overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

16.12.2016 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивувала тим, що 28.07.2001 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Жабелівській сільській раді Вінницького району Вінницької області. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. На даний час подружнє життя у сторін не склалося, вони втратили повагу один до одного. На думку позивачасім'я фактично перестала існувати, і збереження сім'ї суперечить їх інтересам. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, в звязку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON], в судове засідання двічі не зявився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез'явившихся осіб. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у Жабелівській сільській раді Вінницького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Канцурак», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

16.12. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 30.09. 2007 року виконавчим комітетом Конопницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 04. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 30.09. 2007 року. У сторін народилися двоє дітей: [PERSON] 03.10. [INFO], [PERSON] 26.05. [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушений звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належними чином була повідомленою про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останньої не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб (видано повторно) серії І СГ № 288273 від 30.11. 2016 року повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

16.12.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, та про те, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов визнає. З позовної заяви вбачається, що 12.03.2005 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні відносини припиненні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у позивачки та відповідача є спільна дитина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

16.12.2016 року заявник звернулася до Немирівського районного суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши, що він народився [INFO] в с. Мухівці Немирівського району, де його батьки на той час проживали. Його батьками являються: батько - [PERSON] та мати [PERSON]. 15 січня 1965 року Муховецькою сільською радою Немирівського району було видане свідоцтво про його народження серія [NUMBER]. В даному свідоцтві про народження по-батькові його матері записано як - «[PERSON]». [INFO] у віці 89 років помирає його мати [PERSON] в с. Стрільчинці Немирівського району, про що було видано в цей же день виконкомом Стрільчинецької сільської ради Немирівського району свідоцтво про смерть серія [NUMBER] на підставі актового запису за № 9. По-батькові покійної матері у даному документі було зазначено вже як «[PERSON]». Крім того, в інших документах, які виписані на ім'я покійної матері, її по-батькові також зазначено як «[PERSON]», зокрема: її відновлене свідоцтво про народження від 19 жовтня 1963 року, Витяг із Державного реєстру актів цивільного стану про одруження від 08 грудня 20016 року, Державний акт на право приватної власності на землю від 04 березня 2002 року. Вказана розбіжність у написанні по-батькові покійної матері у різних документах зараз створює перешкоди в оформлення спадкових прав після її смерті. Він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції, Стрільчинецької сільської ради Немирівського району щодо можливого виправлення допущеної розбіжності, однак йому було відмовлено в зв'язку із смертю покійної матері і рекомендовано звернутись до суду із даною заявою Просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Стрільчинці Немирівського району Вінницької області, являється його, рідною матір'ю. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити з підстав що в ній викладені. Будучи допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Стрільчинці Немирівського району Вінницької області, являється [PERSON], [INFO], рідною матір'ю. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника та свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Стрільчинці Немирівського району Вінницької області, являється [PERSON], [INFO], рідною матір'ю, що підтверджується свідченнями заявника та свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили даний факт, а також заява підтверджується матеріалами справи, а саме: паспортними даними ( а. с. 5-6 ), копією свідоцтва про смерть ( а. с. 8 ), копіями свідоцтв про народження ( а. с. 9, 10 ), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя ( а. с. 11 ) та копією Державного акту на право приватної власності на землю ( а. с. 12 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

16.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги у якій під час розгляду справи уточнив, посилаючись на те, що між ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі Синельниківського району електричних мереж та [PERSON] не було укладено договору про користування електричною енергією для побутових споживачів. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок в домоволодінні [PERSON], розташованого за адресою: Дніпропетровська Синельниківський район, с. Георгіївка вул. Червона буд.6, що проводилась 05.02.2016 року, представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» виявлено порушення ст. ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику»: «Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми підключення. Виявлено за допомогою сигналізатора прихованої проводки. Виконано відкритим способом. Виконано від ввідних проводів». Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст.27 Закону України «Про електроенергетику», та п.48 ПКЕЕн. [PERSON] п.53 ПКЕЕн, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

16.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги у якій під час розгляду справи уточнив, посилаючись на те, що між ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» в особі Синельниківського району електричних мереж та [PERSON] не було укладено договору про користування електричною енергією для побутових споживачів. Під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок в домоволодінні [PERSON], розташованого за адресою: Дніпропетровська Синельниківський район, с. Георгіївка вул. Червона буд.6, що проводилась 05.02.2016 року, представниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» виявлено порушення ст. ст. 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику»: «Самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми підключення. Виявлено за допомогою сигналізатора прихованої проводки. Виконано відкритим способом. Виконано від ввідних проводів». Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст.27 Закону України «Про електроенергетику», та п.48 ПКЕЕн. [PERSON] п.53 ПКЕЕн, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

16.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вигляді втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля ШКОДА, держномер АМ3111ВН у розмірі 10379,18 грн. Представники позивача у судове засідання 27.02.2017 року не прибули, у поданій заяві просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у судове засідання повторно не прибув. Дослідивши докази у справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. У судовому засіданні встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.03.2015 року (справа №750/2094/15-п), справа відносно відповідача за ст.124 КУпАП була закрита у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, так як він, керуючи близько 14 години 10 хвилин 12.12.2014 року по вулиці 77 Гвардійської дивізії у місті Чернігів транспортним засобом [PERSON] держномер СВ8597АМ, в порушення вимог п.2,3-Б-,10.1,11.4 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Шкода, держномер АМ3111ВН, що спричинило механічне ушкодження автомобіля позивача. Згідно акту про оцінку №0590 від 29.12.2014 року, втрата товарної вартості автомобіля позича вваслідок зазначеної ДТП становить 10379,18 грн. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Позивач довів, що відповідач заподіяв майну позивача матеріальні збитки у вказаному вище розмірі та, як винна у цьому особа, повинен нести цивільно-правову відповідальність за втрату товарної вартості автомобіля позивача. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

16.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, який підтримав у судовому засіданні. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2007 року та є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з січня 2016 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, сторони відмовляються від надання судом строку для примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

16.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 7675 грн 67 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі ДТП), яка відбулася з вини відповідача, а також 570 грн у відшкодування витрат на здійснення автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля та усіх понесених судових витрат. У судовому засіданні позивач позов підтримав і наполягав на його задоволенні. Відповідач позов не визнав і пояснив, що одразу після ДТП пропонував позивачу здійснити ремонт належного позивачу автомобіля власними силами від чого останній відмовився, а відшкодовувати завдану шкоду грошима він не має можливості через скрутне фінансове становище сімї. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 31.07.2016 року о 20 год. 50 хв., позивач, керуючи автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний номер [NUMBER], рухався по пр. Миру в м. Чернігові. Під час проїзду регульованого перехрестя з вул. Льотна на дозволяючий зелений сигнал світлофора, на перехрестя з вул. Льотна раптом виїхав відповідач, який керував велосипедом. Відбулося зіткнення, внаслідок чого автомобіль позивача було пошкоджено, чим завдано шкоди. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 07.10.2016 року ДТП відбулася з вини відповідача, який порушив вимоги пунктів 2.3(б), 8.7.3(е) Правил дорожнього руху, які стали причиною ДТП. Крім того, слідчими органами встановлено, що в момент ДТП відповідач перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки за результатами огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу «Алконт 01-СУ» у видихуваному відповідачем повітрі було визначено наявність етилового спирту концентрацією 2.82% (а. с. 15-17). За таких обставин, суд доходить висновку, що винним у пошкодженні автомобіля, яким керував позивач, є саме відповідач. Згідно із частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Як убачається з висновку про результати автотоварознавчого дослідження від 27.09.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ-2108, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження в ДТП 31.07.2016 року, складає 7675 грн 67 коп. (а. с. 7-10); за проведення автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 570 грн, що підтверджується копією квитанції (а. с. 12). Таким чином, усього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8245 грн 67 коп. /7675.67 + 570/. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 551 грн 20 коп. (а. с. 1), а за надання адвокатом правової допомоги сплатив 1706 грн. Вказані витрати належать до категорії судових витрат і, за приписом статей 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Отже, предявлений позов повністю ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

16.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON]до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив і судом було прийняте рішення справу розглядати без його участі в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що: Відповідач по справі є батьком своїх неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с11,12), які знаходяться на утриманні матері позивача [PERSON] (а.с.14), відповідач допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає . Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своїх неповнолітніх дітей . Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved