Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

17.04.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач у ТОВ «УПСК Діамент» була прийнята на посаду бухгалтера та з нею укладено договір про повну матеріальну відповідальність. 31.10.2014 року, після оголошення тій про припинення трудового договору у звязку із скороченням чисельності штатів, на її робочому місці виявлено відсутність товарно матеріальних цінностей, які передавалися відповідно до відомостей обліку ТМЦ та акту приймання передачі основних засобів на загальну суму 6847 грн., а саме маніпулятор «Мишка» Logitech М 187 WL (199,17 грн. без ПДВ), накопичувач USB 32 Gb Sandisk (249, 16 грн. без ПДВ), сумку для ноутбука Case Logio (332,50 грн.), ноутбук Sony Valio SVE1511N1RW (4832,50 грн. без ПДВ), калькулятор (вартістю 92,50 грн. без ПДВ), а всього на загальну суму 6847 грн. з урахуванням ПДВ, чим спричинено матеріальну шкоду. У звязку із цим, позивач просить суд стягнути із відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 6487 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] зявилася, позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову та пояснила, що її вини у зникненні вище перелічених товарно матеріальних цінностей немає, оскільки розпорядженням директора ТОВ «УПСК Діамент» [PERSON] від 31.10.2013 року її було заборонено допускати до свого робочого місця з 01.11.2013 року, а звільнено з роботи 31.12.2013 року. З цих підстав вона не могла забезпечити схоронності переданих їй на зберігання предметів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: 02.02.2012 року наказом директора ТОВ «УПСК Діамент» № 02/02-К «Про прийняття на роботу» - [PERSON] прийнято на роботу з 02.02.2012 року на посаду бухгалтера з посадовим окладом відповідно до штатного розпису. (а.с.5). 02.02.2012 року між директором ТОВ «УМСК Діамент» (роботодавець) та [PERSON] (працівник) укладено трудовий контракт, на підставі якого між сторонами виникли трудові відносини, а саме працівник зобовязався виконувати роботу, визначену цим контрактом, а роботодавець зобовязався виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством, колективним договором. (а.с.6-7). 02.02.2012 року, з метою забезпечення зберігання матеріальних цінностей ТОВ «УПСК Діамент» між даним товариством в особі директора (роботодавець) і [PERSON] (працівник) укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого працівник прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за всі в установленому законом порядку передані йому під звіт роботодавцем товарно матеріальні цінності та кошти, а також за ті товарно матеріальні цінності й кошти, що будуть надходити йому під звіт протягом усього терміну дії цього договору. (а.с.8-9). П.1.2 договору визначено, що працівник, який займає посаду бухгалтера бере на себе матеріальну відповідальність за збереження всіх матеріальних цінностей, що були передані йому роботодавцем. Наказом директора ТОВ «УПСК Діамент» [PERSON] від 31.10.2013 року - наказано попередити про припинення трудових договорів та звільнення з 01.01.2014 року ряд працівників, зокрема бухгалтера [PERSON]. (а.с.10). 31.10.2014 року складено акт про відсутність товарно матеріальних цінностей, з якого слідує, що цього дня, після оголошення [PERSON] про припинення трудового договору у звязку зі скороченням чисельності штату, на робочому місці [PERSON] виявлено відсутність товарно матеріальних цінностей, які були ввірені [PERSON], а саме: маніпулятор «Мишка» Logitech М 187 WL (199,17 грн. без ПДВ), накопичувач USB 32 Gb Sandisk (249, 16 грн. без ПДВ), сумку для ноутбука Case Logio (332,50 грн.), ноутбук Sony Valio SVE1511N1RW (4832,50 грн. без ПДВ), калькулятор (вартістю 92,50 грн. без ПДВ). (а.с.16). Листом від 10.12.2013 за № 1481 директор ТОВ «УПСК Діамент» [PERSON] повідомив [PERSON] про необхідність повернення на ТОВ «УПСК Діамент» отримані нею у підзвіт товарно матеріальні цінності, що належать товариству, а саме: маніпулятор «Мишка» Logitech М 187 WL (199,17 грн. без ПДВ), накопичувач USB 32 Gb Sandisk (249, 16 грн. без ПДВ), сумку для ноутбука Case Logio (332,50 грн.), ноутбук Sony Valio SVE1511N1RW (4832,50 грн. без ПДВ), калькулятор (вартістю 92,50 грн. без ПДВ). (а.с.17). 31.10.2013 року наказом директора ТОВ «УПСК Діамент» [PERSON] наказано: з метою недопущення в подальшому випадків, а саме упродовж 25-28 жовтня 2013 року працівники ТОВ «УПСК Діамент», а саме керівник проектів та програм [PERSON], начальник відділу МТЗ [PERSON], провідний економіст [PERSON], піар менеджер [PERSON], бухгалтер [PERSON], охоронник 5-го розряду [PERSON] блокували роботу підприємства, примушували директора [PERSON] до виконання цивільно правових зобовязань, пошкодили майно товариства, вчинили викрадення документів фінансово господарської діяльності відсторонити від роботи бухгалтера [PERSON] (а.с.18). Наказом від 31.12.2013 року № 31/12-К-1 «Про звільнення з роботи» - звільнено [PERSON] з посади бухгалтера з 31.12.2013 року згідно п.2 та п.8 ч.1 ст.36 та п.1 ч.1 ст.40 КЗпП. (а.с.19). 25.12.2013 року [PERSON] повідомила директора ТОВ «УПСК Діамент» про те, що задовольнити прохання щодо повернення маніпулятор «Мишка» Logitech М 187 WL (199,17 грн. без ПДВ), накопичувач USB 32 Gb Sandisk (249, 16 грн. без ПДВ), сумку для ноутбука Case Logio (332,50 грн.), ноутбук Sony Valio SVE1511N1RW (4832,50 грн. без ПДВ), калькулятор (вартістю 92,50 грн. без ПДВ) не представляється можливим у звязку з тим, що згідно розпорядження (наказу з 01.11.2013) її було заборонено допускати до свого робочого місця. Із зазначених вище причин перелічені матеріальні цінності знаходилися на підприємстві та у неї не було підстав щоденно носити їх з собою додому. (а.с. 33). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 18.02.2014 року визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «УПСК Діамант» від 31.12.2013 року № 31/12-К-1 в частині звільнення [PERSON] з посади бухгалтера з 31.12.2013 року згідно п.2 та п.8 ч.1 ст.40 КЗпП України. Змінити формулювання причин звільнення [PERSON] з посади бухгалтера ТОВ «УПСК діамант» з п.2 та п.8 ч.1 ст. 36 та п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «УПСК Діамент» від 31.12.2013 року № 31/12-К в частині відрахування коштів в розмірі 6847 грн. із заробітної плати [PERSON] (а.с.52-55). Ст. 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Порушення працівником покладених на нього трудових обовязків є протиправними діями. Трудові обовязки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. Підставою для матеріальної відповідальності може бути винна у формі прямого умислу або необережності (халатність, недбалість). Дії працівника повинні призвести до негативних наслідків, тобто має бути пряма дійсна шкода, що підлягає відшкодуванню, і між діями та наслідками дій працівника наявний причинний звязок. У п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 29.12.1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» розяснено, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків, грошові виплати. Відповідно до ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами. Сторонами визнається, що майно у вигляді маніпулятора «Мишка» Logitech М 187 WL, накопичувача USB 32 Gb Sandisk, сумки для ноутбука Case Logio, ноутбука Sony Valio SVE1511N1RW, калькулятора було наявне на товаристві та ним, як бухгалтер, користувалася відповідач. Окрім цього, судом встановлено, що у лютому та листопаді 2012 року згідно з відомостями обліку видачі товарно матеріальних цінностей та актом приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів [PERSON] отримала товарно матеріальні цінності, вказані вище (а.с.12-15). У судовому засіданні допитані як свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які стверджували, що 31.10.2013 року у приміщенні, ще знаходиться ТОВ «УПСК Діамент» було виявлено зникнення майна у вигляді маніпулятора «Мишка» Logitech М 187 WL, накопичувач USB 32 Gb Sandisk, сумку для ноутбука Case Logio, ноутбук Sony Valio SVE1511N1RW, калькулятор, яке знаходилося на робочому місці [PERSON] та було їй ввірене. При цьому дані свідки [PERSON], [PERSON] вказали, що 31.10.2013 року в обідній час безпосередньо бачили як [PERSON] виносила з приміщення ТОВ «УПСК Діамент» сумку схожу на ту, яка призначалася для носіння ноутбуку, виніс іншого майна не бачили. Свідок [PERSON] зазначив, що бачив як [PERSON] виносила з приміщення ТОВ «УПСК Діамент» сумку, в якій знаходився ноутбук. В цей же час він був заблокований іншими особами в кімнаті, а тому не міг перешкодити їй у цьому внаслідок спроби «рейдерського» захоплення товариства. Як вбачається із даних наказу від 31.10.2013 року директора ТОВ «УПСК Діамент» [PERSON] - упродовж 25-28 жовтня 2013 року працівники ТОВ «УПСК Діамент», а саме керівник проектів та програм [PERSON], начальник відділу МТЗ [PERSON], провідний економіст [PERSON], піар менеджер [PERSON], бухгалтер [PERSON], охоронник 5-го розряду [PERSON] блокували роботу підприємства, примушували директора [PERSON] до виконання цивільно правових зобовязань, пошкодили майно товариства, вчинили викрадення документів фінансово господарської діяльності. Таким чином, в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] не змогли підтвердити суду, що 31.10.2013 в обідню перерву безпосередньо бачили, як [PERSON] виносила вказане вище майно, а лише зазначили, що в руках останньої помітили сумку для ноутбука, в якій, можливо, воно знаходилося. Свідок [PERSON] не повідомила суду обставин того, що [PERSON] могла виносити майно з приміщення. При цьому, свідок [PERSON] вказав, що сумку, в якій знаходився ноутбук [PERSON] виносилася з приміщення товариства, коли його блокували в кімнаті, що мало місце упродовж 25-25 жовтня 2013 року. На підставі цього, суд вважає, що вказані вище свідки давали суперечливі показання в частині часу можливого виносу [PERSON] ввіреного тій майна з приміщення товариства, у звязку з чим до таких показань слід віднестися критично. Окрім цього, слід звернути уваги на те, що дані свідки є працівниками ТОВ «УПСК Діамент», являються підлеглими директора [PERSON], а тому з урахуванням встановлених суперечливостей в їхніх показаннях, до їхніх свідчень слід відноситися критично. Одночасно судом встановлено, що в акті про відсутність товарно матеріальних цінностей допущено помилку в даті його складання. Так вказано дату 31.10.2014 року, замість правильного 31.10.2013 року. Так, із даних даного акту про відсутність товарно матеріальних цінностей, який підписаний працівниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що останніми на робочому місці [PERSON] було виявлено відсутність товарно матеріальних цінностей на загальну суму 6847 грн., однак причин відсутності товару у зазначеному акті не вказано. Згідно положень частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Так, судом встановлено, що розпорядженням від 31.10.2013 року [PERSON] було заборонено допускати до робочого місця з 01.11.2013 року, а звільнено з роботи 31.12.2013 року, а відтак, з урахуванням даних обставин, суд вважає, що відповідач не могла забезпечити схоронності переданих їй на зберігання предметів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні позивач не довів, що ввірене [PERSON] майно зникло з вини останньої. При цьому слід звернути увагу на те, що за період укладення договору про повну матеріальну відповідальність від 02.02.2012 року в штатному розписі не було зафіксовано жодного випадку несанкціонованого виносу товарно матеріальних цінностей із приміщення ТОВ «УПСК Діамент». При цьому, на розгляд суду не надано належних доказів відносно вартості зниклого на час передання його на зберігання відповідачу. На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що позивач не довів, що винними діями відповідача йому було спричинено матеріальну шкоду, у задоволенні позову слід відмовити. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню із відповідача на користь позивача не підлягають.

Outcome: dismissed