Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

17.04.2015р. представник позивача Сафір Ф.О. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 06.03.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір, у відповідності до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку. Зазначає, що відповідачка, уклавши з позивачем Договір та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 28.02.2015р. відповідачка [PERSON] заборгувала Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 21305 грн. 94 коп., з яких - 8833,07 грн. - заборгованість за кредитом; 9482,11 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 990, 76 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 21305 грн. 94 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, а надіслав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Підтвердила, що ознайомлювалася з умовами укладеного кредитного договору, в тому числі з графіком погашення кредиту. Також покликалася на важке матеріальне становище як на підставу невиконання своїх договірних зобов'язань перед позивачем. Крім того зазначила, що у 2013 році свою платіжну картку передала дочці, котра в подальшому стала користувалась вказаної карткою та коштами, які там знаходились. Заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що 06.03.2007р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк») та відповідачкою [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку» складає між нею та Банком Договір. Згідно з п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У відповідності до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку. Власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання овердрафту (п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Надавши суму кредиту позичальнику [PERSON], позивач виконав зобов'язання за вказаним договором, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідачка [PERSON], отримавши грошові кошти на умовах повернення, стала не виконувати взяті на себе зобов'язання за вказаним договором, а саме не виконує умов договору щодо повернення заборгованості за кредитом та відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість перед позивачем. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку, відповідачка [PERSON] станом на 28.02.2015р. має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгувала Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 21305 грн. 94 коп., з яких - 8833,07 грн. - заборгованість за кредитом; 9482,11 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 990, 76 грн. - штраф (процентна складова). На неодноразові вимоги банку позичальник - відповідачка [PERSON] не відреагувала, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасила. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.5.7 укладеного між сторонами Договору у випадку неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань, позивач вправі вимагати повного дострокового погашення заборгованості, зокрема повернення суми кредиту, сплати процентів, пені та інших платежів. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, у зв'язку із порушенням позичальником - відповідачкою [PERSON] своїх договірних зобов'язань перед позивачем, у такого виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1050 ЦК України. Узагальнюючи, зокрема беручи до уваги те, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв'язку з чим вважається такою, що прострочила виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. З відповідачки в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 21305 грн. 94 коп., тобто в межах заявлених позовних вимог. Також у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved