Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

16.10.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] , в якій позивачка просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , (з урахуванням уточнення позовних вимог від 21.02.2021 року) у вигляді 1/4 частини від середньої заробітної плати по області, яка на думку позивачки складає 3500 грн. Крім того, просить суд зобов`язати відповідача оплачувати додаткові витрати на інші потреби дитини-медичні, хобі, відпочинок, навчання тощо, за потреби та/або постфактум, при наявності документів (чеків, виписок, договорів, тощо) в повному обсязі до досягнення 3-х років, та частково, але не менше 50%, з 3-х років до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.10.2019 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З 2019 року сторони не проживають разом, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, малолітня дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини відповідач не надає, всі витрати, пов`язані із вихованням доньки покладені на позивачку. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 23.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 10.02.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 17.02.2021 року матеріали справи передано судді Саламатіну О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 19.02.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач своїм правом на позання відзиву не скористався, про розгляд справи повідомлявся шляхом надіслання матеріалів справи за останнім відомим місцем проживання, телефонограмою та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до приписів частини 11 статті 128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження\~серія [NUMBER] виданого 16.10.2019 року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ,\~ Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України). Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, частиною 2 статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. За приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, відсутність даних про інших утриманців відповідача, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, у розмірі 3500 грн., починаючи стягнення з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття Щодо зобов`язання відповідача оплачувати додаткові витрати на інші потреби дитини-медичні, хобі, відпочинок, навчання тощо, за потреби та/або постфактум, при наявності документів (чеків, виписок, договорів, тощо) в повному обсязі до досягнення 3-х років, та частково, але не менше 50%, з 3-х років до досягнення дитиною повноліття суд зазначає наступне: Стаття 141 СК України, визначає, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При цьому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Окремі медичні документи надані позивачкою, які стосуються дитини [PERSON] , містять рекомендації лікарів, щодо прийому певних ліків Натомість, з вказаних медичних документів неможливо встановити ступінь (тяжкість) захворювання та те, які витрати повинні бути понесені у майбутньому. При цьому позивачкою не надано жодних доказів про розмір понесених додаткових витрат, що унеможливлює визначення їх розміру, а сама наявність в майбутньому таких витрат ґрунтується на припущенні, також суду не надано розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст. 182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. Крім цього, судом роз`яснюється, що позивачка не позбавлена права в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст. 185 Сімейного кодексу України, з наданням відповідних доказів на обгрунтування вимог або збільшення розміру аліментів згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу України. Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України). За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи те, що позивачка в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути у дохід держави.

Outcome: partial