Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

15.07.2006 р. Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 3338, 23 долара США і 35295,04 грн. станом на 17.05.2016 р. та судових витрат. В обґрунтування вказує, що згідно умов кредитного договору від 27.12.2007 р. далі /Договір/ Банк надав [PERSON] кредит в сумі 8144 долари США зі сплатою 12,79% річних за користування кредитом зі строком повернення до 12.12.2015 р. 27.12.2007 р. з [PERSON] було укладено договір поруки /далі Договір 2/ яким відповідач зобовязалася відповідати за виконання зобовязань боржником, в тому ж обсязі що й позичальник відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України. Відповідно до ст.ст.625,553-554, 1054 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання боржником. Відповідно до п.3.3.2.-3.3.3., 4.2.4.-4.3.5., 5.2. Договору [PERSON] зобовязаний щомісячно сплачувати згідно графіку кредит частками та проценти. За період неповернення кредитних коштів зобовязаний сплачувати пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Заборгованість становить станом на 17.05.2016 р.: сума кредиту 2711,84 долари США, сума відсотків 668,39 доларів США, пеня в сумі 35295,04 грн. У звязку з невиконанням та неналежним виконанням своїх зобовязань по кредитному договору та договору поруки, невнесенням чергового платежу в строк, Банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань. Крім того просить стягнути з відповідачів сплачені при поданні позову судовий збір у розмірі 1817,02 грн. 26.01.2017 р. відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до Банку про визнання договору поруки припиненим, стягнення витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. та 640.00 грн. судового збору. Вказує що дійсно 27.12.2007 р. уклала з Банком Договір-2, строк повернення кредиту по Договору-1 становить 12.12.2015 р. Згідно ст.559 ч.4 ЦК України - порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Банк звернувся до суду лише в липні 2016 р. з пропуском зазначеного строку. Крім того в порушення п.п.2.1.-2.4., 5.3. Договору-2 зобовязаний був направити поручителю повідомлення з вимогою виконання зобюоаязань, та вказаного обовязку не дотримався, останні погашення по платежам відбувалися в березні 2014 р. по кредиту і в серпні 2014 р. по процентам. Представник Банку [PERSON] в позові зазначила клопотання про підтримання позову та розгляд справи в відсутності представника Банку. Отримав позивач зустрічний позов [PERSON] та повідомлення про розгляд справи на 26.01.2017 р., але в судове засідання 26.01.2017 р. та повторно 10.03.2017 р. не зявився без повідомлення причин. Представник відповідачів, адвокат [PERSON] подала до суду заяви від [PERSON] і [PERSON] про підтримання зустрічного позову і заперечення проти первісного позову, в тому числі і з підстав застосування строку позовної давності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний позов Банку підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості по кредиту і процентам з [PERSON] В частині позову Банку до [PERSON] слід відмовити, зустрічнийпозов про визнання договору поруки припиненим задовольнити, та відмовити в частині позову Банку до [PERSON] про стягнення пені. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що згідно умов Договору від 27.12.2005 р. Банк надав [PERSON] кредит в сумі 8144 долари США зі сплатою 12,79% річних за користування кредитом зі строком повернення до 12.12.2015 р. 27.12.2007 р. з [PERSON] було укладено договір поруки /Договір 2/ яким відповідач зобовязалася відповідати за виконання зобовязань боржником, в тому ж обсязі що й позичальник в солідарному порядку, крім того згідно п.3.1. Договору 2 зобовязалася сплачувати пеню у випадку несплати заборгованості боржника в розмірі подвійної облікової ставки нацбанку від суми платежу за кожен день прострочення. Згідно п.5.3. цього договору сторони домовилися що договір діє до належного виконання зобовязань позичальником чи поручителем. Відповідачі взяті на себе зобовязання передбачені пп.3.3.2.-3.3.3., 4.2.4.-4.3.5., 5.2. Договору, та п.1.1.-2.8 Договору-2 які передбачають повернення кредиту, процентів за користування кредитом які нараховуються щомісяця, пені у встановлені строки не виконують. Мають заборгованість перед Банком по кредитному договору станом на 17.05.2016 року в розмірі: сума кредиту 2711,84 долари США, сума відсотків 668,39 доларів США, пеня в сумі 35295,04 грн., загальна сума боргу складає 3380 доларів 23 центи та 35295,04 грн. згідно розрахунку а.с.6-7. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст.610, 611, 625, 654 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники Таким чином у звязку з простроченням кредитних зобовязань по договору, відповідно до ст.ст.1048, 1050 ЦК України, оскільки Банк має право вимагати повернення частини позики що залишилася, та сплати належних процентів; позов в частині суми боргу та процентів в розмірі 3380, 23 долари США підлягає задоволенню в частині стягнення з позичальника [PERSON] Заперечення відповідачів з посиланням на пропуск строку позовної давності, в частині стягнення пені на думку суду обґрунтовані, як і зустрічний позов [PERSON] стосовно визнання договору поруки припиненим. Як вказувалося кінцевий строк повернення кредиту [PERSON] по Договору-1 становить 12.12.2015 р. відповідно до п.п.3.3.4. Згідно ст.559 ч.4 ЦК України - порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Банк звернувся до суду з позовом 15.07.2016 р. а.с.1 з пропуском зазначеного строку, який минув 12.06.2016 р. Крім того в порушення п.п.2.1.-2.4., 5.3. Договору-2 Банк був зобовязаний був направити поручителю повідомлення з вимогою виконання зобовязань, та вказаного обовязку не дотримався. Доказів направлення повідомлень поручителю щодо не виконання зобовязань за договором поруки, як і доказів повідомлення позичальника [PERSON] суду не надано, з цього судом зроблено висновок про задоволення зустрічного позову, та відмову в позові Банку до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Задовольняючи зустрічний позов, слід відповідно до правил ст.559 ч.4 ЦК України визнати припиненим договір поруки від 27.12.2007 р. укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», оскільки Банк у встановлений законом строк не предявив жодної вимоги до поручителя. В частині позову Банку до [PERSON] про стягнення пені за прострочку виконання зобовязань слід відмовити. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати згідно Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зокрема: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Крім того згідно ст.616 ч.2 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності …не вжив заходів щодо їх зменшення. Як встановлено судом з позовом до суду Банк звернувся 15.07.2016 р. через більш ніж 1 рік 11 місяців після отримання останнього платежу по відсоткам від [PERSON] в серпні 2014 р. згідно розрахунку а.с.6. При чому Банк не направив боржникам ( позичальнику та поручителю) повідомлення про погашення заборгованості, тобто майже 2 роки позивач без діяв, вчасно не вжив заходів для зменшення розміру неустойки. У вказаному випадку Банк пропустив річний строк звернення до суду за стягненням неустойки, що передбачено ст.ст.257, 258 ЦК України, про що заявлено стороною по справі. При пропуску строку позовної давності, бездіяльності Банку по зменшенню розміру штрафних санкцій, розміру санкцій в сумі 35295,04 грн. які більш ніж в 2 рази перевищують суму процентів по кредиту (16974 грн. за курсом НБУ), та становлять більше половини основного зобовязання по «тілу» кредиту (68866 грн.), суд вважає за можливе відмовити в частині позову Банка про стягнення неустойки. Оскільки позов Банку задоволено частково, та задоволено зустрічний позов [PERSON], то відповідно до ст.ст.79, 84, 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь Банка судовий збір в сумі 858,40 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам (3380,23 Долари США х 25,39 грн. за курсом НБУ). А також стягнути з Банка на користь [PERSON] 640.00 грн. сплаченого судового збору та 2000 грн. витрат на правову допомогу, згідно наданих квитанцій. На підставі ст.ст.257-258, 525-530, 551, 559, 609, 616 Цивільного Кодексу України,

Outcome: partial