Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

15.02. 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] громади в особі Харківської міської ради, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок №39 з надвірними будівлями і господарчими спорудами, розташований в м. Харкові по вул. Федора Руденка, після сина, [PERSON], померлого 02.06.2013 року. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що вона\~з 05.11.1980\~року зареєстрована\~і постійно\~мешкає в\~м.\~Харкові по\~вул.\~Федора Руденка,\~39.\~У свідоцтві серії V-ВЛ № 368073 про її народження, виданому 12.11.1992 року Жовтневим відділом ЗАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 336, її батьками зазначені [PERSON], [INFO] (батько) і [PERSON] НінаМихайлівна, [INFO] (мати). Батьки з 04.12.1949 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 28.12.1975 року позивач вийшла заміж за [PERSON], змінивши дошлюбне прізвище «Моргун» на прізвище чоловіка - «Золочевська». 05.11.1980 року цей шлюб було розірвано та після розірвання шлюбу позивач залишила собі прізвище «Золочевська». 14.03.1996 року помер батько позивача, [PERSON]. Зі смертю спадкодавця відкрилася спадщина. Батькові на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12.01.1965 року, виданого Жовтневим районним жилуправлінням виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Харкова на підставі рішення виконавчого комітету № 79-28 від 29.12.1964 року у зв'язку з переходом сільської місцевості у міську межу, належав житловий будинок № 3 (колишній «№ 29) по вул. Горянській (на даний час вул. [PERSON]) в м. Харкові. Батько залишив заповіт від 13.05.1994 року, посвідчений головним лікарем Харківської обласної туберкульозної лікарні [PERSON] та зареєстрований в книзі за №48, відповідно до якого вищезазначений житловий будинок, а також усе майно, що буде належати йому на час смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, залишив онуку, [PERSON], що мешкав в м. Харкові по вул. Федора Руденка, 39 (сину позивача). На час смерті батька спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до положень ст. 535 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), не було. Дружина спадкодавця, [PERSON] (мати позивача) померла ще 09.12.1988 року. Як вказує позивач, її рідний брат, [PERSON], права на обов'язкову частку в спадщині не мав, помер 28.10.2007 року у віці 58 років. Спадщину за заповітом спадкоємець [PERSON] фактично прийняв шляхом вступу до управління і володіння спадковим майном відповідно до положень ст.ст. 548, 549 ЦК Української PCP (в редакції 1963 року): з самого народження і на час відкриття спадку він був зареєстрований і фактично мешкав за однією адресою зі спадкодавцем у житловому будинку № 39 по вул. Федора Руденка в м. Харкові. Крім того, [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк від дня відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори із заявою № 403/1996 про прийняття спадщини. Однак, свої спадкові права не оформив і свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав. 02.06.2013 року син позивача помер. 3 його смертю відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями і господарчими спорудами, розташованого в м. Харкові по вул. Федора Руденка, 39. Як відомо позивачу, заповіту після смерті сина не лишилося. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] у відповідності до ст.1261 ЦК України є позивач, рідна мати спадкодавця. Дружини і дітей у\~спадкодавця не\~було. Спадщину після сина позивач прийняла відповідно до положень ст. 1268 ЦК України: на час відкриття спадщини позивач була зареєстрована і фактично мешкала за однією адресою зі спадкодавцем у житловому будинку №39 по вул. Федора Руденка в м. Харкові. Спадкові права після смерті сина позивач досі не оформляла, свідоцтва про право на спадщину за законом не отримувала. 07.08.2017 року [PERSON] для оформлення спадку і отримання свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася до державного нотаріуса ХДНК №5 ХМНО [PERSON] У той же день П'ятою ХДНК була заведена спадкова справа №457/2017. Але державний нотаріус ХДНК №5 ХМНО [PERSON], пославшись на довідку КП «ХМБТІ» від 12.09.2017 року за №1019544, з якої вбачається, що у матеріалах спадкових справ, що були заведені після смерті [PERSON] та [PERSON] відсутній документ, який підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок №39 по вул. Федора Руденка в м. Харкові, а саме - Свідоцтво проправо власності, видане РЖУ Жовтневого району м. Харкова 12.01.1965 року, запропонувала позивачу для оформлення спадкових прав звернутися до суду за місцем знаходження спадкового майна. У звязку з викладеним, позивач змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.03.2018 прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено підготовче засідання. 25.04.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Оголошено в підготовчому засіданні перерву для витребування доказів. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.05.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і господарчими спорудами закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про проведення судового засідання у її відсутність. Представник позивача [PERSON] також подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] громади в особі Харківської міської ради надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства, яке не буде порушувати права третіх осіб. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії ЯС №407348, виданого 06.12.1948 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 04.12.1949 року (а.с. 10, 75). Позивач [PERSON] народилася 16.06.1954 року, її батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії V-ВЛ №368073, виданого повторно 12.11.1992 року, актовий запис №336 (а.с.9, 76). 28.12.1975 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який зареєстровано у м. Харкові у Палаці одруження «Жовтневий», про що у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний запис № 3802 і підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 394610. Після реєстрації шлюбу дружина [PERSON] змінила прізвище на «Золочевська» (а.с. 11, 77). У [PERSON] та [PERSON] 02.12.1976 року народився син [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ВЛ №498969, виданого 13.01.1977 року, актовий запис №33 (а.с.23, 72). 05.11.1980 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис № 518 та Жовтневим відділом ЗАЦС м. Харкова і видано свідоцтво серії 1-ВЛ №437580. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишила прізвище - «Золочевська» (а.с.12). [PERSON], колишній чоловік позивача, помер 25.04.1992 року у с. Парафіївка, Кегичівського району, Харківської області у віці 39 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ІV-ВЛ № 306237, виданого 28.04.1992 року, актовий запис №6 (а.с. 25). З копії свідоцтва про смерть серії ІІІ-ВЛ № 446362, виданого 10.12.1988 року, актовий запис №13510 вбачається, що [PERSON], матір позивача, померла 09.12.1988 року у місті Харків у віці 60 років (а.с. 21, 74). [PERSON], батько позивача, помер 14.03.1996 року у віці 71 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 040139, виданим Харківським міським відділом РАЦС, актовий запис № 4816 від 16.03.1996 року (а.с. 13, 73). [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 12.01.1965 року, виданого Жовтневим районним жилуправлінням виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих м. Харкова на підставі рішення виконавчої комітету №79-28 від 29.12.1964 року у зв'язку з переходом сільські місцевості у міську межу, належав житловий будинок по вулиці Горянській № 39 (колишній № 29) в м. Харкові (а.с.14). [PERSON] 13.05.1994 року склав заповіт, посвідчений головним лікарем Харківської обласної туберкульозної лікарні [PERSON], який зареєстровано в книзі за №48, відповідно до якого житловий будинок №39 по вул. Федора Руденко у м. Харкові, а також усе майно, що буде належати йому на час смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, [PERSON] залишає онуку, [PERSON], що мешкає в м. Харкові по вул. Федора Руденка,39 (а.с.20, 71). Відповідно до технічного паспорту Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, виготовленого за станом на 17.08.2017 року домоволодіння №39 по вул. Руденка в м. Харкові складається: з житлового будинку з прибудовами літ. «Д-1», 1988 року побудови, загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 26,3 кв. м., господарських надвірних будівель і споруд: льох літ. «В», вбиральня літ «Г», душ літ «Е» та огорожі № 2, 5, 6 (а.с.16-19). З довідки Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 17.08.2017 року за №1019544 вбачається, що житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 34,6 кв.м, житловою - 22,9 кв. м., знесено, право власності на житловий будинок літ. «Д-1» не оформлено, згідно п. 3.2 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» побудований до 05.08.1992 року до складу самочинного не відноситься. Згідно реєстру назв урбанонімів м. Харкова, затвердженому рішенням 9-ї сесії Харківської міської ради 24-го скликання від 25.12.2002 року з подальшими змінами та доповненнями назва вулиці - [PERSON] (колишня «Горянська») (а.с.15, 82). Син позивача [PERSON] помер 02.06.2013 року у місті Харків у віці 36 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 401977, виданого 04.06.2013 року, актовий запис №7628 (а.с. 24, 65). 07.08.2017 року після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа за № 61044040, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованому Пятою Харківською державною нотаріальною конторою (а.с. 26, 84). Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Пятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.10.2017 року у звязку з тим, що спадкоємцем не надано документ, що підтверджує право власності на будинок №39 по вул. Руденка м. Харкова (а.с.27, 86). З довідки, виданої Комітетом району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району міста Харкова Харківської міської ради №75 від 22.05.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та мешкає за адресою: м. Харків, вул. Ф.Руденко, №39 та має склад сім`ї одна людина (а.с.7). В листі завідувача Пятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] за вих. №1276/01-16 від 11.05.2018 року вказано, що за даними перевірки архівних матеріалів, що знаходяться на зберіганні у справах Пятої ХДНК, після померлого 14 березня 1996 року [PERSON], була заведена спадкова справа № 403/1996 року, а також після померлого 02 червня 2013 року [PERSON], була заведена спадкова справа № 457/2017 року. В матеріалах спадкової справи № 403/1996 року після померлого [PERSON] знаходяться: заява, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 640 від 20 липня 1996 року про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого Обласною туберкульозною лікарнею 13.05.1994 року за реєстром № 48 від [PERSON], який мешкав в м. Харкові, вул. Ф. Руденко, буд. № 39. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] в матеріалах спадкової справи немає. Заповіт в матеріалах спадкової справи відсутній. В матеріалах спадкової справи № 457/2017 року після померлого [PERSON] знаходяться: заява, зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1079 від 07 серпня 2017року, з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину від матері спадкодавця [PERSON], яка мешкає в м. Харкові, вул. Ф.Руденко, буд. №39 (спадщину прийняла фактично,була зареєстрована та мешкала за однією адресою зі спадкодавцем); заява,зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції 15 грудня 2017 року за № 2660/02-14, від [PERSON], що діє від імені матері спадкодавця - [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 22 травня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2185, з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться у м. Харкові, вул. Ф. Руденка, буд. № 39, на імя її довірителя; постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зареєстрована в книзі реєстрації вихідної кореспонденції за № 2659/02-31 від 03 жовтня 2017 року, винесена 5 ХДНК [PERSON] Вікторівні, що діє від імені матері спадкодавця - [PERSON], про причини неможливості видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно - житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться у м. Харкові, вул. Ф. Руденка, буд. № 39, а саме, в звязку з ненаданням документу, що підтверджує право власності на вищезгаданий будинок. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] в матеріалах спадкової справи немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.56-87). Відсутність інших спадкоємців після смерті [PERSON], також підтверджується і даними про смерть його сина [PERSON], який помер 28.10.2007 року у віці 58 років у місті Харків, що вбачається зкопії відповідного свідоцтва серії 1-ВЛ №142396, виданого 05.11.2007 року (а.с.22). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2\~статті 78 ЦПК України зазначено, що\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 328 ЦК України\~вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. Статтями\~1216,\~1220-1221 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу.\~Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у\~першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України\~встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зазначені положення\~закону узгоджуються\~зі змістом ст. 549 ЦК Української РСР в редакції закону 1963 року, яка була чинна до 01.01.2004 року якою визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: \~ 1)\~якщо він\~ фактично\~ вступив\~ в\~управління \~або \~володіння спадковим\~майном; \~2)\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній конторі\~за місцем\~ відкриття\~спадщини заяву\~про прийняття\~спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ч. 1\~ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Наказом Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» визначено, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Враховуючи викладені положення закону на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що після смерті батька позивача [PERSON] його онук Золочевський О.В. фактично прийняв спадщину за заповітом у вигляді житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у м. Харкові, вул. Ф. Руденка, буд. № 39 а також звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, але спадкові права не оформив, право власності на зазначений будинок не зареєстрував і помер 02.06.2013 року. Після його смерті позивач [PERSON], яка доводиться померлому [PERSON] матірю, є спадкоємцем першої черги за законом, фактично прийняла спадщину після смерті сина у вигляді житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у м. Харкові, вул. Ф. Руденка, буд. № 39, оскільки позивач на час відкриття спадщини була зареєстрована та фактично проживала за вищевказаною адресою зі спадкодавцем, а також у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Однак, в оформленні спадкових прав в позасудовому порідку позивачу відмовлено. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову [PERSON] і визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями і господарчими спорудами, розташований в м. Харкові по вул. Федора Руденка, 39. Судові витрати у вигляді судового збору на підставі ст. 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивач [PERSON], [INFO], є інвалідом 2 групи з 01.02.2007 року, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії ХАР-06 №018048 (а.с.8, 80) і звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». З огляду на викладене та

Outcome: approved