Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

15.01.2021 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 17.09.2005 по 30.03.2020 перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . У період шлюбу ними була придбана квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу відповідачка почала чинити перешкоди у користуванні вказаною квартирою. Тому просить здійснити поділ квартири, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири, а також стягнути з відповідачки судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить провести розгляд справи за наданими до суду матеріалами. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізувавши матеріали справи, дійшов такого висновку. Спір порушений з майнових прав подружжя. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 17.09.2005 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.09.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с. 5). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2020 №583/654/20 шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 6-7). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.06.2012, зареєстрованого в реєстрі за №437, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання купила квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що має наступні характеристики: загальна площа 50,6 кв.м., житлова площа 28,5 кв.м., кількість кімнат 2 (а.с. 8-10). З витягу про державну реєстрацію прав від 25.06.2012 №34610759 вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14.06.2012 №437 право приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] (а.с. 11-12). Згідно звіту про оцінку майна (скорочена форма) від 28.12.2020 ринкова вартість без урахування ПДВ двокімнатної житлової квартири, розташованої на п`ятому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку, житлова площа 28,5 кв.м, загальна площа 50,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , становить 219600 грн (а.с. 18). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60\~СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст.\~61\~СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно зі ст.\~63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст.\~65\~СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. За змістом ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності Згідно із ч. 1 ст.\~70\~СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дослідженими доказами підтверджується придбання подружжям [PERSON] квартири загальною площею 50,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд дійшов висновку, що придбана подружжям квартира є об`єктом спільної сумісної власності та підлягає поділу у порядку, визначеному позивачем, враховуючи, що доказів іншого відповідачкою не надано. Оскільки спірне майно придбане сторонами у період перебування у зареєстрованому шлюбі є їх спільною сумісною власністю, виходячи з рівності часток кожного з них на вказане майно, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/2 частині указаного майна за кожним. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень глави 8 ЦПК України. Так положеннями ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. Згідно з ч.ч. 6-9 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві сторони пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2196 грн (а.с. 3-4). Також позивачем було проведено оплату робіт з оцінки спірного майна в сумі 400 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією від 29.12.2020 (зворотній бік а.с. 30). Таким чином, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача 2596 грн в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved