Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

16 серпня 2016 року представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до відповідачів, по якому просив звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру №29, що знаходиться в будинку №6 (шість) по провулку Ботанічному в місті Одесі, що зареєстрований Першою Одеською державною нотаріальною конторою 19.12.2008 року на підставі заяви Київського районного суду міста Одеси від 26.11.2008 року №с-14 (реєстраційний номер обтяження 8311243). В обгрунтування позову зазначив, що 24 травня 2007 р. між ЗАТ «Альфа-Банк» (в подальшому назву змінено на ПАТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір №800000299, за яким [PERSON] отримав кошти у сумі 197\~000, 00 дол. США. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, за яким останній передав банку в іпотеку належну йому на праві власності трьохкімнатну квартиру №29, що знаходиться в будинку №6 по провулку Ботанічному в місті Одесі. Тобто, позивач має право вимоги за іпотечним договором до [PERSON] та права іпотекодержателя за іпотечним договором. При цьому здійснити своє право на звернення стягнення на предмети іпотеки в порядку стягнення боргу з [PERSON] він позбавлений можливості через ту обставину, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.11.2008 р. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в порядку забезпечення позовних вимог було накладено арешт у тому числі на квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2007 року, шляхом заборони відчуження до вирішення справи судом. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Представник позивача звернувся до суду із заявою, у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, про поважні причини неявки у судове засідання суд не сповістили. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, згідно наданої суду письмової заяви просив розглядати справу за відсутності представника Першої одеської державної нотаріальної контори. Суд у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №800000299 від 24.05.2007 р., укладеного між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] банк надав останньому кредит в сумі 197\~000,00 доларів США строком до 24.05.2027 р. зі сплатою 12,75% річних за користування грошовими коштами. Відповідно до нотаріально посвідченого та зареєстрованого у Державному реєстрі іпотек іпотечного договору від 24.05.2007 р. в забезпечення виконання вищезгаданого кредитного договору [PERSON] передав в іпотеку ЗАТ «Альфа-Банк» належну йому на праві власності нерухоме майно: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 21,5 кв. м., житловою площею 11,8 кв. м, розташовану за адресою: м. Одеса, провулок Ботанічний, будинок 6 (шість), квартира №29 (двадцять девять). 19.08.2009 року відбулась державна реєстрація змін найменування банку, а саме: найменування Закрите акціонерне товариство було змінено на Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» Також судом встановлено, що позивач не в змозі реалізувати предмети іпотеки, з метою погашення заборгованості за кредитними договорами та реалізувати своє майнове право, оскільки на вищевказані квартири був накладений арешт Приморським районним судом м. Одеси. З матеріалів справи вбачається, що в рамках розгляду цивільної справи № 2-3123/2008 року (с. Калашнікова О. І.) ухвалою суду від 26.11.2008 року був накладено арешт у тому числі на квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2007 року, шляхом заборони відчуження до вирішення справи судом. Згідно ст.. 55 Конституції України, ст.ст. 15, 20 ЦК України, кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке особа здійснює на свій розсуд і у спосіб, передбачений законом або договором (ст.. 16 ЦК України), залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідків, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. За змістом\~ст.546 ЦК України\~одним із видів забезпечення виконання зобов'язань є застава. Відповідно до ч.1\~ст.546 ЦК України іпотекою є застава нерухоме майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно п. 4 Постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року передбачено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Як вбачається з матеріалів справи, спірне нерухоме майно було передано в іпотеки за відповідним договором від 24.05.2007 року, тобто запис щодо накладення арешту внесені після реєстрації обтяжень іпотекою предметів іпотеки. На підставі чого, суд приходить до висновку, що позивач, як іпотекодержатель, в першу чергу має право задовольнити свої вимоги за рахунок нерухомого майна, а саме: трьохкімнатної квартири, загальною площею 21,5 кв. м., житловою площею 11,8 кв. м, розташованої за адресою: м. Одеса, провулок Ботанічний, будинок 6 (шість), квартира №29 (двадцять девять). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.\~ Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи,

Outcome: approved