Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

15 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що 03 серпня 2017 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста м Маріуполя Донецької області з відповідача [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 травня 2017 року по 07 липня 2017 року, та з 08 липня 2017 року не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягненням ним повноліття. На даний час її матеріальне становище змінилося. Вона працює у Міській лікарні № 7, та має дохід у розмірі 3200 гривень в місць. Відповідач працює на ММК імені Ілліча та має дохід 16000 гривень в місяць. Зокрема її син, [PERSON] , перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога з захворюванням «дифузний зоб 1 ступеню» та постійно проходить курс лікування. Крім того, дитини займається спортом, та відвідує тренування у футбольному клубі «Шахтар». Старший син, [PERSON] , [INFO] , працює та має власний дохід. Аліменти на утримання старшого сина не стягуються. На підставі викладеного, враховуючи додаткові витрати на утримання дитини, вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , має бути збільшений до 1/4 частини від заробітку відповідача. Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року зазначений позов було залишено без руху. Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року, після усунення позивачем зазначених судом недоліків, було відкрито провадження у даній справі. 12 листопада 2018 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому він зазначив, що станом на сьогодення за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 03 серпня 2017 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 16,6% частини усіх видів заробітку. Єдиним його джерелом доходу є його заробітна плата, яку він отримує, працюючи змінним майстром виробничої дільниці ПрАТ «ММК імені Ілліча». Згідно відомостей довідки про доходи № 5536 від 24 жовтня 2018 року, виданої головною бухгалтерією ПрАТ «ММК імені Ілліча» за період з квітня по вересень поточного року з його заробітної плати стягнуто 30881, 13 гривень в якості аліментів на утримання дитини. У позові [PERSON] зазначено, що наразі її майновий стан змінився. Вона працює у міській лікарні № 7 та отримує заробітну плату у розмірі 3200 гривень на місяць. Син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога із захворюванням «дифузний зоб 1 ступеню» і проходить курс лікування. Додатково син відвідує тренування з футболу. Проте на підтвердження вищенаведених обставин не надано належних доказів. Твердження позивача про заробітну плату в 3200 гривень на місяць спростовуються довідкою № 2346 від 08.08.2018 року за підписом головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» [PERSON], згідно якої середньомісячна заробітна плата за лютий-липень поточного року складає 5918,95 гривень. Крім того, [PERSON] працює медичною сестрою у КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» вже не перший рік. Відтак не можна говорити, що з часу ухвалення Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини від 03.08.2017 року, матеріальний стан [PERSON] змінився, оскільки позивач постійно працює та отримує заробітну плату, яка до того ж перевищує встановлений законом прожитковий мінімум. Щодо захворювання сина [PERSON] , який перебуває на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога, клінічні прояви нетоксичного дифузного зобу залежать від ступеня збільшення щитовидної залози. Оскільки функція щитовидної залози при цьому не страждає , нерідко сим топи і зовсім відсутні. Консервативна (медикаментозна) терапія полягає у застосуванні препаратів йоду. Отже дане захворювання сина не можна вважати тією обставиною, за якої погіршився матеріальний стан позивача [PERSON] Крім того, він також піклується про стан здоров`я сина. Так, ним укладено договір добровільного медичного страхування за Страховою компанією «Дім Страхування». За період з 01.02.2018 року і станом на сьогодення загальний розмір внесених платежів склав 1467 гривень. Вважає, що аліментів у тому розмірі, який наразі стягується з нього є достатнім для забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини. Зокрема, він також матеріально допомагає своїм батькам. Так, його батько - [PERSON] , [INFO] , та мати - [PERSON] , 1951 року народження, є пенсіонерами та не працюють. Єдиним джерелом доходу батьків є мізерна пенсія, тому через похилий вік та незадовільний стан здоров`я вони не можуть працювати та потребують постійної сторонньої допомоги. Тому тягар з утримання його непрацездатних батьків лежить на його плечах. На підставі викладеного, просив у задоволенні позову [PERSON] про збільшення розміру аліментів - відмовити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, на підставі доводів, викладених у письмовому відзиві на позов, вважав їх безпідставними та просив відмовити у їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] з 31 жовтня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 06 червня 2016 року, що набрало законної сили 21 липня 2016 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який вже досяг повноліття. Крім того, у сторін є спільна неповнолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 101, в якому в графі «батьки» зазначені батько - [PERSON] , та мати - [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 серпня 2017 року, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , та на його утримання було стягнуто аліменти на час навчання у розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 31 травня 2017 року і до закінчення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Згідно довідки № 2439, виданої головною бухгалтерією ПрАТ «ММК імені Ілліча», з [PERSON] на користь [PERSON] утримані аліменти по 30.06.2018 року у зв`язку з закінченням навчання, на підставі чого виконавчий лист було повернуто у зв`язку з виконанням рішення суду. Зокрема, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 03 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 14 серпня 2017 року, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 травня 2017 року по 07 липня 2017 року, та з 08 липня 2017 року не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягненням дитиною повноліття. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 183 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) батька. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2018 року було припинено стягнення з відповідача аліментів на період навчання старшого сина, [PERSON] , у відповідності до рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.08.2017 року. У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно інформації про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні, наданої Лівобережним районним відділом надання адміністративних послуг від 20.11.2017 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки, виданої КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 м. Маріуполя» від 08.08.2018 року, [PERSON] , працює медичною сестрою у КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7», та її середня заробітна плата за період з лютого 2018 року по липень 2018 року складає 5 918, 95 гривень. Як вбачається з довідки про доходи, виданої головною бухгалтерією ПрАТ «ММК імені Ілліча» від 24.10.2018 року, [PERSON] працює змінним майстром виробничої дільниці ЦХП ПрАТ «ММК імені Ілліча», його загальна сума доходу за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року без урахування аліментів становить 144 545 гривень 28 копійок. Відповідно до довідки, виданої 06.08.2018 року лікарем [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , перебуває на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога з діагнозом «нетоксичний дифузний зоб І ступеню». Згідно довідки № 105, виданої Страховою компанією «Дім страхування» від 30 жовтня 2018 року [PERSON] , за договором Добровільного медичного страхування № 0111.0089189.001 застрахованою особою є [PERSON] , [INFO] . За період з 01.02.2018 року загальний розмір внесених платежів склав 1467 гривень, ліміт страхової суми складає 15 000, 00 гривень. Водночас посилання відповідача [PERSON] щодо утримання ним непрацездатних батьків, не знайшло документального підтвердження, як щодо самого факту надання матеріальної допомоги, так і її розміру. При вирішенні спору суд враховує, що старший син сторін, [PERSON] , на утримання якого на період його навчання, відповідач сплачував аліменти, у червні 2018 року закінчив навчання, при цьому [PERSON] продовжує виплачувати позивачу аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно. Отже, користуючись своїм правом, закріпленим у ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а також приписів ст. 192 СК України, [PERSON] як одержувач аліментів звернулась до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, адже після закінчення старшим сином навчання, її матеріальний стан був змінений. Проте з наявних у справі письмових доказів не вбачається зміни матеріального чи сімейного стану відповідача. Таким чином, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, відсутність у відповідача аліментних чи будь-яких інших грошових зобов`язань, матеріальне становище сторін, в тому числі можливість відповідача надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину у вигляді аліментів у більшому розмірі, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на вищенаведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень, які були сплачені останньою при зверненні до суду.

Outcome: approved