Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

16 серпня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 8 серпня 1987 року. Від спільного шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що однією сімєю з відповідачем вони не проживають чотирнадцять років. Причиною розладу була поведінка відповідача, який протягом спільного проживання та перебування у шлюбі зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, бійки та погрози, які мають місце і дотепер. На примирення з відповідачем вона не згодна. У судове засідання позивач не зявилася, проте від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги, з підстав, зазначених у позові, підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність суду не надав. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а тому, з огляду на згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 8 серпня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія ІІ-АМ № 334947 (а.с. 5). Від спільного шлюбу у них народилося четверо дітей, троє з яких є повнолітніми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія І-АМ № 086492 (а.с.6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що однією сімєю з відповідачем вони не проживають чотирнадцять років з вини відповідача, який протягом спільного проживання та перебування у шлюбі зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки, бійки та погрози, які мають місце і дотепер. На примирення з відповідачем вона не згодна. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved