Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

16 квітня 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 20.09.2014, право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Савчука, буд. 7, кв. 235.Свій позов представник позивача обґрунтовує тим, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, а померлій матері за життя належала на праві власності квартири № 235, що знаходиться в місті Чернігові по вул. Савчука, буд. 7, та грошові кошти, розміщені в установах Ощадного банку СРСР на загальну суму 72830 грн. 85 коп. На імя позивача в порядку спадкування після смерті матері державним нотаріусом було видано свідоцтво на право на спадщину за законом на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями, що зберігаються в операційному відділенні філії Чернігівського облуправління АТ «Державний Ощадний банк України» на вклади,розміщені в установі Ощадного банку СРСР до 03 січня 1992 року, на загальну суму 72830 грн. 85 коп. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на квартиру № 235, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Савчука буд. 7, державним нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючий документ на спірну квартиру. У судове засідання позивач та її представник, представники відповідача та третьої особи не зявилися, про час та місце розгляду справи оповіщені, у проданих письмових заявах просили справу розглядати без їх участі. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, представники відповідача та третьої особи при вирішенні справи поклалися на розсуд суду. Позивач про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 20 вересня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 242078 (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії 1ЯФ № 148393, яка народилася 28.02.1946 року, батьком записано [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] одружилася з [PERSON] 15 червня 1979 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 7). 23 березня 2015 року державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво на право на спадщину за законом на грошові вклади з належними відсотками та компенсаціями, що зберігаються в операційному відділенні філії Чернігівського облуправління АТ «Державний Ощадний банк України» на вклади поміщені в установі Ощадного банку СРСР до 03 січня 1992 року, на загальну суму 72830 грн. 85 коп. (а.с. 17). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.03.2015 за № 1273/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 235, що знаходиться в місті Чернігові по вулиці Савчука в будинку № 7, оскільки за даними довідки № 24948 від 12.11.2014 КП «Чернігівське МБТІ» право власності на вищевказану квартиру № 235, що знаходиться в місті Чернігові по вулиці Савчука в будинку № 7, зареєстровано за [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення від 14.11.1991, однак вищезазначений правовстановлюючий документ на квартиру або його дублікат спадкоємцем [PERSON] не був поданий державному нотаріусу (а.с. 14). Відповідно до\~ ст. 41 Конституції України,\~ кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до положення\~ статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини\~ \~\~і основоположних свобод\~ та\~ Закону України № 475/97-ВР\~ \~\~від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини\~ \~\~і основоположних свобод 1950 р, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 Цивільного кодексу України\~ встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України\~ до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1\~ ст. 1268 ЦК України\~ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1216 ЦК України\~ передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). \~Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Суд зауважує, що відповідно до\~статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі\~статтею 3 зазначеного Закону,\~право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З наведеного вбачається, що право власності, що набуте на відповідне нерухоме майно до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», набувається в порядку, який існував на час його набуття, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За вказаних обставин та вимог чинного законодавства України суд не вбачає перешкод для визнання за позивачем\~\~права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved