Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

15 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просила в звязку з погіршенням свого матеріального стану змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], з 250 гривень на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви і по день повноліття, внести зміни до виконавчого листа від 03 вересня 2014 року по справі № 545/2021/14-ц та вирішити питання судових витрат. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позов підтримує частково. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 122483 від 08.12.2003 року (а.с. 5), виданого Стовбино-Долинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа по справі № 545/2021/14-ц від 09.07.2014 року, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 29.05.2014 року до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с. 6). За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Оскільки позивачка проживає в [INFO] разом з дочкою [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері, а відповідач позов визнає частково, суд вважає, що є підстави для зміни розмірі аліментів до розміру, який просила встановити позивачка, 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Новий розмір слід встановити з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У звязку із задоволенням позовних вимог про зміну розміру аліментів виконавчий лист по справі № 545/2021/14-ц, виданий 09 липня 2014 року Полтавським районним судом Полтавської області, з виконання слід відкликати. В позовній вимозі про внесення змін до виконавчого листа від 03.09.2014 року по справі № 545/2021/14-ц слід відмовити за безпідставністю. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 640 грн. 00 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 98 від 14.12.2016 року, виданої адвокатом [PERSON] (а.с. 8), позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial