Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

15.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить витребувати на користь Союзу Спеціалізованих підприємств від [PERSON], що зареєстрований за адресою 14000, м. Чернігів, вул. Любецька, буд.11. кв.68, - трьохкімнатну квартиру, житловою площею 36,0 кв. м., загальною площею 61,5 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та передати її Союзу Спеціалізованих підприємств та виселити [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] без надання йому іншого жилого приміщення. У судовому засіданні представник позивача позивач позов підтримав та просив задовольнити, після оголошеної в справі перерви представники позивача до суду не з»явилися, про причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30 вересня 2013 року згідно договору купівлі - продажу нерухомого майна укладеного поміж [PERSON] та Союзом Спеціалізованих Підприємств, позивачем була придбана трьохкімнатна квартира, житловою площею 36,0 кв. м., загальною площею 61,5 кв. м , що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2013 року, згідно якого власником спірної квартири є позивач. 23 червня 2014 року між ПАТ «Кредобанк» та Союзом Спеціалізованих підприємств укладено Договір кредиту №08-14, відповідно до якого Союзу Спеціалізованих підприємств надано кредитні кошти в розмірі 173400 гривень, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 22.06.2024 року. 23 червня 2014 року в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Кредобанк» та Союзом Спеціалізованих підприємств, як позичальником та фізичною особою, як майновим поручителем, укладено іпотечний договір за № 669, відповідно до якого банку в іпотеку передано трьохкімнатну квартиру, житловою площею 36,0 кв. загальною площею 61,5 кв. м , що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності Союзу Спеціалізованих підприємств. Умовами іпотечного договору за домовленістю сторін на предмет іпотеки накладена заборона відчуження майна. Ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.08.2015 року позов задоволено частково та визнано квартиру [ADDRESS] обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а також рівність їхніх часток у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 23.07.1996 року між [PERSON] і Кондрат (на теперішній час Половнікова) [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий № 2818), витребувано квартиру [ADDRESS] від Союзу Спеціалізованих підприємств та передати її у спільну власність [PERSON] і [PERSON] та припинено право власності Союзу Спеціалізованих підприємств на квартиру [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису 2698308). Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20.11.2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова залишено без змін. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вище викладене, а саме визнання квартири [ADDRESS] обєктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а також рівність їхніх часток у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру, тому позовні вимоги позивача про витребування на користь Союзу Спеціалізованих підприємств від [PERSON] квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та передачі її Союзу Спеціалізованих підприємств, виселення [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS] без надання йому іншого жилого приміщення, не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed