overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

15.05.2015 року Галицьким районним судом м.Львова було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою. Сторони в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час і місце судового засідання належним чином. Їхня неявка не є обовязковою при розглядові питання про винесення додаткового рішення. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 12.05.2015 року позов [PERSON] задоволено частково. Зобовязано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні та проживанні в квартирі №4 у житловому будинку №30 на вул.Ангеловича у м.Львові. Разом з тим, судом не було вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

15.05.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові позивач посилалася на те, що вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] є співвласниками будинку №26 по вул. Піщана в м. Гуляйполе Запорізької області, в даному будинку зареєстрований відповідач, але останній не проживає з листопада 1998 року, факт не проживання останнього у їхньому будинку можуть підтвердити свідки, посилаючись на ст.71 ЖК УРСР, прохає визнати відповідача втратившим право користування житловими приміщеннями будинку №26 по вул. Піщана в м. Гуляйполе Запорізької області. 16.06.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові позивач посилався на те, що він разом зі своєю дружиною [PERSON] є співвласниками будинку №26 по вул. Піщана в м. Гуляйполе Запорізької області, в даному будинку зареєстрований відповідач, але останній не проживає з листопада 1998 року, факт не проживання останнього у їхньому будинку можуть підтвердити свідки, посилаючись на ст.71 ЖК УРСР, прохає визнати відповідача втратившим право користування житловими приміщеннями будинку №26 по вул. Піщана в м. Гуляйполе Запорізької області. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, суду пояснивши, що він разом зі своєю дружиною [PERSON] є співвласниками будинку №26 по вул. Піщана в м. Гуляйполе Запорізької області з 2002 року, в даному будинку зареєстрований відповідач, але останній не проживає з листопада 1998 року, факт не проживання останнього у їхньому будинку можуть підтвердити свідки, посилаючись на ст.71 ЖК України, прохає визнати відповідача втратившим право користування житловими приміщеннями будинку №26 по вул. Піщана в м. Гуляйполе Запорізької області. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою позивачу і двоюрідною сестрою відповідачу, вона підтримує стосунки з рідним братом і бачиться з ним не рідше одного разу на місяць, відповідач після служби в армії до будинку не повернувся, а виїхав до м. Одеси, де мешкає на теперішній час, поважної причини непроживання відповідача у будинку її рідного брата у відповідача немає, непроживання пов'язане з небажанням відповідача проживати в даному будинку, останній не має наміру повертатися у будинок. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці позивача: [PERSON], належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Відповідач, який відсутній за зареєстрованим місцем проживання, місце знаходження якого невідоме, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в у пресі, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

15.05.2015 року до суду з позовом звернувся [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 05.09.1996 року вони з відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище Ющенко) Р.В. уклали шлюб, який зареєстрований в виконкомі Райгородської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис за № 7. Від подружнього життя дітей у них немає, спірного майна теж немає, але відповідачка не бажає добровільно через органи РАЦСу розірвати шлюб, тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом. Негаразди в їхній сімї розпочались близько пяти років тому, але особливо ускладнились стосунки між ними три роки тому. Головна причина розладу в сімї цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому грунті між ними часто виникали суперечки з різних дрібязкових причин. В результаті цього створилися умови, неможливі для спільного проживання. Він постійно перебував в стані нервової напруги, що призводило до моральної пригніченості та психологічного дискомфорту. Далі так тривати не могло, вони фактично стали чужими людьми. Він зрозумів, що вони абсолютно різні особистості, у них різне відношення до подружніх обовязків. Три роки тому вони фактично припинили подружні стосунки і на даний час проживають окремо один від одного. Ніхто із них не намагається примиритися, налагодити відносини. На даний час він проживає у громадянському шлюбі з іншою жінкою, має намір офіційно укласти з нею шлюб, тому необхідно розірвати попередній шлюб. Вважає, що їхній шлюб з відповідачкою остаточно і безповоротно. Збереження сімї з відповідачкою суперечить його інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак надав суду заяву в якій просить розгляд справи провести за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сімя фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

15.05.2015 року до суду з позовом звернулася [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 08.05.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Їхній шлюб зареєстровано в виконкомі Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис за № 1. До офіційної реєстрації шлюбу вони зх. 2007 року проживали у цивільному шлюбі. Від подружнього життя у них народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини вона звернулась до суду додатково. Негаразди в їхній сім'ї тривають близько одного, але особливо складними стали стосунки між ними останнім часом. Головна причина розладу в сім'ї цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому грунті між ними часто виникали суперечки, сварки, під час яких чоловік ображав її та принижував її людську гідність. Така атмосфера в сім'ї призводила її до моральної пригніченості та психологічного дискомфорту. В зв'язку з цими обставинами кілька місяців тому вони фактично припинили подружні стосунки, а нещодавно вона з дитиною переїхала на постійне проживання на найману квартиру. Вона зрозуміла, що вони з відповідачем - цілковито різні особистості, у них різні погляди на життя, на подружні обов'язки. Примирення між ними неможливе. Вважає, що їхній шлюб розпався остаточно і безповоротно. Збереження сім'ї з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Спірного майна у них не має. Просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. Відповідач в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

15.05.2015 року з Комунарського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю передана цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.05.2015 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до провадження Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 лютого 2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №76. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначила, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 лютого 2014 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. У позивача є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з осені 2014 року через втрату почуття любові та взаємоповаги, виникнення частих суперечок. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зберігання родини вважає неможливим. Суперечок про поділ спільно нажитого майна на момент вирішення питання про розірвання шлюбу немає. Просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просив розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №134898, виданого 15 лютого 2014 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися 15 лютого 2014, місце реєстрації: Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №76. Прізвище після реєстрації шлюбу : чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а.с.5). З свідоцтва про народження серії V-МЮ №645580, виданого 18 березня 2011 року Рязанським відділом ї реєстрації актів цивільного стану Управління РАЦС Москви в Російській Федерації, вбачається, що 21 лютого 2011 року народився [PERSON], матірю якого є позивач по справі. Зроблено відповідний актовий запис за №1129 від 18 березня 2011 року (а.с. 6). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

15.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 21 серпня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, наразі сімейні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 21 серпня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис 2144. Від шлюбу мають спільну дитину - малолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони разом не проживають, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

15.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказує, що 05 липня 2006 р. він уклав шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 328. Від шлюбу з відповідачкою дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2013 року, вони проживають окремо, сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна немає. Позивач просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою, а також просить стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 243,60 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви до суду. У судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу в його відсутності, вказав, що на позовних вимогах наполягає та просить розірвати шлюб. Відповідачка у судове засідання не з'явилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливе. Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги наведене, суд вважає, що шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечити інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

15.05.2015 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.05.1998 року, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, на час розгляду справи сторони спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

15.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03.08.2002 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.08.2002 року, актовий запис № 1061, від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

15.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09.08.2008 року та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду представник подав заяву, про розгляд справи без його участі, та особисту заяву позивачки про розгляд справи без її участі, позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 09.08.2008 року, актовий запис № 1164, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач є працездатний, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та судові витрати на користь позивача в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

15.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач позов визнала і повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 30.01.1999 року і мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З січня 2015 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved