Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 серпня 2012 року вона позичила до 20 вересня 2012 року гроші у сумі 200 Євро і 113 грн., про що відповідачем було надано їй розписку. У встановлений договором строк борг вона їй не повернула, а лише через рік було повернуто 100 Євро та 113 грн. Відповідачка їй винна 1660,20 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 1660,20 гривень; судові витрати по справі та моральну шкоду в сумі 300 грн. Позивач надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити. Відповідач по справі у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від неї до суду не надходило. Суд вивчивши матеріали справи вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 20 серпня 2012 року позивач передала позичальнику 200 Євро та 113 грн. Позичальник зобов'язався повернути вказані кошти до 20 вересня, про що було надано розписку. Позивач в позові вказала, що відповідачка повернула їй 100 Євро та 113 гривень. Відповідач до теперішнього часу іншу частину боргу у розмірі 100 Євро не повернула, зобов'язання не виконала. Відповідно довідки Державного ощадного банку України, станом на 09 вересня 2014 року курс НБУ становить: 1660,20 грн. за 100 Євро. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов частині стягнення боргу задовольнити. Позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 300 грн. задоволенню не підлягають, оскільки за змістом ст. ст. 15, 16 ч. 2 п. 9, 23, 611 п. 4 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом відшкодування моральної шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Нормами ЦК України не передбачена відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання у вигляді відшкодування моральної шкоди, а тому достатніх підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення моральної шкоди немає. При подачі позовної заяви до суду позивачка по справі сплатила судовий збір у розмірі 243,60 грн., в зв'язку з чим зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial