Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

16.09.2016 [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON], з участю третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO], за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд. 218 а, кв. 27. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що шлюб з відповідачем [PERSON] був зареєстрований 04.04.2000 року. Від подружнього життя народилася донька [PERSON], [INFO]. З відповідачем життя не склалось. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.11.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначає, що відповідач не має постійного доходу для матеріального забезпечення умов дитини. З листопада 2015 року відповідач перебуває за кордоном і взагалі не займається дитиною. Квартира відповідача не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку дитини та її навчання. Вважає, що відповідач не приділяє доньці належної уваги, не цікавиться і не займається її навчанням та розвитком. У звязку з неналежним виконанням матірю батьківських обовязків позивач звернувся до суду із позовом про визначення місця проживання дитини з батьком. До початку розгляду справи по суті, відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], з участю третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини з матірю, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON], [INFO], за адресом [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 04.04.2000 по 26.11.2014 [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 26.11.2014, хоча сторони вже з 2011 року проживали окремо. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з позивачем. Зазначає, що до теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання доньки. Зараз дитина мешкає у квартирі позивача, її вихованням та доглядом всі роки займалася позивач, лише останній рік займається бабуся [PERSON], [INFO], яка являється матірю [PERSON] та старший брат доньки [PERSON], [INFO], який є сином [PERSON], адже у звязку з фінансовим становищем, з врахуванням того, що батько не виплачував і не виплачує аліменти на дитину, позивач цей рік працювала за кордоном. Станом на сьогодні, донька досягла одинадцяти років та може приймати участь щодо визначення місця свого проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків, а станом на сьогодні донька бажає проживати разом з позивачем. Позивач має стабільний самостійний великий дохід, адже уклала трудовий контракт із іноземною фірмою на довгий час. Зазначає, що на законних підставах перебуває за кордоном, а саме має «Карту побуту» серія RP 1363816, що дає можливість в будь-який час приїжджати до доньки. Відповідно, може в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості, моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, у квартирі позивача донька проживає в хороших умовах, має окрему кімнату, а також дім знаходиться за 10 хвилин ходьби до школи, в якій вона навчається, до того ж донька прописана в квартирі позивача і є власником 1/3 частки в праві власності на квартиру, а саме: [ADDRESS]. В той час як відповідач не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання [PERSON], мешкає у двокімнатній квартирі, зі своєю мамою. Відповідно, проживаючи з батьком, особистої кімнати дитина не матиме. Квартира відповідача не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, забезпечення її умовами для її нормального розвитку та навчання. Відповідач вже декілька останніх років активно вдається до випивання спиртних напоїв. Вважає, що відповідач не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, так як він ніде не працює, а єдиним фінансовим доходом є пенсія по інвалідності, не може забезпечити нормальних безпечних для здоровя дитини умов проживання. З огляду на наведене, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з матірю. В судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Проти зустрічних вимог [PERSON] заперечував, вважає заявлені вимоги не обґрунтованими. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON], первісний позов не визнала з мотивів, викладених в зустрічній позовній заяві, просила у задоволенні позовних вимог первісного позову відмовити в повному обсязі. Зустрічний позов підтримала, з підстав викладених в зустрічній позовній заяві, просить його задовольнити. Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради [PERSON], котра діє на підставі довіреності, в судовому засіданні первісний позов заперечила, зустрічний позов підтримала. Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши матеріали справи і всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав та мотивів. Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи для чого розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні. На підставі наданих доказів судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 26.11.2014 розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 04 квітня 2000 року у Шевченківському відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №88 (а.с. 8). Від подружнього проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що ствердили суду учасники процесу. Квартира [ADDRESS] Т. у м. Львів належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі договору купівлі продажу (а.с. 56). [PERSON] навчається у сьомому класі середньої загальноосвітньої школи №73. Відповідно до актів обстеження умов проживання від 12.08.2016 та 18.08.2016 в обох батьків створені належні умови проживання дитини. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. В ході розгляду справи встановлено, що малолітня [PERSON], на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, пояснила, що з народження проживала з матірю, [PERSON] та бабцею, [PERSON] за адресою: м. Львів, вул. Окуневського, 3/109. Батько нею не цікавиться, вживає алкогольні напої. Категорично відмовилась проживати з батьком, оскільки в них неприязні стосунки. Враховуючи обставини справи та волю доньки сторін, яка досягла одинадцятирічного віку, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком слід відмовити. Такого висновку суд дійшов встановивши усі обставини справи, а саме відношення кожного із батьків до дитини, самої дитини до батьків, встановивши реальні умови які створені кожним із батьків для належного виховання, навчання та утримання дитини, їх матеріальне становище та стан здоровя, а також особисту прихильність дитини до матері та бажання проживати саме із нею. В свою чергу, суд прийшов до висновку, про необхідність задоволення зустрічної позовної заяви [PERSON], а саме визначення місця проживання дитини сторін разом із матірю так як це відповідатиме інтересам дитини та її волі.

Outcome: approved