Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

15.09.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі ј частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги мотивовані тим, що позивач має малолітнього сина, батьком якого є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказувала, що відповідач є працездатним, отримує значні кошти, працює, а тому просить стягнути аліменти у розмірі, що буде достатній для забезпечення загального розвитку дитини. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 22.10.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2016, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 06.08.2016 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 20.06.2017 (а.с.5). Згідно зі ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримання в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини, у зв`язку з цим суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини за рішенням суду у розмірі ј частини доходу відповідача, як просить позивач. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 15.09.2021. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З огляду на те, що дитина проживає з матір`ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч.1 ст.183 СК України. Даний розмір аліментів не є надмірним та забезпечить дитині надання необхідної елементарної матеріальної допомоги. Судом враховано, що кожна сторона зобов`язана доводити суду свої вимоги та заперечення. Так, відповідач, отримавши позовну заяву, будь-яких заперечень щодо такого розміру аліментів не висловив, відзив та будь-які належні та допустимі докази на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі суду не надав, позов визнав, не заявив клопотань про витребування доказів у разі складнощів в їх отриманні, не повідомив суд про причини неможливості подати такі докази. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved