Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

16.02.2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача в якому просить : -зобов*язати [PERSON] не чинити їй [PERSON] перешкод в спілкуванні з онуком [PERSON] [INFO]; -встановити наступний спосіб її [PERSON] прийняття участі в вихованні онука [PERSON] [INFO] :під час учбових семестрів кожну другу та четверту суботу в 10.00 годин вона забирає онука за місцем мешкання відповідачки і приводить його за місцем постійного проживання матері в неділю в 16.00 годину, в період весняних, осінніх та зимових канікул [PERSON] знаходиться за місцем її проживання протягом одного тиждня, в період літніх канікул протягом всього часу канікул. В судовому засіданні позивач наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові , просила їх задовольнити, та судові пояснила, що її колишня невістка не пустила сина нівіть на поховання його батька, вихованням сина не займається та не дає можливості спілкуватись їй з онуком. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, згодна на спілкування позивача з її дитиною за попередньою домовленістю з нею кожну другу та четверту суботу з 10 годин 00 хвилин до 14 годин 00 хвилин за місцем мешкання матерії та за згодою дитини і судові пояснила, що вона мешкає разом з дитиною, з позивачем у неї склались недоброзичливі відносини ще з тієї пори коли син позивача одружився з нею, вона постійно займається вихованням сина та в якого є належні умови для навчання. Повноважний представник органу опіки та піклування Краснолиманської міської ради, за місцем мешкання дитини та її матері, залишив рішення по справі на розсуд суду. Повноважний представник органу опіки та піклування Слов*янської міської ради , за місцем мешкання бабусі, до судового засідання не з*явився але подав заяву в якій вважав, що позов підлягає задоволенню та просив справу розглянути за його відсутністю. Свідок [PERSON]судові пояснила, що сім*ю відповідача вона знає давно і дитину з самого народження , з ними вона часто спілкувалась мати добре доглядає за дитиною і [PERSON] завжди в чистому вдягнений та накормлений, має свою думку , він їй розповідв що бабуся на його день народження коли йому виповнилось 11 років подарувала йому 100,00 гривень. Та на задане їй питання вона суду пояснила, що коли був живий батько, то вони з позивачем не спілкувались. Свідок [PERSON]судові пояснила, що вона є подругой та кумою відповідача, постійно з нею та її дитиною спілкується, знає цю сім*ю та дитину з самого народження , бабусю хлопчика вона за весь час бачила тільки двічі, чула що та один раз до хлопця приходила до школи, мати добре доглядає за сином , вона як кума іноді навіть секретничають з дитиною бо він її дуже поважає, бабуся дитини є грубою людиною, своєнравною, хоче щоб все було по її, вона не хотіла, щоб відповідач була її невісткою і тому вони не спілкувались та інтерес до онука стала проявляти тільки після смерті свого сина. Суд, з метою недопущення морального травмування дитини не знайшов необхідним виклик та допит її в судовому засіданні. В судовому засіданні при дослідженні інших доказів встановлено , що позивач [PERSON] є бабусею [PERSON] [INFO], батьком якого є її син [PERSON], що помер [INFO] , а матір*ю якого є відповідач [PERSON] ( а.с.4-7,21). Дитина мешкає разом з матір*ю, перебуває на її утриманні та має все необхідне для навчання та виховання, обоє вони добре характеризуються за місцем мешкання і матір приділяє достатньо уваги для догляду та виховання сина ( а.с.23-26). Позивач мешкає сама в добрих побутових умовах, добре характеризується за місцем мешкання, отримує пенсію в розмірі 1704,35 гривень на місяць та один раз навідувала онука в школі в січні 2015 року ( а.с.8-11,27). Суд, заслухавши осіб які приймали участь в справі,здійснивши допит свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав- Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.1 ст. 151 СК України- батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. В ст.257 СК України зазначено . 1. Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. 2. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Судом встановлено що у сторін склались недоброзичливі відносини з питання щодо можливості бабусі спілкуватись з онуком і у зв*язку з тим що це питання не було вирішено органом опіки та піклування за місцем мешкання дитини та за місцем мешкання бабусі на час пред*явлення позову, то слід визначити способи участі бабусі у вихованні онука і строни наполягали на тому щоб це питання було вирішено саме судом. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів позивачем не доведено, що вона має змогу доглядати та виховувати дитину в час зазначений нею та на її умовах, оскільки до цього вона з онуком майже не спілкувалась і це може призвести до небажаних наслідків у вигляді моральної травми дитини з огляду на недоброзичливі відносини що склались між матур*ю литини та його бабусею впродовж кількох років. При цьому , суд вважає, що позиція відповідача на згоду на спілкування позивача з дитиною на її умовах , є такою, що забезпечить достатньо часу для спілкування дитини з бабусею на час розгляду справи і не обмежить її права передбачені законом. Оцінюючі висновок органу опіки та піклування Сдов*янської міської ради ( а.с.44), суд оцінює його критично та находить його таким як не відповдаючім вимогам сторін в судовому засіданні, таким, що не відповідає інтересам дитини, бо як в ньому зазначено що майже весь час у половину вихідних днів онук буде перебувати у бабусі, і це не може негативно відобразитись на навчанні та вихованні дитини, бо до цього не існувало життєвого і соціального зв*язку між онуком і бабусею. Отже на думку суду надання [PERSON] можливість спілківатись з онуком [PERSON] за попередньою домовленістю з матірью дитини кожну другу та четверту суботу з 10 годин 00 хвилин до 14 годин 00 хвилин за місцем мешкання матерії та за згодою дитини є достатнім часом і умовами що забезпечать достатньо участі бабусі у вихованні онука та у спілкуванні з ним. Таким чином оскільки в судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та позивачем існують протиріччя щодо надання можливості позивачу спілкуватись з онуком, то право бабусі на спілкування з онуком підлягає захисту, оскільки інше не доведено в судовому засіданні.

Outcome: partial