Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

15.04.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 26.08.2003 р. в Лукашівській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Від даного шлюбу мають двоє дітей:доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу стало зловживання відповідачем спиртними напоями, різне відношення до сімї та подружніх обов'язків. Шлюбні відносини між ними припинені; спільного господарства не ведуть, майнового спору не має. Сім'я розпалася остаточно, надавати строк для примирення необхідності немає. Просить шлюб розірвати; після розірвання шлюбу зазначити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 26.08.2003 р. в Лукашівській сільській раді Первомайського району Миколаївської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис № 4; свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через вживання спиртних напоїв відповідачем , різні погляди на життя, різне відношення до сімї та подружніх обов'язків. Шлюбні відносини між подружжям припинені; спільного господарства не ведуть; на примирення не згодні , майнового спору не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved