Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

15.07.2019 року позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2012 року. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, тривалий час сторони проживають окремо. Крім того, відповідач коштів на утримання дітей не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі ј частки від заробітку (доходу) [PERSON] на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 4000,00 грн - по 2000,00 грн на кожну дитину, оскільки відповідач працює неофіційно. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - « [PERSON] ». Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 16 березня 2012 року між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 45. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивач, на даний час вона та відповідач шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї та примирення неможливе. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила її шлюбне прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Також, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет нa 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 01 липня по 30 листопада 2019 року встановлений в розмірі 1699 грн, від 6 до 18 років з 01 липня по 30 листопада 2019 року встановлений в розмірі - 2118 грн, з послідуючим зростанням. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей щомісяця в твердій грошовій сумі - 4000,00 грн, позивач зазначила, що [PERSON] офіційно не працює, проте як батько дітей на рівні із матір`ю зобов`язаний матеріально їх забезпечити. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 768,40 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved