Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

15.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Супрунівської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, - про тлумачення змісту заповіту. Свої вимоги мотивувала тим, що її чоловік, [PERSON], 19 липня 2009 року помер, на підтвердження чого позивач приєднала до позовної заяви копію свідоцтва про смерть серії 1-БП № 113876 від 20 липня 2009 року. Позивач вказує, що після смерті її чоловіка, [PERSON], відкрилася спадщина на його спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку(пай). Що вона до дня смерті чоловіка, 19 липня 2009 року, а також на протязі шести місяців після смерті чоловіка постійно проживала разом з чоловіком в одному домоволодінні за адресою: село Біликівка, Білопільського району, Сумської області, та прийняла його спадщину, на підтвердження чого приєднала довідку Супрунівської сільської ради. Що батьками її чоловіка, [PERSON] були : [PERSON] (загинув у Великій Вітчизняній війні) та [PERSON], на підтвердження чого позивач приєднала до заяви архівний Витяг запису акта про народження № 31 по Біликівській сільській раді, Улянівського району, Сумської області. У батька чоловіка позивачки, [PERSON], була рідна сестра, [PERSON], яка померла в сорокові роки двадцятого сторіччя, яка в двадцяті роки двадцятого сторіччя вступила в шлюб з [PERSON], під час шлюбу яких у неї народилася донька, [PERSON], [INFO]. [PERSON] доводилася чоловіку позивачки двоюрідною сестрою по лінії батька, вона проживала одиноко в селі Біликівка, власної сімї і дітей не мала. Сімя позивачки з [PERSON] підтримувала добрі родинні стосунки, допомагала в господарстві. При житті, 14 вересня 1989 року, [PERSON] зробила заповіт, яким все своє майно на випадок смерті заповіла чоловіку позивачки, [PERSON]. Даний заповіт зареєстрований в реєстрі за № 31 та посвідчений секретарем Супрунівської сільської ради,Білопільського району, Сумської області. За життя [PERSON] заповіт не змінювався і не скасовувався. [PERSON] працювала в сільськогосподарському підприємстві, яке здійснювало свою діяльність на території Супрунівської сільської ради, тому мала у власності земельні ділянки ( пай): рілля № 405 площею 3.97 га та кормові угіддя № 405,01 площею 0,15 га ( згідно державного акта при округленні до двох цифр) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Супрунівської сільської ради, надану їй на підставі рішення У1 сесії 23 скликання Супрунівської сільської ради від 04.05.99 року, посвідчені державним актом на право приватної власності на землю серії 1У-СМ № 027288, виданим 31 травня 1999 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 378. 14 вересня 2000 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 15 серпня 2000 року зроблено запис за № 15, на підтвердження чого позивачка приєднала копію свідоцтва про смерть серії 1-БП № 096546, виданого Супрунівською сільською радою, Білопільського району, Сумської області. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, в тому числі і на земельні ділянки ( пай): рілля № 405 площею 3.97 га та кормові угіддя № 405,01 площею 0,15 га ( згідно державного акта при округленні до двох цифр) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Супрунівської сільської ради, надану їй на підставі рішення У1 сесії 23 скликання Супрунівської сільської ради від 04.05.99 року, посвідчені державним актом на право приватної власності на землю серії 1У-СМ № 027288, виданим 31 травня 1999 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 378. Являючись двоюрідним братом [PERSON] чоловік позивачки, [PERSON], здійснив її похорони за свій рахунок і поніс всі витрати по ньому, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто вчасно прийняв спадщину, розпорядився особистими речами та предметами домашнього вжитку померлої, але юридично не оформив спадщину, на підтвердження чого позивачка приєднала довідку виконкому Супрунівської сільської ради. Як вказує позивачка, спадщину [PERSON] в частині вищезазначених земельних ділянок чоловік позивачки хоча і прийняв, але юридично не оформив, оскільки при друкуванні і посвідченні заповіту секретарем виконкому Супрунівської сільської ради Білопільського району була допущена неточність щодо встановлення та відтворення точної волі заповідача. На час складання заповіту у спадкодавця був житловий будинок в селі Біликівка, в якому вона проживала. Оскільки на час видачі заповіту [PERSON] ще не мала земельного паю, так як не було на цей час здійснено розпаювання землі, секретар виконкому Супрунівської сільської ради [PERSON] дещо звузила волю заповідача і при друкуванні та посвідченні тексту заповіту зазначила в заповіті, що заповідач заповіла чоловіку позивачки лише житловий будинок, тому заповіт не охоплював її власні земельні ділянки (пай). Тому оформлений, роздрукований і посвідчений секретарем виконкому Супрунівської сільської ради [PERSON] заповіт [PERSON] не відтворював та не встановлював точної волі заповідача, його волевиявлення та дійсних намірів, не дивлячись, що розпорядження спадкодавця [PERSON] було спрямоване на те, щоб заповісти чоловікові позивачки все своє майно, яке до дня її смерті виявиться їй належним, у чому б таке не полягало і де б воно не знаходилось та може бути після його видачі. Вважаючи, що [PERSON] у своєму заповіті заповіла чоловіку позивачки, [PERSON], все майно, яке було у спадкодавця на момент складання заповіту та може бути після його видачі, так як мала волевиявлення заповісти чоловіку позивачки все своє майно, у чому б таке не полягало і де б воно не знаходилось та може бути набуте після його видачі до дня смерті заповідача, - позивачка просить суд здійснити тлумачення заповіту померлої [PERSON], складеного 14 жовтня 1989 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 31, щодо розпорядження спадковим майном і розуміти та читати абзац перший заповіту так: « Я [PERSON], житель [INFO] на випадок моєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилось та в чому б воно не полягало і взагалі те, що буде мені належати на день смерті та на що я за законом буду мати право, я заповідаю [PERSON], що проживає в [INFO]». В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила позов задовольнити. Представник Супрунівської сільської ради, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Від Улянівської нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника . Суд, заслухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON], [PERSON] , [PERSON], дослідивши докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що чоловік позивачки, [PERSON], 19 липня 2009 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 113876 від 20 липня 2009 року( а.с.10). Двоюрідна сестра по лінії батька чоловіка позивачки, [PERSON], за життя заповіла на випадок своєї смерті [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок, що знаходиться в с.Біликівка Білопільського району Сумської області . Заповіт посвідчений 14 жовтня 1989 року секретарем виконкому Супрунівської сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 31 ( а.с.12). 14 вересня 2000 року [PERSON] померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 15 серпня 2000 року зроблено запис за № 15, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 096546, виданого Супрунівською сільською радою Білопільського району Сумської області ( а.с.15). Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Згідно ч.1,2 ст. 213 ЦК України зміст правочину можу бути витлумачений стороною (сторонами). На вимоги однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення заповіту. Аналогічні положення містить п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», який вказує, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумаченя змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників, - в порядку позовного провадження. Таким чином, суд вважає доведеним, що саме житловий будинок, який знаходиться в с.Біликівка Білопільського району Сумської області [PERSON] заповіла на випадок своєї смерті [PERSON], згідно заповіту, посвідченого 14 жовтня 1989 року секретарем виконкому Супрунівської сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 31. Текст вищезазначеного заповіту викладений чіткою і зрозумілою мовою, в тексті немає подвійного змісту і натяку на якесь інше майно, яке може бути належати заповідачу у майбутньому. До того ж після складання заповіту [PERSON] ще прожила майже одинадцять років і мала можливість на випадок збільшення спадкової маси зробити інше заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial