Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

15.11.2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Тернівської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин, що [PERSON], померла [INFO] року , за життя була племіницею [PERSON], померлої [INFO]; визнання, що [PERSON], померла [INFO] року, за життя отримала у спадщину 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., як спадкоємиця п'ятої черги за законом, після смерті тітки - [PERSON], померлої [INFO] року; визнання, що [PERSON], померла [INFO] року, за життя отримала у спадщину 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., як спадкоємиця першої черги за законом, після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] року та визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., та на недоотриману пенсію, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування вказує, що згідно свідоцтва про право власності від 21.02.1996 року його батьку - [PERSON] , матері - [PERSON] та тітці [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина на частину вказаної вище квартири. У встановлений законом строк, до нотконтори ніхто не звернувся, але його мати - [PERSON] , яка є племіницею спадкодавця та спадкоємицею п'ятої черги за законом, мешкала та була зареєстрована разом із тіткою за однією адресою, доглядала тітку до смерті, тому фактично спадщину прийняла. [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина на частину вказаної вище квартири. У встановлений законом строк, до нотконтори ніхто не звернувся, але мати - [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця та спадкоємицею першої черги за законом, мешкала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, тому вважається такою, що спадщину прийняла. [INFO] року померла його мати - [PERSON].Після її смерті залишилася спадщина на частину вказаної вище квартири та на недоотриману пенсію в сумі 1477,20 грн. У встановлений законом строк він, як син спадкодавця та спадкоємиць першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шадріної Л.Г. із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину мені було відмовлено, оскільки відсутні докази родинних зв'язків між його матір'ю [PERSON] та її тіткою [PERSON], померлою [INFO] року, тому він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Представник відповідача [PERSON] Тернівської районної у місті ради в судове засідання не з'явився, надав заяву розгляд справи за відсутності представника виконкому та залишає вирішення даного позову на розсуд суду. У звязку з неявкою учасників справи, згідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 16.11.2017 року та призначено до судового розгляду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 21.02.1996 року, а.с.13, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно до положень ст.ст.370, 372 ЦК України у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. Таким чином суд проводить виділ в натурі частки із спільного сумісного майна, або поділ вказаного майна, тільки при наявності спору між співвласниками про розмір часток, а не в разі їх смерті. З урахуванням викладеного суд вважає , що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало на праві власності при житті по 1/3 частині спірної квартири кожному. [INFO] року [PERSON] померла, а.с.8. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та [PERSON], померлою [INFO], [PERSON], померлим [INFO] підтверджуються наданими позивачем доказами, а.с.6-7, 9-11, в т.ч. копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу, згідно чого позивач є сином вказаних спадкодавців . Родинні відносини між [PERSON], померлою [INFO] року, та між [PERSON], померлою [INFO], підтверджуються також актом від 08.10.2017 року. Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України 2017 року ( ст. 256 ЦПК України 2004 року) суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, тому слід встановити факт родинних відносин, що [PERSON], яка померла [INFO], за життя була племінницею [PERSON], померлої [INFO] оскільки від даних обставин залежить виникнення права на спадщину в позивача. На час смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO] року, діяли норми ЦК України від 18.07.1963 року, тому при вирішенні позову в частині прийняття спадщини після [PERSON] слід керуватися нормами ЦК України, які діяли саме на час відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 524 ч.1, , 527, 530 ЦК України від 18.07.1963 року - спадкування здійснюється за законом та за заповітом, спадкування за законом має місце коли та оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян від 05.04.2017р. , а.с.62, [PERSON] мешкала разом з [PERSON], померлою [INFO] року. Після смерті [PERSON], померлої [INFO] р. відсутні інші спадкоємці, спадкова справа не заводилась, остання мешкала та була доглянута своєю племінницею [PERSON], яка й вступила в управління та володіння спадковим майном, тому необхідно встановити , що за життя [PERSON] прийняла спадщину, що складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., як спадкоємиця п'ятої черги за законом, після смерті тітки - [PERSON] Також встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частку спірної квартири. Після його смерті спадкові справи не заводились, заяви про прийняття спадщини і про відмову від спадщини не подавались, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а.с.54. Згідно ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки. В даному випадку [PERSON] мешкала та була зареєстрована разом із спадкодавцем [PERSON], ,а.с.18, тому вважається такою, що прийняла спадщину за законом як спадкоємиця першої черги після свого чоловіка, що складається з 1/3 частки спадкової квартири [ADDRESS]. Також, згідно довідки управління ПФУ, [PERSON] нараховані пенсійні виплати в сумі 1477,20 грн., що перебувають на особовому рахунку [NUMBER] у Криворізькому північному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, а.с.53. Після смерті матері [PERSON] позивач - її син [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотарільної контори із заявою про прийняття спадщини на спадкову квартиру і пенсійні виплати, а.с.54, Інші спадкоємці після [PERSON] відсутні, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, заяви про відмову від спадщини не подавались, а.с.62. Згідно положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності, згідно з вимогами ст.1216 ЦК України, є спадкування. Як визначено ВССУ в листі №16.05.2013 № 24-753/0/4-1, та постанові Пленуму ВСУ про судову практику у справах про спадкування - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема в разі відсутності документа який підтверджує право власності. Згідно ст.182,334 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином суд вважає, що після смерті [PERSON] на спірну квартиру і пенсійні виплати відкрилася спадщина, враховуючи відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно у спадкодавця, тому слід визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., та пенсійні виплати в сумі 1477,20 грн., що нараховані [PERSON] та перебувають на особовому рахунку [NUMBER] у Криворізькому північному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, після смерті матері - [PERSON], яка померла [INFO] року. У частині позовних вимог про визнання факту прийняття [PERSON] за життя в спадщину 1/3 частину спірної квартири як спадкоємиця першої черги за законом після чоловіка [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити, оскільки встановлення такого факту діючим цивільним законодавством не передбачено та враховуючи наявність спільного місця реєстрації і місця проживання спадкодавця разом із спадкоємцем на час смерті. На підставі ст.ст. 524, 527,530, 549 ЦК України від 18.07.1963 року, ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України ,

Outcome: partial