Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

16.08.2006 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви [PERSON] приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк», які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 16.08.2006. 15.10.2012 ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов про надання продукту кредитних карт (далі - генеральна угода) з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов'язань за договором №б/н від 16.08.2006, строком з 15.10.2012 по 15.10.2014. Відповідно до положень пунктів 1.1-1.4.2 генеральної угоди сторони домовилися про зменшення поточної заборгованості позичальника за зазначеним вище кредитним договором, а також сторонами було визначено розмір заборгованості позичальника в сумі 5823,20 грн. У пункті 1.5 генеральної угоди сторони обумовили, що підписання вказаної угоди не являється анулюванням заборгованості позичальника. У пункті 2.1 генеральної угоди сторони визначили, що банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 5118,20 грн на строк 24 місяців в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості з кредиту у вказані в заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості відбувається у наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 256,11 грн для погашення заборгованості з кредиту, яка складається з заборгованості з кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.10.2014. Згідно з пунктом 2.2 генеральної угоди сторони погодили, що строком повернення кредиту рахується 31-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість з кредиту, починаючи з 32-го дня порушень, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1059,07 грн. Для надання послуг банк видає позичальнику платіжну карту згідно з пунктом 2.1 генеральної Пунктом 2.5 генеральної угоди передбачено, що позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, винагороди згідно з генеральною угодою, Умовами та правилами. Відповідно до пункту 2.8 генеральної угоди, у разі порушення позичальником зобов'язань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення. У пункті 2.10 генеральної угоди сторони погодили, що позичальник доручає банку без додаткових погоджень перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту у сумі 705 грн на будь-який відкритий рахунок в банку. Таким чином, добровільно погодженими умовами генеральної угоди сторони визначили, що внаслідок домовленості про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором, узгоджений розмір заборгованості позичальника перед банком становить 5823,20 грн. та передбачили порядок її погашення шляхом сплати обумовленої суми кредиту. З 21.05.2018 року найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Всупереч вказаним положенням закону відповідач порушив умови виконання зобов'язання за Генеральною угодою не надавши АТ КБ «Приватбанк» своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вказуючи на порушення відповідачем умов Генеральної угоди від 15.10.2012, зокрема щодо недотримання ним строків сплати чергових щомісячних платежів, що призвело до виникнення заборгованості, надав розрахунок (а.с. 4-5), згідно якого станом на 29.03.2018 розмір заборгованості відповідача за Генеральною угодою становить - 15485,21 грн., яка складається з наступного: 4700,59 грн. - заборгованість за кредитом; 4599,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1059,07 грн. - штраф, відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди; 5167,89 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом. Дослідивши представлені сторонами письмові докази, суд дійшов висновку, що вказана сума заборгованості відповідача за Генеральною угодою підлягає стягненню частково. Зокрема суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги у частині стягнення з відповідача 4700,59 грн. - заборгованості за кредитом; 4599,73 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 1059,07 грн. - штрафу, відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди. Разом із тим, на переконання суду не підлягають задоволенню позовні вимоги банку у частині стягнення 5167,89 грн. - заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом. Відмовляючи в цій частині позовних вимог суд виходить із такого. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 зроблено висновок, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 відсутній висновок про те, який же вид неустойки (штраф чи пеню) підлягає стягненню та який критерій має бути застосовано для його вибору. Тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру. Суд враховує, що розмір штрафу чітко визначений п. 2.2 Генеральної угоди та складає 1059,07 грн, що є значно менше розміру пені та комісії, яка складає 5167,89 грн. З чого слідує, що розмір пені є нерозумним та несправедливим. В зв'язку з чим, стягненню підлягає саме штраф. Разом із тим, розглядаючи вимоги позивача про стягнення пені та комісії з відповідача суд виходить із наступного. Як видно з матеріалів справи Генеральна угода укладена між сторонами не містить умов, які б чітко визначали обов'язок відповідача сплатити комісію та не містить порядку її обрахунку. У розрахунку доданому до позову розмір комісії указаний позивачем разом із розміром пені. Розрахунки щодо нарахування пені та комісії, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг. Натомість, ні Умовами кредитування та правилами надання банківських послуг, ні в пред'явлених позивачем вимогах про стягнення комісії не конкретизовано сплату відповідачем комісії як супутньої послуги банку, не визначено її розмір, базу розрахунку. З наданих розрахунків й заявлених вимог не можливо роз'єднати суми заборгованості по пені та комісії. Вказані обставини на переконання суду є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, щодо стягнення з відповідача комісії та пені. Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов'язань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за генеральною угодою №б/н від 15.10.2012, станом на 29.03.2018 за кредитом - 4700,59 грн., по процентам за користування кредитом - 4599,73 грн., а також штрафу відповідно до п.2.2 генеральної угоди у розмірі 1059,07 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 10359,39 грн. (з розрахунку: 4700,59+4599,73+1059,07). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1180,54 грн. в рахунок часткового відшкодування судового збору пропорційно частині задоволених вимог 67% (а.с. 1).

Outcome: partial