Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

15.03.2016 року у м. Краматорську Донецької області народилася [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження 1-НО №707999 від 23.03.2016 матірю дитини є [PERSON], а батьком [PERSON]. Відомості про батька в свідоцтво про народження дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України від 20.09.2016 №00017121360, виданий Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. З акту закладу охорони здоровя, органу внутрішніх справ України, про дитину покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоровя, складений 24.05.2018 у комунальній установі охорони здоровя «Краматорський будинок дитини «Антошка» суд вбачає, що 09.08.2017 дитина - [PERSON], 2016 р. н., без нагляду була знайдена на вулиці Прилуцькій у місті Краматорську Донецької області співробітниками поліції, та була доставлена в інфекційне відділення №2 КМУ «ДТМО» міста Краматорська. Після лікування малолітня [PERSON] знаходилася на державному забезпеченні в комунальній установі охорони здоровя, «Краматорський будинок дитини «Антошка». Свою дитину відповідачка не забрала після закінчення терміну перебування з комунальної установи охорони здоровя «Краматорський будинок дитини «Антошка». Рішенням Краматорської міської Ради від 06.06.2018 № 375 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, [PERSON], [INFO]. Також з рапорту завідуючої відділенням КМУ «ДТМО» №2 [PERSON] від 03.11.2017 року судом встановлено, що до медичної установи, інфекційного відділення службою у справах дітей Краматорської міської Ради, співробітниками поліції 27.10.2017 року була доставлена дитина [PERSON], [INFO] в стані середньої тяжкості з переліком хвороб та неохайним зовнішнім станом дитини. Попередньо дівчинка відповідно до [PERSON] органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 27.10.2017 року була знайдена сторонніми людьми на вулиці Прилуцькій в місті Краматорську, де вона знаходилась одна, без матері чи інших дорослих. Цей факт говорить про недбале відношення відповідачки до власної дитини, відсутність будь-яких материнських почуттів, бо дитина була покинута на призволяще у такому віці, що становило реальну небезпеку, як для життя дитини, так і для здоровя малолітньої [PERSON], [INFO]. З пояснень представника позивача та третьої особи судом встановлено, що з моменту влаштування малолітньої [PERSON] до дитячого будинку «Антошка» відповідачка жодного разу не відвідувала дитину, про що також є відповідний лист Краматорського дитячого будинку «Антошка». Відповідно до довідки КЛПУ «Міський наркологічний диспансер міста Краматорська» за № 1419 від 24.07.2018 року [PERSON], [INFO], перебуває на обліку з приводу вживання опійного з шкідливими наслідками для організму. Відповідно до довідки наданої Краматорським міським відділом з питань пробації південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації громадянка [PERSON], [INFO], засуджена 21.12.2016 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Ухилення від виконання батьківських обовязків передбачає систематичне невиконання обовязку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обовязкових умов позбавлення батьківських прав. Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] суд повно, всебічно, обєктивно зясувавши обставини справи, зокрема ставлення відповідачки до дитини, приходить до висновку, що зазначені вище фактори поведінки, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме та систематичне ухилення відповідачки від виховання доньки і нехтування нею своїми батьківськими обовязками, що свідчить про її винну поведінку щодо дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 02.10.2018 позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки [PERSON] є доцільним. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність обґрунтованих підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки. 18.07.2018 рішенням Краматорської міської ради за № 512 [PERSON], [INFO], призначено опікуном над [PERSON], [INFO]. Згідно ст.166\~ч.2\~СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст.\~51\~Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. (ч.2 ст.182 СК України) Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідачки, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що відповідачка не працює та не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки [PERSON], яка перебуває під опікою позивача. Однак останній в даному позові не заявив вимог про стягнення аліментів. Разом з тим судового рішення про стягнення аліментів з відповідачки на утримання доньки до її повноліття не приймалося. З огляду на вказане та враховуючи положення ст.166\~ч.3\~СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, з останньої в інтересах дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача (платника аліментів), але не нижче мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, тобто не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини, які перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, зобовязавши [PERSON] відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Крім того, виходячи з приписів ч.1 ст.141\~ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved