Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 жовтня 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно. До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , увійшла ј частка трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності разом з ними, його дітьми, та [PERSON] Заповіту, яким [PERSON] розпорядився своїм майном на випадок своєї смерті, спадкодавець не залишив, а тому, в цьому випадку спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] . Відповідач являється співвласником спірної квартири та колишньою дружиною померлого [PERSON] , однак на спадщину не претендує. Також позивачі вказують, що вони прийняли спадщину після смерті батька шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем. На їхню думку, розмір успадкованої частки кожного з них в спірній квартирі становить 1/8 частки. Незважаючи на належне прийняття ними спадщини, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного позивачі просять визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири, яка знаходиться в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частку квартири, яка знаходиться в [ADDRESS] , як на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати позивачі бажають залишити за собою. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, заявою від 19 грудня 2019 року просять розгляд справи здійснювати без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. В підготовче судове засідання відповідач не з`явилася, однак заявою від 20 листопада 2019 року просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо задоволення позову не заперечує. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 травня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області (а.с.6). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). До складу спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , увійшла ј частка трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Суд встановив, що вказана квартира належала спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з членами його сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Наведене підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 2008 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 листопада 2008 року (а.с.15, 16). З копії технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] встановлено, що ця квартира складається з трьох кімнат, житлова площа 43,7 кв.м, квартира обладнана балконом та лоджією, загальна площа квартири 73,5 кв.м (а.с.18-19). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишив, а тому, в цьому випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив,та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] . Факт родинних\~стосунків між\~спадкодавцем та\~позивачем [PERSON] \~підтверджується копією\~свідоцтва про\~народження останньої\~серії [NUMBER] ,\~виданого 25\~жовтня 1996\~року відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Луцького міськвиконкому\~(а.с.7). Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останнього, виданого 24 грудня 1992 року бюро записів актів громадянського стану м. Потсдам (а.с.9). В частині 1 ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] встановлено, що позивачі були зареєстровані та постійно спільно проживали зі спадкодавцем [PERSON] на день відкриття спадщини (а.с.12-14). Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Розпутняк О.В. заведено спадкову справу № 11/2019, з копії якої вбачається, що позивачі, як спадкоємці першої черги після смерті батька, звернулись до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Також встановлено, що [PERSON] , володіючи на праві спільної сумісної власності спірною квартирою погодилась з тим, що частки співвласників квартири є рівними та становлять по ј частці у кожного. Наведене підтверджується відповідною заявою відповідача, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Таким чином, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на ј частку трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не входить до числа спадкоємців після смерті [PERSON] , оскільки 14 вересня 2010 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. В подальшому, 20 серпня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачам нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки спадкоємцями не пред`явлено документів, які встановлюють факт приналежності майна спадкодавцю (а.с.21). Таким чином, позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтва про право власності на спадкове майно в зв`язку з тим, що в них немає правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спірне нерухоме майно. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи, що позивачі є спадкоємцем першої черги за законом та прийняли спадщину після смерті [PERSON] , але нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з відсутністю документів, які засвідчують право власності на нього, то суд дійшов висновку, що позов, в межах заявлених вимог, підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved