Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

16.10.2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області померла мати позивачки [PERSON] , і після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є рідний брат позивачки відповідач по справі та позивач, яка у встановленому законом порядку звернулась з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Селявіної С.В., але 15.10.2019 року нотаріусом винесено письмову відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як нотаріус встановив, що правовстановлювальним документом на спадкове майно є Договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі 07.09.2001 року, а відповідно ст. 220 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Таким чином, позивач вимушена звернутись за захистом своїх майнових прав до суду. В підготовче засідання позивачка не з`явилась, а її представник [PERSON] надала заяву з проханням розглядати справу без участі її та позивача, а позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але надав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, а позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 200 ч.3 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Із копії договору купівлі-продажу нерухомого майна № 6490 укладеного 07.09.2001 року на Первомайській філії Універсальної біржі «Південь» видно, що [PERSON] продав, а [PERSON] квартиру [ADDRESS] . При цьому право власності за покупцем підтверджено копією довідки КП Первомайське МБТІ від 13.08.2019 року. Із копій свідоцтв про народження, укладення шлюбу та смерть видно, що [PERSON] померла [INFO] в м. Первомайськ Миколаївської області, а позивачка є її донькою, яка уклала шлюб 26.07.1978 року і після реєстрації останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України (в редакції 2003 року) за умови, що позивач та відповідач домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне його виконання (підтверджується належними доказами), є підстави для визнання даного договору дійсним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі викладеного, враховуючи визнання позову, суд знаходить доведеними позовні вимоги та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved