Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

17.01.2020 [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 307» про усунення перешкод у користуванні власністю. В позовній заяві, позивач посилався на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , згідно її заповіту [PERSON] є спадкоємцем квартирі розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку прийняв у спадщину. Відповідач [PERSON] є рідним братом позивача, другий відповідач є дружиною [PERSON] , які чинять перешкоди у користування своєю власністю позивачу, не сплачують комунальні послуги та за допомогою штучних судових позовів намагаються отримати у власність вказану квартиру. У зв`язку з викладеним позивач просив суд зобов`язати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні та розпорядженню [PERSON] своєю приватною власністю - квартирою [ADDRESS] , шляхом зобов`язання солідарно звільнити житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] ; Зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні та розпорядженню мною - [PERSON] своєю приватною власністю - квартирою [ADDRESS] , шляхом погашення заборгованості за комунальні послуги у сумі 20 128 гривень, яка виникла з боку [PERSON] та [PERSON] під час мешкання у квартирі [ADDRESS] ; Зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Соборної районної у місті Дніпро ради усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні мною - [PERSON] своєю приватною власністю - квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття - [PERSON] з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] , а також судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою судді Батманової В.В. від 20.01.2020 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 38). В наданій суду 23.04.2020 заяві представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу просив розглядати за його відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання, яке призначалось на 23.04.2020 не з`явились. Про дати судових засідань були повідомлені належним чином: за адресою вказаною позивачем, будь-яких заперечень або відзив на позов відповідачі так і не надали. З урахуванням положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30 березня 2005 року мати позивача - [PERSON] склала заповіт в якому вказала, що на випадок її смерті усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті, заповідає - [PERSON] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , згідно її заповіту [PERSON] є спадкоємцем квартирі розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку прийняв у спадщину (а.с. № 35). Відповідач [PERSON] є рідним братом позивача з яким у позивача почали виникати сварки з приводу вказаної квартири. Позивач зазначає, що відповідачі не сплачують комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані комунальні послуги у розмірі 22 394,46 грн. згідно розрахунку наданому позивачем (а.с.№ 7-12). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2017 у задоволенні позову [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 307», [PERSON] , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа: державний нотаріус Першої дніпровської державної нотаріальної контори Заносієнко Наталія Миколаївна про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності, визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено (а.с. №13-17). Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.12.2017 вказане рішення залишено без змін (а.с. №18-20). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2019 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельного кооперативу № 307», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено (а.с. № 23-28). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.10.2019 вказане рішення залишено без змін (а.с. №29-34) Відповідно до вимог ч. 1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормами частини 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. Згідно з ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов`язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення, вказане заінтересованою в обміні стороною. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Виходячи з усього вище викладеного, аналізуючи в сукупності вищезазначені правові норми та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки безпідставне користування відповідачами вищезазначеним житловим приміщенням позбавляє позивача можливості вільно володіти та розпоряджатися своїм майном, а відтак слід зобов`язати [PERSON] та [PERSON] сунути перешкоди у користуванні та розпорядженню [PERSON] своєю приватною власністю - квартирою [ADDRESS] , шляхом зобов`язання звільнити житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] . Розглядаючи вимоги позивача в частині зобов`язання Центр надання адміністративних послуг Соборної районної у місті Дніпро ради усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні мною - [PERSON] своєю приватною власністю - квартирою [ADDRESS] , шляхом зняття - [PERSON] з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] , а також зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні та розпорядженню [PERSON] своєю приватною власністю - квартирою [ADDRESS] , шляхом погашення заборгованості за комунальні послуги у сумі 20 128 гривень, суд приходить до висновку, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки вказані вимоги заявлено передчасно, належних та достатніх доказів порушення прав позивача в цій частині суду не надано та судом не встановлено. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, а також того, що позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову, суд вважає за можливе стягнути пропорційно з [PERSON] , [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., по 420,40 грн. з кожного. На підставі викладеного, ст.ст. 116, 157 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 274, 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,

Outcome: partial