Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про зменшення розміру аліментів. Так, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що утримуються з [PERSON] за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/5264/13-ц від 29.07.2013 року на користь відповідача [PERSON] на утримання двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 650 грн. щомісяця на кожну дитину, до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] працює водієм у ТОВ «АТП-15107» з 14.03.2014 року по теперішній час, його заробітна плата складає від 1218 грн. до 1305 грн., тобто менше, ніж розмір аліментів. Так, кожного місяця [PERSON] повинен сплачувати аліменти у розмірі 1 300 грн., тобто всю заробітну платню він повинен віддавати [PERSON], не залишаючи коштів на утримання та на сплату комунальних послуг. Позивач - [PERSON], в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. В свою чергу, [PERSON] зазначив, що згоден сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі, передбаченому чинним законодавством України. Відповідач - [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог [PERSON] та просила у їх задоволенні відмовити. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач - [PERSON], та відповідач - [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу у сторін народилися діти: - син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05.06.2006 року; - син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15.01.2009 року. 05.07.2013 року [PERSON] звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2013 року по справі № 495/5264/13-ц вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання: - сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 650 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 05.07.2013 року до повноліття [PERSON], тобто до [INFO]; - сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 650 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 05.07.2013 року до повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. Згідно із довідкою ТОВ «АТП-15107» від 11.07.2014 року № 192, [PERSON] дійсно працює у Білгород-Дністровському ТОВ «АТП-15107» з 14.03.2014 року (наказ №21-К від 14.03.2014 року) по теперішній час. Відповідно до довідки ТОВ «АТП-15107» від 10.07.2014 року № 191 про заробітну плату, загальна сума доходу [PERSON] з 14.03.2014 року по 30.06.2014 року становить 4 802,97 грн. (березень 2014 року - 1053,40 грн., квітень 2014 року - 1218,59 грн., травень 2014 року - 1225,19 грн., червень 2014 року - 1305,79 грн.). Так, за твердженням [PERSON], на даний час розмір його заробітної плати менший, ніж визначений рішенням суду розмір аліментів, у зв'язку з чим кожного місяця [PERSON] повинен всю заробітну платню віддавати [PERSON], не залишаючи коштів на утримання та на сплату комунальних послуг. Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, матеріальне становище платника аліментів [PERSON] після прийняття рішення суду про стягнення аліментів погіршилось, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів з визначеної твердої грошової суми на частину щомісячного доходу [PERSON] Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. У випадку невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Так, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків на користь дитини, суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. Так, якщо дитина є інвалідом, страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно каліцтво, суд повинен вважати такі обставини підставою для збільшення розміру аліментів. При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 032 грн. (30 % = 309,60 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 286 грн. (30 % = 385,80 грн.). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів є частково правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню шляхом зміни розміру аліментів, визначеного відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2013 року по справі №495/5264/13-ц, та визначення їх розміру у вигляді щомісячного стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання: - сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини; - сина - [PERSON] у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Змінюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7, 141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент прийняття рішення, згідно із ст.7 Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 032 грн. (30 % = 309,60 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 286 грн. (30 % = 385,80 грн.) Доказів того, що [PERSON] спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у більшій сумі суду надано не було, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та їх неповнолітніх дітей, а [PERSON], в свою чергу, не позбавлена права звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів за умови зміни [PERSON] місця роботи та/або його матеріального становища.

Outcome: partial