Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

15 липня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що 22.10.2005 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. 16.11.2008 року в них народилася донька [PERSON]. На даний час вони проживають окремо. Донька на даний час проживає разом з нею. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в звязку з чим просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.10.2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО №138230 від 06.05.2008 року, актовий запис №1599 (а.с.3). 16.11.2008 року в них народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО №230745 від 24.11.2008 року, а/з №586. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON], та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 вищевказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Тому приходжу до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, отже з 15.07.2016 року. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved