overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дітей рівною мірою, як батьком та матірю не досягнуто, тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки від доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2002 року. В сімї народилася донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], 09 березня 2010 року. Батьками яких є сторони, що підтверджується свідоцтвами про їх народження(а.с. 6,7). Діти проживають з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інформації щодо поганого стану здоровя чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків відповідач не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають нормальний стан здоровя, являється матеріально малозабезпеченими, відповідач являючись батьком дитей, має задовільний стан здоровя, є працездатний, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить - 1777 грн., враховуючи що відповідач згоден виплачувати аліменти, позовні вимоги визнає в повному обсязі, а тому розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/3 частки від доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, просить стягнути з нього на її користь аліменти на дочку в розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Надав пояснення, що він офіційно працює різноробочим в Степанівській сільській раді та отримує заробітну плату в розмірі 1500-1900 грн. Також здає в оренду два земельних паї, защо отримує орендну плату в розмірі 3000-4000 грн. на рік. На утриманні батьків або дружини не має. Стан здоровя задовільний. Судом встановлено, що між сторонами в виконкомі Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 06.05.2003 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 4(а.с.6). Від шлюбу народилась дочка [PERSON], 26.03.2000 року. Батьками якої є сторони, що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с. 7). Дочка проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Степанівської сільської ради № 1328 від 11.09.2017 року (а.с.8), знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач офіційно працює та має постійний дохід. Інформації щодо поганого стану його здоровя чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дочка має нормальний стан здоровя, являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоровя, є працездатний, офіційно працює та має постійний дохід, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом про збільшення розміру аліментів, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти після розірвання шлюбу перебувають на її утриманні, відповідач сплачує аліменти за рішенням Погребищенського районного суду від 29.08.2016 року у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дітей відповідного віку. Позивач вважає, що цієї суми недостатньо для забезпечення належного життєвого рівня дітей, а тому просить змінити розмір стягуваних аліментів до 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, для дітей відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням позицій сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 10,11). Діти після розірвання шлюбу перебувають на утриманні позивачки. За рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області на дітей стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дітей відповідного віку, однак цієї суми недостатньо для забезпечення належного життєвого рівня дітей. Заробітку позивача недостатньо для утримання дітей, що спонукало її звернутися до суду із позовом збільшення розміру аліментів. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, суд вважає позов про збільшення розміру аліментів таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дочки не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги, просили щомісячно стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в частці 1/4 з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки. (а.с. 15-16) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 7), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню малолітньої дитини, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дочки, чим порушує права позивача і її малолітньої дитини, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини. Такий розмір стягування аліментів суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутність у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме інтересам дитини та відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн щомісячнона утримання їхнього неповнолітнього сина. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає повністю. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 6) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину заробітку отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, з огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, житло, прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина. Визначаючи розмір аліментів, який повинен сплачувати відповідач, суд враховує його згоду на розмір аліментів, що його просила стягнути позивачка. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 29 лютого 1992 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 лютого 1992 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 26 (а. с. 5). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказуючи, що діти знаходиться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що відповідач добровільно не надає кошти на утримання дітей, тому просила стягти аліменти в розмірі, визначеному законом. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, але в частині розміру стягуваних аліментів погоджувався сплачувати 30 відсотків від мінімальної заробітної плати. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народився [INFO], їх батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими зареєстровано 2 жовтня 2004 року. Згідно довідки Великосорочинської сільської ради [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника та одержувача аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VIII яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікована Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За наведених обставин суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог з метою захисту прав та інтересів дитини, не змінюючи предмету позову. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батька, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дитей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 08 червня 1997 року помер її брат [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина виді земельної частки (паю) та іншого майна. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, що належала спадкодавцю, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Педосівської сільської ради до суду не зявився також, подав заяву у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померлий 08.06.1997р. [PERSON] (свідоцтво про смерть, а. с. 6) мав право на земельну частку (пай), розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зірка» с. Малинки Погребищенського району, Вінницької області (а. с. 10) [PERSON] як єдина спадкоємниця за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений (оголошення про втрату, а.с.14). Позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 08.06.1997р. мав право на земельну частку (пай), розміром 3,10 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зірка» с. Малинки Погребищенського району, Вінницької області, [PERSON] як єдина спадкоємниця за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право на цю земельну частку (пай).

Outcome: approved