Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

16.12.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.08.2008 року в розмірі 22883,61 грн. та судових витрат в розмірі 229,40 грн., посилаючись на наступне. 11.08.2008 року між ЗАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено споживчий договір кредиту шляхом підписання позичальником заяви позичальника, яка разом з запропонованими ПриватБанком умовами про надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає кредитно-заставний договір у розмірі 2610,26 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв»язку з чим виникла заборгованість станом на 06.12.2013 року в розмірі 22883,61 грн., яка складається з наступного: 870,88 грн. - заборгованість за кредитом ; 0,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 26,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 20420,58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ; 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина), 1065,89 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 11 лютого 2014 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відмовлено за спливом позовної давності. Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Київського районного суду м. Донецька від 11 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що при укладанні кредитного договору між позивачем та відповідачем , відповідач надав згоду на всі умови та правила надання банківських послуг, про збільшення строку позовної давності сторони домовились у письмовій формі, позивач звернувся до суду у межах позовної давності. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, та ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Чумак С.О. доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні апеляційного суду з доводами апеляційної скарги не погодився, просив її відхилити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач [PERSON] свої зобов»язання за кредитним договором не виконав, чим порушив умови взятих на себе зобов»язань. Але позовну заяву судом отримано 16.12.2013 року, з часу закінчення строку дії кредитного договору, з 11.02.2009 року, до часу звернення з позовом до суду сплив строк загальної позовної давності, 3 роки, який за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, тому в позові відмовив за спливом позовної давності. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно заяви позичальника № DOXRRX23520525 від 11.08.2008 року (а.с.3) [PERSON] отримав від банку строковий кредит у сумі 2610,26 грн. на строк 6 місяців з 11.08.2008 року по 11.02.2009 року включно з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 0,01 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 237.3 грн. та єдин разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 13,05 грн. в обмін на зобов'язання відповідача по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам, строки, а також комісії, яка зазначена в умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «6» по «11» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 448,25 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. В заяві позичальника за особистим підписом міститься згода [PERSON] з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, далі-Умов (а.с. 3, зворот). П. 5.5. Умов встановлений термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором - 5 років. Згідно копії статуту у новій редакції ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с. 12). З розрахунку заборгованості за договором № DC1XRRX23520525 від 11.08.2008 року вбачається, що станом на 06.12.2013 року вона складається з наступного: 870,88 грн. - заборгованість за кредитом ; 0,16 грн. - заборгованість по процентам користування кредитом; 26,10 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 20420,58 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором ; 500,00 грн. - штраф ( фіксована частина), 1065,89 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.2). З наданої суду позивачем довідки [PERSON] за весь час дії договору було сплачено : 14.11.2008 року - 1344,11 грн. та 08.12.2008 року - 448,25 грн., а взагалі - 1792,36 грн. Але данні зазначеної довідки спростовуються квитанцією від 14.11.2008 року (а.с.26) з якої вбачається, що 14.11.2008 року [PERSON] здійснив дострокове погашення кредиту, сплативши суму в розмірі 2329,99 гривень. В судовому засіданні представник позивача Чумак С.О. визнав, що до сплати [PERSON] суми 14.11.2008 року, його заборгованість перед банком складала: 1305,30 грн. - за кредитом, 537,9 грн . - пеня, заборгованості за процентами та за комісією не було, тобто загальна сума заборгованості [PERSON] складала до дострокового погашення - 1843,2 грн. Таким чином, сплативши суму в розмірі 2329,99 гривень, [PERSON] повністю достроково погасив наявну у нього заборгованість в розмірі 1843,2 грн., яка відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України є такою, що не підлягає доказуванню, як визнана стороною по справі. На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність порушення [PERSON] умов взятих зобов»язань та наявності у нього заборгованості перед банком. Відповідно до ч.1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення. Оскільки висновки суду першої інстанції повністю не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до положень ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON] по суті. Доводи апеляційної скарги стосовно неправильного застосування судом першої інстанції строку позовної давності колегією суддів встановлені, однак ця обставина не може вплинути на рішення суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк до [PERSON] по суті.

Outcome: partial