Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

17.01.2017 [PERSON] звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 15 905 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2016 року, близько о 20 год. в районі вул. Дніпровська, 31 в м. Чернігові трапилася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем [PERSON] марки «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER]. В результаті ДТП транспортним засобам були завдані значні механічні ушкодження. Вказує, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.07.2016 року провадження відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито в зв»язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення. Проте, зазначає, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.07.2016 року відповідач [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в зв»язку з визнанням його винним в порушенні п. 10.1 ПДР України в вказаному ДТП. В зв»язку з тим, що відповідач на час вчинення ДТП не мав поліса обов»язкового страхування транспортного засобу, тому Моторне (транспортне) страхове бюро України /далі МТСБУ/ компенсувало позивачу матеріальні збитки у зв»язку з пошкодженням самого автомобіля. Крім матеріального збитку, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок пошкодження транспортного засобу та неможливості використовувати автомобіль у тому вигляді, що він мав до ДТП, яку оцінює в 20 000 грн. Зазначає, що він не являється спеціалістом в галузі права, тому для захисту своїх порушених прав йому знадобилась правова допомога фахівця в галузі права, з яким був укладений відповідний договір та сплачено 10 000 грн. Окрім вказаного, позивачем ще були понесені витрати на послуги з перевезення автомобіля евакуатором в розмір 400 грн. та відповідне експертне дослідження в розмірі 5 505 грн. 00 коп. Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.39-40). Тому, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. В матеріалах справи відсутнє заперечення позивача та його представника про розгляд справи в заочному порядку, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 25.06.2016 року о 20-00 год., в м. Чернігові, по вул.. Дніпровська, 31, керуючи автомобілем [NUMBER], перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого трапилося зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в попутному напрямку, під керуванням позивача [PERSON] В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, тому відносно нього складений адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.07.2016 року, [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.6). Згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.07.2017 року, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито в зв»язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. (а.с. 7) Згідно з ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25.06.2016 року є водій [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16) власником автомобіля [NUMBER], є [PERSON], а правомірним володільцем позивач [PERSON] Відповідно до ч. 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі статтею 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Пунктом 1 ч. 1 статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах встановлених законом. Таким чином особа яка хоча і не є власником, але має законне право володіння майном, має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Згідно зі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тобто, диспозицією зазначеної правової норми чітко визначено, що підставами для відшкодування шкоди є деліктна поведінка однієї особи по відношенню до іншої, факт настання такої шкоди, як юридичний наслідок, причинний зв'язкою між деліктною поведінкою особи та фактом настання матеріальної шкоди, а також вина завдавача шкоди. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги відсутність причинного зв»язку між деліктною поведінкою [PERSON] по відношенню до позивача [PERSON] і фактом настання матеріальної шкоди, яку позивач поніс з метою доведеності своєї невинуватості у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та недоведеності вини відповідача, зумовленої настанням вказаної шкоди, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат за проведення експертного дослідження в розмірі 5 505 грн. 00 коп. та за послуги адвоката в розмірі 10000 грн., понесених [PERSON] в рамках вищезгаданої справи про адміністративне правопорушення. Тим більше, що заявлений розмір витрат за послуги адвоката не підтверджено належними та допустимими доказами. Проте, оскільки за наслідками вищезгаданої ДТП позивач вимушений був скористатися послугами евакуатора, що підтверджено належними доказами (а.с. 5), пов»язані з цим витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 400 грн., як завдані збитки останньому, що узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15 щодо права відмови потерпілого від свого права вимоги відповідно до страховика чи МТСБУ та одержання відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов»язання. Крім того, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: п. 1 у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; п. 2 у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; п. 3 у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; п. 4 у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає її розмір, визначений позивачем у сумі 20 000 грн., занадто завищеним, а тому, беручи до уваги тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, виниклих у звязку з пошкодженням транспортного засобу, відсутністю в матеріалах справи жодних відомостей щодо розміру завданих йому матеріальних збитків у зв»язку з пошкодженням самого автомобіля, проте наявністю повідомлення про їх повне відшкодування МТСБУ, ступеня вини відповідача, і приходить до висновку, що з урахування засад розумності, виваженості та справедливості, сума у 1000 грн. буде адекватною нанесеній моральній шкоді [PERSON], яку необхідно стягнути з відповідача [PERSON] Згідно ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог майнового і немайнового характеру в розмірі 656 грн. 10 коп., оскільки позивач був звільнений від його оплати при подачі позову (а.с.11).

Outcome: partial