overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилалась на ті обставини, що 14 вересня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом РАГС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 590. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними припиненні, та з цього часу сторони спільного господарства не ведуть. На думку позивачки подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просила слухати справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]» Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, позов визнав, просив його задовольнити. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданного 14 вересня 2012 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 590, між [PERSON] та [PERSON] 14 вересня 2012 року було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO]. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити за відповідачкою прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 000 грн. щомісяця з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дитини - не виконує свого обов'язку по її вихованню та не утримує матеріально, дитина перебуває на утриманні матері. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши суду, що заявлена сума є значною і відповідач не в змозі сплачувати аліменти в такому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 2005 року. За період спільного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки суд встановив, що дитина проживає з позивачкою, усі обовязки щодо її виховання позивач несе самостійно, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 600 грн. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 367. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року сторони мешкають окремо, припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити (а.с.16). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.30-31), тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 367, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 328868 (а.с.6). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 572647, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З травня 2014 року років сторони мешкають окремо, вони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння, до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, а справу розглядати без її участі, дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщався у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2014 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують, позивач поновлювати їх наміру не має, примирення та збереження сімї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ 15 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 22 жовтня 2008 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейні відносини, що призвело до припинення шлюбних стосунків, а тому позивач просить шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом згоден. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні\~\~встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 047405 від 22 жовтня 2008 року (а.с.3). Сторони\~\~мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження дитини від 05 травня 2009 року ( а.с.4). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх\~\~дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи\~\~позов про\~\~розірвання шлюбу, суд виходить\~\~з того,\~\~що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб\~\~створює сім'ю, а\~\~слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює\~\~його добровільний\~\~характер. Шлюб\~\~ґрунтується на\~\~вільній\~\~згоді\~\~жінки\~\~та\~\~чоловіка.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейні відносини, сімейні обовязки, сімейні стосунки не підтримують, зберегти сім*ю не бажають. У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.\~ Згідно зі\~ст.ст.56,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 22 листопада 1991 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Бюро ЗАЦС м.Шахтарська Сахалінської області, актовий запис № 118. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з грудня 2015 року через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 22 листопада 1991 року Бюро ЗАЦС м.Шахтарська Сахалінської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 22 листопада 1991 року шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 118, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Спір майнового характеру між сторонами на час вирішення справи не виникав. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2015 року. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

15 листопада 2016 року, позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У травні 2016 року шлюбні відносини з відповідачем були фактично припинені, з вказаного часу відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що є обтяжуючим фактором для позивача. Відповідач працює, отримує заробітну плату, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), щомісячно, до повноліття сина. У судове засідання позивач через канцелярію суду направила заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав, згоден сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. З матеріалів справи встановлено та підтверджено, сторони перебувають у шлюбі, який укладено 25 вересня 2004 року відділом РАЦС Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровській області, актовий запис № 322. Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про шлюб та народження, а.с. 3-4). Як встановлено судом, у травні 2016 року шлюбні відносини між сторонами були припинені. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що для позивача є обтяжуючим фактором. Відповідач офіційно працевлаштований, аліменти на користь третіх особі не сплачує, позов визнав у повному обсязі, що не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

15 листопада 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 вересня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І -ЕЛ № 066358. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей позивач та відповідач не мають. На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сімї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

15 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що 15 липня 2005 року померла її рідна тітка [PERSON]. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи, які б підтверджували їх родинні звязки не збереглися. В судове засіданні заявник не зявилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала, просила встановити факт, що вона є рідною племінницею [PERSON], яка померла 15 липня 2005 року в с. Іваньки Погребищенського району Вінницької області. Представник заінтересованої особи до суду не зявився також, подав заяву у якій справу просив розглянути у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема довідкою Старостинецької сільської ради №1564 від 20.09.2017 року (а. с.57), беззаперечно доведено, що [PERSON], яка народилася 20 березня 1935 року, є рідною племінницею [PERSON], яка померла 15 липня 2005. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка народилася 20 березня 1935 року, є рідною племінницею [PERSON], яка померла 15 липня 2005 року, іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

15 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 3 липня 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаємоповаги, взаємодовіри, втрату почуття любові, через що в сімї виникають непорозуміння та конфлікти. З цих причин шлюбно-сімейні відносини з 30 жовтня 2017 року припинено. Збереження шлюбу та примирення за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна не має. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу у її відсутності, вказала, що позов підтримує, згодна на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином, завчасно, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заперечень на позов не надав. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області 03.07.2017 року, актовий запис № 5. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 30 жовтня 2017 року через виникнення непримиренних протиріч. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від жодного з подружжя клопотання про надання терміну для примирення не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

15 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати аліменти з відповідача на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги для сина, тому просила суд здійснити стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. При розгляді справи [PERSON] позов підтримала, просила вимоги задовольнити із зазначених підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на дитину в мінімальному розмірі, встановленому законодавством, та пояснив, що інших неповнолітніх дітей він немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що сторони з 17 лютого 2002 року по 29 травня 2008 року сторони перебували в шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], котрий проживає разом з матір`ю. [PERSON] не виконує обов'язок, передбачений ст.180 СК України по наданню утримання своїй неповнолітній дитині. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити по 1100 грн. щомісячно. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: partial