Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

16.11.2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою. Відповідач проживає окремо, при цьому ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітню дитину. Також зазначає, що відповідач є працевлаштованою особою, іншим особам аліментів не виплачує, а отже, має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї доньки, а тому позивач змушена звернутися до суду для вирішення питання про примусове стягнення аліментів у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи\~ з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 02.12.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, якою просить розгляд даної справи проводити без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю та згідний сплачути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 2500 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.09.2017 року вбачається, що позивач та відповідач у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Плужненської сільської ради Ізяславського району від 16.11.2020 року №757, до складу зареєстрованих осіб сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.18\~Конвенції ООН\~про права\~дитини від\~20\~листопада 1989\~року,\~яку ратифіковано\~Постановою ВР\~№ 789-XII\~від 27.02.1991\~р.\~та яка\~набула чинності\~в Україні\~з 27\~вересня 1991\~року,\~держава докладає\~всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно чч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності в Україні 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто законодавство покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків незалежно від того, з ким вона проживає. Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 цього ж Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів перебування на утриманні відповідача інших осіб або неналежного стану його здоров`я, зважаючи, що він є особою працездатного віку, а також повне визнання ним позовних вимо, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст.180-184 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі, суд також виходить з необхідності якнайкращого забезпечення потреб дитини. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає на необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. З огляду на викладене, з відповідача по справі на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при поданні позовної заяви до суду звільнена позивач.

Outcome: approved