overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 06 листопада 1996 року у Жовтневій селищній раді м.Нововолинська Волинської області, актовий запис №13. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти у сім'ї. Відповідач зловживає спиртними напоями, перебуваючи у нетверезому стані, влаштовує сварки, під час яких завдає їй побоїв, висловлюється нецензурною лайкою в присутності неповнолітніх дітей. На теперішній час проживають окремо, сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і збереження сімґї є неможливим, оскільки сімўя існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с. 3), та його копію (а.с.4), копії свідоцтв про народження (а.с.5-6), копію паспорта позивача (а.с.7), копію виписки Нововолинської ЦМЛ (а.с.9-10), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати, а саме: витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., що підтверджується документально (а.с.1) та 300 грн. витрат на правову допомогу (а.с.12).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 17 вересня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №632. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2007 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17 вересня 2005 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №632 (а.с.7). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2007 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вказуючи наступне. Позивач зареєстрована та постійно мешкає за адресою [ADDRESS] з 13.04.2002 року. Вона є власницею вищезазначеної квартири, та набула право власності на підставі рішення суду від 02 липня 2013 року. Таким чином будинок [ADDRESS] належить їй на праві власності, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності нерухомого майна №12154112 від 04.11.2013 року. Відповідач, [PERSON], у данній квартирі не мешкає більше 27 років (тобто з 1987 року), що підтверджується Актом перевірки паспортного режиму від 15.09.2014 року, складеного комісією КП «Служба єдиного замовника», але зареєстрована за цією адресою, що підтверджується тим самим актом. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований за цією адресою, але не проживає в ньому, позивач змушена нести додаткові витрати по утриманню домобудівлі. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації не бажає. Відповідач з 1987 року постійно мешкає в будинку [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явився, хоч судом належним чином приймалися заходи про розгляд справи у його присутності, тому суд має можливість винести заочне рішення на підставі наявних доказів по справі. Вислухавши пояснення позивача, суд знайшов наступне. [PERSON] на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2013 року є власником житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] (а.с.6). На теперішній час, крім [PERSON], у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується витягу з домової книги (а.с.9-11). У зв'язку з реєстрацією [PERSON], позивачка не має можливості повноправно розпоряджатися своїм будинком та повинна оплачувати на неї всі комунальні послуги. Згідно акту перевірки паспортного режиму від 15.09.2014 року, відповідач [PERSON], дійсно зарєеєстрована [ADDRESS] та з вересня 1987 року не мешкає за данною адресою (а.с.8). Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не мешкає у будинку позивачки понад 20 років, договору найму житлового приміщення з нею не укладали і своєю реєстрацією заважає власниці будинку [PERSON] розпоряджатися її особистим майном, що є порушенням права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 22 листопада 1996 року Віньковецьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану. Позов мотивовано тим, що 22.11.1996 року сторони зареєстрували шлюб у Віньковецькому районному відділі реєстрації актів громадянського стану. У період шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Через постійні конфлікти та суперечки спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З 2008 року шлюбні стосунки фактично припинені і сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В зв'язку з цим, позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. А тому просить шлюб розірвати, без надання строку для примирення. Вказує, що майнового спору між подружжям немає, а дочка надалі буде проживати разом із нею. У судове засідання 17.10.2014 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просить судове засідання провести у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву, у якій позов [PERSON] визнає повністю та просить шлюб розірвати. 17 жовтня 2014 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 22 листопада 1996 року у Віньковецькому райвідділі реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. В період шлюбного життя у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно матеріалів справи, протягом подружнього життя у сім`ї [PERSON] через різні погляди на сімейне життя виникали конфлікти та суперечки. З 2008 року та до теперішнього часу сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків і їхній шлюб існує формально. Позивачка примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає, оскільки попередні спроби для примирення бажаних результатів не принесли. Відповідач визнав позовні вимоги повністю. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати. Судові витрати за клопотанням позивачки слід покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON]. звернулася в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 30 червня 2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 565. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. перебувають в шлюбі з 30 червня 2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30 червня 2002 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON] , [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та стягнути з відповідача в користь позивача сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі мають окремий бюджет, ведуть окремо своє господарство. Відповідач ухиляється від своїх обов?язків щодо утримання дітей. Діти перебувають на утриманні позивача. Позивач працює старшим продавцем у приватного підприємця, її середньомісячний оклад складає 1470 грн. Цих коштів для забезпечення дітей всім необхідним не вистачає. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює гірником очисного вибою на відокремленому підрозділі «шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля», його середній заробіток становить 8084 грн. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно до досягнення повноліття найстаршою дитиною, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, позовні вимоги визнав повністю. Погодився на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. До задоволення також відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає вимога позивача про стягнення з відповідача на її користь 300 грн. понесених витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.13-16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 26 травня 2012 року в Рівненській сільській раді Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Через прояву з боку відповідача неповаги, відсутність взаємопорозуміння та втрату почуттів сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй прізвище, взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, позивачка зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги; а відповідач визнає їх повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 травня 2012 року в Рівненській сільській раді Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Причинами розпаду сімї стали проява з боку відповідача неповаги, відсутність взаємопорозуміння та втрата почуттів. Зазначені факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 21 січня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 06. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які досягли повнолітнього віку, та неповнолітню [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з лютого 2011 року не підтримують шлюбні відносини, в зв'язку із сварками, непорозуміннями, різними поглядами на сімейне життя, відсутності спільних інтересів, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. Між нею та чоловіком досягнуто згоди щодо утримання дітей, діти проживають з нею. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище змінити на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку чим. судом проведений заочний розгляд справи.. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 21 січня 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 06, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з лютого 2011 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved