Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

16.01.2014р. до Артемівського районного суду м. Луганська надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого позивач зазначив, що 14.08.2008р. між банком та відповідачем було укладено договір кредитний договір № 0272/БПЗ/95/0042046, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 3532,19 грн. зі сплатою 45,63% річних за користування кредитом, а відповідачка зобов'язалася повернути наданий їй кредит в передбачений договором строк та сплатити проценти за його користування. Однак відповідачка взятих на себе зобов'язань належним чином не виконала та не повністю повернула кредит, не сплатила в повному обсязі відсотки за його користування, внаслідок чого в неї виникла заборгованість за основним зобов'язанням в сумі 1410,63грн., за відсотками в сумі 1665,09грн., строкові проценти 45,84грн., пеня 2630,74грн., віндикаційні витрати в сумі 505,00грн., а всього в сумі 6257,30грн. Посилаючись на вищевказані обставини та положення ст.ст. 525, 526, 510, 611, 625, 586 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь зазначену вище суму боргу. Під час судового розгляду справи, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Від відповідачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та заперечення проти позову банку з заявою про застосування строків позовної давності до заявлених вимог. За вказаних обставин та з врахуванням приписів ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.08.2008р. між банком та відповідачем було укладено договір кредитний договір № 0272/БПЗ/95/0042046, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 3532,19 грн. зі сплатою 45,63% річних за користування кредитом, а відповідачка зобов'язалася повернути наданий їй кредит в передбачений договором строк та сплатити проценти за його користування. Згідно наданих відповідачкою платіжних документів, в рахунок погашення боргу за кредитним договором нею було сплачено на користь банку 5444,56грн. Згідно до розрахунку банку за відповідачкою рахується заборгованість за основним зобов'язанням в сумі 1410,63грн., за відсотками в сумі 1665,09грн., строкові проценти 45,84грн., пеня 2630,74грн., віндикаційні витрати в сумі 505,00грн., а всього в сумі 6257,30грн. Кредитним договором передбачено, графік повернення кредиту та сплати відсотків, згідно до якого кінцевим терміном погашення кредиту та повної оплати процентів за його користування є 14.02.2010р. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила Отже, дата з якої має відраховуватись початок строку позовної давності є 14.02.2010р. Згідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Сплата відповідачкою боргу є дією, що свідчить про визнання свого боргу перед позивачем, а тому перебіг позовної давності переривається здійсненням відповідачкою чергового платежу. Разом з тим, судом встановлено, що останній платіж, який було здійснено відповідачкою на користь позивача в межах кредитного договору датований 10.05.2011р., у зв'язку з чим саме з цієї дати має відраховуватись початок позовної давності. Зважаючи на те, що з вказаної дати - 10.05.2011р. та до моменту подання позивачем позову - 16.01.2014р. минуло більше ніж 3 роки, суд визнає, що позов був заявлений банком поза межами встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності, що в свою чергу, відповідно до ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови у позові. З огляду на вказане та приймаючи до уваги те, що відповідачкою подано до суду заяву про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором має бути відмовлено за пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed