Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

15.05.2015 р. представник ПАТ «Акціонерний банк «Експрес - Банк» (далі за текстом кредитор), який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідач), в якій просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 110209/30/к2 від 19.02.2013 р. (далі договір) на загальну суму 24 246,23 грн., судові витрати у сумі 243, 60 грн.; посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 17\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних строком на 24 місяці. У порушення умов договору, відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 24.04.2015 р. у нього виникла заборгованість на загальну суму 24 246,23 грн., яка складається: 13\~593,83 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 4\~087,41 грн. заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом; 1\~700,00 грн. штрафи за порушення умов кредитного договору; 871,49 грн. пеня за простроченим кредитом; 224,52 грн. пеня за простроченими відсотками; 2\~936,26 грн. інфляційні нарахування за простроченим кредитом; 832,72 грн. інфляційні нарахування за простроченими відсотками. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідач за адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, судом у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до кредитного договору №110209/30/к2 від 19 лютого 2013 року, відповідачу надано кредит у розмірі 17\~000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних, з кінцевим терміном повернення 19.02.2015 р. Відповідно до договору, відповідач зобовязався повернути кредит та відсотки за користування ним у строки та на умовах, що передбачені Договором (а. с. 4 - 7). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам Договору та вимог чинного законодавства, відповідач належним чином свої зобовязання по поверненню кредиту не виконав та не здійснив повернення кредиту, у встановлені договором строки у повному обсязі. Крім того, відповідно до п. п. 6.2, 6.3. договору позичальником сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за якій сплачується пеня, від суми простроченого невиконаного зобовязання за кожен день прострочення. А відповідно до п. 6.4. договору передбачено право кредитора, у випадку невиконання позичальником будь-якої умови договору зазначеної у п. п. 5.2.2., 5.2.3., 5.2.4., 5.2.5., вимагати від позичальника штраф у розмірі 10% від суми отриманого кредиту, за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання. Таким чином, згідно розрахункам, наданим позивачем, які перевірені судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором станом на 24.04.2015 р. складає загальну суму 24 246,23 грн., у тому числі: 13\~593,83 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 4\~087,41 грн. заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом; 1\~700,00 грн. штрафи за порушення умов кредитного договору; 871,49 грн. пеня за простроченим кредитом; 224,52 грн. пеня за простроченими відсотками; 2\~936,26 грн. інфляційні нарахування за простроченим кредитом; 832,72 грн. інфляційні нарахування за простроченими відсотками (а.с. 9-11). Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачем не надано, відтак розрахунок приймається судом, як доказ у вирішенні спору. Судом не встановлено, що відповідач не виконав зобовязання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку непереборної сили, тому він має сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову кредитора про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 24 246,23 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а. с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1046, 1048 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved