Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

15.11.2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «САН»-ЛТД, третя особа - [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.10.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір, щодо купівлі шин на автомобіль, від ТОВ ВКФ «САН»-ЛТД, того ж дня, позивачу було надіслано відповідачем рахунок-фактура № 73 щодо оплати шин Lassa Wintus 2 225/70 R 15с, в кількості 5 штук ціною 1750,00 грн., на загальну суму 8750,00 грн. Отримавши кошти, в зазначений термін відповідач свої зобов`язання не виконав. Позивач просить стягнути з відповідача сплачену суму відповідачу в розмірі 8750,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 20.11.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 22.01.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін. Ухвалою суду від 16.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі. Позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач та третя особа належним чином викликались до суду, однак у судове засідання не з`явились, причини неявки до суду не повідомили, письмових заяв чи клопотань не надали. Правом на подання відзиву на позов не скористались. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, ТОВ ВКФ «САН»-ЛТД є суб`єктом господарювання, що спеціалізується на торгівлі автотранспортними засобами та посередництві у торгівлі іншими товарами та товарами широкого асортименту, про що свідчить наданий позивачем витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(а.с.17-18). Судом встановлено, що 08.10.2018 року між позивачем та відповідачем досягнуто домовленості, щодо купівлі шин на автомобіль. 08.10.2018 від ТОВ ВКФ «САН»-ЛТД, позивачу було надіслано рахунок-фактура № 73 щодо оплати шин Lassa Wintus 2 225/70 R 15с, в кількості 5 штук ціною 1750,00 грн., на загальну суму 8750,00 грн. 09.10.2018 року позивачем [PERSON] на зазначений розрахунковий рахунок-фактури № 73 від 08.10.2018 року № 26002878854054, було сплачено грошові кошти в розмірі 8750,00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.10.2018 року № 90 (а.с. 14). Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України. Однією з встановлених норм, зокрема ч.2 ст.11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.655 ЦПК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Одночасно з товаром продавець зобов`язаний передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 ЦК. Судом встановлено та підтверджується матеріалами, справи, що позивачем 09.10.2018 року на розрахунковий рахунок-фактури відповідача № 73 від 08.10.2018 року № 26002878854054, було сплачено грошові кошти в розмірі 8750,00 грн., що підтверджується квитанцією від 09.10.2018 року № 90. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України - суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved