Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

17.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] перебуває з 18.02.2016 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сімейне життя між нами поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Їх сім`я фактично розпалась в зв`язку з вчиненням сварок, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, між ними втрачено почуття любові, поваги, дружби та довіри. На даний час вони з відповідачкою разом не проживають, шлюб існує формально, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їх розлучення. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проживання дитини разом з матір`ю. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». А також заявила клопотання в якому просить при ухваленні судового рішення визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] з матір`ю, а саме з нею - [PERSON] . У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази,судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] , 18.02.2016 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції у Чернігівської області, актовий запис № 08, після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Як вбачається з довідки Відділу державної реєстрації Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області № 14-10/810 від 18.04.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але фактично проживає по [ADDRESS] . (а.с.10). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась, на даний час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують. Позивач [PERSON] в своїй заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила дитину залишити проживати разом з нею.Тому суд приходить до висновку, щосім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 768 грн. 40 коп. судового збору. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved