Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

15.03.2016 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони з 2000 року по 2003 рік проживали однією сімєю, вели спільне господарство та є батьками [PERSON], який народився 23.08.2003 року. Дитина знаходиться на її утриманні. Стверджуючи, що вони з відповідачем не дійшли згоди про порядок надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1500 грн. на місяць. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи проти свого обовязку по утриманню дитину до досягнення нею повноліття. Вдночас, [PERSON] просив суд врахувати, що він працює, отримує заробітну плату, інших доходів не має. Дослідивши матеріали справи та наявні докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №523. Договору про сплату аліментів вони не укладали. На час розгляду справи дитина знаходиться на утриманні позивача, проживає разом із нею, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В процесі розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] працює машиністом крана (кранівником) в ВП «БУ-463 ТДВ «Чорноморгідробуд» в м.Одесі». Вказані обставини підтверджуються довідкою «Будівельного управлінням №463 Товариства з додатковою відповідальністю «Чорноморгідробуд» в м.Одесі» від 19.04.2016 року за №18-к. Інших доказів на підтвердження майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано. Враховуючи, що [PERSON] працює, отримує заробітну плату, іншого доходу не має, аліменти підлягають стягненню з нього у частці від доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». Обставин, які відповідно до вимог Сімейного Кодексу України перешкоджали б відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення аліментів позивачі звільнені від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає присудженню з [PERSON]в дохід держави в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial