Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

15.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до ВК ММР про визнання за ними права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог посилались на те, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] , та після його смерті ними у шестимісячний строк були подані заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Дружина їх батька отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом, а їм нотаріусом було відмовлено, оскільки вони не надали правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру. 20.11.2018 року [PERSON] до суду надала позовну заяву в новій редакції, де [PERSON] зазначила третьою особою, а право власності на 1/3 частини квартиру [ADDRESS] просила визнати за нею, оскільки на теперішній час [PERSON] відмовляється на її користь від спадкового майна. Ухвалою суду від 22.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 20.02.2019 року до участі у справі залучено співвідповідача [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 16.04.2019 року розгляд справи відкладено. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала до канцелярії заяву, в якій просила розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач ММР до судового засідання свого представника не направив. Представник ММР надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за своєї відсутності, прийняти рішення на розсуд суду за наявними матеріалами та відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1994 р. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 11.06.1996 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою від 18.07.2014 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримала право на спадщину у вигляді Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до листа КП ММБТІ від 13.11.2018 р. №1-1184 власниками зазначеного вище нерухомого майна є [PERSON] на 2/3 часток згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 09.02.1994 р. б/н, зареєстрованого у ММБТІ 24.05.1994 р. та Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою 18.04.2000 р. за №4-1090, зареєстрованого в ММБТІ 22.05.2000 р.; [PERSON] на 1/3 частку згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 09.02.1994 р. б/н, зареєстрованого у ММБТІ 24.05.1994 р. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 1216; 1217; 1218; 1219; 1220; 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.ст. 316; 317; 318; 319; 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Зважаючи на ту обставину, що спадкодавець правомірно володів квартирою, спадкоємець [PERSON] отримала та належним чином зареєструвала свою частку у спадковому майні, спадкоємець [PERSON] відмовилась від своєї частини спадку на користь своєї сестри [PERSON] , то за позивачем слід визнати право власності на 1/3 частину квартири в порядку спадкування.

Outcome: approved