Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

15.04.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги, третя особа: Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради, в якому просять стягнути з відповідача на корись кожного з них моральну шкоду в розмірі 125000 грн. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 02.01.2012 року [PERSON] здійснив напад на [PERSON], внаслідок чого останній отримав декілька ударів по обличчю, внаслідок яких втратив рівновагу та впав на землю втративши свідомість та отримавши ушкодження у вигляді: садна у правій щелепно-величній області, у лобно-скроневій області, крововилив та забійна рана в області правого ока, розлитий крововилив у садно в області лівої ушної раковини, крововилив м'яких тканин у лобній області справа, крововилив в області правої кісті, лівого плеча та передпліччя. [PERSON] було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де йому було поставлено діагноз «Закрита черепно-мозкова травма. Садина, гематома обличчя, лівого вуха. Підозра на гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю». У період часу з 02.01.2012 року по [INFO] стан хворого погіршувався, що призвело до його смерті [INFO]. Згідно з висновком експерта №164-2013/О встановлено надання [PERSON] медичної допомоги працівниками відповідача неналежної якості та несумлінне виконання медичними працівниками цього закладу охорони здоров'я своїх професійних обов'язків. Враховуючи вищевикладене позивачі звернулися до суду з даним позовом про відшкодування останнім моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку зі смертю сина позивачів та батька трьох дітей. У процесі розгляду позовної заяви, в порядку ст. 36 ЦПК України, судом було залучено третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: [PERSON], яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої доньки померлого [PERSON], [INFO]; [PERSON], яка є повнолітньою донькою померлого; [PERSON], яка діє від імені та в інтересах малолітнього сина померлого [PERSON], [INFO]. Крім того, стороною позивачів та третіх особі, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору було уточнено позовні вимоги, а саме просили суд стягнути з відповідача на користь позивачів [PERSON], [PERSON] та третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON] по 50000 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів, яка також є представником третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги, підтримали заявлені позовні вимоги, просили задовольнити їх з підстав викладених в позові. Представник відповідача заперечувала проти позову, зазначаючи, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, крім того надала суду письмові заперечення, у яких зазначено, що з на сьогоднішній день не з'ясовано ступінь, наявність чи відсутність вини особи, яка нанесла тяжкі тілесні ушкодження [PERSON] та між якими та смертю [PERSON] згідно висновку експерта наявний прямий причинний зв'язок. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували б вину відповідача або будь-кого з його працівників. Висновок експерта, на який посилається сторона позивачів, на думку представника відповідача, не вказує, що саме дії працівника відповідача призвели до смерті [PERSON], враховуючи що цей же висновок вказує, що завданою [PERSON] черепно-мозковою травмою і його смертю наявний прямий причинний зв'язок. Третя особа Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради своїх представників на розгляд справи до суду не направив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.01.2012 року приблизно о 00 год. 20 хв. громадянин [PERSON] здійснив напад на [PERSON], внаслідок чого останній отримав декілька ударів по обличчю, внаслідок яких втратив рівновагу та впав на землю втративши свідомість та отримавши ушкодження у вигляді: садна у правій щелепно-величній області, у лобно-скроневій області, крововилив та забійна рана в області правого ока, розлитий крововилив у садно в області лівої ушної раковини, крововилив м'яких тканин у лобній області справа, крововилив в області правої кісті, лівого плеча та передпліччя (кримінальне провадження №42013110100000770 за ч.4 ст. 187 КК України). Того ж дня о 03 год. 34 хв. [PERSON] було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де йому було поставлено діагноз «Закрита черепно-мозкова травма. Садина, гематома обличчя, лівого вуха. Підозра на гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю». Із запису огляду при надходженні до лікарні згідно медичної картки стаціонарного хворого №161/63 до Київської міської лікарні швидкої допомоги - стан хворого середньої тяжкості, свідомість загальмована, самостійно пересуватися не може. При цьому черговим нейрохірургом було рекомендовано рентгенографію черепа в двох протекціях, однак дане обстеження проведено не було. Згідно наступного огляду черговим нейрохірургом о 07 год. 00 хв. було рекомендовано рентгенографію черепа в двох протекціях, чого зроблено знову не було. О 20 год. 30 хв. лише після повної втрати свідомості [PERSON] було проведено обстеження, встановлено вірний діагноз та почато лікування, черговим нейрохірургом було констатовано важкий стан хворого, рентгенографія черепа - лінійний перелом кіток скріплення черепу, та рекомендовано СКТ головного мозгу. 03.01.2012 року о 08 год. 10 хв. була проведена рентгенографія черепа, яку рекомендував лікар нейрохірург при надходженні потерпілого до лікарні, за результатами якої о 12 год. 30 хв. була терміново проведена операція. Із запису в медичній картці №161/63 запис від 04.01.2012 року загальний стан - важкий. Згідно запису від [INFO] стан хворого погіршився, свідомість - кома I-II. Того ж дня не приходячи до свідомості хворий помер об 11 год. 40 хв., факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с.138). Відповідно до висновку експерта №164-2013/о, складеного за результатами проведення судово-медичної (комісійної експертизи) за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄДРСР за №12012110030001824, за ч.1 ст. 140 КК України, аналіз наданих медичної документації, з урахуванням наявних медичних даних дозволяє розмежувати надання [PERSON] медичної допомоги в два етапи: перший до 20 год. 30 хв. - 22 год. 30 хв. 02.01.2012 року, коли потерпілому не був встановлений правильний діагноз наявності черепно-мозкової травми, і, відповідно, взагалі ніякої медичної допомоги з приводу наявної травми не надавалось; другий після 20 год. 30 хв. - 22 год. 30 хв. 02.01.2012 року, коли потерпілому був встановлений діагноз наявності черепно-мозкової травми, відповідно якого надавалась допомога в якісному так і в кількісному відношенні медичної допомоги, в тому числі із вчасним реагуванням на виникнення відхилень у функціонуванні організму. Саме не встановлення правильного діагнозу [PERSON] до 20 год. 30 хв. - 22 год. 30 хв. 02.01.2012 року і є дефектом в наданні медичної допомоги - бездіяльність лікаря, який можливо було б уникнути у разі виконання рекомендацій чергового нейрохірурга від 02.01.2012 року виконати рентгенографію черепа. Проведення вищевказаного обстеження дозволило б лікарям дозволило б своєчасно встановити правильний діагноз наявності черепно-мозкової травми, і, відповідно, своєчасно розпочати надання необхідної медичної допомоги, - в такому випадку це було б єдиною можливістю запобігти настанню смерті [PERSON] Таким чином, наявність вищезазначеного дефекту в наданні медичної допомоги, перебуває у прямому причинно-наслідковому зв'язку з настанням смерті [PERSON] (а.с.106-133). Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності з 2 ч.2 цієї статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно ст. 1172 ЦК України - юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. За ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що відповідно до висновку експерта №164-2013/о наявність дефекту в наданні медичної допомоги, перебуває у прямому причинно-наслідковому зв'язку з настанням смерті [PERSON], доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, враховуючи характер завданих моральних страждань, а саме смерть близької та рідної людини, їх тривалість, розміру заявленої в позовах моральної шкоди, ступеню родинних відносин між покійним [PERSON] та особами, що заявили позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а спме підлягає до стягненню з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на користь [PERSON] 20000 грн., на користь [PERSON] 30000 грн., на користь [PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON] 30000 грн., на користь [PERSON] 30000 грн., на користь [PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON] 30000 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги на користь держави підлягає жо стягнення судовий збір у розмірі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial