Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

15.07.2020 [PERSON] звернулася з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 04.01.2010 Міським відділом РАЦС Бердичівського МРУЮ Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 04.01.2010 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки. Протягом останнього року подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення неможливе. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 30.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03.09.2020, за клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення - два місяці. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Позивачка згідно поданих 28.08.2020 та 02.12.2020 заяв підтримала позов, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 04.01.2010 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8). Сторони є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Таким чином, зважаючи на вказані у позові причини розірвання шлюбу, наданий судом строк для примирення не дав позитивного результату, оскільки після його спливу позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на те, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути 840, 80 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved