Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

16.10.2018р. Кредитна спілка «Самара» звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 43 748 грн.82 коп. (а.с. № 3-4). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 03.12.2018р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 22). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 28.12.2016р. між [PERSON] та КС «Самара» було укладено кредитний договір №228/16, згідно якого позичальник отримала кредитні кошти в сумі 15 336 грн. строком на 24 місяця, починаючи з 28.12.2016р. по 27.12.2018р. за умови погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №228/16 між позивачем та [PERSON] , 28.12.2016р . було укладено договір поруки №228/16, за яким поручитель взяла на себе зобов`язання відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов`язань та несе солідарну відповідальність разом з позичальником. Позивач, як кредитор, свої зобов`язання перед позичальником виконав. 28.12.2016р. [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 15 336 грн., що підтверджується підписаним позичальником видатковим касовим ордером, проте позичальник порушила умови кредитного договору по погашенню кредиту, сплати відсотків, внаслідок чого станом на 30.09.2018р. сума заборгованості за договором складає 43 748,82 грн. з яких: залишок по кредиту в розмірі 13 022,64 грн. заборгованість по відсоткам 30 726,18 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором №288/16 в розмірі 43748,82 грн., а також понесені судові витрати. В судові засідання 14.02.2019р. та 09.04.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с.№ 24,29). 09.04.2019р. до суду надійшла заява представника позивача [PERSON]. (діє на підставі довіреності від 02.01.2019р.), в якій представник позивача зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 34). Відповідачка [PERSON] в судові засідання 14.02.2019р. та 09.04.2019р. не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. №27,33). 09.04.2019р. до суду надійшла заява [PERSON] , в якій відповідачка зазначила, що позовні вимоги визнає частково, не заперечувала обставин укладення між нею та КС «Самара» кредитного договору №228/16, за яким нею було отримано 15 336 грн. Відповідачка зазначила, що на погашення заборгованості нею було сплачено 4369,03 грн., проте, наразі вона не має фінансової можливості погасити значну суму нарахованих відсотків, та на її думку, загальна сума залишку боргу повинна дорівнювати 10 000 грн. Крім того, в наданій заяві відповідачка просила не стягувати заборгованість з поручителя [PERSON] , справу розглянути в судовому засіданні 09.04.2019р. без її участі (а.с. № 37). Відповідачка - [PERSON] в судові засідання 14.02.2019р. та 09.04.2019р. двічі не з`явилася, про дату та час слухання повідомлялася шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, яка підтверджена відповіддю наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 26.10.2018р. (а.с. №21). Конверти, які були направлені відповідачці з судовими повістками на 14.02.2019р. та 09.04.2019р., були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №25, 41). Крім того, про дату та час розгляду справи на 09.04.2019р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». (а.с. №32) Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відповідачка [PERSON] в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, враховуючи належне повідомлення сторін про день та час розгляду справи, надані заяви представника позивача та відповідачки [PERSON] про розгляд справи 09.04.2019р. за їх відсутності, неявку відповідачки [PERSON] при належному повідомленні, суд розглянув справу 09.04.2019р. відповідно до вимог ст.223, ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для винесення по справі заочного рішення суду не вбачається, оскільки відсутня сукупність умов передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог, оцінивши надані докази у їх сукупності за принципами ст.89 ЦПК України та висловлених відповідачкою заперечень, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28.12.2016р. між Кредитною Спілкою «Самара» та [PERSON] був укладений кредитний договір №228/16, згідно якого позичальник отримала кредитні кошти в сумі 15 336 грн., строком на 24 місяця з 28.12.2016р. по 27.12.2018р. за умови погашення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитом в розмірі та строки визначені умовами кредитного договору (а.с.№6-7). Виконання КС «Самара» зобов`язань за кредитним договором щодо видачі кредитних коштів підтверджується копію видаткового касового ордеру від 28.12.2016р., який містить підпис одержувача [PERSON] (а.с. №9). Згідно до п.4.2 кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно до графіку, яким сторони погодили строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів. Умови п.1.1 договору встановлюють, що кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків, у разі наявності хоча б однієї із зазначених обставин, зокрема, затримання сплати частини кредиту та /або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою простроченої заборгованості суми кредиту більш як на 10 відсотків; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 відсотків від суми кредиту. 28.12.2016р. між Кредитна Спілка «Самара» та [PERSON] був укладений договір поруки №228/16, відповідно до умов якого поручитель, прийняла на себе зобов`язання відповідати як солідарний боржник за повне та своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №228/16 від 28.12.2016р. (а.с. №8). Згідно умов п.2.6 договору поруки, у випадку невиконання зобов`язань поручитель та позичальник відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, при цьому, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання як від усіх боржників разом, так і від кожного окремо, як в цілому, так і в частині боргу. Згідно до п. 4.1. договору поруки, строк дії договору з 28.12.2016р. по 27.12.2026р. В позовній заяві позивачем зазначено, що внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №228/16 станом на 30.09.2018р. [PERSON] має заборгованість в розмірі 43 748,82 грн., з яких: залишок по кредиту 13 022,64 грн., відсотки нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів 30 726,18 грн. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до детального розрахунку заборгованості (а.с.№5), який долучений до позовної заяви та виконаний з урахуванням здійснених позичальником погашень заборгованості. Відповідність розрахунку не була спростована відповідачами ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при винесені рішення суд керується розрахунком позивача станом на 30.09.2018р. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 598, ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись порукою. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 ст.554 ЦК України визначає також, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч.2 ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Як встановлено судом вище, позичальником грошові зобов`язання перед кредитором належним чином не виконуються, про що свідчить наявність заборгованості, в тому числі і простроченої, що не заперечувалася відповідачкою [PERSON] в наданій суду заяві від 09.04.2019р., а отже є порушенням законних прав та інтересів КС «Самара», як кредитора. Посилання відповідачки [PERSON] на те, що позивачем безпідставно нарахована велика сума відсотків, суд оцінює критично, оскільки на підтвердження викладених обставин відповідачкою не надано відповідного контррозрахунку або належних правових обґрунтувань стосовно даних заперечень. Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Також, суд при винесенні рішення не враховує доводи відповідачки, що заборгованість не повинна бути стягнута з поручителя [PERSON] , оскільки згідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України, саме позивач, як учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Підсумовуючи викладене, оскільки позивачем при розгляді справи належними доказами доведено обставини неналежного виконання позичальником кредитних зобов`язань, наявність заборгованості, у тому числі прострочених платежів, що згідно умов кредитного договору та положень ч.2 ст.1050 ЦК України надає право кредитору вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів з відповідачів, які відповідають як солідарні боржники, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Таким чином, солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Кредитної Спілки «Самара» підлягає заборгованість за кредитним договором №228/16 від 28.12.2016р. в розмірі 43 748грн.82коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачок на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., тобто по 881 грн. з кожної. На підставі викладеного,

Outcome: approved