Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

15.05.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача боргу у сумі 34939,97 грн. Підставою для позову стало те, що 25.02.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики згідно якого перший передав, а другий отримав 3000 доларів США, які зобов'язався повернути протягом 6 місяців, а так як свої зобов'язання відповідач не виконав не дивлячись на неодноразові звернення позивача, то той просить стягнути борг в сумі 34939,97 грн. (еквівалент доларам США станом на 13.05.2014 р.) в повному обсязі та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву в якій свій позов підтримав повністю та просив його задовольнити, а справу розглядати в його відсутність і згоден на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, суд знаходить, що в судовому засіданні доведено те, що [PERSON] взяв борг у [PERSON] 3000 доларів США (еквівалент 34939,97 грн.) строком на 6 місяців і таким чином зобов'язався повернути вказані кошти до 25.08.2013 року. Вказані зобов'язання свідчать про укладення сторонами договору займу, який було оформлено за домовленістю сторін, в простій письмовій формі, шляхом видачі відповідачем розписки ( а.с.17). Форма обрана сторонами для укладення даного договору, відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047 ЦК України і є належним підтвердженням наявності відповідних договірних відносин між сторонами та передачі грошей, відповідно до вимог ст.ст. 10 ч.3, 60 ч.1ЦПК України. Згідно з загальними умовами виконання зобов'язань, встановлених нормами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правовими нормами ст. 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Між тим, в порушення наведених норм відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, оскільки суму займу не повернув позивачу в зазначений в договорі строк. За таких обставин, грошові кошти, отримані відповідачем в наслідок виконання зобов'язань позивачем, за договором займу, в зв'язку із сплином строку їх повернення безпідставно утримуються [PERSON] і відповідно до положень ст. 1212 ч.3 п.3 ЦК України, підлягають поверненню [PERSON], а тому на його користь з відповідача необхідно стягнути 3000 доларів США (еквівалент 34939,97 грн.), задовольнивши позовні вимоги повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 349,40 грн.

Outcome: partial