Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

15.04.2015 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі за текстом Товариство) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі за текстом відповідачки), в якій просить стягнути з неї на користь Товариства заборгованість в сумі 10 902,96 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., посилаючись на те, що 19.06.2013 р. між ПАТ «Платинум Банк» (далі Банк) та Товариством укладено договір факторингу, відповідно до якого, Банк відступив Товариству право вимоги коштів від відповідачки. Таким чином, Банк відступив право грошової вимоги за кредитним договором №51548/2348ВСL від 20.06.2011 р., укладеного з відповідачкою по справі. Відповідно до зазначеного договору кредиту, Банк передав відповідачці кредит у сумі 11 368,00 грн. Відповідачка зобовязалася повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобовязання, згідно з умовами кредитного договору у повному обсязі. Однак, в порушення умов кредитного договору, а також чинного законодавства, відповідачка своїх зобовязань по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків, нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконала, у звязку з чим у неї станом на 19.06.2013 р. виникла заборгованість на загальну суму 10 902,96 грн., в тому числі, заборгованість по тілу кредиту в сумі 7 124,41 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1 610,85 грн.; заборгованість по пені в сумі 2 167,70 грн. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою, просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. 07.07.2015 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачки у розмірі 560,00 гривень, що підтверджується оригіналами наданих представником позивача платіжних доручень. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася (викликалася в судове засідання на 30.06.2015 р., на 13.07.2015 р.). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать оголошення в газеті «Урядовий курєр» №113 від 25.06.2015 р., в газеті «Одеські вісті» № 56 від 27.06.2015 р. Про причину своєї неявки в судове засідання відповідачка суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. В звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки [PERSON], повідомленої належним чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Крім того, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобовязального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України (далі за тектом ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19.06.2013 р. між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передало грошові кошти в розпорядження ПАТ «Платинум Банк» за плату, а ПАТ «Платинум Банк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошових вимог до боржників за договорами кредиту. Таким чином банк відступив право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором №51548/2348ВСL від 20.06.2011 р., укладеного з відповідачкою у справі (а. с. 19 - 20). Згідно з умовами Кредитного договору №51548/2348ВСL від 20.06.2011 р., укладеного між Банком, з однієї сторони, та відповідачкою, з іншої сторони, Банк надав відповідачці кредит в розмірі 11 368,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних, щомісячної сплати комісії за обслуговування кредиту в розмірі 210,00 грн., а відповідачка зобовязалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, штрафи, пені та винагороди у строки та в обсязі, що встановлені кредитним договором, а також виконати інші зобовязання відповідно до кредитного договору у повному обсязі (а. с. 6 - 7). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, з укладанням вказаного договору факторингу до Товариства (далі за текстом позивача) перейшло право вимоги щодо виконання зобовязання відповідачкою за кредитним договором. В порушення умов, зазначеного кредитного договору, відповідачка взяті на себе зобовязання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, яка, згідно розрахунку, наданого позивачем станом на 19.06.2013 р. з урахуванням заборгованості за кредитом, процентів, штрафів склала загальну суму 10 902,96 грн. (а. с. 4). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак відповідачка всупереч вимогам чинного законодавства належним чином свої зобовязання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконала; не здійснила повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені договором строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 19.06.2013 р. становить 10 902,96 грн., у тому числі: заборгованість по тілу кредиту в сумі 7 124,41 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 1 610,85 грн.; заборгованість по пені у сумі 2 167,70 грн. Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості відповідачкою не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Судом не встановлено, що відповідачка не виконала зобов'язання в повному обсязі по поверненню кредиту внаслідок випадку непереборної сили, тому повинна сплатити штрафні санкції по кредиту. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Частина 1 ст. 550 ЦК України передбачає, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, віднесені до витрат, повязаних з розглядом судової справи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитом на загальну суму 10 902,96 грн. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати, підтверджені відповідним платіжним дорученням (а. с. 1). На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1046, 1048 1050, 1054, 1077\~ ЦК України,

Outcome: approved