overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20 травня 2011 року. Шлюб був зареєстрований Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області, актовий запис №5. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально, з лютого 2016 року не підтримують подружніх стосунків, мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 травня 2011 року, який зареєстрований Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області, актовий запис №5 (а.с.5). Від даного шлюбу у них є дочка [PERSON], яка народилася [INFO] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю» встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд дійшов висновку, що шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.05.1993 року. В шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім, син [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні та вихованні. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали непорозумінні та сварки, сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що шлюб існує формально, збереження їхньої сімї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду від позивача надійшла заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Кобзар». Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, щодо його задоволення не заперечує. Тому, суд ухвалив провести судовий розгляд справи у відсутності\~\~сторін. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. З свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 456994 від 01.05.1993 року вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Рожищенським райвідділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис № 26 (а.с.6). В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через різні характери, погляди на шлюб та сімю, сімейних стосунків не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Кобзар. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача \~слід стягнути 640 грн. оплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 14.08.2010 року, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 411. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015 року. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], в судове засідання не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 114914, 14.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Губенко) К.В. зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 411. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити своє прізвище після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Панаріна», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 640,00 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 30 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 115. У шлюбі народжена дитина, син [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. При чому, просила суд змінити їй прізвище на дошлюбне «Анисимова». Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Змінити позивачу прізвище на дошлюбне «Анисимова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

15 серпня 2017 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 180, у буд. 87, по Ак. Вільямса, у м. Одесі, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі без поважних причин понад встановлений законом строк. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири № 180, у буд. 87, по Ак. Вільямса, у м. Одесі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. У спірному житловому приміщенні відповідач [PERSON] не мешкає з 2013 року, речей відповідача на спірній жилій площі немає, жити там він не намагався, хоча позивачі не перешкоджали відповідачеві у проживанні у квартирі. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при\~ тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач не мешкає у квартирі № 31, у буд. 158, корп. 2, по Люстдорфській дорозі, у м. Одесі, понад встановлений законом строк, суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

15 серпня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 6 вересня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 6 місяців тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 6 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, [PERSON] та [PERSON] 6 вересня 2008 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 418. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

15 серпня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.03.2012 року у розмірі 68523,80 грн., що складається з 3666,39 грн. - заборгованості за кредитом; 57129,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3988,22 заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3239,23 грн. штраф (процентна складова), мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідача зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн. 31 жовтня 2017 року представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України за оплату публікації оголошення у пресі про виклик відповідача\~ по даній справі у сумі 280,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, опублікування оголошення в офіційному друкованому виданні Газеті «Урядовий курєр» №199 (6068) від 24 жовтня 2017 року та на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було. З огляду на наведене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

15 серпня 2018 року [PERSON], звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме в будинку №18 по вул. Вербицького в смт. Понінка Полонського району Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказував, що є власником вказаного будинку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. В будинку, окрім нього, зареєстровані також його дружина [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON] Однак [PERSON] з 2013 року не проживає у вказаному будинку, вибула на інше місце проживання, витрат по утриманню будинку не несе. В добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстрації, що позбавляє його можливості оформити субсидію, а відтак відповідач втратив право користування згаданим житлом. В судове засідання позивач не зявився, доручив представляти свої інтереси [PERSON], яка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, доводи позову підтримує, просить позов задоволити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Встановлено, що згідно з даними свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить житловий будинок №18 по вул. Вербицького в смт. Понінка Полонського району Хмельницької області (а.с.9). За даними домової книги в квартирі, крім позивача, зареєстровані також його дружина [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON]М (а.с.10-11, зворот). Згідно з даними акта депутата Понінківської селищної ради, [PERSON], хоча й прописана за вищевказаною адресою, але фактично там не проживає більше 2013 року (а.с.12). \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для нього перешкоди у користуванні цим житлом, позбавляє його права на отримання субсидії, тому, відповідно до ст.391 ЦК України, його права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

15 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить 1/2 частка житлового будинку № 127, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Слобідська, в якому з 1981 року зареєстрований відповідач [PERSON], що позбавляє його як власника права повноцінно користуватися та розпоряджатися будинком. Останній за вказаною адресою не проживає. Посилаючись на викладені обставини, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 грудня 2018 року позов [PERSON] задоволено повністю, визнано [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Слобідська, буд. 127. 11 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення з відповідача судового збору сумі 704 грн. 80 коп., оскільки при ухваленні рішення вказане питання не було вирішено. Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. За приписами ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] при зверненні до суду з вказаним позовом сплатив судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Враховуючи, що при винесені рішення, не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає заяву [PERSON] про винесення додаткового рішення такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача [PERSON] слід стягнути 704 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування судових витрат позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

15 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити юридичний факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, а саме станом на 24 серпня 1991 року, що необхідно для можливості реалізувати, належні йому, права. Заяву мотивовано тим, що він народився [INFO] року в с. Пелагеївка Шишацького району Полтавської області, де проживав до 1970 року. З 1970 року проживав та працював у м. Полтава, де і був зареєстрований. У 1988 році паспорт громадянина колишнього СРС зразка 1974 року та інші документи були викрадені, які в подальшому не відновлювалися. На даний час бажає отримати паспорт громадянина України, однак не може у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували його реєстрацію на території України станом на 24 серпня 1991 року. Тому, просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року у судовому порядку. Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку окремого провадження / а. с. 8 /. Будучи допитаним у судовому засіданні, заявник [PERSON] суду пояснив, що він є уродженцем с.\~ Пелагеївка\~ Шишацького району\~ Полтавської області, де постійно проживав до 1970 року. У 1976 році отримав паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. Після проходження строкової служби, проживав у м. Полтава, де й був зареєстрованим. У 1986 році документи, які посвідчують його особу, в тому числі й паспорт, були втрачені та в подальшому через власну недбалість не відновлювалися. З 1988 року постійно без реєстрації проживає в домоволодінні померлих батьків, що по [ADDRESS]. Звернувшись у липні 2018 року до Шишацького районного сектору УДМС України в Полтавській області, йому у видачі паспорта громадянина України було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Представник заінтересованої особи - завідувач Шишацького районного сектору УДМС в Полтавській області [PERSON] категорично заперечував проти задоволення заяви [PERSON] з огляду на відсутність достатніх доказів тому, що останній дійсно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши фактичні обставини справи, належними в ній доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: approved