Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 16 серпня 2018 року [PERSON] (місце проживання: [INFO]), заінтересована особа Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Незалежності, 62), звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька громадянина України [PERSON], [INFO], померлого 13 липня 2018 року в м. Донецьку, Україна (тимчасово окупована територія України). Для реєстрації в законному порядку факту смерті батька та отримання свідоцтва про смерть заявник звернувся до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, йому відмовили, оскільки ним отримані документи, які не мають юридичної сили на території України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини після смерті батька. Заявник [PERSON] у судовому засіданні на вимогах заяви наполягала та просила її задовольнити. Заінтересована особа Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи повідомленим належним чином, свого представника до суду не направив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника. Звертає увагу суду на відсутність в заяві місця народження померлої особи, що необхідно для ідентифікації особи при реєстрації. Просить ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства України. Допитана у судовому засіданні в якості свідка заявник [PERSON] пояснила, що 13 липня 2018 року в м. Донецьку помер її батько [PERSON] внаслідок набряку головного мозку. Зазначила, що вона була зареєстрована разом з батьком, однак проживала окремо з чоловіком. Батько постійно перебував у лікарнях. В м. Донецьку батько проживав сам, оскільки вони розірвали шлюб з її матірю. Похованням батька займалася вона. Його поховали поряд з його батьком та матірю. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він перебуває у шлюбі з заявником [PERSON] Він був знайомий з її батьком [PERSON], який помер 13 липня 2018 року вдома у м. Донецьку. Його дружина [PERSON] займалася похованням батька. Відповідно до\~ст. 315 ЦПК України,\~суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів\~\~у\~ст. 315 ч. 1 п. 8 ЦПК України\~визначений\~\~факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації\~\~актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в\~ст. 317 ч. 1 ЦПК України, заява\~\~про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами\~померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до\~ст. 316 ЦПК України,\~\~заява фізичної особи\~\~про встановлення\~\~факту, що має юридичне значення, подається до суду\~за місцем її проживання. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася 17.08.1981 року. Її батьком є [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження заявника (а.с. 8, 12). Згідно копії паспорту громадянина України серії ВЕ № 954020, паспорт виданий на імя [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки від 22.03.2016 року за № [NUMBER] про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO] (нині Бахмутського Козацтва), 19а (а.с. 8). Таким чином, заявник має право на звернення до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з відповідною заявою. Листом № 15.14-96-5162 від 15 серпня 2018 року Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовив [PERSON] у реєстрації смерті [PERSON], посилаючись на предявлення документа, який не відповідає вимогам законодавства (а.с. 10). На підтвердження факту смерті [PERSON] 13 липня 2018 року суд приймає такі докази, надані заявником. Відповідно до копії паспорту серії ВС № 028949, [PERSON] народився 19 червня 1953 року в м. Донецьку (а.с. 6). Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 48/6 від 14 липня 2018 року та довідки про причину смерті № 48/6 від 14 липня 2018 року, [PERSON] помер 13 липня 2018 року в м. Донецьку. Причина смерті: набряк головного мозку, наслідки перенесеного в 2015 році інфаркту головного мозку з гіпертонічною хворобою (а.с. 9). Крім того, як виняток, суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупності: свідоцтво про смерть [PERSON] недержавного зразка серії ДНР № 111808 від 14 липня 2018 року, видане у м. Донецьку (а.с. 7). Дослідженими\~\~судом фотознімками з місця поховання суд знаходить підтвердженим факт\~поховання [PERSON],\~померлого 13 липня 2018 року (а.с. 11). Згідно положень\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у\~ Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3\~Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області м. Донецьк тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Донецьк. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Встановлення факту\~смерті має юридичне значення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація смерті\~проводиться органом державної реєстрації\~актів цивільного стану на підставі\~документа встановленої\~форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя\~\~або судово-медичною установою, рішення суду\~\~ про встановлення\~\~ факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. На підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті особи в певний час у звязку із неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Outcome: approved