Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

15 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Навчального закладу обєднання громадян «Дніпропетровська обласна автомобільна школа всеукраїнської спілки автомобілістів» про стягнення боргу. В обґрунтування позову зазначила, що 19 листопада 2014 року між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач приймав на себе зобовязання протягом трьох днів з моменту укладання договору надати відповідачу у якості позики грошові кошти в сумі 9200 грн., а відповідач повинен був повернути їх у строк до 19 грудня 2014 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав, однак відповідач борг до теперішнього часу не повернув. На підставі чого просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 9200 грн., три відсотки річних 155,77 грн., інфляційну різницю за порушення зобовязань за договором позики в сумі 3293,60 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав, крім того, пояснив, що підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі, що не дозволяє виконати рішення суду шляхом одноразової виплати позивачу коштів, просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 листопада 2014 року між [PERSON] та Навчальним закладом обєднання громадян «Дніпропетровська обласна автомобільна школа всеукраїнської спілки автомобілістів» в особі директора [PERSON] укладено договір позики (зворотної фінансової допомоги) (а.с. 5). Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 договору позики позикодавець надає позичальнику позику в сумі 9200 грн. на безпроцентній основі, а позичальник зобовязується повернути позику у визначений договором строк, а саме до 19.12.2014 року. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 19.11.2014 року, відповідачем прийнято від [PERSON] по договору 9200 грн. (а.с. 6). Відповідачем не надано доказів повернення боргу станом на час розгляду справи в суді. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок, згідно з яким кількість днів прострочення складає 206 днів, з урахуванням встановленого законом розміру 3% річних, загальна сума процентів становить 155,77 грн. Крім того, з урахуванням кількості днів прострочення та сукупного індексу інфляції, інфляційне збільшення боргу за розрахунками позивача становить 3293,60 грн. Відповідачем не надано заперечень та доказів щодо спростування розрахунку, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати до уваги наданий розрахунок. Оскільки відповідачем також не надано доказів щодо виконання ним зобовязань за договором позики, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме основна сума боргу 9200 грн., 3% річних 155,77 грн., інфляційне збільшення боргу - 3293,60 грн., а всього 12649,37 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано докази сплати судового збору у розмірі 243,60 грн., в звязку з чим ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] В судовому засіданні відповідачем надано заяву про розстрочення виконання рішення. Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд приймає до уваги, що відповідачем надано докази його скрутного фінансового становища, ту обставину, що відповідач не є підприємством, яке отримує значний прибуток, у нього існують значні витрати по комунальним платежам, орендній платі за приміщення, заробітній платі викладачам. Суд також враховує, що в судовому засіданні між сторонами досягнута домовленість про розстрочення виконання рішення на 10 місяців. Оскільки фінансовий стан відповідача не дозволяє здійснити виконання рішення одноразовим платежем, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення суду на 10 місяців, зобовязавши відповідача сплачувати позивачу заборгованість рівними частинами в сумі 1265 грн. 00 коп. по десяте число кожного місяця, починаючи з березня 2017 року. На підставі ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved