Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

17.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, місце проживання дітей визначити з матір'ю, залишити прізвище [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції 29.06.2007 року, актовий запис №437. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, близьких стосунків не підтримують в наслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та вирішення соціально - побутових проблем. Збереження сім'ї неможливе. В судовому засіданні позивач підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду письмову заяву, в якій просив справу слухати без його участі, не заперечував проти розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей з матір'ю, залишення позивачу прізвища [PERSON]. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Між сторонами укладено шлюб, зареєстрований 29.06.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис №437 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 29.06.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 17.11.2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, та [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] повторно видане 25.06.2013 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Фактично сторони припинили шлюбно-сімейні відносини внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя. Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. А тому, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей з матір'ю. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved