Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22 червня 2031 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення у частині стягнення аліментів у межах місячного платежу допустити до негайного виконання. Починаючи з другого місяця стягнення аліментів проводити з урахуванням індексації грошових доходів населення. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання, до досягнення дочкою 3-х річного віку, тобто до 22.06.2016 року. Позов мотивує тим, що з 16 лютого 2013 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від спільного життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х років. Отримувана нею державна допомога становить 810 грн. на місяць, що є недостатньою для забезпечення потреб їх дочки. Державну допомогу у такому розмірі вона отримуватиме лише до червня 2015 року, після чого розмір допомоги складатиме 130 грн. на місяць. Відповідач працює в ТОВ «Агропродснек» на посаді майстра висотних робіт, де його середня заробітна плата складає 4 500 5 000 грн.. Рівень його заробітку залежить від обємів реалізації підприємства та складається зі стандартної (близько мінімальної заробітної плати) та мінливої винагороди. Надавати достатнє утримання їх дитині, забезпечувати її лікування, виховання, розвиток, тощо за власний рахунок вона немає можливості, але законом покладено обовязок на відповідача приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини. Посилається на ч.3 ст.180, ч.,ч. 1, 2 ст.184 СК України та зазначає, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, вважає за доцільне заявити вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, яку нею визначено у 1 000 грн. на місяць. Також зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому відповідно до ч.2 ст.84 СК України має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років та просить стягнути з нього на її утримання 500,00 грн. на місяць. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що позов підтримує повністю; не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою його реєстрації відповідно до п. 2,3 ч.5 ст.74 ЦПК України та повторно не явився на розгляд справи. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та постановити рішення суду на підставі наявних матеріалів справи, відповідно до вимог ст., ст. 224 226 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст., ст. 1 -3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180- 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобовязання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що 16 лютого 2013 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Сторони є батьками дитини, дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). З позовної заяви вбачається, що батьки дитини проживають разом за адресою [ADDRESS] м.Олександрії, але відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. Дитина проживає з матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с. 6). Згідно позовної заяви, відповідач працює в ТОВ «Агропродснек» на посаді майстра висотних робіт, де його середня заробітна плата складає 4 500 5 000 грн., тобто має постійний заробіток, але не надає позивачці коштів на утримання дитини чи іншої матеріальної допомоги, а батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.2 ст.184). Постановою судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справі №6-143цс13 висловлено правову позицію, відповідно до якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст..34 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Враховуючи те, що позивач ставлячи вимогу про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі відповідно до ч.1 ст.184 СК України та з підстав зазначених в ній, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження того, що платних має нерегулярний та мінливий заробіток, а також відсутні інші обставин, що мають істотне значення, тому суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню та стягує аліменти згідно ч. 3 ст. 181 СК України - аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу), з врахуванням того, що відповідач за віком є працездатним та отримує постійний заробіток, оскільки батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, а тому суд стягує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку та всіх видів доходів відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини, що не порушує права та інтереси інших осіб. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 17 квітня 2015 року, тобто з дати надходження позову до суду. Відповідно до ст.84 СК дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. В позовній заяві позивач зазначила, що відповідач працює, тобто має постійний заробіток, а тому суд вважає, що підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання позивачки також не вбачається та вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання позивачки до досягнення дочкою трьох років, - в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, а тому стягнення аліментів на утримання позивачки, суд присуджує з 17 квітня 2015 року, тобто з дати надходження позову до суду. З врахуванням задоволених позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial