Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

17.07.2015 року головний лікар Краматорської психіатричної лікарні [PERSON] звернулася до суду із заявою про припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Із заяви вбачається, що [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи з 2004 року, потребує припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Психічний стан [PERSON] погіршився у 1994 році. Знаходився на стаціонарному лікуванні з 02.11.2003 року по 14.01.2004 року з діагнозом: гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії. 13.10.2004 року психічний стан погіршився, у звязку з чим був госпіталізований до психіатричної лікарні з діагнозом: шизофренія параноїдна, безперервний тип лікування, галлюцінаторно параноїчний синдром. В наступному неодноразово лікувався в психіатричній лікарні у звязку з погіршенням самопочуття. 30.03.2007 року відповідно до рішення Краматорського міського суду [PERSON] була призначена амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку. 25.09.2007 року відповідно до рішення суду амбулаторну психіатричну допомогу було продовжено. У червні 2008 року амбулаторну психіатричну допомогу було припинено. У наступному амбулаторний прийом відвідував не регулярно, режиму прийому медикаментів не дотримувався. Неодноразово лікувався стаціонарно, останній раз з 04.09.2013 року по 29.10.2013 року з діагнозом: шизофренія параноїдна, безперервний тип лікування, галлюцінаторно параноїчний синдром, однак істотного поліпшення стану не спостерігалося. 31.07.2013 року відповідно до рішення Краматорського міського суду призначено заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. 03.02.2014 року, 25.07.2014 року, 27.01.2015 року відповідно до рішень Краматорського міського суду заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку було продовжено. За останні шість місяців стан хворого покращився. Амбулаторний прийом відвідує вчасно, режиму прийому медикаментів дотримувався. Стан стабільний, скарг не висловлює. В судовому засіданні лікар [PERSON] підтримав заяву головного лікаря, та повідомив, що [PERSON] неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні, амбулаторному лікуванні у психіатричній лікарні. [PERSON] становить небезпеку для оточуючих, на даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні у звязку з наявністю у нього психічного розладу. Однак, за останні шість місяців стан хворого покращився. У хворого не має необхідності для постійного знаходження на амбулаторному лікуванні. Представник психіатричного закладу [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» [PERSON] та просила її задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не памятає, хто і з якого приводу викликав швидку допомогу, та з якого часу він знаходиться на стаціонарному лікуванні. Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про припинення амбулаторної примусової психіатричної допомоги, посилаючись на те, що [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні, а в разі припинення примусових медичних заходів знов буде уникати прийому медичних препаратів та відвідування лікаря, що може призвести до негативних наслідків як для нього самого так і для оточуючих. Заслухавши думку лікаря, представника психіатричного закладу, хворого, прокурора, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні до [PERSON], [INFO], рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31.07.2013р. застосовано заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги. Відповідно до висновку лікарів-психіатрів за № 02-05/600 від16.07.2015 року, [PERSON] має діагноз: шизофренія параноїдна. На час розгляду даної справи у суді хворий [PERSON] перебуває на стаціонарному лікуванні у Міській психіатричний лікарні м. Краматорська. У судове засідання був доставлений каретою швидкої допомоги у супроводі санітарів. Згідно зі ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення,\~\~ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин,\~\~на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,\~\~підтверджених тими доказами,\~\~які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ч.2 ст.181 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ст.18 ч.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» виписка з психіатричного закладу здійснюється у разі завершення обстеження чи експертизи психічного стану особи або видужання особи чи такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує подальшого лікування в стаціонарних умовах. Виписка особи, добровільно госпіталізованої до психіатричного закладу, здійснюється за письмовою заявою цієї особи або її законного представника чи за рішенням лікаря-психіатра. Згідно ч.1 ст.182 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. При таких обставинах, суд враховуючи пояснення лікаря, представника психіатричного закладу, хворого [PERSON], прокурора, висновок лікарів-психіатрів, приходить до переконання, що [PERSON] становить соціальну небезпеку для себе та оточуючих, потребує стаціонарного лікування, а тому заява головного лікаря Краматорської психіатричної лікарні [PERSON]Л про припинення заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed