Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

17.05.2021 року з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон та оформлення відповідних документів до суду звернулась [PERSON] , в якому просить надати дозвіл на перетин державного кордону при виїзді з України громадянином України, який не досяг 16-річного віку, а саме [PERSON] , [INFO] (факт материнства та батьківства підтверджується Свідоцтвом про народження, номер актового запису [NUMBER] , видане 25квітня 2017 року реєстратором штату Флоріда, Сполучені Штати Америки, місто народження Маямі-Бич, округ Маямі-Дейд) у супроводі його матері [PERSON] (паспорт [NUMBER] , виданий Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 18 грудня 2012 року, РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ), без згоди та супроводу батька дитини, [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (РНОКПП: [NUMBER] ) до Арабської Республіки Єгипет у період з 30 жовтня 2021 року по 06 листопада 2021 року; надати дозвіл на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон та інших документів неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (факт материнства та батьківства підтверджується Свідоцтвом про народження, номер актового запису [NUMBER] , видане 25 квітня 2017 року реєстратором штату Флоріда, Сполучені Штати Америки, місто народження Маямі-Бич, округ Маямі-Дейд) без згоди/дозволу батька дитини. [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (РНОКПП: [NUMBER] ). Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 28.05.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До судового засідання з боку позивача [PERSON] надійшла заява про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем мешкання, причини неявки не повідомив. Відзив на позов не подано. З боку третьої особи Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування надійшла заява щодо можливості розгляду справи за відсутності їх представника. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З 05.06.2013 року [PERSON] та відповідач - [PERSON] перебували у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції шлюбі, який розірваний рішенням Київського районного суду м.Одеси від 24.04.2018 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] , який народився у штаті Флоріда, Сполучені Штати Америки, місто народження Маямі-Бич, округ Маямі-Дейд. Відповідно до довідки про реєстрацію особи громадянином України №6147/16-530-818 від 07.07.2017 року [PERSON] [INFO] зареєстровано громадянином України. Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] залишився проживати з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує, не приймає будь- якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, на протязі останніх декількох років взагалі не бачиться та не спілкуються з сином. З відповідачем жодного зв`язку не підтримує. Всі питання щодо виховання позивач вирішує самостійно. З метою підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану здоров`я, фізичного духовного та морального розвитку, позивач має намір забезпечити активний відпочинок та оздоровлення сина з виїздом за кордон. Єдиною перешкодою для подорожі дитини є мовчазна відмова його батька у наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон для відпочинку і оздоровлення, а також в оформленні паспорту громадянина України для виїзду за кордон та інших необхідних для цього документів. В теперішній час у позивача з сином запланована подорож до Єгипту для відпочинку та оздоровлення. 05.05.2021 року між позивачем та туристичним агентством ТОВ « Фрідом Тревел» укладено Договір на туристичне обслуговування, за умовами якого турагент забезпечує туристу й особам, що слідують з ним комплекс туристичних послуг в країні Єгипет в період з 30 жовтня 2021 року по 06 листопада 2021 року. Позивач з сином [PERSON] перебуватиме в готелі Stella Di MareBeach Hurgada, про що свідчить відповідний ваучер. Доказами, що підтверджують намір повернення дитини до України є квитки. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 14.07.2016 Верховною Радою України внесені зміни до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», вилучено з нього норми, що регулювали питання виїзду дитини за кордон, у тому числі можливість виїзду на підставі рішення суду в разі відсутності згоди одного з батьків. З цього часу єдиним законодавчим актом, що регулює порядок виїзду дітей за межі України, є стаття 313 ЦК України, якою встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 (далі - Правила). Відповідно до пункту 3 зазначених Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску. У підпункті 2 пункту 4 Правил передбачено, що громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України повинен відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим із батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання. Отже, законом передбачено можливість надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків за умови, що такий дозвіл має одноразовий характер з визначенням конкретної країни перебування та з вказівкою на певний період часу на протязі якого дитина буде перебувати за кордоном. Дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої особи у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 712/10623/17). Крім того, сама по собі можливість поїздки за кордон не є безумовним свідченням того, що така поїздка відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки істотне значення має країна поїздки, мета такої поїздки та період поїздки. Надання дозволу на виїзд дитини за кордон без зазначення конкретної адреси місця перебування дитини за межами України та не надання доказів на підтвердження повернення дитини на територію України створить ситуацію правової невизначеності та непрогнозованості (постанова Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 643/1090/17). Як вбачається позову [PERSON] зверталась до батька сина, із проханням про надання дозволу на його тимчасовий виїзд однак дане прохання залишилось проігнорованим. Неможливість отримання добровільної згоди від батька, не повинна впливати на потребу дітей у створенні їм можливості відпочинку за кордоном. Враховуючи те, що позивачем надано договори, укладені з туроператорами, в яких визначені конкретні дати перебування її та сина за кордом, зазначено конкретні місця перебування (адреса та назва готелів), визначено дати початку і повернення таких тимчасових поїздок, виїзд заплановано з метою відпочинку в періоди вільні від навчання, дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий. Оскільки позивач не отримала згоду відповідача на тимчасовий виїзд дітей за кордон шляхом оформлення нотаріально посвідченої згоди, та беручи до уваги те, що відсутні обмеження чи заборони, які унеможливлюють виїзд малолітнього за межі України для тимчасового перебування для відпочинку, розвитку та оздоровлення, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved