Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

15.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини. Вказала, що перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] у них народилась донька-[PERSON], [INFO]. Донька мешкає з нею за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується довідкою про склад сім'ї. В жовтні 2017 року з [PERSON] припинені фактичні шлюбні стосунки. Він мешкає окремо і зареєстрований також окремо від неї. Донька мешкає з нею, але без реєстрації. Вона звернулась до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради про реєстрацію місця проживання її малолітньої дитини. Надала відповідні документи, але їй було відмовлено в реєстрації доньки оскільки необхідно згоду її батька [PERSON] для реєстрації місця проживання [PERSON] [PERSON] згоди на реєстрацію їхньої доньки за її адресою добровільно не надає і вона змушена звернутись до суду. Вона опікується донькою, доглядає за нею та утримує. Раніше за домовленістю з відповідачем він надавав кошти на утримання їхньої доньки. З листопада 2018 року матеріальну допомогу на доньку він не надає. Донька завжди мешкає з нею і ніяких суперечок не було. А от коли вона звернулась до [PERSON] за наданням згоди для реєстрації доньки за її місцем проживання, він відмовився надати дозвіл. Просить суд: ухвалити рішення про надання дозволу на реєстрацію місця проживання її доньки [PERSON], [INFO], за місцем її - [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], проживання [ADDRESS] без згоди її батька - [PERSON], [INFO]. Судовий збір в розмірі 768,40 гривень стягнути з відповідача на її користь. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області особи у судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не має. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджуєтеся копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.8). [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з нею мешкає донька [PERSON], [INFO], але не зареєстрована, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 24.12.2018 року голови квартального комітету № 21 [PERSON] М. (а.с.9). 05 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS].06.12.2018 року у реєстрації місця проживання відмовлено через відсутність згоди батька (а.с10). Частиною 4 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Згідно з ч.1 cт.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст. 161 СК України). Відповідно до cт.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Згідно п.18 розділу «Реєстрація місця проживання Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків(крім випадків коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, враховуючи, позицію відповідача, який позовні вимоги визнав, а також те, що малолітня дитина залишається без реєстрації місця проживання, чим порушується її права, з урахуванням всіх обставин, досліджених в судовому засіданні, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів рахунків тощо). Судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, згідно квитанції № 3152-0593-7906-1133 від 15.01.2019 року на суму 768,40 гривень.

Outcome: approved