Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

16 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за навчання [PERSON] в сумі 2440 гривень, пеню в розмірі 330 гривень 71 копійку та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 серпня 2009 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 09-1/ОФ/92-2001. За умовами договору Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача надати освітні послуги за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Журналістика», очної форми навчання, на платній основі - третій особі ([PERSON]). Вартість навчання, згідно з п. 3.3. договору, становить 1220 гривень за один місяць навчання. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 2522/ст. від 14 листопада 2011 року [PERSON] було відраховано з університету з 01 листопада 2011 року. Під час навчання відповідач виконував свої зобов'язання за договором неналежним чином, плату за навчання третьої особи у встановлений термін не вносив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 2 440 гривень. Відповідно до п. 4.2 договору про навчання у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг Відповідач сплачує Національному авіаційному університету пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. За період заборгованості з 02 квітня 2013 року по 01 квітня 2014 року відповідачу нарахована пеня у розмірі 330 гривень 71 копійку. Представник позивача в судове засіданні не з'явився, надав суду клопотання слухати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись. Вивчивши матеріали справи, суд вирішив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11 серпня 2009 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 09-1/ОФ/92-2001. За умовами договору Позивач взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів Відповідача надати освітні послуги за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Журналістика», очної форми навчання, на платній основі - третій особі ([PERSON]). Вартість навчання, згідно з п. 3.3. вказаного договору, становить 1220 гривень за один місяць навчання. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 2522/ст. від 14 листопада 2011 року [PERSON] було відраховано з університету з 01 листопада 2011 року. Під час навчання відповідач виконував свої зобов'язання за договором неналежним чином, плату за навчання третьої особи у встановлений термін не вносив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 2 440 гривень. Відповідно до п. 4.2 договору про навчання у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг Відповідач сплачує Національному авіаційному університету пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. За період заборгованості з 02 квітня 2013 року по 01 квітня 2014 року відповідачу нарахована пеня у розмірі 330 гривень 71 копійку. Розрахунок загальної суми заборгованості Відповідача наданий суду і відповідає вимогам. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за навчання, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 11 серпня 2009 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] був укладений договір про навчання, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що Відповідач здійснював оплату за навчання згідно умов договору. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved