Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

15.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт її спільного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на 13.10.2016 року, встановити факт її спільного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме на 09.01.2017 року, визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частині квартири [ADDRESS] обалсті. 13.10.2016 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишав. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] являються дружина [PERSON] та донька [PERSON], які прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. 09.01.2017 року померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не залишала. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є донька [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із [PERSON] на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що частка померлих [PERSON] та [PERSON] не визначені в праві спільної сумісної власності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/6 частка квартири [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №56 від 04.09.2015 року, виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області. Крім цього встановлено, що [PERSON] належить 1/6 частка квартири [ADDRESS], що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №56 від 04.09.2015 року, виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області. Відповідно розпорядження Ізмаїльського міського голови №57р від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» пр. Леніна був перейменований на пр. Миру. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 467376 від 13.10.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 13.10.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка квартири [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 48642756 від 03.08.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 13.10.2016 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-АБ №195965 від 10.09.1969 року, виданим виконавчим комітетом Новоархангельської селищної ради депутатів трудящих Кіровоградської області; -донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ОІ №263019 від 08.02.1971 року, виданим Новоархангельським районним бюро ЗАГС Кіровоградської області, та свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №048780 від 17.06.1997 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після одруження змінила прізвище на «Самойлова». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою комунального підприємства «Житсервіс» №898 від 01.08.2017 року та відміткою в паспорті громадянина України [PERSON] про місце реєстрації, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 477120 від 10.01.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 09.01.2017 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка квартири [ADDRESS]. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 48642804 від 03.08.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої 09.01.2017 року відсутня. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ОІ №263019 від 08.02.1971 року, виданим Новоархангельським районним бюро ЗАГС Кіровоградської області, та свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №048780 від 17.06.1997 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після одруження змінила прізвище на «Самойлова». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджено довідкою комунального підприємства «Житсервіс» №897 від 01.08.2017 року та відміткою в паспорті громадянина України [PERSON] про місце реєстрації, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовими відповідями приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] за №603/02-14 від 03.08.2017 року та за №604/02-14 від 03.08.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що частка померлих [PERSON] та [PERSON] не визначені в праві спільної сумісної власності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved