Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

15 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до закінчення навчання. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що на даний час вона є повнолітньою донькою відповідача, навчається на 5 курсі гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету та потребує матеріальної допомоги від батька, яку він відмовляється надавати у добровільному порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07.12.1991 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого у них народилась [INFO] донька [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та навчається на 5 курсі гуманітарно-педагогічного факультету Хмельницького національного університету. Відповідно до частин 1 і 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що позивач у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач офіційно працевлаштований та отримує постійний дохід. Відповідачем не доведено неможливість надавати допомогу доньці. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що можуть надавати своїм дітям таку матеріальну допомогу. При встановленні розміру аліментів з [PERSON] судом враховано матеріальне становище відповідача і його можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання, взято до уваги майновий стан позивачки. За таких обставин суд дійшов висновку про встановлення аліментів на утримання позивача, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову, а саме з 15.08.2014 року до закінчення терміну навчання [PERSON], але не довше аніж до досягнення нею 23 років. Крім того, з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Відповідно до ст. 182, 199, 200 СК України, та

Outcome: approved