Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

17.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору дарування таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що відповідачка подарувала позивачу житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 0,0763 га, що розташовані по [ADDRESS] Позивач [PERSON] доводиться відповідачу сином. [PERSON] подарувала, а [PERSON] даний дар прийняв, про що свідчить розписка від 10.08.2017 року. Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] числиться за [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 19.05.1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2317 та нотаріально посвідченого нотаріусом Новосанжарської нотконтори [PERSON] Але, зареєструвати право власності на житловий будинок у реєструючих органах відповідач не має можливості, оскільки у вищезазначеному договорі зазначено невірно прізвище відповідача, а саме, взамін вірного «[PERSON]» - невірне «[PERSON]». Такі обставини перешкоджають позивачу договір дарування посвідчити нотаріально. Позивач вказує, що документи на нерухоме майно отримав від дарувальника, володіє та розпоряджається вищезазначеним нерухомим майном, виконав поточний ремонт, організував догляд за майном, тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Таким чином, між сторонами при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідач подарувала житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, позивач прийняв в дар це нерухоме майно, яким він на теперішній час володіє і користується, проте не може ними розпорядитися, оскільки виникли проблеми з нотаріальним посвідченням договору дарування, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім цього, ч.3 ст.334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 719 ЦК України, договір дарування повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода всіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору. Позивачка фактично вступила у володіння та розпорядження вищезазначеним нерухомим майном, виконала поточний ремонт, організувала догляд за майном, тобто правочин між сторонами фактично відбувся. Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] числиться за [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності від 19.05.1989 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2317 та нотаріально посвідченого нотаріусом Новосанжарської нотконтори [PERSON] (а.с.9) Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП «Центрополіс» 21.04.2015 року, інвентаризаційна справа № 243, вбачається, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] (а.с.10-13). Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 06.02.2001 року, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 763 кв.м. , в межах згідно з планом , що розташовані на території [ADDRESS] і передана для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (а.с.16). Як вбачається з розписки від 10.08.2017 року, [PERSON] подарувала своєму сину [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved