Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

17.02.2015 року ПАТ ВТБ Банк звернулось в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та вказує, 20.02.2012 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № R53112200256В, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 50000 грн. з строком користування до 20.02.2015 року та сплатою відсотків за користування ними у розмірі 27 % річних. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав та надав відповідачу грошові кошти. Однак, відповідач, користуючись грошовими коштами, свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 19.11.2014 року заборгованість за кредитом становить 183396,44 грн., яку просить стягнути із відповідача разом із судовими витратами по справі в розмірі 1833,96грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав на адресу суд клопотання яким просив, провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи за адресою реєстрації місця проживання, пояснень по суті заявлених вимог не подала, про причини неявки суд не повідомила (а.с.40,43). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 20.02.2012 року між ПАТ ВТБ Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № R53112200256В (далі кредитний договір), відповідно до п.п. 1. якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі, а позичальник зобовязується прийняти кредит, використати за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором та отримала кредитні кошти в розмірі 50000 грн., із строком повернення у повному обсязі 20.02.2015 року або ж достроково, із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 27 % річних (а.с.15-24). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Пунктами 3.9. кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, № 26259000893241 у відділенні Лучеськ ПАТ ВТБ Банк, а днем видачі кредиту вважається дань безготівкового перерахування коштів (а.с.16). В той же час, сторони дійшли згоди, за користування кредит позичальник сплачує банку проценти у розмірі визначеному у п.3.3. цього договору або у розмірі, який змінений відповідно до п.3.3. та п. 5.2.7. цього договору, проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічі на місяць: 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. Період, за який сплачуються проценти з 18 числа (включно) попереднього місяця по 17 число (включно) поточного місяця (а.с.16). Із п. 4.10. кредитного договору вбачається, що за наявності прострочення виконання позичальником зобовязань за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов договору (а.с.16). Судом встановлено, що відповідач [PERSON]. порушуючи умови договору, свої зобов'язання за договором належним чином не виконувала, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 19.11.2014 року становить 183396,44 грн., з них: 43055,87 грн. сума основного боргу, 23611,30 грн. заборгованість за відсотками, 106810,67 грн. пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків, 1054,18 грн. - три проценти річних нараховані за порушення строку повернення кредиту, 696,81 грн. три проценти річних нараховані за прострочену заборгованість по відсотках, 4909,19 грн. інфляційні втрати, нараховані за порушення строку повернення кредиту, 3258,42 грн. інфляційні втрати, нараховані за прострочену заборгованість по відсотках (а.с.11-14). Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 183396,44 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: approved