Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

15 липня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склав. Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , прийняла його дружина [PERSON] , яка на день смерті спадкодавця проживала разом з ним. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, за яким все своє майно після своєї смерті заповідала в рівних частинах своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , який побудували батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі, однак за життя не ввели даний будинок в експлуатацію та не отримали на нього правовстановлюючі документи. Відповідач [PERSON] відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь позивача. [PERSON] , брат позивачки, який помер [INFO] , від своєї частки в спадщині також відмовився на її користь. [PERSON] , який є братом позивачки, помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини не звертався . Позивач прийняв спадщину за заповітом після померлої матері, відповідач [PERSON] спадщину не приймала та не має наміру її приймати. Коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, нотаріус відмовив посилаючись на те, що спадкодавець за життя не оформила відповідні правовстановлюючі документи на домоволодіння. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [INFO] матері [PERSON] . Позовна заява надійшла до суду 15.07.2021. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача - фізичної особи, ухвалою суду від 21.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 17.08.2021 року. 17.08.2021 та 31.08.2021 підготовче засідання відкладено в зв`язку з витребуванням доказів. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності . Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому позов визнає повністю, просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради. Відповідач [PERSON] надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає. Третя особа, приватний нотаріус Пономаренко Є.П. подав заяву, в якій проти позову не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами та матеріали спадкової справи № 134/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували з жовтня 1954 року в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.10.1954 року серії [NUMBER] (а. с.10). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9). Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] побудували в 1960 році житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] (а.с. 25-27). Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю в редакції чинній на момент побудови вказаного нерухомого майна та згідно ст. 60 Сімейного кодексу України даний будинок належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. За життя [PERSON] та [PERSON] не ввели вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Згідно довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентеризації» від 16.06.2021 року № 137 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. (а.с. 23) [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] (а.с. 11). З витягів з погосподарських книг Жуківської сільської ради на 1991 - 2015 роки, вбачається, що головою домогосподарства по [ADDRESS] значився [PERSON] , а після його смерті [PERSON] (а.с. 13-17). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить домоволодіння за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишив (а.с.47). Після смерті [PERSON] прийняла спадщину його дружина [PERSON] , оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області, на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] одна (а.с. 12). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем С-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області 25.03.2005 року, за яким все своє майно заповідала своїм дітям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах (а.с. 19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1) загальною площею 67,8 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., сарай (літ. Б-1, б-1, В-1) погріб (літ. Г-1), які були побудовані в період з 1960 по 1980 роки (а.с. 25-27). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] , на підставі якої була заведена спадкова справа № 134/2016 (а.с. 48). [PERSON] помер [INFO] (а.с.59). [PERSON] помер [INFO] (а.с.82-83). Відповідач [PERSON] , а також [PERSON] та [PERSON] спадщину після [PERSON] , не прийняли. Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину після померлої [PERSON] , в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадковій справі відсутні. На звернення позивача із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, нотаріус листом 18.06.2021 року повідомив позивача про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 21). Надані докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу відповідну заяву (ст. 1269 ЦК України) Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (ст. 1274 ЦК України) Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, враховуючи, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , було збудоване до 05.08.1992 року, а саме в 1960 році, належало спадкодавцю на праві власності, за життя спадкодавець [PERSON] не зареєструвала у встановленому порядку право власності та не отримала правовстановлюючі документи на домоволодіння, що позбавляє позивача можливості оформити право на спадщину у нотаріуса, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved