Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

16.11.2018 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить: 1) змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття; 2) стягнути заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей у розмірі 35016, 48 грн.; 3) стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період\~з грудня\~2015\~року по\~березень 2018\~рокуу сумі 10\~648, 88 грн.. В обґрунтування позову послалася на те, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 02.02.2016 р. було розірвано. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,на\~утримання яких,\~згідно рішення\~Миколаївського районного\~суду Львівської\~області від\~21.07.2011\~р.,\~з відповідача\~стягнуто аліменти\~у розмірі\~1/3\~частини \~від всіх\~видів заробітку\~(доходів).\~Відповідач ухилився\~від сплати\~аліментів у\~зв`язку з\~чим виникла\~заборгованість у\~розмірі 35\~016,48\~грн.. Посилаючись на ст. 196 СК України, остання провела розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на вище вказану суму. Окрім цього зазначає, що відповідач тривалий час ніде не працює, а тому на її думку проведення стягнення аліментів від частки його доходу є неможливим, і тому стягнення аліментів повинно проводитись у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою від 28.01.2019 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 17.05.2019 р. на 12:30 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, з викликом сторін. В подальшому розгляд справи було двічі відкладено, востаннє на 23.09.2019 р. на 11:00 год., у зв`язку із неявкою сторін та клопотанням про відкладення розгляду справи. 23.09.2019 р. у судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивачка подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав відзив на позов в якому просить залишити рішення Миколаївського районного суду Львівської області про стягнення аліментів без змін, та в стягненні пені відмовити. В обґрунтування відзиву послався на те, що на теперішній час його майновий стан змінився в гіршу сторону, він є пенсіонером, втратив роботу і не має змоги працевлаштуватися за фахом. Окрім цього, погіршився стан його здоров`я, стався рецидив травми спини, а лікування потребує великих коштів. Ствердив, що на даний час він проживає із своєю матір`ю, яка є пенсіонером, і перебуває на його утриманні, потребує його уваги та догляду. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно позовної заяви, шлюб між сторонами розірвано рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 02.02.2016 р.. Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Миколаївського районного\~суду Львівської області від 21.07.2011 року у справі № 2-594/11, з відповідача стягнуто аліменти у користь позивачки, на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2011 р. і до їх повноліття. Згідно копії розрахунку заборгованості Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 13.03.2018 р. у виконавчому провадженні, заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , станом на 13.03.2018 р. становить 35 016,48 грн.. Відповідно до довідки Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісний цент) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Львівській області №3229 від 24.06.2019 року, відповідач знаходиться на обліку в управлінні і отримує пенсію за віком, розмір якої за чотири місяці становить 8 003,38 грн. (березень 2019 р. - 485,05 грн., квітень та травень 2019 р. по 3 007,33 грн., червень 2019 р. - 1\~503,67 грн.). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст.181 СК України). Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Фактичні обставин у світлі викладених приписів законодавства свідчать про необґрунтованість позову в частині зміни способу стягнення аліментів, що тягне за собою збільшення їх розміру, оскільки позивач не надала суду будь-яких доказів того, що покращився стан здоров`я відповідача чи змінився його матеріальний стан. В свою чергу відповідач пояснює, що на теперішній час його майновий стан змінився в гіршу сторону, він є пенсіонером, втратив роботу і не має змоги працевлаштуватися за фахом. Погіршився стан його здоров`я, стався рецидив травми спини, а лікування потребує великих коштів. Також на його утриманні перебуває матір, якає пенсіонером. У процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів доводи відповідача. Суд критично ставиться до твердження позивачки про те, що стягнення аліментів у відповідності до ст. 184 СК України, повинно проводитись виключно у твердій грошовій сумі у зв`язку із тривалим безробіттям відповідача, так як з аналізу національного сімейного законодавства України не вбачається розмежування визначення розміру аліментів (у частці від заробітку (доходу), чи у твердій грошовій сумі) в залежності від працевлаштування матері та батька. За таких обставин та міркувань суд вважає, що у задоволенні позову в частині зміни способу стягнення аліментів слід відмовити. Що стосується стягнення з відповідача заборгованості по аліментах, слід зазначити. Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтею 194\~СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Враховуючи те, що у зв`язку із несвоєчасною сплатою грошових коштів за рішенням суду відповідач має заборгованість за аліментами за період з 01 грудня 2015 року по 13 березня 2018 року у розмірі 35\~016,48 грн., беручи до уваги те, що вказаний розрахунок останнім не оскаржений та не спростований, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення заборгованості по\~сплаті аліментівта наявність підстав для її задоволення. Вище викладені висновки й міркування відповідають позиції Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, що викладена у постанові від 12.06.2019 р. по справі № 757/24841/15-ц (провадження № 61-26179св18). Що стосується стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, слід зазначити. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 182 СК України\~у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Вище викладені висновки й міркування відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 03.04.2019 р. по справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Позивачкою надано розрахунок пені від суми несплачених відповідачем аліментів за період з грудня 2015 року по березень 2018 року, згідно якого вбачається, що розмір пені за вказаний період складає 10 648,88 грн.. Однак даний розрахунок не здійснено у відповідності до вище вказаної формули розрахунку, відтак суд не приймає такий до уваги. Неустойка (пеня) складається із наступних складових: [PERSON] в якому не проводилось стягнення аліментів, рікСума заборгованості за аліментами за місяць, грн.Кількість днів заборгованостіСума пені, грн. Грудень 2015 року991,798348\~271,53 Січень 2016 1287,8780310\~341,6 Лютий 2016 1287,877729\~942,36 Березень 2016 1287,877439\~568,87 Квітень 2016 1287,877129\~169,63 Травень 2016 1287,876828\~783,27 Червень 2016 1287,876518\~384,03 Липень 2016 1287,876217\~997,67 Серпень 2016 1287,875907\~598,43 Вересень 2016 1287,875597\~199,19 Жовтень 20161287,875296\~812,83 Листопад 20161287,874986\~413,59 Грудень 20161287,874686\~027,23 Січень 20171287,874375\~627,99 Лютий 20171287,874065\~228,75 Березень 20171287,873784\~868,15 Квітень 20171287,873474\~468,9 Травень 20171287,873174\~082,55 Червень 20171287,872863\~683,3 Липень 20171287,872563\~296,95 Серпень 20171287,872252\~897,7 Вересень 20171287,871942\~498,47 Жовтень 20171287,871642\~112,1 Листопад 20171287,871331\~712,87 Грудень 20171287,871031\~326,5 Січень 20181287,8772927,27 Лютий 20181287,8741528,02 Отже,\~загальна сума\~пені за\~період з\~01\~грудня 2015\~року по\~13\~березня 2018\~рокустановить 149\~769,75 грн., проте в силу приписів ч.1 ст. 196 СК України, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів не може бути більше 100 відсотків заборгованості, тобто 35\~016, 48 грн.. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 10\~648,88 грн. неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 грудня 2015 року по 13 березня 2018 року, що відповідатиме принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст. 13 ЦПК України), відтак в цій частині позов підлягає задоволенню. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (704,80 грн. + 704,80 грн.) від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: partial