Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

15.02.2018 заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті рідного брата [PERSON], [INFO] на тимчасово окупованій території України визначеній Верховною Радою України - в с. Металіст Слов'яносербського району Луганської області, у віці 54 роки. На обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] року на тимчасово окупованій території України у с. металіст Слов'яносербського району Луганської області помер її рідний брат [PERSON], про що було видано лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] на території, яка є тимчасово окупованою. Листом Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 15.02.2018 №127/17.19-08 заявнику відмовлено у проведення державної реєстрації смерті брата з підстав, що для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Таким чином заявник позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті брата на території України, яка контролюється державними органами та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка, а в подальшому оформити спадщину. Заявник в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи Марківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином за допомогою надсилання повідомлення на електронну адресу, заперечень щодо встановлення факту смерті суду не надано. Натомість надано заяву в якій справу просили розглянути без участі їх представника. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю, заявник та заінтересована особа, скористалися цим правом. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи, за наявними у справі документами. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши заяву, письмові докази, що маються у справі, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно довідки Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян здійснено актовий запис про шлюб №3, складений Веселогірською сільською радою Слов'яносербського району Луганської області 13.02.1988 між [PERSON] та [PERSON]. Шлюб на даний час розірвано. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 14.02.2011 Металістською сільською радою Слов'яносербського району Луганської області заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) в результаті укладення шлюбу зі [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.11.1969, витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, серії [NUMBER], сформованого 15.02.2018. Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Слов'яносербським РВ УМВС України в Луганській області заявник [PERSON] зареєстрована в с. Металіст Слов'яносербського району Луганської області та має картку платника податків [NUMBER]. Із медичного свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] вбачається, що [PERSON], [INFO] помер [INFO] в с. Металіст Слов'яносербського району «Луганської Народної Республіки». Згідно довідки про причину смерті [PERSON] помер внаслідок хронічної печінкової недостатності, церозу печінки у віці 54 роки. Листом Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 15.02.2018 №127/17.19-08 заявнику [PERSON] відмовлено у проведення державної реєстрації смерті брата з підстав, що для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024. Отже, судом встановлено, що заявник є рідною сестрою [PERSON], факт смерті якого необхідно встановити, оскільки він помер на тимчасово окупованій території України визначеній постановою Верховної Ради України. Таким чином у заявника виникла необхідність для встановлення юридичного факту смерті брата в судовому порядку. Вирішуючи справу по суті судом використовуються норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.8 ч.1ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000року, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.п. 13, 18 цієї ж Постанови суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За цих обставин суд вважає надані заявником медичні документи, як доказ смерті особи, не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті брата на території України, яка контролюється державними органами та отримання свідоцтва про смерть, а в подальшому оформлення спадщини. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. При цьому копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved