overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

16.11.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вимоги мотивуючи тим, що 12 вересня 2012 року Відділом державною реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області між нею та відповідачем укладено шлюб. Спільне подружнє життя не склалося, шлюб існує лише формально. Позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо, шлюбні відносини фактично припинені. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між нею відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами частини 1 статті 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 вересня 2012 року Відділом державною реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис\~ №\~281 (а.с.6). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивачка примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

16.11.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, який проживає за адресою: [INFO], про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією за період з 01.02.2014 року по 01.11.2016 року, а саме: суму основного боргу 6448,31 гривень, 3% річних 313,28 гривень та суму інфляційних витрат 2344,79 гривень, а всього 9106,38 гривень. Щомісячно, при отриманні квитанцій відповідач повідомлявся про наявну заборгованість та необхідність її погашення, однак до теперішнього часу оплата не здійснена. З аналогічними вимогами позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, але ухвалою суду № 263/6486/16-ц (2-н/263/175/2016) від 27.05.2016 року було відмовлено у прийнятті вищевказаної заяви та розяснено право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, у звязку з чим представник позивача був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Відповідач має заборгованість перед позивачем за користування тепловою енергією за період з 01.02.2014 року по 01.11.2016 року в розмірі 9106,38 гривень, яка складається з основного боргу 6448,31 гривень, 3% річних 313,28 гривень та суми інфляційних витрат 2344,79 гривень, тобто не виконує покладені на нього обовязки. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконання його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно ст. ст. 67, 68 ЖК України власники та наймачі квартир зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідачем порушені зобовязання з оплати послуг за користування тепловою енергією, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і позов задовольняє. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

16.11.2016 року розглянута зазначена справа. Позовні вимоги задоволені, однак, не було вирішено питання про судові витрати. В своїй заяві позивачка просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь понесені по справі судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2016 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, але не вирішено питання розподілу судових витрат. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

16.11.2016 року розглянута зазначена справа. Позовні вимоги задоволені, однак, не було вирішено питання про\~ судові витрати. \~В своїй заяві позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь\~ понесені по справі судові витрати в сумі 307 грн.60 коп. \~Сторони\~ в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 листопада 2016 року були задоволені позовні вимоги [PERSON]\~ до [PERSON] про розірвання шлюбу, але не вирішено питання розподілу судових витрат в сумі 307 грн. 60 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з\~ [PERSON]\~ на користь [PERSON]\~ судові витрати в сумі 307 грн. 60 коп. (а.с.3) .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

16.11.2016 року у залі суду було проголошене рішення у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області Біляєвою О.М. від 22.12.2016р. справу було повернуто до Краматорського міського суду для ухвалення додаткового рішення для визначення правильного розміру сплаченого судового збору (розподіл судових витрат), які підлягають стягненню з відповідача. Сторони у судове засідання не з'явились, з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Вивчивши матеріли зазначеної вище справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення. У відповідності до ст.220 ЦПК України, суд може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

16.11.2017 [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 20.09.2010, який зареєстрований Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис - № 18. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім'ї це різні погляди на життя та шлюб, постійні сварки. З грудня 2016 року спільне господарство не ведуть та сумісне проживання припинено. Позивач [PERSON] з'явилась до суду позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 20.09.2010 Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області, було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 18, [NUMBER] (а.с.8) Згідно свідоцтва про народження сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO]. та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5) Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Отже, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

16.11.2017 заявник звернувся до суду із заявою про надання [PERSON] психіатричної допомоги в примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначив, що 15.11.2017 [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, [PERSON] потребувала госпіталізації до психіатричного закладу, для лікування у стаціонарних умовах. У судовому засіданні лікар - психіатр зазначила, що станом на дату розгляду заяви необхідність у госпіталізації [PERSON] відпала. Заінтересована особа [PERSON] заперечувала проти задоволення заяви. Прокурор\~заперечував проти задоволення заяви, оскільки підстави для надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку відпали. Представник заявника покладався на розсуд суду. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Згідно ч. ч. 2 - 5\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. У зв'язку із тим, що лікар - психіатр зазначив, що станом на дату розгляду заяви необхідність у госпіталізації [PERSON] відпала, відповідно у задоволенні заяви слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

16.11.2017 позивач [PERSON], звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 25 липня 2009 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитина, доньку [PERSON] Євангеліну Андріївну. Шлюб між сторонами виявився невдалим, сімейні відносини фактично припиненні. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON], не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка «Туртуріко» Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення.. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 25 липня 2009 Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 381. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] Євангеліну Андріївну, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ № 279797 виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського управління юстиції. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, спір щодо дітей між сторонами відсутній. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

16.11.2017 позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.01.2013 уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано виконкомом Кіндратівської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 01. За час перебування сторін у шлюбних відносинах у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя та шлюб з відповідачем не склалися, оскільки вони не зійшлися характерами, мають різні погляди на шлюб та сімю, втрачено почуття поваги. З питань щодо утримання та виховання дитини спору немає, майновий спір між ними відсутній. За таких обставин позивач збереження шлюбу вважає неможливим, та просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надала. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 12.01.2013 перебували у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Кіндратівської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 01. (а. с. 12). За час перебування сторін у шлюбних відносинах у них народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 152913 (а.с.13). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на життя, відсутності поваги та взаєморозуміння. Між подружжям втрачено почуття любові, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням всіх обставин справи, що мають істотне значення, а також враховуючи категоричне небажання позивача на збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому подальше збереження сімї неможливе, а їх шлюб підлягає розірванню відповідно до ст. 112 СК України. Виходячи з вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

16.11.2017 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 18.02.2012 вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, а тому шлюб носить формальний характер і вона просить не надавати їм строк для примирення. На даний час спору щодо визначення місця проживання дитини та розподілу спільного майна між сторонами немає. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертавсь. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved