Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

16.11.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач коштів на утримання сина не надавав, не цікавився його вихованням, навіть подав до суду позов про виселення їхнього сина з його будинку. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області відповідача було зобов`язано сплачувати аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , лише тоді, коли йому виповнилося 17 років. На даний час [PERSON] є повнолітнім, однак, продовжує навчатися та є студентом другого курсу денної форми навчання Інституту МФН Національного університету «Львівська політехніка» та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно себе забезпечити. Відповідач молодий, здоровий, працездатний чоловік, тому має можливість брати участь в матеріальному утриманні сина студента. Вона забезпечити сина всім необхідним не в змозі, тому змушена звернутися до суду з цим позовом. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання і є студентом другого курсу денної форми навчання Інституту МФН Національного університету «Львівська політехніка» в розмірі ј частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою судді від 03.12.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 09 годину 00 хвилин 02.06.2021 року. Ухвалою суду від 02.06.2021 року судове засідання відкладено на 15 годину 05 хвилин 12.07.2021 року. Ухвалою суду від 12.07.2021 року судове засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 27.10.2021 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 23.09.2021 року подала в канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. У відповідності до\~ст.\~2\~ЦПК\~України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із\~ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч. 1, 7\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Згідно із ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Сторони з 09.10.2001 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.08.2012 року (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З довідки Виконавчого комітету Старосамбірської міської ради №1206 від 01.10.2020 року, відомо, що позивачка [PERSON] , 1983 року народження та її син [PERSON] , 2002 року народження проживають в [ADDRESS] (а.с.12). Актом обстеження від 01.10.2020 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом із бабусею [PERSON] в задовільних умовах. Зі слів матері та бабці, [PERSON] знаходиться на їхньому утриманні (а.с.10). Згідно ч. 1, 2 ст.\~141\~СК\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. З довідки №7 від 21.07.2020 року Національного університету «Львівська політехніка» відомо, що [PERSON] навчається у вищевказаному закладі на ІІ курсі, денної форми навчання. Закінчує навчання у червні 2024 року (а.с.11). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані\~ст. 199 СК України. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу\~України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст.\~199\~Сімейного\~кодексу\~України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.\~200\~Сімейного\~кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи наведене, та беручи до уваги те, що повнолітня дитина [PERSON] проживає з матір`ю, навчається у Національному університеті «Львівська політехніка», а відповідач, коштів на утримання сина не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Законодавцем положенням ч.2 ст.51\~Конституції\~України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст.\~182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач страждає на будь-які хронічні захворювання чи має інших неповнолітніх дітей та/або повнолітніх непрацездатних утриманців, та/або що з нього проводяться будь-які стягнення за виконавчими документами, та/або що він має будь-які фінансові зобов`язання. Разом з тим, суд не знаходить підстав у задоволенні позовних вимог про визначення мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму на працездатну особу, оскільки аліменти стягнуті судом на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ч.2 ст.182 СК України не регулюють виниклі між сторонами правовідносини та застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання дітей, а відтак позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: partial