Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

16.12.2015 року позивачі звернулись з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, скасування наказу про звільнення, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що ДП Шахта імені [PERSON] були порушені їх трудові права при оформленні припинення трудових правовідносин згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства, а саме при звільненні їм була нарахована, але не виплачена заробітна плата, спір щодо розміру якої відсутній. Позивачі просять стягнути з відповідачів солідарно на користь кожного з них суму заборгованості по заробітній платі згідно наданих довідок, середній заробіток за час затримки розрахунку, 5000 грн у відшкодування моральної шкоди та стягнути середню заробітну плату за цей період. У судове засідання позивачі не з'явились. Представник відповідача ДП Шахта імені [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином, будь-яких заяв суду не надав, причину неявки не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебували у трудових правовідносинах з державного підприємства Шахта імені [PERSON]. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей та Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях, з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що є додатком до Розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, Міненерговугілля України 25.11.2014 року було видано Наказ № 841 Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях, зокрема в якому було зазначено у п.1, що з 28 листопада 2014 року припинити виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля України та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля України здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. В переліку до наказу № 841 Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях про припинення діяльності підприємств зазначено і Державне підприємство Шахта імені [PERSON]. На виконання наказу № 841 Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях головою ліквідаційної комісії ДП Шахта імені [PERSON] 30 листопада 2014 року був виданий наказ № 95к про звільнення працівників ДП Шахта імені [PERSON] по ст.40п.1 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства з виплатою одноразової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку. При звільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства повинні бути дотримані норми ст.49-2 КЗпП України, що регулює порядок вивільнення працівників, а саме: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Однак зазначені вимоги закону не були дотримані при звільненні позивачів. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював. Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Позивачами надано довідку про розмір їх середньоденної заробітної плати, розрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100. Середньоденна заробітна плата позивачів складає: [PERSON] 223,69 грн., [PERSON] 217,14 грн., [PERSON] 165,65 грн., [PERSON] 170,95 грн., [PERSON] 217,00 грн., [PERSON] 162,21 грн., [PERSON] \~167,12 грн., [PERSON] 211,27 грн. Кількість робочих днів за період з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року 43. Середній заробіток за час вимушеного прогулу, виходячи із добутку середньоденної заробітної плати позивачів на 43 робочих дня складає: [PERSON] 5545,28 грн., [PERSON] 7199,06 грн., [PERSON] 11817,26 грн., [PERSON] 6020,43 грн., [PERSON] 7597,67 грн., [PERSON] 5372,85 грн., [PERSON] -\~8268,90 грн., [PERSON] 17095,94 грн. Станом на 30 листопада 2015 року заборгованість по заробітній платі складає: [PERSON] 28491,78 грн., [PERSON] 28059,49 грн., [PERSON] 16477,35 грн., [PERSON] 15830,27 грн., [PERSON] 32007,81 грн., [PERSON] 22501,42 грн., [PERSON] \~13782,75грн., [PERSON] 21105,71 грн.. За період починаючи з дати звільнення 30 листопада 2015 року по день ухвалення судового рішення 24 грудня 2015 року (389 днів) підлягає стягненню на користь позивачів середній заробіток за час затримки розрахунку, як передбачено ст. 117 КЗпП України. Середній заробіток за час затримки розрахунку, виходячи із добутку середньоденної заробітної плати позивачів на кількість днів до дня ухвалення складає: [PERSON] 87015,41 грн., [PERSON] 84467,46 грн., [PERSON] 64437,85грн., [PERSON] 66499,55 грн., [PERSON] 84413,00 грн., [PERSON] 63099,69 грн., [PERSON] -\~65009,68 грн., [PERSON] 82184,03 грн. За наявності порушення прав позивачів у сфері трудових відносин, а саме затримки виплати у повному обсязі належних при звільненні сум, суд вважає встановленим факт заподіяння позивачам моральної шкоди. В частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в сумі 500 грн. на користь кожного позивача, зважаючи на те, що звільнення з роботи без попередження про це за два місяці та невиплата належних при звільненні сум вимагало від позивачів додаткових зусиль для організації свого життя, що відповідає положенням ст. 237-1 КЗпП України. Даючи оцінку вимогам позивачів суд приходить до висновку, що шахта імені [PERSON] є державним комерційним підприємством, і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном. Міністерство як центральний орган виконавчої влади, в сфері управління якого знаходиться державне підприємство, не перебуває з працівниками підприємства у трудових відносинах та не відповідає за його зобов'язаннями. При звільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства повинні бути дотримані норми ст.49-2 КЗпП України. Позивачами не надано доказів завдання їм діями Міністерством енергетики та вугільної промисловості моральної шкоди. Зазначені суми заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди підлягають стягненню з підприємства-роботодавця ДП Шахта імені [PERSON], оскільки солідарне стягнення цих сум з роботодавця та центрального органу виконавчої влади, у сфері управління якого знаходиться підприємство, не передбачене діючим трудовим законодавством. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Як встановлено п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 3654 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial