Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

15.10.2019 р. [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до Енергодарської міської ради (далі - відповідач, Енергодарська міська рада), ЕМР в Запорізькій області), третя особа: приватний нотаріус Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сіра Ірина Євгенівна (далі - третя особа, приватний нотаріус Сіра І.Є.), в якій просить суд: визначити [PERSON] , додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування вимоги позову, позивач зазначає, що [INFO] померла його тітка: [PERSON] , про що Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Ні дітей, ні чоловіка у тітки не було, єдиними родичами у неї залишилися він та його сестра. За життя тітка склала заповіт на його ім`я та заповіла квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також, позивач вказує на те, що час смерті [PERSON] перебував за межами України, працював у Польщі з 06.02.2018 р. та оскільки ним було подано документи для отримання карти побуту, не мав права виїжджати за межі Польщі та до 28.09.2019 р. працював на підприємстві. Проте, після того, як повідомили про смерть тітки та про те, що вона оформила заповіт на нього, позивач звернувся до Посольства України в Республіці Польща з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . У консульстві запевнили, що він завчасно звернувся з відповідною заявою для отримання спадщини і більше ніякі заяви ні слід подавати. Після приїзду до України звернувся до нотаріуса Сірої І.Є. для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, з поясненням, щодо необхідності подання заяви як до консульства так і до нотаріусу за місцем знаходження спадкового майна. Зазначаючи на відсутність іншого шляху вирішення питання, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.10.2019 р. провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.13). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.12.2019 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.27). В судове засідання позивач [PERSON] та його представник: адвокат Цигиця Любов Миколаївна, за письмовим договором про надання правової допомоги (а.с.10-11), не з`явились, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.37-38). Представник відповідача: Енергодарської міської ради, не з`явившись в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи без участі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.29, 32). Третя особа: приватний нотаріус Сіра І.Є., в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі (а.с.24), заперечень проти позову не надала. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.05.2018 р. Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , уродженка Республіки Молдова Каушанського району села Салкуца, місце смерті: місто Енергодарі, Запорізька область, Україна, про що складено 04.05.2018 р. відповідний актовий запис №197 (а.с.6). Згідно заповіту складеного 18.11.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Сірою І.Є. та зареєстрованого в реєстрі №2418, за життя [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно інформаційного листа приватного нотаріуса Сірої І.Є. спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.22). Положеннями статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті Право на спадкування мають особи право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ЦК України). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини 3 статті 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 р. №6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 роз`яснив судам, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню в разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження. З даних паспорта громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] (позивача по справі), підтверджується його перебування за межами України в період з 06.02.2018 р. по 28.09.2019 р. (а.с.7-7зворот). Крім того, перебуваючи в Республіці Польща, [PERSON] завірив справжність свого підпису у заяві датованої 09.07.2018 р., про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , в Посольстві України в республіки Польща. Однак, наведеною заявою до нотаріуса [PERSON] не звернувся. Доказів чи даних, які б свідчили на наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як це визначено положеннями законодавства, судом не встановлено. Посилання позивача на запевнення працівниками Консульства щодо відсутності необхідності подання ним інших заяв, суд вважає безпідставними, враховуючи як відсутність доказів на підтвердження зазначеного так і положення статті 68 Конституції України, якою закріплено принцип знання законів України. У частині 1 статті 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Враховуючи зазначене, відсутність поважних причин пропуску строку звернення позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed