overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

16.02.2015 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Суперечки поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У зв'язку з тим, що відповідач проживає на тимчасово окупованій сухопутній території Автономної Республіки Крим, його виклик в судове засідання здійснювався у порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом поміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 27.03.2015 №56 (5430). Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивачка згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому статтею 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.03.2011 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 439, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати за оплату судового збору у розмірі 243,60 грн. та за публікацію оголошення в пресі в розмірі 420,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

16.02.2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 02.10.1993р. уклав з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають трьох повнолітніх дітей. З відповідачкою разом не проживають 15 років. Шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачкою, що і стало причиною звернення до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів ( постановляє заочне рішення в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 02.10.1993р. зареєстрували шлюб у Олешнянській сільській раді Охтирського району Сумської області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.10.1993р.(а.с.6) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

16.02.2015р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 23.07.1995р. уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають двох доньок: повнолітню - [PERSON],та [PERSON] - [INFO].н.. Прожили з відповідачем 19 років. Протягом цього часу зрозуміли, що не підходимо один одному за характером Постійно виникають сварки на ґрунті непорозумінь. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23 липня 1995р. зареєстрували шлюб у Камянець- Подільському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 531, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.08.1995р.(а.с.5) Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню і шлюб між нею та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки встановлено, що сторони не бажають продовжувати подружні стосунки. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його матері - [PERSON], [INFO], яка внаслідок психічного захворювання не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними, а також встановлення над нею опіки та призначення його опікуном над недієздатною матір'ю. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи не з'явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд ухвалити рішення на підставі висновків судово-психіатричної експертизи. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Заявник є сином [PERSON], [INFO], і проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Як убачається з висновку судово-психіатричної експертизи від 26.03.2015 року № 196 (а. с. 26 - 28), у [PERSON] мають місце клінічні ознаки органічної деменції (F 02.8 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). У зв'язку з наявним у неї важким (хронічним та стійким) психічним розладом вона не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. В силу положень статей 39, 60 ЦК України зазначене є підставою для визнання [PERSON] недієздатною і встановлення над нею опіки. За приписом частини першої статті 60 ЦК України суд має право призначити опікуна тільки після визнання фізичної особи недієздатною та лише за поданням органу опіки та піклування. Інші особи правом звернення до суду з такою вимогою законом не наділені. Таким чином, вимога про призначення заявника опікуном над недієздатною матір'ю є передчасною, при цьому заявлена особою, яка не наділена відповідним правом, а тому не підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем одружені з 10.07.1999 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], у вересні 2014 року між нею та відповідачем припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства, через відсутність взаєморозуміння в родині та психологічну несумісність, шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просила суд шлюб розірвати (а.с.2). Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, вважав, що шлюбні стосунки можливо поновити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.07.1999 року який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 195, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Встановлено, що сторони від шлюбу мають спільну малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва(а.с.5) Також у судовому засіданні судом встановлено, що у вересні 2014 року між сторонами було припинено подружні стосунки через відсутність взаєморозуміння в родині та психологічну несумісність, шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати сім`ю сторони не бажають, строком на примирення наданим судом не скористались, спору щодо майна між ними не має, тому сторони наполягають на розірванні шлюбу, що підтверджуються поясненнями наданими сторонами у судовому засіданні. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони наполягають на розірванні шлюбу, строком на примирення наданим судом не скористались, зберігати шлюб не бажають й вважають, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Суд виходить з бажання позивача, та вважає за необхідне прізвище [PERSON], яке було змінено нею після укладення шлюбу, залишити незмінним «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 04.09.2010 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1172. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO]. Позивач посилається на те, що з лютого 2014 року, сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Спільне життя з відповідачем не склалося , сторони проживають окремо один від одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. На момент звернення до суду неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. Оскільки за час шлюбу спільного сумісного майна не нажито, спір про поділ майна відсутній. Виходячи з вищевказаного позивач звернувся до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 1172. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 131797.Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Юренко». Від шлюбу у сторін є дитина, син [PERSON] [INFO], свідоцтво про народження серія І-ЖД 255209, актовий запис № 140. Сторони з лютого 2014 року не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер. За таких обставин суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в особі одеської філії про стягнення не виплаченої заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона 23.01.2015 року була звільнена з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Вказане підтверджується наказом про звільнення [PERSON] від 23.01.2015 року за № 25-24-кф.Заробітна плата була нарахована але не виплачена. Вказане підтверджується довідкою про нараховану але не виплачену заробітну плату від 06.02.2015 року за № 39. За період грудня 2014 року по лютий 2015 року відповідач заборгував перед позивачем 1606,92грн. заробітної плати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2015 року [PERSON] була звільнена з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» Вказане підтверджується наказом про звільнення [PERSON] від 23.01.2015 року за № 25-24-кф. За період грудень 2014- січень 2015 року відповідач заборгував перед позивачем 1606,92 грн. заробітної плати. Відповідно до довідки про нараховану але не виплачену заробітну плату №39 від 06 лютого 2015 року, заборгованість ПАТ УСК «Гарант-Авто» перед [PERSON] становить за грудень 2014 року 1035,51грн, за січень 2015 року 571,41 грн. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, ч. 1 ст. 367 ЦПК України встановлено перелік підстав для обовязкового допуску рішення для негайного виконання, а право суду допустити рішення до негайного виконання встановлено ч. 2 ст. 367 ЦПК України. Виходячи з вищевказаного суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтуванні своїх вимог вказує, що 13.07.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В наступний час вона з відповідачем не проживає однією сім'єю. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи думку сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4), довідкою з місця мешкання позивачки про склад сім'ї, з якої вбачається, що дитина проживає разом з нею (а.с.12). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1989 року. Мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] 2003 року народження. Син повнолітній. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, потреби в наданні строку для примирення не вбачає. Після розірвання шлюбу просить їй залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. В наданні строку для примирення не вбачав підстав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 1989 року. Мають одну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO] (а.с.3-5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають стягненню на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved