Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

16 квітня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 21.06.2013 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1067. Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилась одна дитини - [PERSON], [INFO], однак сімю зберегти їм не вдалось. Зазначає, що фактичні шлюбні відносини між ними припинились, протягом двох місяців разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду та поміщенням оголошення про виклик до суду в пресі. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 03.06.2016р., 22.07.2016р., 08.08.2016 р., а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 21 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів 21.06.2013 р. зроблено відповідний актовий запис №1067 та видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 212876 від 21.06.2013 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], протягом двох місяців разом не проживають, не поєднані спільним побуто, позивачка не виявила бажання примиритись та наполягала на розірванні їх шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила повернути їй дошлюбне прізвище, то після розірвання шлюбу, позивачці слід визначити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст.\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved