Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом і прохає встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 07 жовтня 2014 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що після смерті останньої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11,40 га, розташованої на території Білоцерківської сільської ради. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] Про наявність заповіту позивачу стало відомо 30 жовтня 2015 року лише після повідомлення [PERSON], яка є спадкоємцем по справі №11/2015, яка була заведена нотаріальною конторою після померлої 07 жовтня 2014 року [PERSON], яка в свою чергу залишила заповіт, посвідчений виконкомом Білоцерківської сільської ради 25 лютого 2010 року за реєстровим №15 на імя [PERSON], за яким спадкодавець залишила їй іншу земельну ділянку. [PERSON] вважає, що пропустив встановлений законом 6-місячний строк для вступу у спадщину з поважної причини. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Сторони до судового засідання не зявились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Зацікавлені особи - представник нотаріальної контори та Білоцерківської сільської ради у судове засідання також не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позиції сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 07 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 298563, виданим 07 жовтня 2014 року виконкомом Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізькій області (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 11,40 га, розташованої на території Білоцерківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-ЗП №040176, виданим Білоцерківською сільською радою 10 лютого 2000 року (а.с. 8). Спадкодавцем за життя було оформлено заповіт на імя позивача, посвідчений виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради 05 листопада 207 року за реєстровим №181 (а.с. 10). Як випливає з матеріалів справи, позивач не прийняв спадщину, оскільки не звернулася протягом установленого законом строку до нотаріальної контори (а.с. 7) через те, що не знав про наявність заповіту. Відповідно до довідки виконавчого комітету Білоцерківської сільської ради [PERSON], [INFO], проживала в с. Білоцерківка та мала у власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення розміром 11,40 га (а.с. 9). Відповідно до ст.1220 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В пункті 24 Постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року №7 (далі Постанова) Пленум Верховного Суду України розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (стаття 1258 цього Кодексу). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що причина пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved