Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

15 серпня 2018 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року, ощадної книжки серія [NUMBER], № рахунку [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON]; встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року, сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого Головою Великоолександрівської районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року на ім'я [PERSON]; встановити факт родинних відносини, визнавши, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла [INFO] року; встановити факт прийняття спадщини [PERSON], [INFO], після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за [PERSON], [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 7,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території с. Старосілля Великоолександрівського району Херсонської області, підтвердженого сертифікатом серія [NUMBER] виданого Головою Великоолександрівської районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року на ім'я [PERSON], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], якій на момент смерті належали грошові кошти, що зберігаються на рахунку № [NUMBER] та право на земельну ділянку (пай) розміром 7,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 08 травня 1997 року серія [NUMBER]. Вказане майно та права позивач прийняв фактично у порядку спадкування за законом після смерті матері. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючих документів, та встановлення в такому випадку факту родинних відносин, і як наслідок факту прийняття спадщини та визнання права на спадщину вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявив відповідні вимоги. Під час розгляду справи суд, за клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 20 серпня 2018 року витребував: від приватного нотаріуса Великоолександрівського району Гідулян І.Ю. відомості про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року;від відділу Держземгеокадастру у Великоолександрівському районі Херсонської області інформацію щодо оформлення земельної частки (паю) згідно сертифікату [NUMBER]. Відзив на позов не подано. На судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. На судове засідання представник відповідача не з'явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Допитані на судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] яку вони добре знали і постійно з нею спілкувалися дійсно є матір'ю позивача та перед смертю остання проживала разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, перевіривши наведені сторонами обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується актовим записом № 5 зробленого 05 лютого 1983 року Старосільською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 05 лютого 1983 року). З дослідженої судом посвідки про народження серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] року в с. Старосілля народився [PERSON], а його матір'ю зазначено [PERSON], факт родинних відносин також підтверджується поясненнями свідків наданими ними в судовому засіданні та довідкою від 19.07.2018 року виданою Старосільською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області де зазначено [PERSON] [INFO] як сина [PERSON], який зареєстрований та проживає по теперішній час за адресою проживання та реєстрації померлої, а саме [ADDRESS] вказані докази узгоджуються між собою, разом з тим в паспорті позивача серії [NUMBER] його прізвище зазначено як [PERSON], що збігається з його прізвищем вказаним в пенсійному посвідченню № [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], також прізвище ім'я та по батькові померлої мають розбіжності зокрема в свідоцтві про смерть померла зазначена як [PERSON], що відповідно не відповідає зазначенням її в посвідці про народження як і не збігається з зазначенням її в ощадній книжці серія [NUMBER], № рахунку [NUMBER] виданої на ім'я [PERSON]. За життя на ім'я [PERSON] був оформлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] виданого Головою Великоолександрівської районної державної адміністрації від 27 червня 1997 року, однак позивач не може прийняти вказане майно з підстав відсутності оригіналу вказаного сертифікату. Таким чином, зважаючи на схожість прізвища, імені та по батькові зазначених у вказаних документах, вікову різницю між позивачем та померлою, приймаючи до уваги відсутність у суду підстав піддавати сумніву встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вказаних вимог позову. Відповідно листа від відділу Держземгеокадастру у Великоолександрівському районі Херсонської області від 28.08.2018 року [PERSON] включена до списку членів КСП «Рассвет» Великоолександрівського району Херсонської області на отримання права на земельну частку (пай) однак за життя сертифікат на земельну частку (пай) серія [NUMBER] не отримувала та право на земельну частку (пай) не оформлено. Відповідно до Інформаційної довідки від 30.08.2018 року виданої приватним нотаріусом Великоолександрівського району Гідулян І.Ю. згідно спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Позивач позбавлений можливості у внесенні змін як і в отриманні оригіналів вказаних документів оскільки печатки та органи які видавали відповідні документи не збереглися, а отже у позасудовий спосіб вирішити дане питання позивач не може. Відповідно до пунктів чотири та п'ять Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК) ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки, відповідно до пункту першого Прикінцевих та перехідних положень ЦК цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, а спадщина відкрилася до вказаної дати та до 01 липня 2003 року спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК УРСР. Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до частини першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв'язку зі смертю. Суд установив, що позивач, будучи віднесеним до спадкоємців першої черги за законом як син, прийняв спадщину, що відкрилась після смерті матері шляхом вступу в управління спадковим майном у виді вказаної ощадної книжки оригінал якої знаходиться у позивача, який попередньо набув його у власність в порядку фактичного вступу в управління після смерті своєї матері, якій на той момент також належало право на земельну частку (пай), однак яке матір'ю позивача оформлене не було. Отже, позивач вважається таким, що прийняв спадщину в цілому та має право вимагати визнання за ним права на спадщину, що не була оформлена, при тому, що здійснення останнього не обмежено будь-якими строками. Отже, померлій на момент смерті, крім зазначеної ощадної книжки, належало право на вказану земельну частку (пай), яку позивач набув у спадок після смерті матері, оскільки прийняття частини майна, що входить до складу спадщини, свідчить про прийняття спадщини в цілому. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який прийняв спадщину у виді права, що належало його матері, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом. Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України) судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися та його учать обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved