Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

16.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) у розмірі 38 302,24 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди - 15 000,00 грн.; стягнути з відповідачів судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката - 4 000,00 грн. В обґрунтування позову позивачем [PERSON] зазначено, що в результаті ДТП 16.05.2018 року за участю його автомобіля «Mitsubishi Outlander» та автомобіля, що належить [PERSON] , а саме«Skoda Superb Classic» під керуванням водія [PERSON] , його автомобілю було спричинено пошкоджень. Постановою суду від 26.06.2018 року водія [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за вказаним ДТП. Оскількі цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Superb Classic» та безпосереднього водія не була застрахована у передбаченому законом порядку, виплату відшкодування здійснено Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі - МТСБУ)у сумі 94 051,76 грн. Позивачем зазначено, що відповідно до проведеної на його замовлення незалежної оцінки вартість матеріального збитку (з урахуванням зносу), спричиненого його автомобілю, визначено у розмірі 130 354,00 грн. Оскільки здійснене МТСБУвідшкодування не покриває вказаної суми, позивач прохав стягнути суму майнової шкоди у розмірі 36 302,24 грн. в солідарному порядку з відповідачів, як з власника автомобіля «Skoda Superb Classic» так і водія, якого визнано винним у скоєнні ДТП. Разом із тим, до вказаної суми позивачем додано суму понесених ним витрат на проведення незалежної оцінки у розмірі 2 000,00 грн. Таким чином, в рахунок відшкодування майнової шкоди позивач прохав стягнути 38 302,24 грн. Як на підставу позовних вимог, посилався на норми матеріального права, а саме ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, позивач вказував, що моральна шкода завдана йому у зв`язку із пошкодженням його майна (автомобіля), яка виразилась у психологічному пригніченні через те, що він мав намір продати власний автомобіль, однак сталася ДТП, наразі він вимушений був знизити вартість автомобіля, однак через ДТП автомобіль ніхто не купує; ремонт автомобіля відбувався тривалий час (з травня 2018 р. по вересень 2018 р.), - внаслідок чого порушився ритм життя позивача. Також, позивач вказував, що моральна шкода обумовлена байдужістю відповідачів до ситуації, відмовою у добровільному відшкодуванні шкоди, що вимусило звертатись за правовою допомогою та до суду, а також бездіяльністю відповідачів щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2018 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на автомобіль Skoda, модель: Superb Classik 1,8, тип кузова: легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса [ADDRESS] , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] ), шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо вказаного майна. В межах строку, встановленого судом, 07.03.2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував проти позову у повному обсязі, а також проти забезпечення позову. В обґрунтування заперечень вказано, що позивачем не обґрунтовано причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача [PERSON] , як власника автомобіля «Skoda Superb Classic», який не є учасником ДТП, та наслідками ДТП у вигляді майнової шкоди, спричиненої автомобілю позивача. Оскільки шкода настала внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки питання про відшкодування шкоди майну власнику (володільцю) вирішується за принципом вини, відповідно до положень ч. 1 ст. 1188 ЦК України. Винним у ДТП визнано водія автомобіля «Skoda Superb Classic» [PERSON] , а не власника автомобіля [PERSON] Відповідач [PERSON] зазначає, що позивач невірно застосовує норму матеріального права, передбачену ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України. Також, в обґрунтування заперечень зазначено, що Акт незалежної оцінки, наданий позивачем, не є належним доказом фактично понесених витрат на відновлювальний ремонт автомобіля позивача; відсутні акти виконаних робіт, квитанції, платіжні доручення на оплату вартості роботи та запчастин. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, зазначено про недоведеність спричинення моральної шкоди та її розмір належними доказами, не надано розрахунку розміру такої шкоди з посиланням на характер та тривалість моральних страждань. 05.04.2019 року до суду від позивача [PERSON] надійшла письмова відповідь на відзив. У відповіді на відзив зазначено, що майнову шкоду спричинено не під час взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, оскільки у справі про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] , як водій автомобіля «Skoda Superb Classic», не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль позивача. Тобто, на думку позивача, оскільки його автомобіль не рухався, а був припаркований, норма ч. 2 ст. 1188 ЦК України застосуванню не підлягає. Також, як на підстави солідарної відповідальності відповідачів, як власника та водія автомобіля «Skoda Superb Classic», позивач посилався на ч. 1 ст. 1190 ЦК України. Також, позивачем зазначено, що Акт про оцінку майна є належним доказом майнової шкоди, оскільки здійснений відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Інших письмових заяв по суті справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, до суду від учасників справи не надходило. У судове засідання 06.08.2019 року сторони по справі, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились. В матеріалах справи наявна заява адвоката позивача Салашного М.О. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також заява адвоката Калько В.В. в інтересах відповідачів про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, прохала суд відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Із вказаної постанови вбачається, що 16.05.2018 року громадянин [PERSON] близько 15 години 10 хвилин, керуючи автомобілем «Skoda Superb Classic» днз [NUMBER] , рухався у м. Полтава по вул. Європейська, 39, в порушення п. 12.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Outlander» днз [NUMBER] , що належить [PERSON] (а.с.14). В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Mitsubishi Outlander» днз [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно зі Звітом про оцінку майна № А07/01 від 09.07.2018 року, складеним суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, заданого власнику автомобіля «Mitsubishi Outlander» [PERSON] , з урахуванням зносу (з ПДВ) становить 130 354,00 грн. (а.с. 16). Згідно з ремонтною калькуляцією, що є додатком до Звіту про оцінку майна № А07/01, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander» днз [NUMBER] (з ПДВ, без урахування зносу) 273 892,36 грн. (зворотня сторона а.с. 28 - 30). Згідно з квитанцією про оплату робіт по проведенню оцінки № 541 від 02.07.2018 р. та Акту прийому-передачі робіт від 09.07.2018 р. [PERSON] прийнято та оплачено Звіт про оцінку майна № А07/01 у сумі 2000,00 грн. (а.с. 40-41). Цивільно-правова відповідальність позивача [PERSON] була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0047489 в ПрАТ СК «ЮНІВЕС» (а.с. 11). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Superb Classic», яким є [PERSON] , згідно зі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 60), не була застрахована у передбаченому законом порядку, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що вбачається із повідомлення про ДТП (а.с. 12). Відповідно до повідомлення Департаменту внутрішнього страхування МТСБУ від 18.10.2018 р. № 3.1-05/32513 (а.с. 42) вбачається, що МТСБУ за результатом розгляду справи за вказаним страховим випадком прийняло рішення про відшкодування [PERSON] шкоди у розмірі 94 051,76 грн. (регламентна виплата). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, серед іншого, з пошкодженням транспортного засобу. У справі, що розглядається, автомобіль позивача було пошкоджено. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тобто, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Посилання позивача на відсутність взаємодії між транспортними засобами у ДТП у зв`язку із тим, що його автомобіль був припаркований, а не рухався, не заслуговує на увагу, оскільки під взаємодією слід розуміти не тільки перебування автомобілів у русі та їх наступне зіткнення, а й коли результат дії одного з автомобілів впливає на інший автомобіль, що змінює їх динамічну поведінку. Таким чином, до даних правовідносин, застосуванню підлягає норма права, передбачена ч. 1 ст. 1188 ЦК України. Оскільки винним у ДТП визнано відповідача [PERSON] , як водія автомобіля «Skoda Superb Classic», відповідно, він є суб`єктом, на якого покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу. Норма ст. 1190 ЦК України, на яку посилався позивач, як на підставу солідарної відповідальності відповідачів (власника та водія автомобіля «Skoda Superb Classic»), не підлягає застосуванню, оскільки вони не є особами, спільними діями яких було завдано шкоду позивачу, оскільки подією є ДТП, у якій участі власник автомобіля «Skoda Superb Classic» [PERSON] не приймав, а тому причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками слід розглядати саме щодо учасників ДТП. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року спір про відшкодування шкоди, завданої самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України. Абзацом другом п. 6 вказаної постанови роз`яснено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Як встановлено судом вище, винним у скоєнні ДТП визнано за постановою суду водія автомобіля «Skoda Superb Classic» [PERSON] , який правомірно керував вказаним транспортним засобом на підставі посвідчення водія серії [NUMBER] , тобто на законних підставах, який не перебував у трудових відносинах з власником такого автомобіля. Таким чином, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для настання деліктної відповідальності необхідним є встановлення наявності складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина. Матеріалами справи доведено винні протиправні дії та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди - водія автомобіля «Skoda Superb Classic» [PERSON] . Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, в даному випадку, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У даній справі, позивач фактично просить стягнути із заподіювача шкоди, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована у передбаченому законом порядку, різницю між фактичним розміром шкоди і регламентною виплатою, що вбачається з розрахунком, викладеним у позові. Незгода позивача із сумою виплаченої МТСБУ регламентної виплати, як такою, що не відповідає вартості матеріального збитку спричиненого позивачу пошкодженням його транспортного засобу, визначеного за Звітом, є предметом окремих позовних вимог до МТСБУ, як Страховика. Чинним законодавством передбачено, що на заподіювача шкоди, відповідальність якого не була застрахована у передбаченому законом порядку, може бути покладено обов`язок по відшкодуванню майнової шкоди, спричиненої транспортному засобу, у вигляді вартості відновлювального ремонту. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку майнової шкоди у розмірі 38 302,24 грн. Щодо позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів коштів у розмірі 15 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини справи з`ясовуються судом на засадах змагальності, у межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Тобто, наявність моральної шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями та наслідками, мають бути доведені позивачем. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При цьому, слід виходити з того, що докази повинні бути допустимими згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 ЦПК України, відповідно до якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Експертний висновок у справі відсутні. Належними доказами у справі не доведено факт наявності моральної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок такої шкоди із пошкодженням автомобіля позивача в результаті ДТП. Посилання позивача на обставини, за яких він зазнав моральних страждань, не є доказом, та не може бути покладено в основу доказування. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди за недоведеністю. Щодо відшкодування судових витрат, враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: dismissed