Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

16.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому прохала стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Посилалась на те, що з 23.05.2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON]. Сімейні відносини було припинено з 23 вересня 2014 року. З цього часу чоловік в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримувала, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому. Пояснила, що працює нянею в будинку престарілих, отримує мінімальну заробітну плату. Крім малолітнього сина має ще двох дітей 14 та 18 років від інших шлюбів. З часу припинення шлюбних відносин відповідач перестав надавати кошти для матеріального забезпечення сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Погоджувався сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/6 частки заробітку(доходу). Мотивував тим, що не має змоги сплачувати аліменти в розмірі ? частки, оскільки з січня 2015 року істотно зменшилася його заробітна плата, крім цього, він щомісячно погашає кредит, який брав на потреби сім»ї і несе постійні затрати, щоб добратися до місця роботи - в с. Горбані Козельщинського району. Працює геологом, позмінно, в місяць - 8 змін по два дні. На кожну поїздку витрати на дорогу складають 120 грн. Ту обставину, що шлюбно-сімейні стосунки з позивачкою припинені у вересні 2015 року відповідач не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, який на даний час не розірвано, проте, фактично шлюбно-сімейні відносини припинено з кінця вересня 2014 року, що визнано обома сторонами. Своє батьківство щодо дитини відповідач не заперечує. Син знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на його утримання. Відповідач, згідно наданої довідки, працює у ВАТ «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат» ДнРУ, Дніпровське рудоуправління, на посаді геолога у кар'єрі. Його місячний дохід (після сплати податку з доходів фізичних осіб та обов»язкових утримань) за останні шість місяців склав 4415,10 грн. Докази про те, що відповідач має інших дітей, інші аліментні зобов'язання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами не надавалися. Згідно ч.1, ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Як передбачено ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як роз'яснено в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1.01.2015 року до 1.12.2015 року складає 1218 грн., для дітей віком до 6 років 1032 грн. З огляду на встановлені обставини, зазначені норми закону, відповідач, як батько малолітнього [PERSON], зобов'язаний утримувати сина до повноліття. Суд дійшов висновку, що його заробітна плата дозволяє йому сплачувати аліменти на дитину в заявленому розмірі. Позов задовольняється повністю. При цьому пріоритет надано інтересам дитини, якій законом гарантовано виплату аліментів у сумі не нижчій, чим 309 грн. 60 коп. (виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 2015 рік). Також враховано, що батьки ( як мати , так і батько) зобов'язані спільно забезпечувати дитині встановлений законом прожитковий мінімум. Крім цього, судова практика йде по шляху, що, як правило, аліменти на одну дитину призначаються саме в розмірі ? частки (заробітку (доходу). Заперечення відповідача на позов вказаного висновку суду не спростовують, а тому не є підставою для призначення аліментів у меншому розмірі. Так, наданий [PERSON] наказ роботодавця № 2833 від 31.12.2014 року, як доказ зменшення його заробітної плати в 2015 році, суд належним доказом не визнав, оскільки надана незавірена копія цього документу, крім цього, наказ стосується не заробітної плати, а заохочувальних виплат, а саме премій. Також платежі по кредиту носять строковий характер, і за визнанням самого [PERSON] він має вносити їх ще рік, в той час стягнення аліментів встановлюється до повноліття дитини. На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп., згідно ставки встановленої п.п.1 п.1 ч.2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved