Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

15 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про скасування державного акту та визнання права власності у порядку спадкування за законом, в якому зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, належних померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги щодо майна померлої, проте позбавлена права використати свої права спадкоємиці, оскільки померлою [PERSON] за життя належним чином не були оформлені документи на прийняте у спадщину майно, крім того під час обстеження земельної ділянки були встановлені розбіжності розмірів меж земельної ділянки в натурі з розмірами, визначеними в державному акті, в зв'язку з чим просить суд скасувати державний акт на земельну ділянку І-ДН № 141021, виданий 04 вересня 2002 року, визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Костянтинівської міської ради до суду на розгляд справи не з'явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову (а.с.22-23). Представник третьої особи Управління Держземагентства у Костянтинівському районі Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення позову (а.с.24). З'ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС по м.Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді будинку [ADDRESS] та земельної ділянки за цією ж адресою, належних померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки Комунального підприємства «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» № 624 від 10 червня 2014 року право приватної власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 серпня 2001 року, виданого Костянтинівської ДНК за р/№ 2-1914 (а.с.11). Згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ДН № 141021, виданого04 вересня 2002 року на ім'я [PERSON] площа земельної ділянки за адресою [ADDRESS] вказана в розмірі 0,1 гектарів (а.с.8), проте з листа Приватного підприємства «Оршад» б/н від 06 серпня 2014 року вбачається, що були виконані роботи по встановленню меж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та встановлені розбіжності розмірів меж земельної ділянки в натурі з розмірами, визначеними в державному акті, за результатами вимірів площа земельної ділянки складає 0,0821 га (а.с.12). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37430579 від 21 травня 2014 року відкрито спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] (а.с.10). Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст.158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебуваютьу власності громадян та юридичних осіб. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню - визнанню за позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку,площею 0,0821 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], після матері [PERSON], яка померла [INFO] року, державний акт І-ДН № 141021, виданий 04 вересня 2002 року, слід скасувати.

Outcome: approved