Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Мостобуд» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач з 01 липня 2011 року по 25.08.2015 рік працював у відповідача на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкція 5 розряду управління механізації Публічного акціонерного товариства «Мостобуд». Відповідач заборгував 30848,00 грн., які відмовляється виплатити внаслідок відсутності грошових коштів. Такі дії відповідача є незаконними, та підлягають судовому захисту. Позивач в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного. Частинами 1, 7 ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Вбачається, за даними, що містяться в трудовій книжці АТ ІІ № 576621 від 26.06.1980 р. [PERSON], позивач у справі, 25.08.2015 року звільнений з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, наказ № 62-к від 25.08.2015 р., з посади монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій 5 розряду ПАТ «Мостобуд». Відповідач ПАТ «Мостобуд» має заборгованість перед [PERSON], позивачем у справі, в розмірі 36209,00 грн., з них за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року частково заробітна плата виплачена в сумі 5361,00 грн. (5361,00 36209,00 = 30848,00 грн.)У звязку з чим, позивач просив стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 30848,00 грн., За змістом ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Суд, відповідно до ст.212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів, суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. За нормами ч.1 ст.94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, та за нормами ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Вбачається, що в порушення зазначених вимог закону відповідачем не проведено виплати нарахованої позивачу, на день звільнення, заробітної плати. Згідно ст.367 ЦПК України, стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню. Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення заробітної плати, за п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільнений, та судовий збір стягується, відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з Публічного акціонерного товариства «Мостобуд», відповідача у справі, слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved