Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

16 січня 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.12.2016 року про визначення підсудності. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №50010139 від 22.08.2013 року, яка станом на 06.12.2016 року становить 368 168,74 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 22.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 50010139, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 118 148,84 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору 14 514,60 доларів США зі сплатою 9,90% на рік, строком до 15.08.2018 року, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «Фольксваген», модель «Поло», кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску 2013, який в подальшому було передано в заставу позивачу. Позивач зазначає, що ним виконано умови договору та надані кошти в користування, проте відповідач в порушення умов кредитного договору не виконує зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 06.12.2016 року становить 368 168,74 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 89 991,59 грн., заборгованість по відшкодуванню страхових платежів в порядку п.5.6 Договору в сумі 8 393,62 грн., заборгованість з дострокового повернення кредиту в сумі 269 783,53 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 243 259,57 грн., суми заборгованості за процентами 26 523,96 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила, до суду пояснення чи заперечення не надійшли. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про розгляд справи в заочному порядку. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. За правилами ст.ст.1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 22.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» (далі - Компанія) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір № 50010139, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 118 148,84 гривень, що еквівалентно на дату укладання договору 14 514,60 доларів США, строком користування на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки «Фольксваген», модель «Поло», кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску 2013. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, як вбачається з матеріалів справи. Також, судом встановлено, що між сторонами був укладений Договір застави транспортного засобу № 50010139 від 28.08.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, відповідачем було передано у заставу позивачу автомобіль марки «Фольксваген», модель «Поло», кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1 598 куб.см., рік випуску 2013, реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 138 998,64 грн. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (ст.3 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Встановлено, що відповідач з пропозиціями про внесення змін до умов Договору не звертався, що свідчить про його згоду з усіма умовами спірного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно п.1.3. Загальних умов кредитування, які є додатком до Кредитного договору, сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі. Відповідно до п.1.3.1. Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передує дню укладення кредитного договору, у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що спірний Договір та загальні умови кредитування підписано сторонами, що свідчить про досягнення між сторонами усіх істотних умов, що в них викладені. Відповідно до умов Договору вбачається, що шляхом перерахування на рахунок дилера суму коштів еквівалентну 14 514,60 дол. США в українській гривні відповідачу була надана сума кредиту, що погоджена сторонами договору. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п. 1.4.2. та п.п. 2.4., 2.5 Умов кредитування, повернення Кредиту, Додаткового кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи в порушення взятих зобов'язань за Договором, відповідач кредитні кошти не повернула. 05.10.2015 року позивач направив на адресу відповідача вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за Договором № 50010139 від 22.08.2013 року, однак вимоги направленої претензії відповідачем виконані не були. Крім того, пунктом 5.5 Загальних умов кредитування передбачено, що якщо Позичальник не укладе договір страхування, Компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника та здійснить сплату страхових платежів, Позичальник компенсує Компанії витрати, понесені останньою у зв'язку з виконанням даного доручення. Як вбачається з копій квитанцій, ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило страхових платежів за договором страхування на загальну суму 6 994,67 грн., а саме: 1 290,38 грн. (за період з 02.09.2014 року по 01.11.2014 року), 645,19 грн. (за період з 02.01.2015 року по 01.02.2015 року), 645,19 грн. (за період з 02.02.2015 року по 01.02.2015 року), 645,19 грн. (за період з 02.11.2014 року по 01.12.2014 року), 645,19 грн. (за період з 02.12.2014 року по 01.01.2015 року), 3 123,53 грн. (за період з 02.03.2015 року по 01.04.2015 року). В позовній заяві позивач просив стягнути сплачених страхових платежів на суму 8 393,62 грн., проте оскільки суду надано докази на підтвердження сплати 6 994,67 грн., тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково. Згідно із розрахунком позивача, станом на 06 грудня 2016 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 366 769,79 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 89 991,59 грн., заборгованість по відшкодуванню страхових платежів в сумі 6 994,67 грн., заборгованість з дострокового повернення кредиту в сумі 269 783,53 грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 243 259,57 грн., суми заборгованості за процентами 26 523,96 грн. Вимоги позивача про стягнення вказаного розміру заборгованості, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial