Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

17.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.10.2000 року у Миронівській сільській раді Первомайського району Харківської області зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя мають синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідачка зловживає алкогольними напоями, вчиняє сімейні скандали, обзиває його нецензурними словами, належним чином не займається вихованням дітей, не підтримує порядок у житловому будинку, неохайна. Крім того, вона укладає кредитні договори, які не виконує, які, в подальшому, він зобов`язаний оплачувати згідно умов кредитного договору. Відповідачка витрачає кошти із сімейного бюджету для своїх власних потреб і нічого не повідомляє йому. На даний час він остаточно вирішив розірвати шлюб, оскільки не в змозі погашати кредити відповідачки. Дітей просить залишити на вихованні з відповідачкою. Подальше спільне подружнє життя з нею неможливе і збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 20.10.2000 року у Миронівській сільській раді Первомайського району Харківської області, актовий запис №5. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні, викладеним в позові, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що втратив почуття любові та поваги до відповідачки, має іншу жінку, з відповідачкою не підтримує подружні відносни з січня 2019 року, не веде з нею спільне господарство. Відповідачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала, просить розірвати шлюб з позивачем, ствердила, що любить позивача, але оскільки він порушує подружню вірність та наполягає на розірванні шлюбу, тому вона також просить розірвати шлюб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані сторонами, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 20.10.2000 року, зареєструвавши шлюб у Миронівській сільській раді Первомайського району Харківської області, актовий запис №5 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7). Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають разом в одному будинку, не підтримуючи подружніх відносин з січня 2019 року, стали чужими, спільне господарство не ведуть, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідачки. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем пред`явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачкою однією сім`єю. На протязі певного часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При подачі позивачем позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.1). Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, відповідачкою позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved