Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

15.05.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення коштів на утримання одного з подружжя, стягнення аліментів на утримання дитини, визначення місця проживання дитини. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.05.2018 року роз`єднано вказані позовні вимоги та виділено в самостійне провадження позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини, про розірвання шлюбу та стягнення коштів на утримання одного з подружжя. Позивачка в позовних вимогах з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка подана до суду 19.12.2019 року просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 30 000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 01.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з листопада 2016 року не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. А тому для можливості матеріального забезпечення дітей та гармонійного їх розвитку, позивач звернулась до суду з цим позовом. 26 березня 2020 року до суду надійшов відзив на заявлені вимоги в яких представник відповідача просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти по 2 500,00 грн. на кожну дитину на тій підставі, що він весь час після народження дітей добросовісно виконував свій батьківський обов`язок щодо матеріального утримання дітей. Так само він належним чином виконував обов`язки по утриманню дітей після припинення спільного проживання з позивачем, проте докази відсутні так як між сторонами не виникало будь-яких непорозумінь щодо сплати аліментів. Після пред`явлення позову, як зазначає відповідач, він розпочав направляти кошти банківськими переказами та через відділення «Укрпошти», починаючи з 09.02.2019 року. Як зазначає відповідач, у відповідності до ст.182 СК України суд при вирішенні питання про стягнення аліментів має врахувати, що 29.01.2020 року у нього погіршився стан здоров`я та було проведене оперативне лікування, а тому він тимчасово припинив трудову діяльність для відновлення здоров`я. Розмір аліментів, які просить стягнути позивач є занадто великим та з урахуванням обставин, які викликані погіршенням стану здоров`я, необхідність придбання ліків, забезпечення повсякденних потреб харчування, проїзду, оплати оренди квартири (оскільки власного житла не має) та сплати комунальних послуг, для нього є непосильним та повинен бути зменшений до 2500,00 грн. на кожну дитину. В той же час відповідач зазначає, що за наявності матеріальної можливості та наявності постійної роботи він буде надавати допомогу на утримання дітей в більшому розмірі. Відповідь на відзив до суду не надходила. В судовому засіданні, яке відбулось 23.09.2020 року позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В той же час позивач повідомила суду, що на даний час вона витрачає приблизно 10 тисяч на обох дітей, а для гармонійного їх розвитку, враховуючи всі витрати потрібно витрачати 16-20 тисяч гривень щомісячно. В судовому засіданні, яке відбулось 06.11.2020 року представник позивача заявлені вимоги з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги частково - стягнути аліменти в розмірі 2 500,00 грн. на кожну дитину оскільки відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти по 30 000,00 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.08.2010 року та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В свідоцтвах про народження дітей батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Так відповідач надав суду докази, що він з 09.02.2019 року сплачував аліменти на утримання дітей, проте позивач пояснила, що коштів, які надає позивач не достатньо для гармонійного розвитку дітей, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в примусовому порядку, з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто 15.05.2018 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров`я дітей (суду не було надано доказів, що діти перебувають на обліку та потребують постійного лікування). Судом встановлено, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований (є найманим працівником), припинив діяльність фізичної особи-підприємця, не має на праві власності рухомого та нерухомого майна, суду не надано доказів, що відповідач несе витрати сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, враховуючи засади розумності та справедливості, бажання позивача стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, позивач не довела суду щомісячні витрати на кожну дитину в розмірі 60 000,00 грн., а тому суд визначає аліменти в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок з індексацією відповідно до закону, щомісячно починаючи з 15 травня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Щодо заявлених вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів за період з 01.01.2017 року варто зазначити наступне. Частина 2 статті 79 СК України визначає, що якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Позивач під час слухання справи не надала доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не могла їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати. А тому суд не вбачає законом передбачених підстав для стягнення аліментів, починаючи з 01.01.2017 року. Крім того, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial