Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

16 травня [PERSON] звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який був вчинений 13 березня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 1710, посилаючись на те, що його вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: подані стягувачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства, оскільки як у вбачається зі ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Крім того, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. грубо порушила вимоги норми щодо дотримання строку давності, оскільки не врахувала строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 17 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та згоду на винесення заочного рішення. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В письмових запереченнях відповідача проти позову зазначено, що він просить відмовити у його задоволенні за необґрунтованістю та недоведеністю вимог позивачки, оскільки під час вчинення виконавчого напису як банком, так і нотаріусом, було дотримано всіх вимог чинного законодавства. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. В письмових поясненнях до позову вказала, що виконавчий напис вчинений нею у повній відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі документів, що в належний спосіб засвідчували наявність у відповідача права вимоги за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем [PERSON] був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Вказане підтверджується змістом анкети-заяви, в якій вказано, що [PERSON] із вищезазначеними документами ознайомлений та погоджується, що ці документи разом із заявою складають кредитний договір. 13 березня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яка у цей же день вчинила виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 137165 грн. 59 коп., яка складається із: залишку заборгованості за тілом кредиту в сумі 15487 грн. 99 коп., залишку заборгованості за відсотками в сумі 108838 грн. 99 коп., пені та комісії у сумі 3450 грн., а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису 3000 грн. На підставі виконавчого напису 19.07.2017 року головним державним виконавцем Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Семенюком К.А. було відкрито виконавче провадження №54331367. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Правовідносини, які є предметом розгляду у цій справі, виникли з кредитного зобов`язання, укладеного сторонами шляхом підписання позивачем анкети-заяви від 23 червня 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який, за доводами банку, в оригіналі надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ПАТ «ПриватБанк», нотаріусом не дотримано вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки нотаріус не звернув уваги на те, що анкета-заява не містить зазначення кредитного ліміту. Надана банком виписка по рахунку належним чином не може підтверджувати безспірність заборгованості, оскільки з нею боржник не мав можливості ознайомитись у встановлений 30-денний строк, крім того неможливо дійти беззаперечних висновків щодо дійсних умов кредитного зобов`язання, належності його виконання, наявність боргу та його розмір. З матеріалів справи вбачається, що письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 23 червня 2012 року датована 10 лютого 2017 року. Однак була направлена відповідачем на ім`я позивача 15 лютого 2017 року, що підтверджується квитанцією про оплату послуг поштового зв`язку та опису вкладення до цінного листа, тобто за 26 днів до вчинення виконавчого напису. Крім того, матеріали справи не містять доказів отримання направленої кореспонденції боржнику із вказаною письмовою вимогою. 13 березня 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яка у цей же день вчинила виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 134165 грн 59 коп. Вчинення нотаріусом виконавчого напису через 26 днів після направлення банком боржнику письмової вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором без дотримання 30-денного строку, встановленого підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, є порушенням прав боржника щодо можливості спростування розміру заборгованості, а отже заявлена банком до стягнення кредитна заборгованість не могла вважатись безспірною на момент вчинення виконавчого напису. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачем, а тому при вчиненні виконавчого напису від 13 березня 2017 року у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. З боку відповідача суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростував доводи викладені позивачем. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до приписів ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст. 61 Конституції України, ст. 18 ЦК України, ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved