Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

17.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим будинком, шляхом зобов»язання [PERSON] звільнити житлові приміщення та господарські будівлі, а саме : кухню, прихожу, веранду, ? частину сарая, прибудову під паливо та погріб, що знаходиться в сараї. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач по справі чинить перешкоди у користуванні житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 якого належить позивачці, а 1/2 - відповідачеві. Представник позивача у судове засідання з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечує, щоб позивач користувалась належною їй частиною будинку. Суд, вислухавши доводи та пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва №303 про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, виданого виконкомом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області 19.02.2004 року, зареєстрованого в КП «Вінницьке обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» 19.02.2004 року за №303, та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.07.2012 року, [PERSON] належить на праві власності ? частина житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими в [ADDRESS]. Відповідно до статті 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 311 Цивільного кодексу України встановлює, що житло фізичної особи є недоторканним. Фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. З ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Враховуючи те, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, вона має право користуватися своєю власністю. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 4 статті 130 ЦПК України передбачено ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. На стягненні судових витрат з відповідача представник позивача не наполягає.

Outcome: approved