Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

16.03.2020 року позивач звернулася в суд з позовом і просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.04.2017 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №27. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, разом не проживають, збереження сім`ї є неможливим. Малолітній син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, тому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 1940202531918, 1940202568439 (а.с.а.с.18, 21), причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 04.04.2017 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №27 між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, разом не проживають, збереження сім`ї є неможливим. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сім`я сторін розпалася, шлюб існує формально, подружжя миритися не бажає, суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідач [PERSON] не надає допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, відзив на позов не подав, згідно вимог закону батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і стягує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1.ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов поданий до суду 16.03.2020 року, тому з вказаної дати суд присуджує аліменти на утримання дитини. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на утримання дитини за один місяць відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (за позовну вимогу про розірвання шлюбу) та стягує з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved