Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

15 березня 2021 року позивач позовом [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що 31 серпня 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за період з 08 березня 2017 року по 06 червня 2017 року в розмірі 41503,70 грн та 850,00 грн за вчинення цього виконавчого напису, всього 42353,70 грн. 15 листопада 2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №60614397 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 42353,70 грн. 26 грудня 2019 року у цьому ж виконавчому провадженні Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк», Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», Публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк», Публічному акціонерному товаристві «Альфа-банк», Публічному акціонерному товаристві «Приватбанк», Публічному акціонерному товаристві «Креді Агріколь Банк», Публічному акціонерному товаристві «Укргазбанк», Публічному акціонерному товаристві «Універсал Банк», Акціонерному товаристві «ПУМБ» та всіх інших відкритих рахунках. Позивач зазначає, що за кредитним договором №93401877 на суму 9990,00 грн, що укладався між [PERSON] та Публічним акціонерним банком «Банк Русский Стандарт» 24 листопада 2011 року, строк кредиту становить 367 днів з 24 листопада 2011 року по 24 листопада 2012 року. У виконавчому написі вказується заборгованість з період з 08 березня 2017 року по 06 червня 2017 року, в той же час як кредитний договір укладено на період з 24 листопада 2011 року по 24 листопада 2012 року. Отже виконавчий напис вчинено без дотримання вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», поза межами трирічного строку, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин позивач просить визнати виконавчий напис № 2185 від 31 серпня 2019 року таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 16 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 12 квітня 2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною надано до суду пояснення, в яких зазначає, що виконавчий напис вчинено у відповідності до законодавства України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 07 липня 2021 року відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] від 07 липня 2021 року про уточнення позовних вимог та повернуто заявнику відповідну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, попередньо представник позивача адвокат Недоходюк І.В. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечив. Представник відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна не з`явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності у зв`язку з неможливістю прибути до суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна у судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Враховуючи достатність доказів та те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що є всі правові підстави провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 серпня 2020 року адвокат Яш П.К. звернувся з листом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про надання належним чином завірених копій документів, що містяться у виконавчому провадженні №60614397, відкритому відносно [PERSON] , в тому числі копію постанови про арешт коштів боржника від 26 грудня 2019 року (а.с.5). На вказану заяву адвокат Яш П.К. отримав відповідь 03 вересня 2020 року (а.с.6). 15 листопада 2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60614397 з виконання виконавчого напису № 2185, вчиненого 31 серпня 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною про звернення стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 42353,70 грн (а.с.7). 26 грудня 2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] , відкритих у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк», Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», Публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк», Публічному акціонерному товаристві «Альфа-банк», Публічному акціонерному товаристві «Приватбанк», Публічному акціонерному товаристві «Креді Агріколь Банк», Публічному акціонерному товаристві «Укргазбанк», Публічному акціонерному товаристві «Універсал Банк», Акціонерному товаристві «ПУМБ», в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у сумі 48589,07 грн (а.с.8). 31 серпня 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2185, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у загальному розмірі 42353,70 грн, що складається з заборгованості за кредитним договором № 93401877 від 24 листопада 2011 року за період з 08 березня 2017 року по 06 червня 2017 року у розмірі 41503,70 грн, плати за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 850,00 грн (а.с.9). Представник Акціонерного товариства «Банк Форвард» звертався до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. з заявою про примусове виконання виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 42353,70 грн (а.с.10). 24 листопада 2011 року між Публічним акціонерним банком «Банк Русский Стандарт» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 93401877 на суму 9990,00 грн, строк кредиту - 367 днів з 24 листопада 2011 року по 24 листопада 2012 року (а.с.11-13, 50). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований за № 282/20595, зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису. Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, вчиняють виконавчі написи (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 «Вчинення виконавчих написів» Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого за № 282/20595. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (пункт 1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Як вказує позивач у позовній заяві та не спростовано стороною відповідача чи третіми особами, у даному спорі серед документів, наданих відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був відсутній оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким стягнення заборгованості могло б провадитися у безспірному порядку. Також як зазначає позивач та не спростовано стороною відповідача чи третіми особами, у даному спорі відсутні докази про безспірність боргу, жодних вимог позивач не отримував від стягувача, сума боргу стягнута за межами позовної давності. Так, кредитний договір № 93401877 від 24 листопада 2011 року укладався строком 367 днів, з 24 листопада 2011 року по 24 листопада 2012 року (а.с. 11-13), тобто з часу припинення дії договору виникають інші зобов`язання, проте у виконавчому написі період заборгованості визначено нотаріусом з 08 березня 2017 року по 06 червня 2017 року (а.с.9). За таких обставин, суд приходить до переконання, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (статті 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року), у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статей 12, 13, 15, 16, 524 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved