Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

16 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] (належало померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину). За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержала [PERSON] за правом представлення, оскільки на час смерті спадкодавця не було живого її батька (брата спадкодавця) [PERSON], який помер [INFO]. Реалізуючи своє право на спадщину позивач звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено. Відмова мотивована тим, що позивачем не надано правовстановлюючих документів, щодо належності спадкодавцеві нерухомого майна та не надано документів, що підтверджують родинні відносин між позивачем та спадкодавцем, а саме не надано свідоцтво про народження [PERSON] Позивачу надали роз'яснення про те, що у зв'язку з не наданням документів, що підтверджують родинні відносин між позивачем та спадкодавцем, вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку. Крім того, підтвердити факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем не має можливості, так як свідоцтво про народження спадкодавця не зберіглося, а згідно даних архіву Київської державної адміністрації та Фастівського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області в архівах відсутній актовий запис про народження [PERSON] Ненадання вищевказаного свідоцтва про народження позбавляє можливості позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. На підставі зазначеного просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання представник позивача не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 29.12.2016 року Виконавчим комітетом Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області, серія [NUMBER] /а.с.9/, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержала [PERSON] за правом представлення, оскільки на час смерті спадкодавця не був живий її батько (брат спадкодавця) [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.11.2010 року Виконкомом Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області, серія [NUMBER] /а.с.8/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори від 02.11.1977 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали після смерті свого батька [PERSON] в рівних частинах житловий будинок, що знаходиться в с. Велика Офірна Фастівського району Київської області /а.с.10/. Згідно з витягу про державну реєстрацію прав [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали спільну часткову власність на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] /а.с.11/. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 28.10.2011 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] /а.с.12/. Реалізуючи своє право на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], після смерті її дядька [PERSON] Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували факт права власності на нерухоме майно за спадкодавцем та не наданням документів, що підтверджують родинні відносин між позивачем та спадкодавцем, а саме не надано свідоцтво про народження [PERSON] Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постановівід 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщинувидається за письмовоюзаявоюспадкоємців, якіприйнялиспадщину в порядку, установленомуцивільнимзаконодавством. У разівідмовинотаріуса в оформленні права на спадщину особа можезвернутисядо суду за правилами позовногопровадження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захистуцивільних прав та інтересів є визнання права. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом Українивід 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно». Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальнійконторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем». Судом встановлено, що спадкодавець за життя набув у властность 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 02.11.1977 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 6266 /а.с.10/. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також судом встановлено, що відповідно листа Державного архіву Київської області №01-43/1215 від 21.08.2017 року актовий запис про народження [PERSON] не виявлений /а.с.19/, відповідно до листа Фастівського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області №529-16.25-102 від 18.04.2007 року також повідомлено, що актовий запис про народження [PERSON] відсутній /а.с.20/. Факт родинних відносин між померлим [PERSON] і позивачкою підтверджується наданими суду документами. Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому набула право спадкування на 1/3 частину житлового будинку, але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує. На підставі викладеного,

Outcome: approved