Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

15 грудня 2017 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, третя особа на стороні позивачів [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позову посилаються на те, що рішенням виконкому Шепетівської районної ради народних депутатів №131-а від 15.10.1987 року «Про оформлення прав власності на житлові будинки Судилківської сільської ради Шепетівського району» надано дозвіл оформити право власності та видати свідоцтво їх бабі [PERSON] на будинок [ADDRESS], що належить до колгоспного двору. Вони з народження та до 1990 року проживали в [ADDRESS] з матір'ю [PERSON] та бабою [PERSON] Даний будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів, оскільки їх баба працювала у колгоспі. [INFO] їх баба [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняла їх мати [PERSON] Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 14.07.2017 року за нею визнано право власності на 1/6 частину будинковолодіння [ADDRESS]. Крім них членами колгоспного двору є їх мати [PERSON], батько [PERSON], який помер [INFO]. Оскільки у них відсутній правовстановлюючий документ на вказане домоволодіння, а воно належить їм на праві спільної сумісної власності, просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/6 частину домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити. Третя особа на стороні позивачів [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Судилківський сільський голова Котик Т.М. подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести без участі представника сільської ради, не заперечила проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши думки сторін, викладені у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно із ч.2 ст.123 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно роз'яснень, викладених у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно зі змістом Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Судом встановлено, що рішенням виконкому Шепетівської районної ради народних депутатів №131-а від 15.10.1987 року «Про оформлення прав власності на житлові будинки Судилківської сільської ради Шепетівського району» постановлено оформити право власності та видати свідоцтво [PERSON] на будинок [ADDRESS], що належить до колгоспного двору. Відповідно до записів у погосподарських книгах за 1986-1995 роки та довідки Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №02-26/1363 від 07.07.2017 року, домоволодіння [PERSON] розташоване за адресою: [ADDRESS] віднесене до суспільної групи господарств - колгоспний двір та остання є його головою. Відомості про зміну нумерації цього домоволодіння з 53 на 55 в сільській раді відсутні. Крім [PERSON], членами колгоспного двору також були: її дочка - [PERSON], зять - [PERSON], онука - [PERSON], онука - [PERSON], онука - [PERSON], онука - [PERSON], які вибули з колгоспного двору 30.01.1990 року. 02.08.1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого стала носити прізвище «[PERSON]». 10.08.1988 року [PERSON] одружилась з [PERSON] після чого стала носити прізвище «[PERSON]». 31.10.1990 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого стала носити прізвище«[PERSON]». Вказане підстверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.08.1986 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.06.1999 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.10.1990 року відповідно. [INFO] помер батько позивачів [PERSON], а [INFO] померла баба позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 07.02.1995 року та серії [NUMBER] від 17.06.2014 року, виданими Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.07.2017 року у цивільній справі № 2/688/675/17 688/1263/17, яке набрало законної сили 25.07.2017 року, за третьою особою [PERSON] визнано право власності на 1/6 частину будинковолодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вибули з колгоспного двору 30.01.1990 року, не втратили право власності на майно колгоспного двору. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються матеріалами даної справи та матеріалами справи № 2/688/675/17 688/1263/17. Згідно довідки КП «Шепетівське бюро технічної інвентаризації» № 613 від 26.12.2016 року про технічний стан об'єкта нерухомого майна та технічного паспорту на будинок, домоволодіння [ADDRESS] складається з дерев?яного житлового будинку загальною площею 105,5 кв.м., житловою площею 48,3 кв.м, сараю площею 22,7 кв.м., літньої кухні площею 15,4 кв.м., сараю площею 11,9 кв.м., юридичні документи на нього не виготовлялись, вартість будинковолодіння становить 10 626 грн. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням того, що вищевказаний житловий будинок згідно записів у погосподарських книгах Судилківської сільської ради за 1986-1995 роки належить до суспільної групи - колгоспний двір, позивачі хоча і вибули з членів колгоспного двору, але не втратили права на частку в його майні, спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку, а тому суд дійшов висновку позов задовольнити тавизнати за кожним із позивачів право власності на 1/6 частину будинковолодіння [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved