overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

15.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 27.07.2001 року у\~Відділі реєстрації\~актів громадянського\~стану Московського\~районного управління\~юстиції міста\~Харкова, про що є актовий запис № 766. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Ткачук», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2001 року, про що є актовий запис № 766 у Відділі\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Московського районного\~управління юстиції\~міста Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

15.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 31.08.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 1076. Посилаючись на те, що між н ими відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2012 року, про що є актовий запис № 1076 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з відповідачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

15.06.2020\~ [PERSON] (далі\~ позивач)\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~приватного акціонерного\~товариства «Чернігівський\~завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 35421 грн 03 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 17.06.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 22.06.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі, проте у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді енергетика. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.06.2020 становить 35421 грн 03 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листа. \~ \~ \~ \~Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

15.06.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтями 391, 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач не є членом сім`ї позивача, ніколи не проживала в спірній квартирі, при цьому вона не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, а тому не має права користування квартирою. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] (мешканець квартири [ADDRESS] ) показав, що відповідач ніколи не проживала в спірній квартирі, а попередній власник квартири [PERSON] , який помер у 2019 році, був одинокою особою. Відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. За згодою представника позивача, 06.07.2020 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2020 (далі - Квартира; а.с. 9, 10); попереднім власником Кватири був її батько - [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 8). Після оформлення документів про право на спадщину, позивачеві стало відомо, що в Квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 6). Як убачається з акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 04.06.2020, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] (а.с. 7), і показань свідка [PERSON] , які в сукупності узгоджуються між собою, відповідач ніколи не проживала в Квартирі і своїх речей в ній не має. Суд констатує, що факт реєстрації відповідача в Квартирі за згодою її колишнього власника [PERSON] за своєю правовою природою є житловим сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що перехід права власності на Квартиру до позивача, а також те, що відповідач ніколи не була членом сім`ї позивача і не перебуває з нею в родинних відносинах, при цьому ніколи не поживала в Квартирі та не брала участі в її утримані в сукупності є істотною обставиною, що дає суду підстави для припинення житлового сервітуту та визнання відповідача такою, що втратила право користування Квартирою. Вказаний висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 29.01.2020 (справа № 750/2263/18). Враховуючи те, що відповідач визнана такою, що втратила право користування Квартирою, проте з інших правових підстав, ніж зазначено позивачем, пред`явлений нею позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

15.06.2020\~ [PERSON] (далі\~ позивач)\~звернулася до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~приватного акціонерного\~товариства «Чернігівський\~завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 47912 грн 80 коп. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує її право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 17.06.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 22.06.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі, проте у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді старшого інспектора ВОХОР загону воєнізованої охорони. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 47912 грн 80 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листа. \~ \~ \~ \~Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

15.06.2020 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області, треті особи: державний нотаріус Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Білецька Вероніка Іванівна, Соборний ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, [PERSON] про зняття арешту з спадкового майна та заборони на його відчуження. В позовній заяві позивач посилався на те, що з метою оформлення спадкового нерухомого майна після смерті чоловіка [PERSON] 11.10.2019 звернулась до державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області Міністерства Юстиції України Білецької В.І. з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви позивача державним нотаріусом Білецькою В.І. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2019 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно. Державний нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії оскільки під час підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на домоволодіння № 67 та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено обтяження номер запису про обтяження № 1471455 від 01.07.2013, вид обтяження: арешт нерухомого майна. Після отримання інформації від нотаріуса позивач 15.10.2019 звернулась до Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області з проханням зняти арешт. Позивач отримала відповідь від 29.10.2019 вих. № 10111 в якій зазначається про те, що: 18.06.2014 державним виконавцем

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

15.06.2020 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 05.06.2004 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають неповнолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати з відповідача. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.06.2004 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), актовий запис №82. Мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

15.06.2020 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 13.06.2019 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб [INFO] . Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

15.06.2020 позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 30.11.1982 зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери, відсутність останні шість років спільного життя взаєморозуміння, поваги та довіри. На даний час проживають в окремих кімнатах, з кінця 2014 року спільного побуту не ведуть, фактичні сімейні відносини між ними припинені. Зазначає також, що на примирення та збереження шлюбу не згідна. Просить позов задовольнити. 30.06.2020 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи з повідомленням сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Позивачка\~15.06.2020\~разом із\~позовною заявою\~подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позов підтримує. Просить шлюб розірвати. Відповідач заяв, клопотань та відзиву не подав. Згідно із ч.5\~ст.279\~ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.11.1982, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №22. Під час спільного подружнього життя у сторін народилось двоє дітей, які досягли повноліття. Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із ч.2 ст.112\~СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з\~обставин справи,\~ умов\~проживання сторін\~та взаємовідносин\~у шлюбі,\~небажання позивачки\~продовжувати шлюб,\~суд приходить\~до висновку,\~що сім`я\~сторін \~поновлена бути\~не може,\~а тому\~ шлюб між ними слід розірвати. З відповідачки відповідно до правил ст. 141 ЦПК України слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

15.06.2020р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що 15.07.1981р. вони з відповідачем уклали шлюб, але під час подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, що призвело до припинення сімейних відносин, в результаті чого з грудня 2008 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с.25). Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, справу просив розглянути без його участі (а.с.24). Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, позивач на примирення не згодна і відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи, що позивач не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, вважає, що остання надалі бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Також, в силу ч.ч.1, 2 ст.133, ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в сумі 840,80грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

15.06.2020 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів його доходів, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати дружині до досягнення дитиною трирічного віку щомісячне утримання, хоча має можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі без її участі (а.с. 16). Відповідач позовні вимоги не визнав повністю, проти їх задоволення заперечував (а.с. 17) . З урахуванням позиції позивача та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , який ще не досяг трирічного віку, але добровільно не виконує свого законного обов`язку по наданню утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, хоча має можливість надавати кошти. Згідно ст.ст. 75,80 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення; розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Оскільки відповідач має можливість надавати утримання дружині [PERSON] до досягнення сином трирічного віку, але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до 20.05.2022 р. досягнення дитиною трирічного віку, - в примусовому порядку.

Outcome: approved