Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

17.10.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності, мотивуючи його тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 13/25 частин житлового будинку [ADDRESS], з відповідною частиною належних службових будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, загальною площею 0,0848 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). 05.07.2017 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 13/25 частин житлового будинку [ADDRESS], з відповідною частиною належних службових будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, загальною площею 0,0848 га. Проте, цього ж дня їй також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку приватизованої земельної ділянки (кадастровий номер: [NUMBER]), загальною площею 0,0848 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), так як не визначено в яких частках право власності належало спадкодавцю. В зв'язку з тим, що невизначеність часток співвласників земельної ділянки позбавляє її у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на право на спадщину за законом на відповідну частину земельної ділянки, просила суд встановити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (кадастровий номер: [NUMBER]), загальною площею 0,0848 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) становить 419 кв.м., що складає 419/848 частини, а також встановити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (кадастровий номер: [NUMBER]), загальною площею 0,0848 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) становить 429 кв.м., що складає 429/848 частини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала. Приватний нотаріус Полтавського нотаріального округу Руденко Н.Ю. в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи згоду позивача [PERSON], відповідача [PERSON], суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності третьої особи. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.11.2016 року, актовий запис №1044. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 13/25 частин житлового будинку [ADDRESS], з відповідною частиною належних службових будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, загальною площею 0,0848 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Судом встановлено, що 13/25 частин житлового будинку [ADDRESS] належали померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER], виданого 15.07.2008 року. Крім того, судом встановлено, що земельна ділянка (кадастровий номер: [NUMBER]), загальною площею 0,0848 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) належала померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є онукою померлої та в силу ст.1265 ЦК України є спадкоємицею її майна. 05.07.2017 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 13/25 частин житлового будинку [ADDRESS], з відповідною частиною належних службових будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, загальною площею 0,0848 га. Проте, цього ж дня [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку приватизованої земельної ділянки (кадастровий номер: [NUMBER]), загальною площею 0,0848 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) так як не визначено в яких частках право власності належало спадкодавцю. Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 3ст. 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Відповідно до п. п. «в» ч. 2 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній власності мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.,п. 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно із ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved