Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Дельта Банк» про стягнення коштів за договором депозитного вкладу. Зазначає, що 12.02.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 004-02582-120214, строком до 11 серпня 2014 року, під процентну ставку 24% річних та внесено готівкою до банку 500 000,00 грн. 28 квітня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № [NUMBER], строком до 25 жовтня 2014 року, під процентну ставку 26% річних та внесено готівкою до банку 800 290,00 грн. 01 грудня 2014 року позивач письмово звернувся у відділення банку із заявою про отримання суми вкладу та процентів, однак листом його було повідомлено про можливість отримати кошти при безпосередньому зверненні в будь-якому відділенні банку. Однак, при зверненні в банк в чергове отримав відмову з посиланням на відсутність коштів. Вважає односторонню відмову відповідача від належного виконання своїх зобов'язань безпідставною. Із врахуванням уточнення позовних вимог просить стягнути із відповідача 536800,19 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із врахуванням їх уточнення підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити, подав заперечення проти позовної заяви та доповнення до заперечення проти позовної заяви, просив відмовити в задоволенні позову за безпідставності. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 004-02582-120214, строком до 11 серпня 2014 року, під процентну ставку 24% річних та внесено готівкою до банку 500 000,00 грн. (а.с. 7). 28 квітня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № [NUMBER], строком до 25 жовтня 2014 року, під процентну ставку 26% річних та внесено готівкою до банку 800 290,00 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною 1 та 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Аналогічні положення містяться і у п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого Постановою правління НБУ від 03.12.2003 року № 516. Згідно довідки № 05-3069460 від 25.08.2015 року вбачається, на рахунку [NUMBER] обліковується залишок коштів у розмірі 538000,19 грн. (а.с.215). 01 грудня 2014 року позивач письмово звернувся у відділення банку із заявою про отримання суми вкладу та процентів по ньому, як це передбачено п. 1.11. зазначеного договору (а.с. 14). Проте листом за № 05-2634586 від 16.01.2015 року було повідомлено про можливість отримати кошти при безпосередньому зверненні в будь-якому відділенні банку (а.с. 23). 21.10.2015 року позивач звернувся до банку із вимогою про виплату коштів. Однак, остання булла залишена без реагування. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як встановлено в судовому засіданні строк дії договорів закінчився 11 серпня 2014 року та 25 жовтня 2014 року, однак внесені грошові кошти до теперішнього часу позивачу не повернуті. На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення № 51 про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Згідно з даним рішенням тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на 6 місяців з 03 березня 2015 року до 02 жовтня 2015 року включно. Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст.4 Закону Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонду у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» відбулось 03 березня 2015 року. Із пояснень сторін наданих у судовому засіданні вбачається, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з часу за проведення в банку тимчасової адміністрації, позивачу було виплачено 200000 грн., а залишок неповернутих коштів становить 536800,19 грн. Таким чином, враховуючи, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу повернуто 200000 гривень, тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 536800,19 грн. за договорами банківського вкладу.

Outcome: approved