Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

16 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Очаківської міської ради. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що за договорами дарування він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], а також земельної ділянки площею 0,0135 га для ведення підсобного господарства. Разом з будинком йому перейшла у власність і земельна ділянка розміром 0,1 га для його обслуговування. Питання про відчуження земельної ділянки не було вирішено належним чином, а також ним не було оформлено державного акту на земельну ділянку площею 0,0135 га. Посилаючись на викладене, просив визнати за ним право власності на вказані земельні ділянки. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися; представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, крім цього, вказав, що повністю підтримує заявлені вимоги; представники відповідача та третьої особи про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. З договорів дарування від 31 березня 1997 року (а. с. 6, 11) вбачається, що [PERSON] подарував позивачеві [PERSON] цілий житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], а також земельну ділянку площею 0,0135 га для ведення підсобного господарства. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17443990 від 21 січня 2008 року (а. с. 7), за позивачем [PERSON] зареєстровано право приватної власності на вказаний вище житловий будинок. Згідно з державними актами на право приватної власності на землю (а. с. 12, 13), попередньому власникові [PERSON] на підставі рішення Очаківської міської ради № 62 від 25 лютого 1997 року було виділено земельні ділянки площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,0135 га дляведення підсобного господарства за вказаною вище адресою. З дослідженої судом копії спадкової справи, наданої на запит суду (а. с. 72-78), спадкоємицею майна [PERSON], який помер [INFO] (а. с. 15), була його дружина [PERSON], яка також померла [INFO] (а. с. 50). Після смерті останньої спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Першої очаківської державної нотаріальної контори № 285/01-09 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 47343560 від 06 квітня 2017 року (а. с. 85, 86). 03 листопада 2016 року нотаріусом за вих. № 273/01-16 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо житлового будинку та земельних ділянок і рекомендовано звернутися до суду (а. с. 16). Відповідно до ст. 30 Земельного кодексу України в редакції 1992 року, який діяв на час укладення договору дарування будинку, при переході права власності на будівлю та споруду переходило у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності на земельну ділянку, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі. Згідно з п. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України, який діє з 01 січня 2002 року, при переході права власності на будівлю та споруду право власності на земельну ділянку може переходити на підставі цивільно-правових угод. Як вбачається з договору дарування житлового будинку, зміст ст. 30 Земельного кодексу України сторонам, що підписали договір, роз'яснено нотаріусом. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що разом з житловим будинком [PERSON]відчужував [PERSON] також земельну ділянку для обслуговування цього будинку. Обставин, які б вказували, що попередній власник за життя набув право власності на спірну земельну ділянку неправомірно, або, що на неї, окрім позивача, претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved