Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

16.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з управління активами» (м.Київ, вул. Кільцева дорога, буд.18А), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича (м.Київ, вул. Мала Житомирська, буд.6/5), третя особа: Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби у Київській області (Київська обл., м.Ірпінь, вул. Ярославська, буд.11) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 22.03.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. за заявою ТОВ «Фінансова компанія управління активами» вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1603, щодо стягнення з позивача [PERSON] суми заборгованості за період 06.11.2014 року по 15.03.2019 року у розмірі 34331,96 грн., вказуючи на те, що сума щодо якої вчинено вказаний виконавчий напис не є безспірною, є такою, що нарахована поза межами строку позовної давності. Враховуючи наведене та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 р. вказану справу передано для розгляду судді П`ятничук І.В. Ухвалою суду від 23 липня 2019 року провадження по справі було відкрито та справа була призначена за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року, закрито підготовче провадження у вказаній справі та справа призначена до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направляв до суду неодноразово заяви про розгляд справи за його відсутності, тому є можливим розгляд справи в його відсутності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду відзив на позовну заяву від 16.08.2019 року, в якій просив відмовити в задоволення позову, посилаючись на її необгрунтованість, та спотворені факти викладені в позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, тому є можливим розгляд справи в його відсутності. Представник третьої особи Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби у Київській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, тому є можливим розгляд справи в його відсутності. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.03.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. за заявою ТОВ «Фінансова компанія управління активами» вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1603 (ННТ 966697), щодо стягнення з [PERSON] суми заборгованості за період 06.11.2014 року по 15.03.2019 року у розмірі 34 331,96 грн., що складається з заборгованості за тілом кредита - 26111,20 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 8070,76 грн., оплата за вчинення виконавчого напису - 150,00 грн. Позивач зазначає, що у виконавчому листі сума заборгованості не є безспірною, крім того, сума стягнена поза межами давності в три роки, а саме 22.03.2019 року нотаріус безпідставно видав виконавчий напис, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за період 06.11.2014 р. по 15.03.2019 р. Також, позивач зазначає, що жодних будь-яких правовідносин [PERSON] з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» немає, та не мав, та жодних угод не укладав. Жодних відомостей, про наявність заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами», розрахунок заборгованості позивач не отримував та немає. Як зазначає, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. у своєму відзиві на позовну заяву, 22 березня 2019 року до нього звернувся директор ТОВ «Фінансова компанія управління активами» із заявою про вчинення виконавчого напису від 15 березня 2019 року №16 0591, а також, відповідно до вимог чинного законодавства додав до заява наступні документи: -Кредитний договір №R53100171801В, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] 14 грудня 2011 року; -Виписку за кредитним договором №R53100171801В від 14 грудня 2011 року за період з 06.11.2014 року по 15.03.2019 рік, з відміткою про непогашення заборгованості; -Вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 11.02.2019 р., вих.№16 059; -Повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 11.02.2019 р. вих.№16 059; -Розрахунок суми заборгованості за кредитним договором №R53100171801В від 14 грудня 2011 року за період з 06.11.2014 року по 15.03.2019 рік; -Список №1006 ф.103 групованих поштових відправлень листів рекомендованих, з відміткою поштового зв`язку від 11.02.2019 р.; -Фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 11.02.2019 р.; -Лист ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від 17 серпня 2018 року вих.№ФК/124; -Додаток №1 до Листа №ФК/124 від 17.02.2019 р.; -Договір відступлення права вимоги №201807-1/2 від 24 липня 2018 року; -Акт тприймання-передачі Реєстру Боржників за Договором відступлення прав вимоги №201807-1/2 від 24 липня 2018 року; -- реєстр боржників від 24 липня 2018 року. Стосовно відсутності правовідносин ТОВ «Фінансова компанія управління активами» з [PERSON] , слід зазначити наступне, 07 листопада 2014 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ПАТ «ВТБ Банк» було укладеного Договір відступлення прав вимоги №201807-1/2, на підставі якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором №R53100171801В від 14 грудня 2011 року. 24 липня 2018 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір відступлення прав вимоги №201807-1/2. Так, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право вимоги за кредитним договором №R53100171801В від 14 грудня 2011 року. Таким чином починаючи з 24 липня 2018 року право вимоги за кредитним договором №R53100171801В від 14 грудня 2011 року належить виключно ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Однак, в судовому засіданні жодним чином не встановлено, що позивачу відповідачем направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги, вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань та розрахунок заборгованості за картковим рахунком. В подальшому, 06.05.2019 року винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 06.05.2019 року державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Дербіною Л.В. звернено стягнення на доходи Позивача [PERSON] [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податків [NUMBER] , уродженцю м.Феодосія АР Крим, громадянина України. Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року,№1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду у Справі. № 320/8269/15-ц Провадження № 14-83цс18 від 16 травня 2018 року. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Відповідно до ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Тобто, цим Законом також встановлено обов`язок обтяжувача надіслати боржнику письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, яке надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Аналізуючи вищевказані норми закону вбачається, що перед вчиненням виконавчого напису нотаріусом на договорі застави Відповідач (стягував) зобов`язаний був на адресу Позивача (боржника) надіслати вимогу - письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання з одночасною реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Згідно абзацу 3 ст. 24 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Доказів виконання даної вимоги відповідач до суду не надав. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. З огляду на викладене, вказаний виконавчий напис, не можна визнати таким, що вчинений із дотриманням вимог закону та він підлягає визнанню судом таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечення відповідача вказаних висновків суду не спростовують, а тому судом відхиляються. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved