Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

15.02.2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначила, що 17.12.2011 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] - відповідачем по справі. [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . З березня 2020 р. позивачка разом із сином проживають окремо від відповідача. Позивач має мінливі доходи та із урахуванням того факту, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги дитині, вона не взмозі самостійно забезпечувати належне утримання сина. Той факт, що відповідач є здоровою, працездатною людиною та під час проживання разом із дитиною він повністю сплачував кошти на її утримання, свідчить про його змогу і надалі забезпечувати потреби дитини. Крім цього позивач також несе додаткові витрати на дитину, а саме на: 1) послуги репетитора з англійської мови 3 рази на тиждень вартістю 1 години у сумі 150 гривень, що загалом на місяць становить: З рази * 4 тижні * 150 гривень = 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень; 2) послуги репетитора з загальних предметів 5 разів на тиждень вартістю 1 години у сумі 150 гривень, що загалом на місяць становить: 5 разів * 4 тижні * 150 гривень = 3 000 (три тисячі) гривень; 3) заняття сина з футболу у сумі 800 (вісімсот) гривень на місяць; 4) оренду житла для дитини, що становить на місяць із урахуванням 6 000 гривень, які Позивач сплачує за оренду житла для себе і дитини: 6 000 гривень / 2 = 3 000 гривень. Загалом додаткові витрати на утримання дитини на місяць складають: 1 800 грн. + 3 000 грн. + 800 грн. + 3 000 грн. = 8 600 (вісім тисяч шістсот) гривень. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову - 11.02.2021 р., а також додаткові витрати на утримання [PERSON] у сумі 4 300 (чотири тисячі триста гривень), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову - 11.02.2021 р. В судовому засіданні [PERSON] та її представник позов підтримали, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, надав суду письмовий відзив в якому зазначив, що він постійно підтримує контакти з дитиною та приймає участь в її вихованні. До вересня 2021 року (коли він дізнався, що [PERSON] подано позов до суду) він вважав, що між нею та позивачкою, як матір`ю дитини, існувала домовленість, що він бере участь в утриманні дитини в грошовій та натуральній формі. Кошти весь час, що він проживає окремо, сплачувались ним шляхом перерахування на карткові рахунки позивачки або сина, що підтверджується виписками по картці, наданими банком; передачі готівки позивачці через сина. Згідно з наданими банком виписками по картці за період з березня 2021 по вересень 2021 ним перераховано на карткові рахунки сина та позивачки загальну суму в розмірі 10015 грн. 00 коп. Зазначена сума не враховує надані у спірний період на утримання сина готівкові кошти. Крім цього, на його повному утриманні знаходиться малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] та її мати [PERSON] . Тому, він готовий сплачувати аліментні у розмірі 2 000 грн.00 коп. щомісячно, з вересня 2021. Всі додаткові витрати, наведені [PERSON] є надуманими та визначені із значним завищенням їх фактичного розміру. Доказів, що позивач дійсно несе такі витрати, а дитина для свого гармонійного розвитку потребує подібного підходу до її розвитку та виховання позивачем не надано. Їх син відвідує футбольний клуб, заняття в якому ведуться тренерами за бюджетні кошти, тобто оплату вихованці клубу не здійснюють взагалі. Позивачкою не доведено, що для розвитку здібностей сина є дійсна потреба у заняттях з репетитором загальних дисциплін 5 разів на тиждень. Запорізька гімназія № 6 надає достатньо високий рівень знань своїм учням. Необхідність послуг репетитора з англійської мови 3 рази на тиждень також не обґрунтована. Стягнення додаткових витрат на оренду житла не передбачено чинним законодавством. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (яка знаходиться у відкритому доступі) позивачка є власницею частини квартири [ADDRESS] . У зазначені квартирі зареєстровано постійне місце проживання позивачки. Крім того, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 22.06.2020 позивачкою набуто право власності на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 93,8 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Він визнає та згоден виплачувати додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши надані письмові докази, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною,Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 17.12.2011 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2011 p. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2012 p., у подружжя [INFO] народився син - [PERSON] . З березня 2020 р. [PERSON] разом із сином проживають окремо від відповідача [PERSON] , який не надає достатньої матеріальної допомоги дитині, в зв`язку з чим позивачка не взмозі самостійно забезпечувати належне утримання сина. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує як обставини визначені статтею 182 СК України, так і можливість надання утримання матір`ю позивачкою - [PERSON] . В зв`язку з чим, з відповідача, який працює та має на утриманні доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виходячи із засад справедливості, підлягає до стягнення на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, суд зауважує, що до особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Позивачкою не надано жодних доказів того, що вона несе додаткові витрати на дитину і не зазначено чи є вказані витрати крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положеньстатті 185 СК України. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Тим більше, витрати на оренду житла не є додатковими витратами на дитину, оскільки це не викликано особливими обставинами у розумінніст.185 СК України, а відноситься до звичайних витрат для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, що передбачені стягненням аліментів з батька дитини, та входять до складу аліментних платежів, які він сплачує щомісячно. Вказані позивачем витрати, пов`язані з повсякденними побутовими витратами на дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, з огляду на позицію відповідача [PERSON] , надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: partial