Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

15 червня 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку щомісяця на утримання дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, мотивуючи його тим, що спільне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем припинено, дитина проживає з нею, а відповідач не бере належної участі в утриманні дитини. Відповідач подав заперечення проти позову, де просив задовольнити позов частково та стягнути аліменти у розмірі ? частки заробітку з урахуванням його матеріального становища. В судовому засіданні позивачка позов підтримувала у повному обсязі з посиланням на своє та відповідача матеріальне становище і можливість сплати ним аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку. Відповідач позов визнавав частково, посилаючись на завищений розмір позовних вимог, оскільки він безробітний, отримує лише допомогу по безробіттю, розмір якої зменшується, а інших доходів не має. З матеріалів справи та пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2013 року згідно актового запису № 130, зробленого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області (а.с.5). Подружжя має дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю (а.с. 3, 4). Батько дитини проживає окремо, не має місця роботи, перебуває на обліку як безробітний та отримує допомогу по безробіттю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище дитини та платника аліментів. При визначенні розміру частки, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд виходить з того, що мати дитини має постійне місце роботи та регулярний заробіток, житлом забезпечена батьками, батько дитини перебуває на обліку як безробітний і отримує допомогу по безробіттю, іншого доходу не має, на утриманні інших дітей не має. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не наведено у позовній заяві і не обґрунтовано в судовому засіданні наявності обставин, які потребують стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Тому суд, враховуючи матеріальне становище дитини, мати якої має постійне місце роботи та регулярний заробіток, нормальний стан здоров'я дитини, рівність прав і обов'язків обох батьків щодо дитини, погоджується з відповідачем у тому, що аліменти у розмірі ? частки його заробітку (доходу) щомісяця будуть відповідати його матеріальному становищу і забезпечать його необхідну участь в утриманні неповнолітньої дочки, починаючи від дня пред'явлення позову, до повноліття дитини. Виходячи з викладеного, позов необхідно задовольнити частково. Згідно правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», від сплати якого позивач звільнена відповідно до закону. Згідно правила ст. 367 ЦПК України виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: partial