Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

17.01.2017р. [PERSON], [PERSON] звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] (третя особа Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради) про усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, зняття з реєстрації місця проживання (а.с. № 2-5). В обґрунтування позовних вимог, позивачі в позовній заяві посилались на те, що в період з 1987р. вони разом з відповідачами були зареєстровані в [INFO] (наразі назва міста Дніпро) відповідне житлове приміщення з дати їх реєстрації було місцем постійного їх проживання, основним квартиронаймачем була [PERSON], мати позивачів, яка померла 13.09.2014р. Після смерті [PERSON], основний квартиронаймач житлового приміщення не обраний, оскільки відповідне питання повинно бути вирішено за згодою всіх зареєстрованих в житловому приміщенні осіб. Відповідачі з кінця 2011р. за зареєстрованим місцем свого постійного проживання фактично не проживають, їх особисті речі в квартирі відсутні, житлом не користуються, участі в оплаті комунальних послуг не приймають, від оформлення спільного рішення про обрання основного квартиронаймача ухиляються, що є перешкодою для позивачів для належного оформлення і впорядкування відносин, повязаних з користуванням житлом та їх оплатою. Виходячи з чого, позивачі просили суд усунути перешкоди [PERSON] в користуванні квартирою з боку [PERSON], [PERSON], шляхом визнання їх втратившими право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] [PERSON] (діє на підставі довіреності від 24.10.2016р. - а.с. №16) в судовому засіданні 18.05.2017р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та обґрунтувань, які були викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити (а.с. № 69-70). Позивачка [PERSON] в судове засідання 18.05.2017р. не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. № 61). 18.05.2017р. до суду надійшла заява позивачки, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглядати без її участі (а.с. № 62). Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судові засідання по справі на 14.02.2017р., 23.03.2017р. та 18.05.2017р. тричі не зявились, про день та час розгляду справи повідомлялись шляхом розміщення оголошення в друкованому засобі масової інформації газеті «Вісті Придніпров,я» (а.с.№ 60). В раніше призначені судові засідання 14.02.2017р. та 23.03.2017р. відповідачі також не з,являлись, про розгляд справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області (а.с. № 30, 31), між тим конверти були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а також шляхом розміщення оголошення в газетах «Урядовий курєр» та «Вісті Придніпровя» Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради [PERSON] (діє на підставі довіреності від 11.01.2017р. а.с. № 64) в судове засідання 18.05.2017р. не зявилась, надала до суду клопотання, в якому просила розглянути справу без участі представника департаменту (а.с. № 63). Ухвалою суду від 18.05.2017р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) ухвалено про розгляд справи без позивачки [PERSON] та представника третьої особи. Крім того, ухвалено розглянути справу без відповідачів, оскільки згідно до ч.9 ст.74, ст.76 ЦПК України відповідачі є належним чином повідомленими про розгляд справи. Отже за правилами ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів і постановити по справі заочне рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухав представника позивача, допитавши свідка, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім,ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1, п.1,5 ч.3 і ч.4 ст.71 цього кодексу. Згідно до ч.1 ст. 71, ст. 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно довідки №30902 від 24.10.2016р. Єдиного абонентського відділу Соборного району в м. Дніпрі, позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO]. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. № 8) право власності на відповідне житло не зареєстроване за будь-якою особою та відповідно воно має статут державного житлового фонду. 13.09.2014р. померла основний квартиронаймач [PERSON] (актовий запис №592568 від 15.09.2014р.), 17.10.2014р. [PERSON] була знята з реєстрації, після її смерті в квартирі залишись проживати позивачі та неповнолітні діти. Згідно відомостей адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС України у Дніпропетровській області від 27.01.2017р. (а.с. № 30, 31) відповідачі [PERSON] з 28.04.1989р. та [PERSON] з 28.07.2006р. зареєстровані за адресою м. Дніпро, провШтабний[ADDRESS], проте з листопада 2011р., за місцем постійної реєстрації не проживають, їх особисті речі в квартирі відсутні, що підтверджується актом від 20.12.2016р. житлової комунальної обслуговуючої організації на підставі письмових пояснень сусідів (а.с. № 9). Також обставини тривалої відсутності відповідачів за місцем реєстрації були підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] (товаришувала з матірю позивачів та відповідачів понад 25 років), яка пояснила, що [PERSON] є рідною матір,ю позивачів та відповідачів, оскільки їх чоловіки працювали разом, та вона декілька разів на місяць приходила до них у гості. Свідок підтвердила, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] більше 5 років у квартирі не проживають, не були вони й присутніми на похованні своєї матері, яка померла 13.09.2014р. Підтвердила й той факт, що підписувала акт про непроживання відповідачів від 20.12.2016р. (а.с. № 9). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт відсутності відповідачів більше ніж шість місяців за зареєстрованим постійним місцем проживанням знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, згідно до ст.71 ЖК України підстави які б визначали обовязковість збереження за відповідачами житлового приміщення понад шість місяців при розгляді справи встановлені не були, відповідачі свої обовязки, як наймачі житлового приміщення, належним чином не виконують, виходячи з чого, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачів про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом з зняття їх з реєстраційного обліку. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову суд вважає за можливе стягнути порівну з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі в загальному розмірі 2500грн. : судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с. №2), витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів до суду згідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України в розмірі 1860 грн. (а.с. № 66), тобто у розмірі 1250 грн. з кожного з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved