overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

15 листопада 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Справа знаходилась в провадженні судді Прохорова П.А.28.02.2014 року справа передана на розгляд судді Гуденко О.А., в зв'язку з неможливістю розгляду справи попереднім складом суду. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 15 липня 2009 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З червня 2011 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, позивачка відновляти їх не має наміру, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

15 листопада 2013 року судом винесено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання договору поруки припиненим. Рішенням суду позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі. З ініціативи суду поставлене питання про винесення додаткового рішення у справі. Сторони в судове засідання не зявилися. На підставі ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати в зв'язку з чим, виникла необхідність у винесенні додаткового рішення. Позивачем [PERSON] були понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 214,60 грн., які підлягають стягненню на її користь з відповідачів. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

15 листопада 2013 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. До суду надійшла заява [PERSON], яка просила винести додаткове рішення по справі, яким зазначити, що [PERSON], який визнаний батьком дитини [PERSON] є громадянином України. По даній справі суд, вирішуючи питання про визнання [PERSON] батьком дитини - [PERSON], не зазначив, що [PERSON] є громадянином України. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву розглядати без її участі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, заяв та клопотань від нього про відкладення розгляду заяви не надійшло. Згідно п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

15 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Золотоноші реєстраційної служби Золотоніського МУЮ Черкаської області за актовим записом № 204, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 111285 від 15.11.2014 року. Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2017 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив суд розглядати справу у його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 640,0 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

15 листопада 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що 20.03.2016 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина. При житті [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своїм дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON], все належне їй на день смерті майно. [PERSON] померла 27.07.2010р., [PERSON] не бажає приймати спадщину і не заперечує про отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. До спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Дружби, 28 м.Старокостянтинів. [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори та пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття, оскільки правовстановлюючі документи на будинок були втрачені. Позивач звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради в судове засідання не зявивсь та не звернувсь з заявою про відкладення розгляду справи, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 березня 2016 року померла мати позивача [PERSON] і позивач пропустив строк для прийняття спадщини, з поважних причин. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-БК №180162 від 28.07.2010р.; даними листа відмови Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 12.11.2016р. № 4220/01-16; даними свідоцтва про народження [PERSON] №125 від 28.03.1959р.; даними довідки про сумісну реєстрацію до дня смерті виданого Старокостянтинівським комбінатом комунальних підприємств №7218 від 03.11.2016р. Відповідно до ч.1\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд\~\~вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили,\~\~для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті\~\~[PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

15 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], який є його рідним братом, помер 20 вересня 2001 року в с. Новоіванівка Теофіпольського району Хмельницької області, однак через відсутність лікарського свідоцтва про смерть орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовив в реєстрації факту смерті. Встановлення даного факту є необхідним для оформлення спадщини. Заявник подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання своїх вимог. Заінтересованими особами подано до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх представника, Теофіпольським РВ ДРАЦС ГУ юстиції у Хмельницькій області, крім того, про відсутність заперечень проти вимог заявника. Справа розглянута за відсутністю заявника і представників заінтересованих осіб та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00017302843, наданого 09 листопада 2016 року Теофіпольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Хмельницькій області, у даному реєстрі відсутні відомості про реєстрацію смерті [PERSON]. Згідно довідки Гальчинецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 04 листопада 2016 року № 675 вбачається, що [PERSON], 03 лютого 1958 року, постійно проживав і був зареєстрований в [INFO], помер 20 вересня 2001 року та похований на кладовищі с. Новоіванівка. Заявником надана фотографія могильного памятника, на якому зазначено «[PERSON] 3.09.1958 20.02.2001 Вічна память». Заявник є спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON], відповідно до ст. 530 ЦК України (ред. 1963 р.), чинного станом на 20 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими Теофіпольською сільською Радою 18 березня 1959 року та 02 жовтня 1981 року відповідно, згідно яких батьками [PERSON], який народився 03 лютого 1958 року, та [PERSON], який народився 25 лютого 1959 року, є [PERSON] та [PERSON]. Брат заявника [PERSON] заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою № 45971494, виданою 29 листопада 2016 року Теофіпольською державною нотаріальною конторою. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті рідного брата заявника, неможливість встановлення даного факту у позасудовому порядку, а також доцільність його встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

15 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час вони разом не проживають. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, матеріально їх не забезпечує, вони повністю перебувають на її утриманні. Вона сама не може забезпечити дітям належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання дітей. Оскільки відповідач є військовим пенсіонером, має стабільний регулярний дохід у вигляді пенсії, то просить стягнути з нього аліменти у розмірі по 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду повторно не з»явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за необхідне розгляд справи провести у його відсутності, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак з липня 2016 року разом не проживають. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копією свідоцтва про шлюб та копіями свідоцтв про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач є військовим пенсіонером, його дохід має сталий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у частці у розмірі по 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.198-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

15 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2016 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю позивачкою по справі. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає, не бере участі у вихованні дитини, в жовтні 2016 року залишив сім'ю. Відповідач офіційно не працює, займається перевезенням товарів з-за кордону, інших утриманців не має, має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], тому позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісяця до повноліття дитини та просить стягувати на своє утримання аліменти в розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитиною 3-х річного віку, а також просить стягнути 800,00 грн. понесених за надання правової допомоги. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, змінила розмір позовних вимог, просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 1500,00 грн. щомісяця та 800,00 грн. судових витрат. Від стягнення в свою користь аліментів на утримання відмовилась. Просила справу розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, змінені позовні вимоги визнав повністю. Просив справу розглядати у його відсутності. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батько зобов'язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісяця починаючи з 15 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення 800,00 грн. понесених витрат за надання правової допомоги, що підтверджено документально (а.с.6-9). Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

15 листопада 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки. Вимоги обґрунтовує тим, що вона є інвалідом дитинства І групи. Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 23.11.2011 року їй надано довічно першу групу інвалідності по зору «Б» в звязку з чим потребує постійного стороннього догляду та санаторно-курортного лікування. Вказує, що вона проживає спільно з батьком та мамою за місцем реєстрації, однак допомогу матеріальну їй надає лише мати, яка працює, її середньомісячний заробіток становить 4157,17 грн. Вказує, що її батько має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки отримує пенсію, розмір якої становить 3822,56 грн, та регресні відшкодування шкоди в розмірі 3632,95 грн. Просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на її утримання як повнолітньої непрацездатної дочки, щомісячно в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення та на весь період її непрацездатності. 27 грудня 2016 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача в її користь на її утримання як повнолітньої непрацездатної дочки, щомісячно в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення та на весь період її непрацездатності. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, змінені позовні вимоги визнав повністю. Погодився на стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої непрацездатної дочки. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стаття 200 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, і вказує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн.. 20 коп. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

15 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2014 року. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду.\~Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в сумі 2000 грн. щомісяця. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі.\~\~ Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.\~ Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.7).\~ Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.\~ Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 15.11.2016 року та до її повноліття. Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обовязку сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved