Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

15.05.2020 року позивач заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області звернувся до суду позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Позовна заява вмотивована тим, що вироком Володарського районного суду Донецької області від 27.02.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.246 КК України. Проте, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження позов про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не заявлявся, внаслідок чого вона залишається не відшкодованою. Згідно висновку судової економічної експертизи від 20.12.2019 року № 2/14-43 сума завданої шкоди внаслідок самовільного вирубування 41 дерева породи «акація» у полезахисній смузі, розташованій на території Нікольського району Донецької області, яка зазначена в розрахунках проведених Державною екологічною інспекцією у Донецькій області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» (з урахуванням індексації станом на 2019 рік) становить 281642,18 грн, отже протиправними діями [PERSON] завдано шкоду навколишньому природному середовищу на суму 281642,18 грн.Зазначає, що чинним законодавством передбачена відповідальність за порушення лісового законодавства, зокрема ст.105 Лісового кодексу України, в зв`язку з чим кошти за заподіяну незаконною порубкою дерев шкоду, підлягають стягненню з винної особи. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави шкоду завдану незаконною порубкою дерев у сумі 281642,18 грн. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 26.05.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також відповідачу та третій особі разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. 21.07.2020 року відповідачем надано суду відзив на позов в якому останній позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Свої заперечення обґрунтував тим, що при подачі позовної заяви прокурором не надано жодних відомостей про індивідуальні характеристики земельної лісової ділянки, на якій відбувалась незаконна порубка дерев, чітко визначеної прив`язки до місцевості та не надано жодного доказу на підтвердження права власності Зеленоярської сільської ради на спірну лісову ділянку. Також, позивачем не вказано, чому саме він має відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі. Вважає, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами розмір завданої шкоди та правову належність земельної лісової ділянки Зеленоярській сільській раді. Прокурор набуває право на представництво інтересів держави в суді, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Крім цього, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому неважливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу. Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що маж наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами. До відзиву додано фіскальний чек АТ «Укрпошта» про направлення кореспонденції стороні позивача. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 21.07.2020 року строк проведення підготовчого провадження у даній цивільній справі продовжено на 30 днів. Відводів, інших клопотань учасниками судового процесу не заявлено. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 03.08.2020 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Прокурор у судове засідання не з`явився. Надав заяву про задоволення позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Із зазначеної норми вбачається, що підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді складаються із чотирьох елементів: 1) наявність інтересів держави у спірних правовідносинах; 2) порушення/загроза порушення зазначених інтересів; 3) наявність/відсутність компетентного суб`єкта владних повноважень, який має захищати зазначені інтереси держави; 4) нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави компетентним суб`єктом владних повноважень (у разі його наявності). Інтерес держави полягає в тому, що не стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення злочину, призводить до ненадходження коштів до спеціальних фондів державного та місцевих бюджетів, що, в свою чергу, негативно позначається на фінансуванні важливих природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, чим прямо порушує інтереси держави. Компетентним суб`єктом владних повноважень щодо захисту зазначених інтересів держави виступає Державна екологічна інспекція у Донецькій області. У зв`язку з чим Державну екологічну інспекцію у Донецькій області злучено у якості позивача. Нездійснення захисту інтересів держави полягає у тому, що Державною екологічною інспекцією у Донецькій області не вживалися заходи щодо відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину). Враховуючи те, що вищевказані інтереси залишилися не захищеними, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах. Стосовно обрання неналежного відповідача необхідно зазначити, що вироком Володарського районного суду Донецької області від 27.02.2020 року [PERSON] визнано винним у здійсненні незаконної порубки, з чим він сам погодився. Отже, немає підстав не погодитись із тим, що відповідачем по даній справі повинен бути саме [PERSON] .. Представник позивача Державної екологічної інспекції у Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнали. Представник третьої особи Зеленоярської сільської ради Нікольського району Донецької області у судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши заяви по суті справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до статті 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (стаття 23 Закону України «Про прокуратуру»). Частиною 2 статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України. Згідно статті 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статті 94 Лісового кодексу України, державний контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища, іншими органами виконавчої влади у межах повноважень, визначених законом. Відповідно до статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, згідно п. б) частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Згідно статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до частини 3 статті 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Згідно листа Державної екологічної інспекції у Донецькій області екологічна інспекція не зверталася до суду із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 281642,18 грн, заподіяної порушенням лісового законодавства (а.с.31). Зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом пред`явлення позову в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області. Судом встановлено, що вироком Володарського районного суду Донецької області від 27.02.2020 року по справі № 222/2306/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. Згідно вироку, 05.10.2019 року приблизно о 08-00 годині [PERSON] , знаходячись у захисній лісовій смузі, розташованій на відстані 5 км від с. Зелений Яр в напрямку до с. Темрюк Нікольського району Донецької області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, самовільно, в порушення ст.ст.12, 38, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.69 Лісового кодексу України, п.п.2, 44, 5 «Правил відпуску деревини на пні в лісах України», затверджених постановою КМУ від 29.07.1999 № 1378, Постанови КМУ від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», використовуючи належні йому бензопили марки «Grand БП-52», марки «Stark Power line» PCS 5218 та бензопили червоно-сірого кольору невідомої моделі, та користуючись послугами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не були обізнані у його злочинних намірах, здійснив незаконну порубку 41 дерева породи «акація» до ступеня припинення їх росту, в результаті чого спричинено тяжкі наслідки та матеріальний збиток державі в розмірі 281642,18 грн (а.с.11-15). Питання щодо відшкодування спричиненої [PERSON] навколишньому природному середовищу шкоди в розмірі 281642,18 грн вищевказаним судовим рішенням не вирішувалося. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004 року «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», у справах про лісопорушення розмір шкоди обчислюється за відповідними таксами. Згідно з проведеним Державною екологічною інспекцією у Донецькій області розрахунком шкоди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», загальна сума заподіяної шкоди заподіяної лісу в результаті самовільного вирубування дерев у полезахисній лісосмузі, розташованій на території Нікольського району, поблизу від с. Зелений Яр, координати якої: 47о.121.26.7 N / 37о.001.24.0Е, становить 281642,18 грн, що також підтверджується висновком експерта № 2/14-43 від 20.12.2019 року (а.с.16-30). Отже, судом встановлено, що протиправними діями [PERSON] завдано шкоду навколишньому природному середовищу на суму 281642,18 грн. Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно з частиною другою статті 24 ЛК України, збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Пунктом першим частини першої статті 105 ЛК України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Як зазначалося вище, вироком Володарського районного суду Донецької області від 27.02.2020 року по справі № 222/2306/19, який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, а отже, неправомірні дії [PERSON] доведені рішенням суду. Розмір шкоди, спричиненої неправомірними діями [PERSON] , в сумі 281642,18 грн доведений висновком експерта. Таким чином, враховуючи, що внаслідок порушення відповідачем лісового законодавства, яке полягало у незаконній порубці дерев, завдано шкоду навколишньому природному середовищу, яка ним у добровільному порядку не відшкодована, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави шкоду, завдану незаконною порубкою дерев в розмірі 281642,18 грн, задовольнивши позов у повному обсязі. Інші доводи сторін не спростовують висновків суду. Крім цього на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору і позов задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved