overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

15.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив частково та зазначив, що він має захворювання опорно-рухового апарату та часто лікується, ніде не працює, є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 998 грн., а тому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі 200 грн. щомісячно. Заслухавши відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 389 від 15.06.2010 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини слід стягнути аліменти. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначив сам відповідач, єдиним джерелом доходу для нього є пенсія, тобто його дохід є регулярним, а тому для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підстав немає. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню суд приймає до уваги, стан здоров'я відповідача, який, відповідно до наданих ним виписок з історій хвороби та епікризів, тривалий час страждає на захворювання опорно-рухової системи та лікується з 2011 року, що також підтверджується рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.12.2013 року. У зв'язку з цим суд вважає, що розмір аліментів заявлений позивачем необхідно зменшити до 1/5 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

15.03.2014 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності її чоловіку - [PERSON] (який помер [INFO]) Свідоцтва про право власності на житло, яке видане 19.02.2007 року Виконавчим комітетом Деснянської районної в місті Чернігові ради на квартиру [ADDRESS], так як в написанні прізвища чоловіка була допущена помилка. В судове засідання заявник не прибув, в поданій до суду заяві від 18.04.2014 року просять розглянути справу у її відсутність. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули, в поданих заявах просять суд розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Заявник (на підставі свідоцтва про одруження, довідки з місця проживання від 17.03.2014 року, в якій місцем реєстрації та проживання заявника є вищезазначена квартира) довів факт, що прізвище її чоловіка - [PERSON] (який помер [INFO]) в Свідоцтві про право власності на житло, яке видане 19.02.2007 року Виконавчим комітетом Деснянської районної в місті Чернігові ради на квартиру [ADDRESS], помилково зазначене як «[PERSON]», а тому встановлені судом обставини є підставами для задоволення заяви (а.с.7-10). Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для спадкування майна померлого чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

15.03.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів, у зв'язку із чим почались між ними сварки, було втрачено почуття кохання та поваги. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 25 березня 2016 року сторонами було заявлено клопотання про надання строку про примирення. Клопотання судом було задоволено та надано строк для примирення з метою збереження сім'ї. Наступне судове засідання було призначено на 25.04.2016 рік. У сьогоднішнє судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилась, хоча про день та час слухання справи була сповіщена своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 26). На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами зареєстрований 06.11.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 297 (а.с. 8). Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10). Так, в своїй заяві позивач зазначає про те, що сторони намагалися зберегти сім'ю, але їх спроби були марними, через що спільне подружнє життя припинилось. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

15.03.2016 (дата згідно з штемпелем на конверті) до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03.11.2012 Степанською селищною радою Сарненського району Черкаської області. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спір про поділ майна відсутній. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб не бажає. Свій позов позивач мотивує тим, що вони з дружиною абсолютно різні люди, які не розуміють один одного та не зійшлися характерами. Влітку 2013 року відповідач поїхала в с. Васильків Шполянського району Черкаської області, з цього часу сторони проживають окремо. Позивач вважає що їх з відповідачем сімя існує лише формально а тому подальше її збереження неможливе і недоцільне. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.11.2012, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 083188, яке видане Степансьою селищною радою Сарненського району Рівненської області 03.11.2012, актовий запис №19 (а.с.4). Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір \~в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

15.03.2016 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 29.11.2008 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось і вже як шість років припинили шлюбні відносини. Причиною стало те, що протилежні погляди на життя, права та обовязки подружжя, внаслідок чого виникали сварки, що поступово призвело до втрати почуттів. Кожен з них живе своїм життям. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2008, який зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 797. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

15.03.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 17.07.2009 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис за №\~266. Позивач посилається на такі обставини. 17.07.2009 вона та відповідач зареєстрували шлюб. Спільних дітей та майна сторони не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, часті сварки. З 2010 року вони фактично припинили шлюбні відносини, спілкування один з одним і почали проживати окремо. Спільне господарство не ведеться. Спільне проживання в подальшому та збереження шлюбу неможливі, підстав для примирення не має. У звязку з вказаним позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши суду заяву, відповідно до якої підтримує заявлені нею позовні вимоги, строку на примирення не потребує, наполягає на розірванні шлюбу та просить справу розглядати за її відсутності. Вказала, що дошлюбне прізвище Рубанова після розірвання шлюбу відновлювати не бажає. Просить також не стягувати з відповідача витрати на сплату судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнав, не заперечує проти розлучення. При цьому просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. У заяві від 22.04.2016 позивач просила суд не стягувати понесені нею судові витрати з відповідача на її користь, тому суд питання про стягнення судових витрат з відповідача не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

15.03.2016 позивач звернулась із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.12.2007, від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне життя між позивачем та відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння, з жовтня місяця 2014 року сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач, яка повідомлялась судом належним чином, в судове засідання не з'явилась, через загальну канцелярію суду подала заяву в якій позов підтримала, просила задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач, який повідомлявся судом належним чином, в судове засідання не з'явився, через загальну канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги визнав, позов просив задовольнити та слухання справи проводити без його участі. Суд, оголосивши заяву позивача та заяву відповідача, визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін у справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 15.12.2007 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 875. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

15.03.2016 р. до суду заявлено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем , зареєстрований відділом ДРАЦСу Погребищенського районного управління юстиції у Вінницької області 04 листопада 2011 року, актовий запис № 76. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO],, спору щодо поділу майна та місця проживання дитини, а саме біля матері - [PERSON] - немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю та просила шлюб розірвати, оскільки втратили почуття один до одного та в даний час не підтримують подружніх стосунків, Спору щодо поділу спільного майна, місця проживання сина, а саме біля неї , матері - немає та порядку утримання сина - не мають. Строку для примирення не потребують. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просить шлюб розірвати, повністю підтримує вимоги позивачки. Примирення між ними неможливе. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

15.03.2016 року [PERSON] заінтересована особа - Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції, звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], померлим [INFO] року, та його матір'ю [PERSON], померлою [INFO] року. В обґрунтування заяви заявник вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, заявнику було відмовлено, оскільки був відсутній факт родинних відносин між батьком заявника - [PERSON], померлим [INFO] року, та його матір'ю [PERSON], померлою [INFO] року. На підставі викладеного заявник просить встановити факт, що його батько [PERSON], померлий [INFO] року, є рідним сином [PERSON], померлої [INFO] року. Заявник в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи - Тернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції в судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує та просить суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин. Факт родинних відносин [PERSON], померлого [INFO] року, який є рідним сином [PERSON], померлої [INFO] року, підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.5), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.6), домовою книгою (а.с.7), актом Квартального комітету №3 від 10.03.2016 року (а.с.9). Тому суд вважає, що необхідно встановити факт родинних відносин, що [PERSON], померлий [INFO] року, є рідним сином [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

15.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті [PERSON] ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що 25 травня 2015 року померла [PERSON], 31.07 [INFO], яка зробила заповіт на його ім'я. За життя на праві приватної спільної часткової власності вона мала 28/200 частки квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/4 частину сараю. Ці обставини підтверджуються копією заповіту від 16 вересня 2011 року. Коли він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтво про право на спадщину, було відмовлено, оскільки згідно до ст. 1170 ЦК України пропустив встановлений законом строк на прийняття спадщини. На той час він дуже захворів, довгій час лікувався і з 07.07.2015 р. йому призначена друга група інвалідності, крім цього він сумлінно помилявся, що необхідно подати заяву до нотаріуса після 6 місяців. Крім нього спадкоємців немає, ніхто з заявою про прийняття спадщини не звертався. В цей час він має намір розпорядитися житлом, але цього зробити не може, тому що квартиру необхідно оформити на себе. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, після померлої 25 травня 2015 року [PERSON] терміном до 3 місяців після набрання рішення суду законної сили. Позивач звернувся до суду с заявою про підтримку позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідач - Виконавчий комітет Тернівської районної у місті [PERSON] ради з позовом згодний, просить розглянути справу без участі їх представника. Оскільки відповідач Виконавчий комітет Тернівської районної у місті [PERSON] ради позов визнав, відповідно до ст.. 130 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.. 61 ЦПК України. Відповідно до ст.ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України / шість місяців з часу відкриття спадщини/ не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved