Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

16.11.2021 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблений відповідний актовий запис № 07. Померлий був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6485 га, що розташована на території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №035245, виданого Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області 01 липня 2002 року. Спадщину після його смерті прийняли його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] . Дружина та син спадкодавця отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені [PERSON] , державним нотаріусом Першої Первомайської нотаріальної контори Миколаївської області, за реєстровими номерами 3-2651 та 3-267 на 1/3 частку вказаної земельної ділянки кожен. Донька, Позивачка у справі, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки не отримувала. В подальшому [PERSON] та [PERSON] вирішили виділити в натурі свої частки у спільній частковій власності. Для цього вони замовили технічну документацію щодо поділу земельної ділянки. Отже, в результаті поділу земельної ділянки площею 5,6485 га, яка розташована в межах території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 035245, виданого Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області 01 липня 2002 року утворилися земельні ділянки: площею 1,9065 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0230, площею 1,8820 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0231 та площею 1,8600 га, якій кадастровий номер не присвоювався, оскільки [PERSON] не оформила її у встановленому Законом порядку після смерті свого батька. В січні 2014 року, [PERSON] звернувся за реєстрацією права власності на свою земельну ділянку площею 1,8820 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0231, що утворилася в результаті поділу та отримав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , а [PERSON] отримати свідоцтво про право власності на свою земельну ділянку не встигла, у зв`язку зі смертю. Так, [INFO] [PERSON] померла, про що виконавчим комітетом Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблений відповідний актовий запис № 07. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9065 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0230, що розташована в межах території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, а саме позивач [PERSON] , шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області. 22 березня 2021 року, Позивач звернувся за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що реєстрація права власності на спадкове майно не була проведена, про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом Позивачці, оскільки ціла ділянка вже знищена в ДЗК та на неї неможливо отримати Витяг з ДЗК про земельну ділянку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв`язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз`яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1216 ЦК України, у разі спадкування, права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Слід зазначити, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,9065 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0230, що розташована в межах території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, дійсно належала померлій [PERSON] і була утворена в результаті її виділу в натурі, як вже зазначалося вище. Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність). Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно ч. 3 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Так, до виділення в натурі часток у спільній частковій власності, між співвласниками не був укладений Договір поділу нерухомого майна, тобто не були проведені дії необхідні для виготовлення технічної документації та для реєстрації права власності. Оскільки, ділянка, що існувала до поділу знищена з ДЗК, то неможливо укласти договір поділу ділянки у нотаріальній конторі. Хоча з наведеного вище вбачається, що [PERSON] дійсно мала належати земельна ділянка площею 1,9065 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0230, а позивачці земельна ділянка площею 1,8600 га. Саме через зазначені вище обставини єдиним правовим способом захисту законних прав та інтересів Позивачів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Представник позивачів надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. [PERSON] надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] , залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6485 га, що розташована на території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Спадщину після його смерті прийняли його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] , які розділили земельну ділянку по 1/3 частині кожному. Дружина та син спадкодавця отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені [PERSON] , державним нотаріусом Першої Первомайської нотаріальної контори Миколаївської області, за реєстровими номерами 3-2651 та 3-267, а [PERSON] позивачка у справі, свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки не отримувала. В результаті поділу земельної ділянки площею 5,6485 га, яка розташована в межах території Полтавської сільської ради Первомайського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 035245, виданого Первомайською районною державною адміністрацією Миколаївської області 01 липня 2002 року утворилися земельні ділянки: площею 1,9065 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0230, площею 1,8820 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0231 та площею 1,8600 га, якій кадастровий номер не присвоювався, оскільки [PERSON] не оформила її у встановленому законом порядку після смерті свого батька. В січні 2014 року, [PERSON] звернувся за реєстрацією права власності на свою земельну ділянку площею 1,8820 га, кадастровий номер 4825485500:07:000:0231, що утворилася в результаті поділу та отримав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , а [PERSON] отримати свідоцтво про право власності на свою земельну ділянку не встигла, у зв`язку зі смертю. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син, а саме позивач [PERSON] , шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що реєстрація права власності на спадкове майно не була проведена, про що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , оскільки ціла ділянка вже знищена в ДЗК та на неї неможливо отримати Витяг з ДЗК про земельну ділянку. Право власності на спадкове майно підтверджується наявними в матеріалах справи документами: копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2011 р. після смерті [PERSON] ; копією державного акту на право власності на землю серії ІІІ-МК № 035245; копією плану поділу земельної ділянки; копією кадастрового плану; копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4811266532021 від 22.03.2021 р.; копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого [PERSON] ; копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 15830720 від 07.01.2014 р. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно ч. 3 ст. 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved