overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

16 березня 2021 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області на підставі ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 15 січня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 08 липня 2016 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №368. В обґрунтування позову зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені на час розгляду справи вже більше року, вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » (а.с.28). Відповідач [PERSON] надав суду заяву про визнання позовних вимог щодо розірвання шлюбу та про розгляд справи за його відсутності (а.с.29). За вказаного, відповідно до приписів ч. 2 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 08 липня 2016 року, про що Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено актовий запис №368. Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.17). Як зазначає позивачка у позовній заяві, шлюбні стосунки між сторонами не склались та фактично припинені, збереження їх шлюбу є неможливим, що також свідчить з заяви відповідача. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судові витрати, зокрема судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

16 березня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від шлюбу мають неповнолітнього дочку - [PERSON] , [INFO] . 01 квітня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Позивач до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач до судового засідання подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 вересня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 411. Сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіляючи судові витрати, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

16 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народились діти: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами немає. Позивачка в ході судового розгляду направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, при цьому направив заяву з якого видно, що з позовом погоджується . Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно , що з жовтня 2017 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дитини не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що малолітні діти донька [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити малолітніх дітей на вихованні позивачці [PERSON] Позивачка при поданні позову сплатила судовій збір в повному обсязі, вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

16 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами немає. Позивач в ході судового засіданні підтримав позовні вимоги . Відповідач до суду до суду не з»явився , хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи , при цьому направив заяву в якої видно, що відповідач фактично визнав позов . Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають . З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору між сторонами не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Позивач є інвалідом другою групи , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовій збір в розмірі 243 грн. 60 к. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

16 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві за актовим записом № 831. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони проживають окремо і не спілкуються. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, які відбувалися на очах малолітньої доньки, що негативно впливало на її психіку та призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, оскільки шлюб грунтується на взаємній згоді подружжя, яка у сторін відсутня. Також суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

16 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 68. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивачка ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 16 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 68. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 59. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з грудня місяця 2013 року не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

16 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1176. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . З 2019 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розірвавши шлюб, примирення в сім`ї не можливе. Відповідач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав та не заперечував проти їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1176. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . З 2019 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, сімейні відносини поновлювати не збираються, подальше збереження сім`ї неможливе, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

16 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.08.2006 р. між відповідачами було укладено кредитний договір. У забезпечення належного виконання цього договору між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки. Між тим, згодом сторони за кредитним договором без узгодження з позивачем уклали додаткову угоду, якою збільшили розмір процентної ставки зо договором. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання укладеного ним договору поруки припиненим (а.с.а.с. 2 - 5). Представник позивача до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. [PERSON] до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.08.2006 р. між відповідачами було укладено кредитний договір № 122/в, за яким ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк») надало [PERSON] кредит у сумі 98 000,00 доларів США під 14 % річних. 06 лютого 2008 року між позивачем та відповідачами було укладено договір поруки, за яким позивач зобов'язався солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення кредитних коштів (а.с. 6). 04 грудня 2008 року між сторонами кредитного договору без узгодження з позивачем було укладено додатковий договір до кредитного договору, за яким було збільшено розмір процентної ставки до 17 %. Відповідно до частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що після укладення договору поруки зобов'язання позичальника за кредитним договором були суттєво змінені без згоди позивача, що, безумовно, вплинуло на обсяг та зміст зобов'язань позивача, який відповідає за повернення кредитних коштів солідарно з позичальником. Відтак, з моменту підписання додаткового договору до кредитного договору від 04.12.2008 р. порука в силу закону була припинена. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 26.09.2012 р. (справа № 6-100цс12), яка відповідно до статті 3607 ЦПК є обов'язковою для суду. Крім того, викладені вище обставини встановлено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2013 р. (справа № 6-39634 св 13), отже не підлягають додатковому доведенню відповідно до частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

16 вересня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 400 гривень щомісячно. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебувала із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Зазначає, що з 2010 року вони проживають окремо, донька [PERSON] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, його заробіток носить нерегулярний, мінливий характер, тому просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно. В судове засідання позивачка [PERSON] подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій заявлені позовні вимоги визнав та просить стягувати з нього аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO]. Батьком дитини є відповідач [PERSON] Дитина проживає разом із матір»ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку відповідач не надає допомоги на утримання доньки. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому в силу ст.ст.180-184 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на доньку [PERSON]. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, не має постійного місця роботи, його дохід носить нерегулярний, мінливий характер, а також стан здоров»я та матеріальне становище дитини, і визначає розмір аліментів в сумі 400 грн. щомісячно. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved