Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

16 грудня 2016 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], яка здана позивачем на пошту 14 грудня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 8 листопада 2010 року було розірвано. Від шлюбу з [PERSON] він має дочку [PERSON], 16.07.2009р.н., на утримання якої він сплачує аліменти на користь відповідачки в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. 17 серпня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON], від шлюбу з якою має сина [PERSON], 10.11.2014р.н. Його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Рішенням Волновахського районного суду Донецької області від 21 листопада 2016 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 10.11.2014р.н., в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, почиваючи з 17.11.2016р. і до повноліття дитини, а також на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 17.10.2016р. і до 10.11.2017р. Крім того, враховуючи складну політичну ситуацію, він переїхав до м. Маріуполя та змушений орендувати житло. Отже, на теперішній час його матеріальний стан суттєво погіршився, у звязку з чим він ставить питання про зменшення розміру аліментів на користь відповідачки на утримання дочки [PERSON], 16.07.2009р.н., з ? до 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка та третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про час та місце судового розгляду повідомлені шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не зявились, не надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якої є [PERSON], та [PERSON], [INFO], матірю якого є [PERSON] Рішенням Волновахського районного суду Донецької області від 21 листопада 2016 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 10.11.2014р.н., в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 17.10.2016р., і до досягнення дитиною повноліття. Цим же рішенням з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно по 10.11.2017р. Позивач зареєстрований за адресою: [INFO], фактично мешкає за адресою: [ADDRESS], за оренду якого сплачує орендну плату в розмірі 3100 грн. щомісячно. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального березня або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано до суду копії свідоцтва про народження дочки [PERSON], 16.07.2009р.н., рішення суду про розірвання шлюбу з [PERSON], рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 10.11.2014р.н., та утримання [PERSON], виконавчого листа, виданого 28.11.2016р. Волновахським районним судом Донецької області, договору оренди квартири, довідки Управління поліції охорони в Донецькій області від 13.12.2016р. № 31, згідно якої з [PERSON] щомісячно утримуються аліменти в розмірі 25% грошового забезпечення на розрахунковий рахунок [PERSON], та від 26.12.2016р. № 35, згідно якої з [PERSON] щомісячно, починаючи з грудня 2016 року утримуються аліменти в розмірі 33,34% грошового забезпечення на розрахунковий рахунок [PERSON] згідно виконавчого листа, виданого Волновахським районним судом Донецької області (справа № 221/5428/16-ц від 22.11.2016р.). Разом з тим, доказів того, що з позивача на підставі рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 08.11.2010р. стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 16.07.2009р.н., в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, суду не надано, у звязку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про зміну розміру аліментів навіть при встановленні факту зміни матеріального та сімейного стану позивача. Додана до позовної заяви довідка з місця роботи позивача про утримання з нього аліментів на користь [PERSON] в розмірі 25% грошового забезпечення не може бути взята судом до уваги, оскільки з неї не вбачається, на підставі чого стягуються такі аліменти (за заявою позивача чи за рішенням суду), та на чиє утримання і за який період проводиться стягнення. Зазначене позивачем рішення суду про стягнення з нього аліментів відсутнє також й в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України судом було розяснено позивачу його право надати суду докази на підтвердження зазначеної обставини, однак позивач відмовився в наданні додаткових доказів до суду, посилаючись на їх відсутність. На підставі наведеного у задоволенні позову позивачу необхідно відмовити повністю. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст.192 СК України,

Outcome: dismissed