Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

15 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд скасувати Державну реєстрацію права власності на ім.»я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], проведеної реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 02 серпня 2013 року, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати( а.с.1а-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив. Після смерті [INFO] року матері, [PERSON], позивач та його рідна сестра є спадкоємцями 2/5 частини нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності № 475 від 24.06.2005 року. Зазначив, що оформити спадщину, а саме: отримати свідоцтво про право на спадщину та провести відповідну реєстрацію право власності в державному реєстрі він не має можливості, оскільки з листа приватного нотаріуса №1271/02-14 від 21.07.2016р. йому стало відомо, що 02.08.2013 року на відповідача, [PERSON], в Державному Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано право власності як одноособовий власник всього житлового будинку. В добровільному порядку відповідач не бажає внести зміни в державний реєстр. Вважає, що при таких обставинах, порушуються його права на реєстрацію права власності на частину спадкового майна. З метою відновлення свого порушеного права звернувся до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримують позов та просять суд задовольнити його. Відповідач не визнав позов та заперечував проти його задоволення пояснив, що надав для реєстрації надані йому документи, зокрема довідку сільської ради, що належна йому частина будинку має самостійну поштову адресу: вул.Садово-Дачна,7. Рішення сільської рали про зміну поштової адреси він не має. Також зазначив, що у попередніх власників склався порядок користування будинку, який має два окремих виходи, тому вважав, що має право зареєструвати належну йому частину будинку як окремий житловий будинок. Представник третьої особи- Бориспільської районної ради Київської області, у судове засідання не з'явився, направив до суду надійшло клопотання за підписом голови ради В.М. Байчас( а.с.84), в якому просив розглянути справу без участі їхнього представника, при розгляді справи повністю покладаються на думку суду. Суд, перевіривши повноваження представника позивача [PERSON], вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області( а.с.60). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка в тому числі складається з 2/5 частини домоволодіння [ADDRESS], яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності № 475 від 24.06.2005 року, виданого згідно з рішенням виконкому Великоолександрівської сільради № 259 від 25.12.2003 року та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.08.2005 року номер витягу 8182819( а.с.5-7). Дана обставина відповідачем не заперечується. Позивач та його рідна сестра [PERSON] будучи спадкоємцями першої черги, звернулися з заявами про прийняття спадщини до Бориспільської районної державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу за № 55/2012( а.с.57-78). Проте, позивач не може оформити спадщину та провести відповідну реєстрацію право власності в державному реєстрі, ак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, по тій причині, що згідно з даними Державного реєстру прав на нерухоме майно цілий житловий будинок за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON] (а.с.8). Статтею 41 Конституції України закріплено, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як встановлено з договору посвідченого 30 липня 1988 року секретарем виконавчого комітету В.Олександрівської ради народних депутатів Бориспільського району Київської області Петлицькою С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 41 (а.с.23), [PERSON] придбав у [PERSON] ? жилого будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS]. З довідки № 2/04/01/694 виданої 06.08.2013 р. Великоолександрівською сільрадою Бориспільського району Київської області вбачається, що будинку, який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору від 30.07.1988 р., в якому він був зазначений як ? житлового будинку з надвірними будівлями, на 06.08.2013 р. присвоєно поштову адресу: [ADDRESS], як окремому житловому будинку. Гр. [PERSON] є власником зазначеного будинку в цілому, загальною площею 207,4 кв.м., житловою площею 57,8 кв.м., згідно технічного паспорту на житловий будинок, виданого 26.06.2013 р. на ім'я [PERSON]( а.с.24). Проте, відповідне рішення про зміну поштової адреси, суду надано не було, та згідно з поясненнями сторін, таке рішення Великоолександрівською сільською радою не ухвалювалось. Також встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 02.08.2013 р., 22 серпня 2013 року реєстраційна служба Бориспільського МРУЮ прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 5229002 за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на не-рухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 8358702 від 22 серпня 2013 року( а.с.22). В цей же день, 22.08.2013 року, на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER](а.с.21). Таким чином, реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєструвала на ім'я відповідача право власності на весь будинок за адресою [ADDRESS], в той час як відповідач володів лише ? зазначеного жилого будинку з надвірними будівлями. При цьому, належна на праві власності [PERSON] ? частка будинку в натурі не виділялась, що також визнано сторонами. Зазначена обставина свідчить про те, що рішення реєстраційної служби Бориспільського МРУЮ та свідоцтво про право власності на нерухоме майно порушують права позивача [PERSON] на реєстрацію право власності на частину спадкового майна. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Суд враховує, що відповідно до вимог ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ост.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Встановлено, що реєстрація права власності на будинок, що знаходиться у спільній частковій власності за відповідачем, порушує право позивача в установленому законом порядку оформити право на спадщину - на успадковану ним частину домоволодіння, в зв'язку з чим обраний позивачем спосіб захисту є обґрунтованим, ефективним способом захисту його порушених прав, відповідає спірним правовідносинам. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з метою відновлення законності та порушеного права позивача належить скасувати Державну реєстрацію права власності на ім'я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], проведеної реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 02 серпня 2013 року. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 640 гривень (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: approved