Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

15 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 2 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 943. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем [PERSON] спільне життя не склалося, оскільки мають різні погляди на життя та різні характери. З квітня 2017 року спільно не проживають. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Разом з тим, їх малолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] не постійно надає допомогу на утримання дитини, хоч є працездатним, інших осіб на утриманні не має, а тому може надавати допомогу на утримання дитини. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 2 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 943, а також стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] і стягнути з відповідача [PERSON] на її, [PERSON], користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав, погоджується з тим, щоб шлюб між ним та позивачем [PERSON] було розірвано, а також погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд, заслухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] визнав у повному обсязі. Відповідачеві [PERSON] розяснено наслідки визнання позовних вимог. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог про розірвання шлюбу з позивачем та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки в розмірі 1000,00 гривень, не встановлено. Згідно Свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 082753 (а.с. 5) сторони по справі зареєстрували шлюб 2 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 943. Від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони по справі спільно не проживають з квітня 2017 року, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача чи інтересам дитини сторін. Спорів між сторонами про поділ майна, чи визначення місця проживання дитини, на час розгляду справи, немає. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснює, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 гривень визнав, а тому з урахуванням положень ч. 1 ст. 61, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, такі позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, суд допускає до негайного виконання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 640,00 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви в частині вимог про розірвання шлюбу, а також понесені витрати на надання правової допомоги в розмірі 600,00 гривень, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] підтверджено документально (а.с. 1, 9-12). Крім того, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви в частині вимог про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 112-114, 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved