Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

16.05.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на особисте утримання. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу вони з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO], яка перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку щодо матеріального утримання дитини. Окрім того, відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, матеріально їй не допомагає. Все вище викладене, спонукало її звернутися з даним позовом до суду. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та стягнути з відповідача на її користь аліменти на особисте утримання в розмірі ? частини від заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років. На судовий розгляд справи позивачка [PERSON] не з'явилася, але направила на адресу суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи в судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утриманні матері -позивачки по справі ( а.с. 5; 6). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення. Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступних переконань. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, працює в Товаристві з додатковою відповідальністю «Миргородський хлібзавод» на посаді водія, має заробіток, а отже, не позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років. Суд також зважає на той факт, що у відповідача відсутні інші утриманці, окрім спільної з позивачкою малолітньої дитини, а також враховує ту обставину, що позивачка, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, не має можливості працевлаштуватись, враховуючи вік дитини і отримувати будь-який дохід. В той же час, при визначенні розміру аліментів, що слід стягнути на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років суд враховує розмір заробітку відповідача та ту обставину, що за рахунок цього заробітку він повинен утримувати і себе. Зважаючи на вище викладене, позов позивачки в цій частині підлягає до часткового задоволення і з відповідача на її користь на особисте утримання до досягнення дитиною 3-х років слід стягнути 1/6 частину від його заробітку, що буде достатнім та відповідатиме принципу розумності та справедливості.

Outcome: partial