Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

16 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких записано відповідача. Діти мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Участі у вихованні дітей не приймає. Грошові кошти витрачає на власні потреби. Відповідач проходить службу за контрактом в лавах Збройних Сил України, та має заробітну плату приблизно 15000,00 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) на користь дітей щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2021 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02 листопада 2021 року до канцелярії суду від представника відповідача, адвоката Дубини О.А. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково заперечує проти позову, оскільки факти викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи, а вимоги позивача викладені в такому позові є незаконними та необґрунтованими, оскільки відповідач періодично переказує грошові кошти на утримання неповнолітніх дітей позивачці, а також спілкується зі своїми неповнолітніми дітьми коли має таку можливість. Це підтверджується переказами коштів, які відповідач здійснював коли знаходився на заробітках у Польщі. Відповідач не проходив і не проходить службу за контрактом в Збройних Силах України. Окрім цього, згідно обліково-послужної картки до військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] не придатний до військової служби. Відповідач розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей та не має наміру від нього ухилятися, але не погоджується з вимогою про сплату аліментів саме у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу, який є необґрунтованим та не відповідає вимогам закону. На даний час відповідач офіційно не працевлаштований та отримує нерегулярний мінливий дохід. Тому враховуючи зазначене відповідач прохає суд задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Рябенко В.В., у судове засідання не з`явилися, позивач надала до суду письмову заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Також позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволенні зменшених позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Дубина О.А. у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач погоджується зі зменшеними позовними вимогами позивача та стягненням на користь дітей аліментів у розмірі 1/3 частини. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, зменшені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2012 року, про що 05 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 17, відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.12). Від шлюбу мають синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.13,15). Згідно Витягу №438 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08.09.2021 року, діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю. (а.с.17) Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть основну відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини в межах своїх здібностей і фінансових можливостей; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові Кабінету міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач проходить службу за контрактом в лавах Збройних Сил України, та має заробітну плату приблизно 15000,00 гривень. Однак суд критично відноситься до вказаних тверджень [PERSON] , так як вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Натомість, згідно військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] , розділу 17 Проходження військової служби зазначено «не служив». Крім того, згідно обліково-послужної картки до військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] не придатний до військової служби. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Крім того, суд враховує положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (ч.5 ст.183 СК України), що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на двох дітей. Суд враховує положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, дослідивши надані докази, враховуючи те, що діти проживають разом із матір`ю, знаходяться на її утриманні, відповідач надає кошти на утримання синів нерегулярно, згідно наданих відповідачем витягів про здійснення грошових переказів, врахувавши матеріальне становище відповідача, а також враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини його доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття від дня подання позову до суду, в особі матері, допустивши рішення суду негайному виконанню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звернулась до суду із позовом 16 вересня 2021 року, від так аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позову про стягнення аліментів до суду, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 908,00 гривень.

Outcome: approved