Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

16.12.2020 року позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України № 248 від 14.12.2020 року про виключення його, як прапорщика запасу та членів його сім`ї зі списків осіб, що знаходилися на квартирному обліку, та зобов`язати житлову комісію Навчально-спортивної\~бази зимових\~видів спорту\~«Тисовець» Міністерства оборони України поновити його, як прапорщика військовослужбовця запасу та членів його сім`ї на квартирному обліку Навчально-спортивної\~бази зимових\~видів спорту\~«Тисовець» Міністерства оборони України. Судові витрати у справі позивач просить покласти на відповідача. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 17.12.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 26.01.2021 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ начальника Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України №248 від 14.12.2020 року про виключення [PERSON] , як прапорщика запасу та членів його сім`ї зі списку осіб, що знаходилися на квартирному обліку та зобов`язано житлову комісію Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України поновити прапорщика військовослужбовця запасу [PERSON] та членів його сім`ї на квартирному обліку Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України. 18.02.2021 року начальник Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України [PERSON] звернувся до суду і заявою про перегляд вказаного вище заочного рішення суду. 18.03.2021 року ухвалою Сколівського районного суду Львівської області прийнято заяву про перегляд заочного рішення суду до провадження з визначенням дати судового засідання. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 22.03.2021 року заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 26.01.2021 року у даній цивільній справі скасовано та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 14.12.1994 року проходив службу на різних посадах Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України (далі НСБ ЗВС «Тисовець»), остання посада головний сержант спортивної роти. Зазначає, що 12.10.2007 року його разом з членами сім`ї взято на квартирний облік НСБ ЗВС «Тисовець», як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Наказом начальника НСБ ЗВС «Тисовець» № 215 від 28.10.2020 року звільнено позивача з військової служби у запас з 01.11.2020 року за підпунктом «а» пункту 2 частини 5\~статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В подальшому, наказом начальника НСБ ЗВС «Тисовець» № 248 від 14.12.2020 року на підставі протоколу засідання житлової комісії НСБ ЗВС «Тисовець» № 89 від 14.12.2020 року, його та членів його сім`ї знято з квартирного обліку, що потребують поліпшення житлових умов. Вважає вказане рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню із зобов`язанням житлової комісії НСБ ЗВС «Тисовець» поновити його та членів його сім`ї на квартирному обліку НСБ ЗВС «Тисовець». 02.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому зазначено наступне. Рішення про зняття прапорщика [PERSON] та членів його сім`ї з квартирного обліку Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» було прийнято житловою комісією на підставі наказу №380 Міністерства оборони України, затвердженого 31.07.2018 року. Відповідно до ч.9 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Уразі звільнення з військової служби військовослужбовців за підставами не зазначеними в Законі, в тому числі у зв`язку із закінченням строку контракту, не передбачено залишення на квартирному обліку у військових частинах. Таким чином відповідач вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу із особової справи (послужного списку) прапорщика [PERSON] , останній з 17.12.1994 року по 01.11.2020 року проходив службу у Збройних Силах України. Останнім місцем проходження такої служби було НСБ ЗВС «Тисовець» Міністерства оборони України. Як вбачається з витягу із протоколу засідання житлової комісії НСБ ЗВС «Тисовець» № 9 від 12.10.2007 року, затвердженого начальником НСБ ЗВС «Тисовець» Мельніковим В.М., прапорщика [PERSON] з 12.10.2007 року зараховано на квартирний облік зі складом сім`ї 4 особи, в тому числі дружина [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] та включено в Книгу обліку осіб, які перебувають в черзі на одержання жилих приміщень в житловій комісії НСБ ЗВС «Тисовець». Відповідно до ордеру № 4, затвердженого 17.02.2015 року головою виконкому Ради народних депутатів, [PERSON] з сім`єю надано право на зайняття службового жилого приміщення жилою площею 30,5 кв. м., яке складається з 2-ох кімнат у квартирі за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення виконкому № 4 від 06.02.2015 року. Згідно довідки № 664, виданої 17.11.2020 року виконавчим комітетом Козівської сільської ради Сколівського району Львівської області, [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку та проживає за адресою: [ADDRESS] . Наказом начальника НСБ ЗВС «Тисовець» (по стройовій частині) В. Пилипчак № 215 від 28.10.2020 року позивача [PERSON] з 01.11.2020 року, головного сержанта спортивної роти Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Управління фізичної культури і спорту Міністерства оборони України, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) з правом носіння військової форми одягу та виключено із списків особового складу бази із зняттям усіх видів забезпечення. Як вбачається з витягу з протоколу засідання житлової комісії НСБ ЗВС «Тисовець» № 89 від 14.12.2020 року, затвердженого ТВО Начальника НСБ ЗВС «Тисовець» полковника [PERSON] , житлова комісія постановила прапорщика запасу [PERSON] та членів його сім`ї виключити із списку осіб, що знаходилися на квартирному обліку. Наказом начальника НСБ ЗВС «Тисовець» (по стройовій частині) № 248 від 14.12.2020 року [PERSON] , виключено зі списку осіб, що знаходилися на квартирному обліку НСБ ЗВС «Тисовець» прапорщика (запасу) [PERSON] та членів його сім`ї на підставі протоколу засідання житлової комісії НСБ ЗВС «Тисовець» № 89 від 14.12.2020 року, наказу бази № 215 від 28.10.2020 року. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає\~Закон\~України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Згідно з абзацом 1 частини першої\~статті 12 цього Закону\~держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~ЖК УРСР\~та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу 4 частини першої\~статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.\~Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. На виконання приписів вищевказаної статті\~постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року\~затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Пунктом 9\~статті 12 Закону\~України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. При цьому, дія вказаної норми не пов`язується з тим, з якої підстави військовослужбовець звільнений у запас. Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Пунктом 30 вищевказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. При цьому, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ВС від 08.04.2020 року у справі № 683/2197/18, який, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Відповідно до п.4 Розділу 1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~наказом Міністерства оборони України від 31 липя 2018 року №380\~та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472, військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Слід зазначити, що у матеріалах справи наявний Наказ начальника Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України № 14 від 03.08.2020 року, відповідно до якого календарна вислуга позивача у Збройних Силах України становить 25 років 10 місяців, а пільгова 34 роки 01 місяць. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Пунктом 1 частини другої\~статті 40 ЖК УРСР\~визначено, що громадяни знімаються з\~обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що при зарахуванні [PERSON] на квартирний облік на отримання житла складом сім`ї з чотирьох осіб та перебування його на квартирному обліку були допущені порушення житловою комісією або позивачем, під час проходження військової служби та на момент звільнення позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався і перебував на обліку для поліпшення житлових умов, вислуга років у Збройних Силах України становить 25 років 10 місяців, а відтак підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, не настали. З огляду на зазначене, суд переконаний, що є усі законні підстави для залишення позивача із членами його сім`ї на обліку при НСБ ЗВС «Тисовець» до одержання ним жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, оскільки позивач був звільнений з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту другого частини 5\~статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», при цьому визначальним є саме звільнення у запас, а тому житлова комісія не мала законних підстав для зняття позивача з квартирного обліку. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наказ начальника Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України № 248 від 14.12.2020 року про виключення позивача, як прапорщика запасу та членів його сім`ї зі списків осіб, що знаходилися на квартирному обліку, є незаконним та підлягає скасуванню, а тому позивач та його сім`я мають бути поновлені на квартирному обліку при НСБ ЗВС «Тисовець», з огляду на що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно п.1. ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 1 681 грн. 60 коп., оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1 681 грн. 60 коп. судових витрат у справі.

Outcome: approved