питання виховання та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини вирішені між сторонами добровільно. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у січні 2015 року. Подружжя разом не проживають і не спілкуються, спільного господарства не ведуть, у відповідача фактично склалася інша сімя, сторони обидва наполягають на розірванні їхнього шлюбу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні їхнього шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що 28.01.2014р. помер його батько [PERSON]. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки в свідоцтві про його народження імя батька зазначено як «Сава», що не відповідає запису в свідоцтві про смерть, згідно з яким він [PERSON]. Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву у якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просила встановити факт, що [PERSON], який помер 28.01.2014р., був його рідним батьком. Представник Сніжнянської сільської ради до суду не з`явився, подав заяву, в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження (а.с. 7) беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 28.01.2014р., був рідним батьком [PERSON], [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 28.01.2014р., був рідним батьком [PERSON], [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатним його сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] з народження страждає на психічні розлади, у звязку із чим перебуває на обліку у лікаря-психіатра Шепетівської ЦРЛ. Він є інвалідом І групи внаслідок психічного розладу безстроково та потребує постійного стороннього догляду. Вказує на те, що стійка хронічна хвороба прогресує, стан здоровя сина погіршується, він не може працювати, являється соціально-неадаптованою особою, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися у простих життєвих ситуаціях, а відтак не може керувати своїми діями, просив визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, з підстав, викладених у ній. Зазначив, що хвороба сина прогресує, він не розуміє значення своїх дій. Просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON], вважає, що [PERSON] необхідно визнати недієздатним, просив призначити опікуном заявника. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином заявника [PERSON], що підтверджується його свідоцтвом про народження. [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства, довічно, що підтверджується даними довідки серії АВ № 0539343 від 28.04.2015 року та посвідченням серії ААА № 799237, виданого 20.05.2002 року. З медичної картки [PERSON], що досліджувалася в судовому засіданні вбачається, що він є інвалідом І групи, внаслідок психічного розладу та потребує стороннього догляду. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 408 від 25 червня 2015 року [PERSON], [INFO] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді важкої розумової відсталості, у звязку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує встановлення опіки. Враховуючи, що [PERSON] внаслідок психічного розладу не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, суд вважає необхідним визнати його недієздатним. Відповідно до ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 15 квітня 2005\~року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними характерами та відсутністю взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач зареєстрували шлюб 15 квітня 2005\~року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 98 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 15 вересня 2005 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). 24 вересня 2007 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, однак вони продовжують вести спільне господарство та проживають за однією адресою. В позовній заяві позивач наполягав на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, вказавши, що вони з відповідачем припинили спільне проживання. Син [PERSON] проживає з нею і виключно нею утримується, оскільки відповідач, який є батьком дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язаний утримувати дитину до повноліття. При цьому, позивач посилається на положення ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України. В судове засідання позивач не з'явилась, надала в суд заяву з просьбою розглянути справу у її відсутності, вказавши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав в суд заяву з просьбою розглянути справу у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить законодавству, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів і відповідає інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 серпня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з січня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом до [PERSON] розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ №060383 від 11 серпня 2007 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №\~43. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують шлюбні відносини більш ніж 2 роки, з того часу мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, життям не цікавиться, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Глухова) [PERSON] (а.с. 4). Від сумісного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини більш ніж 2 роки тому, з того часу мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що 28.01.2014р. помер її батько [PERSON]. В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки в свідоцтві про її народження імя батька зазначено як «Сава», що не відповідає запису в свідоцтві про смерть, згідно з яким він [PERSON]. Заявниця в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила встановити факт, що [PERSON], який помер 28.01.2014р., був її рідним батьком. Представник Сніжнянської сільської ради до суду не з`явився також, подав заяву, в якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження (а.с. 8) та свідоцтвом про одруження (а. с.9) беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 28.01.2014р., був рідним батьком [PERSON], [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 28.01.2014р., був рідним батьком [PERSON], [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просила визнати її сина [PERSON] безвісно відсутнім , посилаючись на те, що останній 21 березня 2012 року вийшов з дому в невідомому напрямку і з того часу від нього немає ніяких відомостей. За її заявою був оголошений його розшук, однак позитивних результатів він не дав, місце перебування чи проживання [PERSON] не встановлено. Визнання безвісно відсутнім [PERSON] заявник обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про оформлення спадщини . У судове засідання заявник не зявилась, просила розглянути справу без її участі, вимоги заяви задовольнити. Заінтересована особа - Іллічівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, не заперечує проти задоволення заяви, що убачається відповідної заяви. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно п.3 ч.1 ст.234, ст. 246 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання у [INFO] протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Згідно з довідкою Барвінківського РВ УМВС України в Харківській області від 11 червня 2015 року [PERSON] з 10 квітня 2013 року знаходиться у розшуку, але його місцезнаходження не встановлено (а.с.13). Відповідно до довідки Іллічівської сільської ради Барвінківського району Харківській області №189 від 09.06.2015 р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але з 21 березня 2012 року за вказаною адресою не проживає, місцезнаходження його невідоме (а.с.12). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 212-215, 234, 235, 246-249 ЦПК України, суд-

Outcome: approved