Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

16 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі частини домоволодіння зі спільної часткової власності в окреме домоволодіння. 1. Обґрунтування позову: [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, на підставі договору дарування частки домоволодіння від 21.10.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Тулаіновим Е.А., який зареєстрований в реєстрі за №2900, належить 6/25 часток від домоволодіння (які складаються з житлового будинку літ.Б-1, житловою площею 47,3 кв.м., загальною площею 81,7 кв.м.), розташованого за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищенаведене домоволодіння також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28391877 від 21.10.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28389378 від 21.10.2014 року. Іншими співвласниками вищевказаного домоволодіння є [PERSON], якій належить 5/25 часток від домоволодіння на підставі договору дарування від 27.04.2007 р., та [PERSON], якому належить 14/25 часток від домоволодіння на підставі договору купівлі-продажі від 02.03.1970 р. [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті спадщину прийняли доньки померлого, а саме: [PERSON] та [PERSON]. 25.02.2015 року рішенням Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради №51, було вирішено вважити житловий будинок літ.Б-1, що належить [PERSON] та [PERSON], розташованим за адресою: [ADDRESS] З 26.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] стали власниками земельної ділянки, яка була виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,0567 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 46324570 від 26.10.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46324935 від 26.10.2015 року. У 2017 році Позивачами була проведена та закінчена реконструкція існуючого будинку з будівництвом прибудови, гаража та лазні, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується декларацію від 01.11.2017 року, про готовність до експлуатації об'єкта. [PERSON] звернулася до юридичного департаменту Маріупольської міської ради із заявою про державну реєстрацію права приватної спільної сумісна власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 01.12.2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення №38457690 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме відсутнє рішення суду про виділ у натурі частки із спільного майна, а 17.01.2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно було прийнято рішення №39229415 про відмову у державній реєстрації прав власності на вище вказаний житловий будинок. Посилаючись, зокрема на ст.ст.183, 356, 358, 361, 364, 367 ЦК України, з урахуванням уточнень від 21.09.2018 року, просили суд виділити в натурі [PERSON], РНОКПП [NUMBER], 3/25 частини домоволодіння [NUMBER] та [PERSON], РНОКПП [NUMBER], 3/25 частини домоволодіння [ADDRESS] яка складається з: житлового будинку літ.«Б-1», прибудови літ. «б-1», гаража літ.«В», лазні літ.«Г», погреба літ.«Г/п», альтанки літ.«Д», вимощення літ.«І», огорожі №1-3, житловою площею 83,5 кв.м., загальною площею 127,2 кв.м., зі спільної часткової власності в окреме домоволодіння [ADDRESS] 2. Відзив на позов: Відповідачі відзиву на позов до суду не подали. 3. Судовий розгляд: В судове засідання Позивачі та їх представник - адвокат [PERSON] не з'явилися, подали до суд заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримували у повному обсязі та просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, хоча судові повістки неодноразово направлялися за зареєстрованим місцем їх проживання, а також повістки розміщувалися на сайті суду. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи вимоги розумних строків розгляду цивільної справи в суді, а також інтереси не тільки відповідачів, а й позивачів, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 4. Фактичні обставини та оцінка суду: Судом встановлено, що право власності на будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року було зареєстровано за [PERSON] у розмірі 14/25; за [PERSON] у розмірі 5/25, за [PERSON] у розмірі 6/25. Відповідно до договору дарування частки домоволодіння від 01.10.2014 року, укладеного між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON], з другої сторони, останні прийняли у дар у рівних частках 6/25 часток домоволодіння [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,0567 га, кадастровий номер: [NUMBER]. Вказаний договір цього ж дня було посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Тулаіновим Е.А. та зареєстровано в реєстрі за №2900. Крім того, 21.10.2014 року була проведена реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно у державному реєстрі, згідно з якою, за [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано по 3/25 часток права спільної сумісної власності у вказаному домоволодіння, про що видано витяг №28391877. Відповідно до рішення Колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 25.02.2015 року №51, житловому будинку літ.Б-1, що належить [PERSON] та [PERSON], було присвоєно адресу: [ADDRESS] 26.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] набули право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер: [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0567 га., про видано відповідне свідоцтво [NUMBER]. Відповідно до декларації від 01.11.2017 року про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, вважається закінченим будівництво (реконструкція) існуючого будинку з будівництвом прибудови, гаражу та лазні, за адресою: [ADDRESS]. Об'єкт готовий до експлуатації. Загальна площа будинку 127,2 кв.м.; житлова 83,5 кв.м.; нежитлова 43,7 кв.м. Відповідно до технічного паспорту від 03.09.2018 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS], складається з будинку літ.«Б-1», прибудови літ.«б-1», гаража літ.«В», лазні літ.«Г», погреба літ.«Г/п», альтанки літ.«Д», огорожі №1-3, вимощення літ.«І», загальна площа 127,2 кв.м., житлова площа 83,5 кв.м., площа допоміжних приміщень 43,7 кв.м. Згідно інформації Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 06.07.2018 року, [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до інформації Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори, спадщину після смерті [PERSON] прийняли його доньки: [PERSON] та [PERSON]. Частина 5 ст.1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст.355 ЦК України передбачає, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.4 цієї статті, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч.2 цієї статті, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. При цьому, згідно з ч.3 цієї статті, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Під час судового розгляду, судом не встановлено, що володіння та/або користування часткою у розмірі 6/25, яка належить Позивачам, також здійснюють інші співвласники будинку [ADDRESS]. Не надано суду й доказів того, що виділ у натурі частки у розмірі 6/25 із спільного майна є також неможливим та порушує права інших співласників. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved