Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

15.06.2018 р. [PERSON] (далі позивач) в особі свого представника за нотаріально посвідченою довіреністю [PERSON] (далі представник позивача), звернулась до Енергодарського міського суду з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» (далі відповідач), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила на те, що 27.09.2010 р. вона отримала кредит у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Вона не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. Станом на 16.11.2014 р. вона мала заборгованість на суму 25531 грн. 58 коп., яка складалась з наступного: - 14 170,34 грн. - заборгованість за кредитом; - 8 751,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 917,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1191,98 грн. - штраф (процентна складова). Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.02.2015 р.\~ по справі №316/2971/14-ц (провадження № 2/316/102/15) позовні вимоги було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 25531 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот тридцять одна) грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 255,32 грн. \~ \~ \~ \~За заявою ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано виконавчий лист для примусового виконання рішення та відкрито виконавче провадження. 30.03.2017 року постановою старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що сума боргу за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження сплачена в повному обсязі згідно платіжних доручень, що містяться в матеріалах виконавчого провадження. В середині квітня 2018 року [PERSON] отримала постанову державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] про арешт майна боржника від 04.04.2018 року, відповідно до якої було накладено арешт на її майно для забезпечення реального виконання рішення. Звернувшись до Енергодарського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області остання узнала, що на примусовому виконання знаходиться виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з неї на користь Приватбанку у розмірі 146661,15 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 14000 грн., за відсотками 122986,81 грн., пені та комісії 500 грн., по штрафам 500 грн., заборгованість по штрафам 6874,34 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 1\~800 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис був вчинений незаконно та є таким, що не підлягає виконанню, зазначаючи на те, що при вчиненні виконавчого напису у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Крім того, заявник зазначила, що розрахунок боргу, здійснений ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо наявності грошового зобовязання позивача по кредиту, процентах та пені, не може вважатись документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Додав, що виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банк, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і на її думку, не може бути доказом безспірності грошових вимог. Просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06.10.2017 р. зареєстрований в реєстрі за №15241, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON], [INFO], місце народження - Узбекська PCP, Хорезмська обл., м. Дружба, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФОПП [NUMBER], місце проживання за адресою: 71504, [ADDRESS], місце роботи ВП ЗАЕС, на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] банк «ПРИВАТБАНК», код платника податків згідно з ЄДРГІОУ 14360570, місцезнаходження за адресою: 01001, місто Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, не сплачену в строк за Кредитним договором №б/н від 27.09.2010 року суму у розмірі 144861,15 гривень, з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14000,00 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 122986,81 гри.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6874,34 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 гривень 00 копійок., судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 18.06.2018 р. провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання (а.с.18). Ухвалою суду від 21.08.2018 р. підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.52). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить суд задовольнити (а.с.36). Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у загальному судовому провадженні, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.49, 61), не скористався наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не зявився у судове засідання без повідомлення причин своєї неявки. Відзову, заперечень на позов, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, розгляд справи у його відсутності до суду не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. За приписами ст.191 ЦПК України,\~\~у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати\~\~суду: відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;\~\~позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи. Відповідно до ст.10 ЦПК України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява №3236/03, Страсбург), суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», судам дано роз'яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Енергодарський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.55) Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с.37), заперечень на позовну заяву від третьої особи не надійшло. Враховуючи зазначене, а також те, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, від нього не надійшло заяв або клопотань про відкладення слухання справи, відзиву або заперечень на позовну заяву, а також приписи ст.223, 280 ЦПК України, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних чи доказів, в порядку заочного провадження, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у суду докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст.13 ЦПК України) встановив наступне. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис від 06 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 15241, про стягнення з [PERSON], [INFO], місце народження - Узбекська PCP, Хорезмська обл., м. Дружба, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФОПП [NUMBER], місце проживання за адресою: 71504, [ADDRESS], місце роботи - ВП ЗАЕС, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА [PERSON] «ПРИВАТБАНК», код платника податків згідно з ЄДРГІОУ 14360570, місцезнаходження за адресою: 01001, місто Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, не сплачену в строк за Кредитним договором №б/н від 27.09.2010 року суму у розмірі 144861,15 гривень, з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14000,00 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 122986,81 гри.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6874,34 грн., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. Постановою державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] від 11.01.2018 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанк суми заборгованості у розмірі 146 661,15 гривень, з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14000,00 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 122986,81 гри.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6874,34 грн., витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З наданих суду документів вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] при вчиненні виконавчого напису від 06.10.2017 року не було зясовано чи не пропущено банком строк позовної давності. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 27.09.2010 року по 05.09.2017 року, тобто, майже десять років (а.с.10) Згідно з вимогами ст.ст. 256-258 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст.\~266\~ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст.ст. 257, 261\~ЦК України висловлена Верховним судом України у справах № 6-95цс14 та № 6-127цс14. З оспорюваного виконавчого напису від 06.10.2017року вбачається,що сума, яка стягується з [PERSON] складається із:заборгованості за тілом кредиту 140000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 122986,81 гри.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6874,34 грн. , витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. Отже, відповідність розрахунків заборгованості, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялась, тобто оспорюваний виконавчий напис, вчинено нотаріусом поза межами строку, який передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.02.2015 р.\~ по справі № 316/2971/14-ц (провадження № 2/316/102/15) позовні вимоги було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 25 531 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот тридцять одна) грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 255,32 грн. (а.с.16). За заявою ПАТ КБ «Приватбанк» було отримано виконавчий лист для примусового виконання рішення та відкрито виконавче провадження (а.с.7). 30 березня 2017 року постановою старшого державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області [PERSON] було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з тим, що сума боргу за виконавчим документом з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження сплачена в повному обсязі згідно платіжних доручень, що містяться в матеріалах виконавчого провадження (а.с.8). З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис від 06 жовтня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 15241, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON], [INFO], місце народження - Узбекська PCP, Хорезмська обл., м. Дружба, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФОПП [NUMBER], місце проживання за адресою: 71504, [ADDRESS], місце роботи - ОПЗАЕС, на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] банку «ПРИВАТБАНК», код платника податків згідно з ЄДРГІОУ 14360570, місцезнаходження за адресою: 01001, місто Київ, вул. Грушевського, буд. ІД, не сплачену в строк за Кредитним договором №б/н від 27.09.2010 р. суму у розмірі 144861,15 гривень, з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14000,00 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 122986,81 грн.; заборгованість з пені та комісії у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6874,34 грн. витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 гривень 00 копійок, таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved