Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

16.03.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 16.09.1995 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований Гуляйпільським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, актовий запис № 97, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 270733 від 16.09.1995 року. Від цього шлюбу вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Далі в позові зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися і з вересня 2017 року сторони проживають окремо, спільне господарство більше не ведуть. 27.02.2018 року між позивачем та відповідачем за рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області розірвано шлюб, однак на момент подачі даної позовної заяви, рішення не набрало законної сили. Спільний малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем і перебуває на повному її утриманні. Позивач працює в ТОВ «РІАН-М» на посаді заступника директора і отримує місячну заробітну плату близько 3000 грн., однак їй не вистачає цих грошових коштів для утримання спільного з відповідачем сина [PERSON] самостійно. Зазначила, що на скільки їй відомо, відповідач ніде офіційно не працює, де він працює та чим займається, їй не відомо, однак він є працездатною та повністю сформованою людиною, а тому має можливість та зобовязаний фінансово допомагати своєму малолітньому сину [PERSON], однак добровільно цього не робить. Прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 16.05.2018 року надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає їх задовольнити (а.с. 19) Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 16.05.2018 року надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Додатково повідомив, що він офіційно працевлаштований на підприємстві Філія «Гуляйпільський комбікормовий завод» ТОВ «Сонячне насіння Плюс» с. Залізничне, вул. Матросова, 44, на посаді охоронця (а. с. 20). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 16.09.1995 року між сторонами укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 97, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖС № 270733, виданим 16.09.1995 року Гуляйпільським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької області (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 024845, виданим 08.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 9). В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» вказаний відповідач [PERSON]. Сторони не проживають разом з вересня 2017 року, рішенням від 27.02.2018 року Гуляйпільського районного суду Запорізької області між сторонами розірвано шлюб, син проживає разом з позивачем, що слідує з тексту позовної заяви. Відповідно до довідки № 781 від 02.03.2018 року виданої управлінням «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], і має наступний склад сімї: син [PERSON], [INFO] (а. с. 11). Згідно довідки № 24 від 01.03.2018 року виданої ТОВ «РІАН-М» [PERSON], вона дійсно працює в ТОВ «РІАН-М» з 01.02.2016 року на посаді заступника директора, згідно Наказу № 16-к від 29.01.2016 року, та її середньомісячна заробітна плата з в вересня 2017 року по грудень 2017 року становила 3410 грн, щомісячно, а з січня 2018 року по лютий 2018 року становила 4000 грн, щомісячно, та склала всього 21640 грн. ( а.с 12). Позивач [PERSON] згідно паспорта громадянина України серії СА № 206299, виданого Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області від 07.08.1996 року, зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] ( а.с.4-6). Відповідач [PERSON] відповідно до паспорта громадянина України серії СВ № 616696, виданого Запорізьким РВ УМВС України в Запорізькій області від 09.07.2002 року, зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], що також підтверджується і довідкою Обласного адресно-довідкового сектору УДМС України в Запорізькій області вх. 1966/18 від 20.04.2018 року (а.с. 14, 21). Стан здоровя відповідача є задовільним, на його утриманні інші непрацездатні особи не перебувають, інших аліментних стягнень не має. Відповідач [PERSON]. відзив на позов не надавав, будь-яких заяв, клопотань щодо спростування цих обставин не предявляв. Відповідно до ст. ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, задовільний стан здоровя дітей та платника аліментів, те що відповідач, хоча і не працевлаштований офіційно, але має постійний заробіток, інших аліментних виплат не має, на його утриманні не перебувають інші непрацездатні особи, а також те, що мати дітей також повинна надавати допомогу дітям. За таких обставин, суд вважає, що для повноцінного захисту інтересів малолітньої особи розмір аліментів не може бути меншим ніж визначено в законодавстві. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дітям не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які діти мали б при сумісному проживанні з обома батьками. Також, суд роз'яснює сторонам, що позивач та відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернулася до суду із позовною заявою 16.03.2018 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання малолітніх дітей потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved