Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

17.05.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.08.1976 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за №\~410. Позивач посилається на такі обставини. 21.08.1976 він та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають на теперішній час вже повнолітніх дітей. Однією сімєю сторони фактично не проживають. Причинами розпаду сімї стали розбіжності в поглядах на життя, що зумолює часті непорозуміння та конфлікти. Сімейні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши до його початку заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити його позовні вимоги, строк на примирення не надавати, оскільки з 2007 року проживає з іншою сімєю, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON], повідомлена про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не зявилась, подавши раніше суду письмову заяву від про розгляд справи за її відсутності, в якій також вказала, що у зв'язку з її незгодою розірвати шлюб просить надати термін на примирення. Враховуючи, що між поданням відповідачем заяви про надання строку для примирення та судовим розглядом справи по суті пройшло понад п'ять місяців і ч. 5 ст. 191 ЦПК України передбачений максимальний строк для примирення не більше шести місяців, що позивач вказує на проживання з іншою сім'єю з 2007 року по теперішній час і наполягає на розірванні шлюбу, суд ухвалив відмовити відповідачу [PERSON] в наданні строку для примирення. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) серії І-СР № 127414 від 17.03.2016 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 21.08.1976 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 410. Прізвища чоловіка і дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. У шлюбі в сторін є діти, які на цей час повнолітні. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя, сім'ю, сімейні цінності та обов'язки. Позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, адже він проживає тривалий час з іншою сім'єю. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З норм статей 55, 56 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати 551,20\~грн.

Outcome: approved