Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

15.02.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить усунути перешкоди в користуванні будівленю в [ADDRESS] Хмельницької області по [ADDRESS] , зобов`язавши [PERSON] передати їй дублікати ключів приміщення магазину «Віра» з господарською будівлею з можливістю цілодобового доступу до вказаних будівель, зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні даними приміщеннями та встановити порядок їх спільного використання, передавши після вступу рішення суду в законну силу їй в користування приміщення магазину строком на три роки. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.10.2015 року набула право власності на Ѕ частину приміщення магазину « [PERSON] », однак, відповідач чинить їй перешкоди в користуванні ним, здійснюючи при цьому в ньому підприємницьку діяльність з продажу продуктів харчування, одноосібно та отримуючи від цього дохід. Пропозиції щодо укладення між ними договору оренди належної [PERSON] частки магазину чи її викупу відповідач ігнорує, тому позивач була змушена звернутись за захистом порушеного права до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник адвокат Бойко В.Ф. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Крім того просить суд передати їй в користування магазин строком на три роки, оскільки саме з 2015 року, тобто з моменту прийняття судом рішення про визнання за нею та відповідачем по Ѕ частці магазину, відповідач почав чинити їй перешкоди у використанні даної нерухомості. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не прибув. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує. Вказує, що його довіритель передав ключі від приміщення позивачу, таким чином вона має безперешкодний доступ до магазину, тому не вбачає правових підстав для задоволення позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.10.2015 (10.12.2015 вступило в законну силу) частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , та визнано за нею право власності на Ѕ частину приміщення магазину « [INFO] » по [ADDRESS] (а.с.5), що також підтверджується даними витягу від 30.12.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на Ѕ частини приміщення магазину «Віра» з господарською будівлею (а.с.8). 01.02.2016 [PERSON] направила [PERSON] пропозицію про укладення договору оренди Ѕ частини магазину «Віра» з господарською будівлею по вулиці Кн. Сангушків, 8а в м [ADDRESS] області, корту останній отримав 04.02.2016 (а.с.10). 29.09.2016 [PERSON] було повторно направлено відповідачу пропозицію аналогічного змісту (а.с.11). 18.05.2018 [PERSON] звернулася із заявою до начальника Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про те, що [PERSON] чинить перешкоди в користуванні належною їй Ѕ часткою магазину « [PERSON] » та господарською будівлею, а тому просить надати їй допомоги щодо припинення протиправного використанням [PERSON] належної їй частки нерухомості (а.с.12-13). 25.09.2018 позивачем було направлено [PERSON] дві письмових листи - вимога передачу дублікатів ключів до приміщення магазину « [INFO] », а також пропозиція про продаж Ѕ частини будівлі (а.с.15,16). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду наступне. Так [PERSON] повідомив суду, що 26.05.2018 допомагав дружині свого товариша [PERSON] , яка як йому відомо є співвласником магазину, а іншим співвласником є її колишній чоловік, відповідач по справі (адресу місцезнаходження не пам`ятає ), перевезти туди її речі. Прибувши на місце, хотіли занести їх до магазину, проте продавець почала заперечувати та зателефонувала іншому співвласнику. Через деякий час приїхали працівники поліції, яких на його думку викликав [PERSON] , проте пересвідчившись, що [PERSON] на законних підставах намагається потрапити до магазину, залишили місце події. Залишивши речі [PERSON] в приміщенні магазину, поміняли серцевину замка від вхідних дверей до нього та передали дублікат ключів продавцю. Як йому відомо відповідач дійсно чинить [PERSON] перешкоди в доступі до приміщення магазину. Свідок [PERSON] повідомив суду, що 26.05.2018 за проханням [PERSON] допомагав їй перевозити речі до магазину, співвласником якого вона є. Спочатку продавець чинила опір, але згодом вони залишили там речі. При цьому змінивши серцевину замка від вхідних дверей магазину, залиши продавцю дублікат ключів. Повернувшись наступного дня, щоб перевірити їх схоронність, виявили, що речі перебувають в підсобному приміщенні магазину. Від [PERSON] йому відомо, що її колишній чоловік дійсно чинить їй різноманітні перешкоди у вільному доступі до магазину. Положеннями ст.41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правом власності, згідно із ч.1 ст.316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові, відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, належить права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Згідно ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому суд враховує, що факт перешкод які чинять відповідач позивачу підтверджено як показами свідків в суді так і приєднаними позивачем під час розгляду справи копіями матеріалів перевірки Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області за її зверненням від 18.05.2018 р. згідно якого, [PERSON] перешкоджає користуватися частиною магазину «Віра» для [PERSON] Водночас вимога позивача про встановлення режиму користування магазином шляхом передання після вступу рішення суду в законну силу приміщення магазину на три роки не підлягає задоволенню, оскільки захищаючи в таких спосіб право [PERSON] на вільний доступ до спірного приміщення, суд порушить права іншого співвласника [PERSON] , що є неприпустим, окрім того за захистом порушеного права [PERSON] могла звернутись до суду з моменту створення відповідачем їй перешкод в користуванні магазином, тобто з 2015 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов в частині усунення перешкод в користування приміщенням підлягає частковому задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат суд приходить до наступного висновку. Статтею 133 ЦПК України визначено, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~в т.ч.\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Так згідно наявних в матеріалах справи доказів [PERSON] сплатила 5580 грн витрат на правову допомогу, що підтверджується ордером, договором про надання правової допомоги від 23.07.2018, актом прийому передачі виконаних робіт від 10.06.2019 з детальним розрахунком витрат на правову допомогу, складеним представником позивача адвокатом Бойко В.Ф. Враховуючи те, що позов задоволено частково, витрати позивача на правову допомогу та судовий збір в її користь підлягають стягненню з відповідача відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: partial