Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

16.04.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09.12.2016 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов позов підтримала, просила його задовольнити.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, оскільки дружина його зраджує з іншим чоловіком. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09.12.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.12.2016 року, актовий запис № 208 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з 8 грудня 2018 року. З цього часу разом не проживають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно\~ст. 150 СК України\~батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з нормами\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] проживає спільно з матірю [PERSON] . І відповідач не заперечує проти проживання малолітньої доньки з матір`ю, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] проживати спільно з матірю [PERSON] . \~ \~ \~ \~Тому позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved