Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

15 червня 2018 року позивач, звернувся до суду\~із зазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов»язань щодо повернення коштів за кредитним договором б/н від 13.08.2011, внаслідок чого на 30.04.2018 року утворилася загальна заборгованість відповідача перед банком 31655,61 грн. Також заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 1762,00 грн. Ухвалою суду від 26.06.2018 року за клопотанням позивача визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відзив на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від відповідача не надійшло. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Виконуючи приписи ст.ст.\~264,\~265 ЦПК України\~суд зазначає таке. Судом встановлено, що 13 серпня 2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В порушення умов договору та вимог статей 526,527,530 ЦК України, [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобовязання належним чином не виконує, що призвело до утворення станом на 30 квітня 2018 року заборгованості в сумі 31655, 61 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 470,15 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 25101,86 грн, заборгованості за пенею та комісією в сумі 4100 грн, а також з штрафів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору (відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору) у сумі 500,00 грн (фіксована частина) та у сумі 1483,60 грн (процентна складова). Оскільки розрахунок заборгованості по кредиту проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного кредитного договору, вказаний розрахунок приймається судом до уваги. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів. Разом з тим, суд визнає неправомірним одночасне нарахування відповідачу пені та штрафів за порушення зобовязань за кредитним договором. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому суд визнає позовні вимоги в частині стягнення штрафів безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 29672,01 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 470,15 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 25101,86 грн та заборгованості за пенею та комісією в сумі 4100 грн За правилами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1651,59грн (1762*29672,01 /31655,60). На підставі викладеного

Outcome: approved