Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

15 травня 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку 05 листопада 2011 року. Від спільного життя мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Неповнолітня дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, в звязку з чим позивачка просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр». Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, зясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 05 листопада 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку між сторонами був укладений шлюб (а.с. 3). Від спільного життя сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-НО № 449651, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 365 від 24 травня 2011 року (а.с. 4), в якому батьками дитини записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Малолітня дитина [PERSON] мешкає разом із матірю позивачкою у справі [PERSON], що підтверджується довідкою № 3289 від 03 жовтня 2016 року Комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 1» (а.с. 7). Відповідач працездатний, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України в розмірі 1/4 частки заробітку, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працездатний. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved