Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

15.02.2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення донькою повноліття, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення донькою повноліття, та на утримання дружини щомісячно у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 12 серпня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, на підставі чого 12.08.2011 року видано свідоцтво [NUMBER] та зроблено актовий запис № 30. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER], видане 03.01.2012 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER], видане 17.12.2013 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Позивачка вказує, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивачки та дітей не надає, хоча отримує пенсію по інвалідності. На підставі статей 81, 112, 180, 181 Сімейного кодексу (далі - СК) України просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення донькою повноліття, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення донькою повноліття, та на утримання дружини щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони 12 серпня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, на підставі чого видано свідоцтво [NUMBER] видане 12.08.2011 року та зроблено актовий запис № 30 (а.с. 6). У сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] видане 03.01.2012 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 7), та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] видане 17.12.2013 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 8). Сторони проживають разом, що підтверджується довідкою № 1814, виданою 27.07.2015 року Миколаївською сільською радою Петропавлівського району (а.с. 9). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачка зазначила, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини від доходу, але ні позивачко, ні відповідачем зазначене не підтверджується жодними доказами. У відповідності зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги те, що відповідач, як батько дітей, повинен піклуватися про них та утримувати, однак матеріальної допомоги на утримання доньок та дружини не надає, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення донькою повноліття, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів до досягнення донькою повноліття, та на утримання дружини щомісячно в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку до досягнення донькою [PERSON], трирічного віку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнутий судовий збір в розмірі 551, 20 грн. на користь держави, бо позивачка звільнена від його сплати згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі зазначеного, ст.ст. 75, 80, 84, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved