Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

17.05.2016 року Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» далі /[PERSON]/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 40452,19 грн. В обґрунтування вказує, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості про приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 30.12.2014 року відповідач отримав кредит в сумі 22 723,77грн., які відповідач зобовязався повернути в строк до 31.12.2017 р. Відповідач зобовязався сплачувати 1,5 % відсотків щомісячно на суму залишку заборгованості, також в разі прострочення зобовязання відповідач зобовязався сплатити штраф та пеню. При укладанні кредитного договору, відповідач ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг. У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань по кредитному договору, відповідач станом на 19.04.2016 року має заборгованість в розмірі 40452,19 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 21887,13 грн., процентів за користування кредитом в сумі 5218,75 грн., заборгованості по пені та комісії в сумі 11381,24 грн., штрафу в сумі 1965,07 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача [PERSON] надала письмові заперечення, які підтвердила в судовому засіданні. Вказує, що в матеріалах справи є примірник Генеральної угоди, яка була укладена між сторонами, але вказаний примірник є фальшованим, оскільки відповідач його не підписував, підпис в угоді виконано не відповідачем, а іншою особою. Відповідач не був ознайомлений з Умовами та правилами, Тарифами Банку. Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском річного строку позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафу, тому просить відмовити в задоволенні позову. Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. Судом встановлено, що 30.12.2014 року відповідно до Генеральної угоди від 30.12.2014 року, між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднано Умови та правила надання продукту кредитних карт, з метою виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором №SAMDN52000076436608 від 27.02.2013р. Станом на 30.12.2014р. заборгованість за кредитним договором складає 24923,77 грн., яку відповідач зобовязався сплатити в строк до 31.12.2017 року а.с.6. Згідно п.2.1. Договору, Банк надав позичальнику терміновий кредит в сумі 22723,77 грн., строком на 36 місяців з 30.12.2014р. по 31.12.2017р. шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% щомісячно на суму залишку. Згідно п.2.2 Договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує Кредитору штраф в сумі 1965 грн. Згідно п.2.5 Позичальник зобовязався повернути суму кредиту, відсотків, винагороду відповідно до Генеральної угоди та Умов та правил. Правовідносини між сторонами регулюються ст. ст. 525, 526 ЦК України, згідно норм яких, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до норм ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір, який є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] не виконує зобовязання у передбачений договором строк, що підтверджується розрахунком, а.с.4, чим порушує умови договору, розмір заборгованості за кредитом станом на 19.04.2016р. складає 21887,13 грн., процентів за користування кредитом в сумі 5218,75 грн., яку слід стягнути з відповідача у звязку із невиконанням грошових зобовязань. Відповідно до положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня (ст.549 ЦК України). При цьому право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання (ст.550 ЦК України). Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Оскільки умовами договору визначено періодичність сплати заборгованості щомісячними платежами, тому з часу настання строку погашення чергового платежу необхідно обчислювати початок перебігу строку позовної давності. Позивач просить стягнути з відповідача пеню, комісію та штраф за порушення строків повернення кредитної заборгованості в сумі 13346,31 грн. станом на 19.04.2016р., відповідач останній раз сплачував заборгованість за кредитом 23.01.2015року, а.с.4, датою настання чергового платежу було з «1» по «25» числа лютого 2015 року, позивач звернувся до суду з даним позовом 17.05.2016р., тобто з пропуском річного строку звернення з вимогами про сплату пені, комісії та штрафу, тому в частині позову про стягнення заборгованості по пені та комісії в сумі 11381,24 грн., штрафу в сумі 1965,07 грн., суд вважає необхідним відмовити. Суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача з приводу того, що підпис в Генеральній угоді не належить відповідачу та відповідач не ознайомлений з Умовами та правилами надання продукту кредитних карт, оскільки згідно розрахунку, а.с.4, відповідач протягом деякого часу виконував взяті на себе зобовязання, здійснивши платіж в сумі 848 грн. в січні 2015 р. після укладення угоди. При частковому задоволенні позову у відповідності до ст. ст. 79,88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 11, 258, 525, 526, 611,612, 625, 629,1054, Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial