overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і [PERSON], зареєстрований 30.08.2002 року у Андріївській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №28. Мотивуючи позовну заяву вказав, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Шлюбні відносини фактично припинені. Близько пяти років вони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не зявився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилась. В наданій суду заяві позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №165018, виданого Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківської області, сторони перебувають у шлюбі з 30.08.2002 року (а.с.7). Від шлюбу сторони дітей не мають. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 10.09.2008 року відділом РАЦС Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 80, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачкою припинились у лютому 2016 року, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2008 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Шлюбні відносини подружжя припинились у лютому 2016 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб зареєстрований 05 липня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1281. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON], який на даний час проживає з мамою. Сімейне життя у них не склалось. Між ними відсутнє взаєморозуміння та є різні погляди на життя. Будучи у судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1281 (а.с.3). Від спільного подружнього життя у них [INFO] народився син [PERSON] / копія свідоцтва бланк серії [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 04.11.2009р./, який на час розгляду справи проживає з мамою./а.с.8/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підтримують подружніх та сімейних відносин з березня 2016 року. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім'ю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Позивач заявила про можливість створення нової сім'ї. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дитині, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~\~У позові вказувала, що на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2008 року їй належить квартира №11 по вулиці Кузнецькій (Скороходова) будинок №92 в м.Миколаєві. В зазначеній квартирі крім неї зареєстрований колишній чоловік [PERSON], однак у спірній квартирі останній з 2013 року не проживає,\~\~ особистих речей в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує. Посилаючись на наведене, позивач просила визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Миколаїв вулиця Кузнецька (Скороходова) [ADDRESS]. \~У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 04.04.2008 року [PERSON] належить квартира №11 по вулиці Кузнецькій (Скороходова) будинок № 92 в м. Миколаєві. \~З 08.05.2009 року у вищезазначеній квартирі був зареєстрований [PERSON] 16.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. \~Також встановлено, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] тривалий час (з 2013 року) не проживає, не оплачує комунальні послуги, не бере участі в ремонті квартири, не зберігає свого особистого майна, зв'язок з квартирою втратив, що підтверджується Актом про не проживання ОСББ «Скороходово» від 08.09.2016 року. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі на протязі року без поважних причин, суд вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова (Кузнецька) №92 квартира 11 в м. Миколаєві. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 28.04.2001 року, зареєстрованим Виконкомом Меліоративненської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №13. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з березня 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.04.2001 р., шлюб зареєстровано Виконкомом Меліоративненської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №13 (а.с.8). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Також судом встановлено, що з березня 2016 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з березня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що відповідачка її рідна донька, яка відбуває покарання в установі виконання покарань за вчинення злочину, а вона є опікуном і виховує малолітню доньку позивачки [PERSON], [INFO], щодо якої відповідачка одинока матір. Просить щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки до повноліття дитини, починаючи з 17.10.2016 року. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, відбуває покарання за вчинення злочину в Чорноморській виправній колонії Управління державної Пенітенціарної служби № 74 м. Одеса, направила суду письмові пояснення, в яких не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, тому що позивачка виховує її малолітню доньку [PERSON], [INFO], щодо якої вона одинока мати. Аліменти не сплачує. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодекса України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], виданому Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 23.08.2011 року, матірю вказана [PERSON]. Відомості про батька записані зі слів матері. Відповідачка своє материнство не заперечує. Згодна сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки на користь своєї матері, позивачки у справі, яка за розпорядженням голови адміністрації Південного району Камянської міської ради від 15.09.2016 року призначена опікуном над дитиною, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідачки на користь позивачки аліменти у вищезазначеному розмірі на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 17 жовтня 2016 року до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне згідно зі ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідачки у прибуток держави судовий збір у розмірі 551грн.20 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 30.10.2004 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], і доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, свого батьківства не заперечує. З сім`єю не мешкає, добровільно не надає матеріальну допомогу дітям, тому вона просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання обох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] отримав власноручно копію позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей, подав письмову заяву написану власноручно, що згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 30 жовтня 2004 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 193. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батьком дітей в свідоцтві про їх народження вказаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства не заперечує, діти мешкають з матір`ю і перебувають на її утриманні. З 11.07.2015 року позивачка перебуває у новому шлюбі, у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON]. Має дитину від повторного шлюбу. Не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює і згоден сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у зазначеному розмірі, починаючи з 17 жовтня 2016 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів на дітей допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги позивачки про стягнення аліментів на дітей, суд відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.07.2008 року. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 12, 13 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 04.07.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 278 ( а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб ). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні ( а.с. 6 акт). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) з усіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що відповідач є батьком її дитини, у її вихованні участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 087714. З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З наданої відповідачем заяви вбачається, що він працює в ТОВ «Вендіно захід» торгівельним представником. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 17.10.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

17.10.2016 року заявник звернувся до суду з заявою , в якій просив встановити факт смерті . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] , у м. Єнакієве , яка народилась ,[INFO] село Нижні Бірки Ясенівський район Курської області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати її смерть , посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту йому потрібно для отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав , на задоволенні заяви наполягав по підставах , викладених у заяві . Свідок [PERSON] пояснив ,що [INFO] року у м. Єнакієве померла мати його дружини- [PERSON] , яку було поховано 11.06.2016 року у м. Єнакієве ,він був очевидцем поховання . Представник зацікавленої особи - Головне територіальне управління юстиції у Донецької області в особі Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник другої зацікавленої особи до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, заслухав пояснення заявника,свідка , вивчив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України , суд вправі встановити факт смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається із довідки про причину смерті від [INFO] року , [INFO] померла [PERSON] , у м. Єнакієве , яка народилась ,[INFO] село Нижні Бірки Ясенівський район Курської області , , причина смерті - інтоксикація ,злоякісне новоутворення матки с метастазами у брижетку кишечника . Суд вважає , що факт смерті [INFO] року у м Єнакієве , Донецької області , [PERSON] , яка народилась ,[INFO] село Нижні Бірки Ясенівський район Курської області., в певний час і при певних обставинах підтверджений як показаннями заявника ,свідка , так і письмовими матеріалами справи:свідоцтвом про смерть (арк.с.5 )медичною довідкою про смерть (арк.с.10 ) . Згідно з повідомленням Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 11.10.2016 року , не можливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного ,

Outcome: approved