Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

15 травня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, та з урахуванням зміни позовних вимог, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 липня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований відділом ДРАЦСу реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис за № 88. 05 січня 2017 року, як зазначає позивачка, їхня сім'я розпалася остаточно через відсутність взаєморозуміння між ними. Також зазначає, що відповідач живе своїм окремим життям, не турбується про матеріальний стан сім'ї. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Тому позивачка бажає скористатись своїм законним правом щодо стягнення аліментів з відповідача, який в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини. Під час розгляду справи, судом було вчинено наступні процесуальні дії. 15 травня 2018 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А. (а.с.8). Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 червня 2018 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження (а.с.11). У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі з урахуванням змінених позовних вимог. (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог, з урахуванням змінених позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], не заперечує, та просить врахувати при винесенні рішення, що в нього мінімальна заробітна плата та з нього вже стягнуті аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку (а.с.26). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом з достовірністю встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, під час якого у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі є батьком вказаної дитини, яка на теперішній час проживає біля матері [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Вказане підтверджується: - копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 28 липня 2015 року (а.с.3), яким підтверджується, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], був укладений шлюб, про що зроблено актовий запис за № 88; - копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4), згідно якого батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]; - довідкою №203, виданою Борисівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 10 травня 2018 року (а.с.5), із якої вбачається, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. З копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 23.10.2018 року (а.с.27-28) слідує, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO] року, починаючи з 23.07.2018 року. Довідкою за №8 від 26.10.2018 року (а.с.22) підтверджується, що [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] з 18.09.2018 року за основним місцем роботи та займає посаду водія автотранспортних засобів. Посадовий оклад становить 3 723 грн. 00 коп. Заробітна плата за період з 18.09.2018 року по 30.09.2018 року склала 1 675 грн. 35 коп.. Враховуючи, що відповідач не надає щомісячно в добровільному порядку позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, вона звернулась до суду з вказаним позовом та, з урахуванням змінених позовних вимог, просить винести рішення про стягнення з останнього аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В силу ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку - з 15.05.2018 року. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами у їх сукупності, які узгоджуються між собою, за відсутності заперечень відповідача, беручи до уваги наявність рішення суду про стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, з урахуванням положень ст.82 ЦПК України, яка передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, при відсутності обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], щомісячно у частці від свого заробітку, що становить 1/4 його частину, та розмір сплачуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.05.2018 року, до повноліття дитини, що відповідає положенням ч.2 ст.182, ст.191 СК України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved