Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

15.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій він просить суд винести рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.10.2016 року між сторонами. В обґрунтування вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 16.04.2021 року матеріали справи передано для розгляду судді Саламатіну О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 22.06.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. 14.07.2021 року позивач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. 14.07.2021 року відповідачка направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 15.10.2016 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про що складено відповідний актовий запис №689. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.10.2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 1 статті 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, про що подав відповідну заяву до початку розгляду справи по суті, позивачу має бути повернуто з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 454 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved