Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

15.05.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що згідно довіреності [PERSON] від 14.07.2012 року, якою він уповноважив [PERSON] із правом передоручення на розпорядження належним йому автомобілем марки ВАЗ 211540, 2007 року випуску, реєстраційний номер ВІ 9327АМ, зареєстрованого в РЕП 7 МРВ ДАІ смт. Семенівка у Полтавській області 11.08.2007 року, останній за довіреністю від 12.09.2012 року на розпорядження автомобілем, посвідченою приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованою в реєстрі за № 2572, передав йому вказаний автомобіль. Даний автомобіль знаходився у нього. На законних підставах, він має повне право на розпорядження автомобілем на власний розсуд ( продаж, обмін, здача в найом ). У січні 2013 року домовився із відповідачем про обмін даного автомобіля на житловий будинок, розташований по вулиці Світла, 14, в с. Токівське, який дістався відповідачу у порядку спадкування після батька. Відповідач пояснював, що спадкоємцями на будинок є він та його сестра, і вони найближчим часом оформлять свої спадкові права, після чого вони оформлять відповідні документи щодо обміну автомобіля на будинок, обіцяв, що оформлення документів у нотаріуса відбудеться протягом двох місяців. При цьому він пояснював, що всі питання із сестрою узгодив і сестра заперечень щодо обміну не має. Вони домовились, що оформлення документів на відчужуване майно відбудеться або одночасним укладенням договорів купівлі - продажу будинку та автомобіля, або договором міни в залежності від вартості нотаріального оформлення документів. Також домовились, що у разі фактичної передачі автомобіля у тимчасове користування [PERSON], він надасть йому будинок для проживання. Такі умови його задовольняли, тому він, довіряючи відповідачу, передав йому автомобіль разом із свідоцтвом про його реєстрацію та довіреністю на його імя, а також передав ключі від авто, а відповідач передав йому ключі від будинку. [PERSON] він будинок хотів придбати для сина, син поселився до будинку. На момент передачі автомобіля відповідачу автомобіль знаходився в ідеальному технічному стані. Відповідач у присутності свідка оглянув його та прийняв без найменших зауважень. Його син після заселення проживав у будинку, сплачував комунальні платежі, однак, оскільки будинок потребував ремонту, а без оформлення права власності на будинок його син не мав наміру ремонтувати чужий будинок, в березні 2013 року він звернувся до відповідача із вимогою про оформлення угоди. Відповідач пояснив, що у них із сестрою проблеми в оформленні спадщини і треба почекати ще два місяці, на що він погодився. Через два місяці в травні 2013 року він знов звернувся до відповідача з питанням щодо оформлення угоди, однак він переадресував його до своєї сестри, заявивши, що оформленням документів на спадщину та продажем будинку займається вона. Зрозумівши, що виникла конфліктна ситуація, він із сином вирішили, що подальше очікування оформлення права власності на будинок не має сенсу і поставили відповідача до відома про звільнення будинку. Син відразу виселився із будинку, в день звільнення будинку віддали відповідачу ключі від нього. Цього ж дня він висловив вимогу відповідачеві повернути автомобіль, оскільки підстави для подальшого перебування в нього даного майна відпали, але відповідач заявив, що автомобіль не поверне за жодних умов. Він телефонував відповідачу, їздив до нього додому, але відповідач ухилявся від зустрічей, ховався, не відповідав на телефонні дзвінки, тому в серпні 2014 року він звернувся із заявою до міліції. На даний час кримінальне провадження за його заявою закрите. Слідчий прийшов до висновку про відсутність в діях відповідача складу злочину, вважає, що між ними є цивільний спір, який він має вирішувати в судовому порядку. [PERSON] відповідач від повернення автомобіля в добровільному порядку відмовився, дане майно має бути повернуто йому в судовому порядку. Також вважає, що на його користь має бути стягнута завдана діями відповідача моральна шкода в сумі 10000 грн., так як протягом майже двох років з вини відповідача він позбавлений можливості реалізувати своє право на користування автомобілем, його відчуження. Він є інвалідом першої групи, автомобіль йому необхідний для повсякденного використання. При отриманні автомобіля за довіреністю він сплатив попередній уповноваженій особі вартість автомобіля, яка є для нього дуже значною грошовою сумою. Його право на розпорядження автомобілем обмежене строком до 2022 року, тому до реалізації повноважень, перелічених в довіреності на його імя, автомобіль має знаходитись у нього, саме він за довіреністю визначає місцезнаходження даного майна. Фактично саме він несе перед офіційним власником автомобіля майнову відповідальність за нього. Безпідставне утримання сторонньою особою вартісного майна, за яке він несе відповідальність, завдає йому моральних переживань, що негативно впливає на стан здоровя, спричиняє нервове збудження, в сімї постійно відбуваються конфлікти. Просить позов задовольнити, зобовязати відповідача повернути автомобіль [NUMBER], зареєстрований в РЕП 7 МРВ ДАІ смт. Семенівка Полтавської області 11.08.2007 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВІС № 025199) на ім»я [PERSON], ключі від даного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 211540, д/н [NUMBER], серії ВІС № 025199, довіреність, посвідчену 12 вересня 2012 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстровану в реєстрі за № 2572, якою [PERSON] від імені [PERSON] передав права на розпорядження автомобілем [NUMBER], [PERSON], та стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в сумі 10000 гр. В судовому засіданні позивач, допитаний у якості свідка, позов підтримав, просить його задовольнити. Відповідач, допитаний у якості свідка, позов не визнав, та пояснив, що дійсно між ним та позивачем була досягнута домовленість щодо придбання позивачем будинку, що розташований в с. Токівське, вул. Світла, 14, Апостолівського району, та який йому належить в порядку спадкування після смерті батька. Спадкоємцем вказаного будинку також є його сестра. Була досягнута домовленість про продаж будинку за 50 тисяч гр. [PERSON] у позивача на той час не було коштів, вони домовилися, що позивач передасть у залог належний йому автомобіль, який був у доброму стані, а восени віддасть гроші, а якщо грошей не буде, то обміняє автомобіль на будинок. Позивач передав йому автомобіль, ключі від нього та технічний паспорт на автомобіль. Так як позивач купував будинок для свого сина, до в цей же день син позивача заселився до будинку. Документи на будинок не були готові, він пояснив, що документи будуть готові восени, тому домовилися про оформлення угоди восени після отримання документів у нотаріуса. Документи на спадкове майно не були оформлені своєчасно з невідомих йому причин, тому позивач не зміг переоформити право власності на вказаний будинок. Син позивача через декілька місяців виселився з будинку, при цьому будинок був розкурочений. Позивач вимагав від нього повернення автомобіля, але він йому у цьому відмовляв, так як автомобіль позивач передав у якості завдатку, а потім відмовився купувати будинок. Просить відмовити у позові. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на той час проживала з позивачем. Сину позивача потрібен був будинок. Відповідач продавав будинок і вони домовилися обміняти будинок на автомобіль позивача, після чого позивач передав відповідачу автомобіль, техпаспорт на автомобіль, ключі та довіреність. Домовилися, що в березні 2013 року зроблять переоформлення будинку. Син позивача вселився в будинок в січні 2013, у травні 2013 року виселився з будинку, так як документи на будинок не оформили, а в будинку необхідно було робити ремонт, поміняти газове обладнання, провести водопостачання. Після звільнення будинку позивач вимагав повернення автомобіля, але відповідач відмовився повертати автомобіль позивачу. Документи на будинок не були оформленні відповідачем, так як відповідач та його сестра не дійшли згоди, хто буде оплачувати послуги нотаріуса щодо оформлення спадкових прав. Допитаний у якості свідка [PERSON]»ятенко В.С. пояснив, що зі слів позивача йому було відомо, що позивач міняє належний йому автомобіль на будинок, що достався у спадщину відповідачу, і документи будуть готові через 2 місяці. Потім позивач сказав, що у нього не вдається поміняти автомобіль, так як відповідачем не оформлені документи на будинок. Восени 2013 року вони їздили з відповідачем до нотаріуса, де стало відомо, що спадщину не вдається оформити через гроші. Свідок [PERSON] пояснив суду, що в листопаді 2013 року він на прохання позивача повіз його в с. Токівське до відповідача, щоб забрати належний йому автомобіль, але відповідач автомобіль не віддав позивачу. 3-я особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши сторони, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 31.10.1966 року в с. Ленінське Апостолівського району Дніпропетровської області. Згідно посвідчення № 128584, виданого УПФУ в Апостолівському районі, [PERSON], [INFO], являється інвалідом І групи. Відповідно відповіді центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів ДАІ з обслуговування Семенівського, Глобинського та Хорольського районів, підпорядкованого УМВС України в Полтавській області, згідно бази облікових даних «Компан 2000» та НАІС автомобіль ВАЗ 211540, ДНЗ ВІ 9327АМ, 2007 року випуску, чорного кольору, зареєстровано 11.08.2007 року даним підрозділом на власника [PERSON], [INFO], жителя [INFO]. Відповідно довіреності, посвідченої 14.07.2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за № 2130, гр. [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси з питання розпорядження на умовах на свій розсуд (продати, здати в найм) належного йому автомобіля марки ВАЗ 211540, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого в РЕП 7 МРВ ДАІ смт. Семенівка Полтавської області 11.08.2007 року. Довіреність видана з правом продажу вказаного транспортного засобу за встановленим законом порядком, обміну, страхування тощо. Згідно довіреності, посвідченої 12.09.2012 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2572, [PERSON] від імені [PERSON] в межах своїх повноважень уповноважив [PERSON] розпоряджатися на умовах на свій розсуд (продати, здати в найм) належним [PERSON] автомобілем марки ВАЗ 211540, державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого в РЕП 7 МРВ ДАІ смт. Семенівка Полтавської області 11.08.2007 року. Довіреність видана з правом продажу вказаного транспортного засобу за встановленим законом порядком, обміну, страхування тощо. Ухвалою слідчого судді Апостолівського районного суду від 19.01.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Апостолівського РВ ГУМВС про доступ до автомобіля марки ВАЗ-211540, номерний знак [NUMBER], який знаходиться у [PERSON] в с. Токівське, вул. Верхня, 3, Апостолівського району. Постановою слідчого Апостолівського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 26.01.2015 року закрито кримінальне провадження по матеріалах досудового розслідування, за заявою щодо незаконного заволодіння та утримання автомобіля марки ВАЗ-211540, номерний знак [NUMBER]. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися автомобілем [NUMBER], що зареєстрований в РЕП 7 МРВ ДАІ смт. Семенівка Полтавської області 11.08.2007 року на ім.»я [PERSON] У січні 2013 року позивач передав у користування вказаний автомобіль відповідачу до оформлення договору купівлі-продажу або міни на строк 4 місяці, але в обумовлений строк договір не був укладений з вини відповідача, тому підстава для володіння та користування спірним автомобілем у відповідача відпала, в звязку з чим суд приходить до висновку, що відповідач з травня 2013 року безпідставно утримує вищевказаний автомобіль, ключі до автомобіля, довіреність та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобовязати відповідача повернути вказаний автомобіль та інше майно позивачу. Суд також вважає, що протиправними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач, який являється інвалідом 1-ї групи, протягом тривалого часу хвилювався, що втратить цінне майно, не знав, у яких умовах воно утримується, був позбавлений можливості здійснювати свої права щодо користування і розпорядження цим майном, був змушений витрачати час і кошти на захист своїх інтересів. Суд вважає, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 1500 гривень. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 974 гр. 40 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. Суд не бере до уваги твердження відповідача, що автомобіль був переданий йому у якості завдатку, оскільки вказана обставина не підтверджена належними доказами.

Outcome: partial