Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

16.02.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.02.2018 року, до повноліття дитини у разі навчання до 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала в цивільному шлюбі. 07.10.2010 народився син [PERSON], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину. Ухвалою суду від 28.02.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 28.02.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання (перебування), відомості про яке надано відповідним органом реєстрації, яку отримав особисто 29.03.2018. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. 07.10.2010 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ТП№137880 від 03.12.2010 (а.с.4). Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки малолітній син проживає з матір'ю, батько - відповідач по справі зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 грн.. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір по справі в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved