Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

16 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до Веселівського районного суду Запорізької області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в заяві зазначила, що 23 квітня 1983 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , уродженця смт Веселе, Запорізької області, що підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданий 23.04.1983 року, місце реєстрації Веселівський відділ ЗАГС Запорізької області. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З 1983 року вона з чоловіком проживала по [ADDRESS] . В 1985 році чоловік поїхав в Росію на заробітки. З 1998 року і по сьогоднішній день будь-який зв`язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Заявниця неодноразово намагалася встановити місце знаходження або будь-який зв`язок з чоловіком, зв`язувались із своїми знайомими, які проживають або тимчасово працюють в РФ та могли би володіти інформацією щодо місця його перебування, але намагання знайти [PERSON] виявилось безрезультатними. 16 жовтня 2020 року вона звернулася до Веселівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо встановлення місця знаходження [PERSON] , [INFO] . На що Веселівське відділення поліції Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 16.10.2020 року за вих. № 5765/61-2020 повідомило, що [PERSON] , [INFO] на території смт Веселе та Веселівського району не проживає та за всіма обліками Веселівського ВП МВП ГУНП в Запорізькій області не значиться, тобто встановити місце знаходження не представилось можливим. Визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім необхідно для вирішення питання щодо подальшого користування та розпорядженням нерухомого майна. Тому вона вимушена звертатись в суд з заявою про визнання його безвісно відсутнім. Про місце перебування [PERSON] немає відомостей набагато більше року, цей факт підтверджується довідкою Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області від 03.11.2020 за вих. № 02-01-20/4033 та довідкою депутата Веселівської об`єднаної територіальної громади від 04.11.2020 року, у зв`язку з чим він може бути визнаний безвісно відсутнім. З цих причин заявниця вимушена звертатись в суд з заявою про визнання його безвісно відсутнім. Посилаючись на законодавчу базу ст. 43 ЦК України ст. 307, 308 ЦПК України, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Веселе Запорізької області, безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув надав письмову заяву про слухання справи у його відсутність, заперечень по заяві не мають. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його можливого проживання в смт Веселе Запорізької області протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. Допитаний судом свідок, [PERSON] який мешкає за адресою: [ADDRESS] ; зазначив, що він не бачив батька з 1998 року, де він може знаходитися не знає. Зі слів заявниці йому відомо, що він ні з ким з родичів не спілкується, ніякої допомоги дітям не надавав. Заявниця з 1983 року вона з чоловіком [PERSON] проживала по [ADDRESS] . В 1985 році чоловік поїхав в Росію на заробітки. З 1998 року і по сьогоднішній день будь-який зв`язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Заявниця неодноразово намагалася встановити місце знаходження або будь-який зв`язок з чоловіком, зв`язувались із своїми знайомими, які проживають або тимчасово працюють в РФ та могли би володіти інформацією щодо місця його перебування, але намагання знайти [PERSON] виявилось безрезультатними. 16 жовтня 2020 року вона звернулася до Веселівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області щодо встановлення місця знаходження [PERSON] , [INFO] . На що Веселівське відділення поліції Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 16.10.2020 року за вих. № 5765/61-2020 повідомило, що [PERSON] , [INFO] на території смт Веселе та Веселівського району не проживає та за всіма обліками Веселівського ВП МВП ГУНП в Запорізькій області не значиться, тобто встановити місце знаходження не представилось можливим. Визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім заявниці необхідно для вирішення питання щодо подальшого користування та розпорядженням нерухомого майна. Тому вона вимушена звертатись в суд з заявою про визнання його безвісно відсутнім. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявницею та свідком, їх покази об`єктивно підтверджуються і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були 1998 році., то початком його безвісної відсутності слід вважати 1 січня 1999 року. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved