Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

16 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій просила стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» на її користь одноразову грошову допомогу при звільнені на пенсію за віком у розмірі 29 978 гривень 79 копійок . Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 18.10.1995 року по 11.06.2020 року перебувала у трудових відносинах з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ». 11 червня 2020 року вона була звільнена з підприємства за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію в порядку ст. 38 КЗпП України. Стаж її роботи на підприємстві складає 24 роки 7 місяців. Колективним договором на 2016 -2018 роки, який ухвалено конференцією трудового колективу від 24.03.2016 року № 1 та зареєстрованого Виконкомом Жовтневої районної у місті ради за реєстраційним № 31 від 18.04.2016 року. Додаток 7 до вказаного договору містить положення про надання матеріальної допомоги . Згідно п.3.1. зазначеного Положення, працівникам, які звільнилися на пенсію за віком чи по інвалідності, працюючи у підрозділах підприємства, при стажі роботи на підприємстві не менше 3х років, надається протягом місяця після звільнення на пенсію одноразова грошова виплата, в залежності від стажу роботи. Однак до часу звернення до суду належні до виплати кошти у вигляді вихідної допомоги не виплачені. Вважає, що з вини підприємства порушені її трудові права та гарантії, які передбачені трудовим законодавством України. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року відмовлено представниці АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» - Богдановій О.О. в клопотанні про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представники відповідача скористались правом надання відзиву в якому просили відмовити в задоволені позовних вимог, вважала їх необґрунтованими. Зазначили, що змінами та доповненнями до Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників ПАТ (АТ) «Криворізька теплоцентраль» на 2016 - 2018 року, зареєстрованим Виконкомом Жовтневої районної у місті ради 29.12.2017 року за реєстраційним номером 61, внесено зміни до пункту 3.1 Положення про надання матеріальної допомоги працівникам АТ «Криворізька теплоцентраль», що є додатком 7 до Колективного договору, а саме « 3.1 ……… стаж роботи для розрахунку суми допомоги визначається на момент досягнення пенсійного віку, на підставі довідки Пенсійного Фонду. Матеріальна допомога надається протягом місяця після звільнення на пенсію, враховуючи фінансовий стан підприємства. Одноразова допомога виплачується зокрема у розмірі: від 15 до 20 років - 2.0 середньомісячні заробітка». Отже, позивачкою невірно визначено стаж роботи для розрахунку суми допомоги, передбачені п.3.1 Положення про надання матеріальної допомоги працівникам АТ ««Криворізька теплоцентраль» на момент досягнення пенсійного віку, а також застосовано невірний коефіцієнт середньомісячного заробітку. Стаж роботи позивачки складає 15 років 04 місяці 24 дні, отже згідно здійсненого розрахунку підприємством АТ «Криворізька теплоцентраль», розмір одноразової грошової виплати при звільнені за віком на пенсію становить 19 985 грн. 86 коп. Звернули увагу суду, що при виплаті одноразової грошової виплати при звільнені на пенсію за віком позивачці, підприємство буде зобов`язано виконати функції податкового агента, а саме утримати з цієї суми ПДФО та військовий збір, а тому просила вказати в рішенні на кого саме на кого зі сторін буде покладено обов`язок щодо оплати податків та обов`язкових платежів. На адресу суду 09 листопада 2020 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якій зазначила, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що їй було відомо про внесення змін і доповнень до колективного договору на 2016 - 2018 роки, які зареєстровані 29.12.2017 року та на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву. Вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати умови Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників ДП «Криворізька теплоцентраль» на 2016-2018 роки, які зареєстровані Виконкомом Жовтневої районної у місті ради за реєстраційним № 31 від 18.04.2016 року. Посилання відповідача на тяжке фінансове становище підприємства нічим не обґрунтовані та недоведені. Крім того, прийняттям АТ «Криворізька теплоцентраль» наказу № 176 від 16.08.2018 року про припинення виплат працівникам, які звільнилися на пенсію за віком чи по інвалідності, відповідач фактично в односторонньому порядку змінив умови колективного договору, що є неприпустимим, оскільки є порушенням вимог чинного законодавства України. На підставі вищевказаного, вважає свої вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного висновку. Статтею 43 Конституції України проголошено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Приписами статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] в період з 18 жовтня 1995 року по 11 червня 2020 року перебувала у трудових відносинах з АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», працювала на різних посадах на підприємстві , що не оспорюється відповідачем та підтверджується копією трудової книги ( а.с. 6). Згідно копії Наказу про припинення трудового договору (контракту) від 11 червня 2020 року № 122-к [PERSON] була звільнена з роботи 11.06.2020 року за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України (а.с. 8). У відповідності до розрахункового листа АТ Криворізька теплоцентраль» [PERSON] , при звільненні з підприємства відповідача, допомога при виході на пенсію не виплачувалась (а.с. 11-12). Відповідно до довідки ФОНДУ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» № 3974/06 від 07.10.2020 року середньомісячна заробітна плата [PERSON] , за лютий 2020 року та березень 2020 року склала: 9 992 гривень 93 копійки, середньоденна заробітна плата склала - 487 грн. 46 коп. (а.с.10). Статтею 10 Кодексу Законів про працю України врегульовано, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. Нормами статті 13 КЗпП України закріплено, що колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: плати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.). Як вбачається із матеріалів справи, між роботодавцем та колективом працівників ДП «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», укладений Колективний договір на 2016-2018 роки, який зареєстрований у Виконкомі Жовтневої районної у місті ради № 31 від 18.04.2016 року (а.с.9). Разом з тим, в грудні 2017 року були внесені зміни та доповнення до Колективного договору між роботодавцем та колективом працівників ПАТ «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є АТ «Криворізька теплоцентраль», на 2016-2018 роки, які зареєстровані Виконкомом Покровської районної в місті Ради № 61 від 29.12.2017 року ( а.с. 29а -31). Вказані зміни зареєстровані Виконкомом Покровської районної в місті Ради № 61 від 29.12.2017 року. тому відсутні підстави вважати, що вказані зміни були прийняті відповідачем з порушенням норм чинного законодавства та з гарантіями захисту трудових прав працівника. Отже, Колективним договором між роботодавцем та колективом працівників АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» на 2016-2018 роки, передбачена виплата матеріальної допомоги при виході на пенсію протягом місяця після звільнення на пенсію, враховуючи фінансовий стан підприємства. За правилами статті 16 КЗпП України умови колективного договору, що погіршують порівняно із чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. За змістом ч. 4 ст. 97 КЗпП України, роботодавець не має права ухвалювати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами, в односторонньому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, 16.08.2018 року АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» видано наказ № 176, яким в односторонньому порядку припинено виплати працівникам, які звільнилися на пенсію за віком чи по інвалідності, що суперечить вимогам ст. 16 та ч. 4 ст. 97 КЗпП України та є незаконним. На підставі викладено, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] має право на отримання одноразової грошової виплати при звільненні на пенсію за віком. Частиною першої статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Пунктом 3.1. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ПАТ «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є АТ «Криворізька теплоцентраль», що є Додатком 7 до Колективного договору, передбачено право на матеріальну допомогу яку отримують працівники підприємства при виході на державну пенсію за віком, пенсію на пільгових умовах та безстроковій інвалідності, останнім місцем роботи яких є ПАТ «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є АТ «Криворізька теплоцентраль», з безперервним стажем роботи не менше 5-ти років до дати настання пенсійного віку. Стаж роботи для розрахунку суми допомоги визначається на момент досягнення пенсійного віку, на підставі довідки з Пенсійного фонду. Матеріальна допомога надається протягом місяця після звільнення на пенсію, враховуючи фінансовий стан підприємства. Одноразова допомога виплачується у розмірі: від 5 до 10 років - 1, 0 седньомісячний заробіток; від 10 до 15 років - 1, 5 середньомісячні заробітку; , від 15 до 20 років - 2, 0 середньомісячні заробітку; від 20 до 25 років - 2,5 середньомісячного заробітку; більше 25 років - 3, 0 середньомісячні заробітку ( а.с. 30 зворотній). Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області управління обслуговування громадян Покровського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг № 1215 від 28.10.2020 року, позивачка [PERSON] , [INFO] , станом на 28.10.2020 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України у відділі з питань перерахунків пенсій № 8, як пенсіонер за віком з 12.03.2011 року ( а.с. 35). На момент звільнення [PERSON] з підприємства АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (11 червня 2020 року - дата звільнення) стаж для розрахунку суми одноразової грошової виплати, згідно довідки № 1215 від 28.10.2020 року з Пенсійного фонду на 12.03.2011 року становить 15 років 04 місяці 24 дні, що підтверджується довідкою за № 4256/05 від 28.10.2020 року, виданою ФОНДОМ ДЕРЖАВНОГО МАЙНА АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (а.с. 36). Таким чином, позивачка [PERSON] , на момент досягнення нею пенсійного віку для розрахунку суми допомоги, передбаченої п. 3.1 положення про надання матеріальної допомоги працівникам АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ», пропрацювала на підприємстві відповідача 15 років 04 місяці 24 дні, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача одноразову допомогу у розмірі 2,0 розміру середньої заробітної плати, як особа, яка має безперервний стаж на підприємстві відповідача від 15 до 20 років, відповідно до умов колективного договору на 2016-2018 року, зі змінами та доповненнями, які зареєстровані виконкомом покровської районної в місті ради № 61 від 29.12.2017 року, що становить 19 985 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 86 копійок (9 992, 93 грн.( середньомісячна заробітна плата) *2,0 (коефіцієнт стажу роботи) = 19 985, 86 грн.). Стосовно питання про судові витрати суд зазначає наступне. Позивачку згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (840,80грн. (судовий збір за вимогу майнового характеру) х 66,67 % (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 560,56 грн.). в сумі 560 грн. 56 грн. Судовий збір в розмірі 280 грн. 14 коп. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial