Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

16 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить суд визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. В позовній заяві зазначено, що позивач та [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідач по справі є колишнім чоловіком дочки позивача [PERSON] та зареєстрований у даній квартирі. Однак, він фактично не проживає у даній квартирі з березня 2016 року і по теперішній час. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням, щоб останній знався з реєстрації з належної позивачу та третім особам квартири, однак, добровільно він відмовився це зробити. У зв'язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності [PERSON], позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як було встановлено судом, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 30 січня 1999 року, видане виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення від 30 січня 1999 року [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року, шлюб, зареєстрований 18 липня 1998 року у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 7). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає більше одного року, не сплачує плату за комунальні послуги, які нараховуються на нього, як на особу, яка зареєстрована в даній квартирі, не несе інших витрат по утриманню квартири, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням вище зазначеної квартири, підлягають до задоволення. Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved