Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

15 грудня 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу 23187 грн. 05 коп., яка складається з наступного: 6799 грн. 65 коп. тіло кредиту, 7615 грн. 79 коп. нараховано відсотків за користування кредитом, 7191 грн. 27 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. 00 коп. штраф(фіксована частина), 1080 грн.34 коп.- штраф(процентна складова), а також витрати по сплаті судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 1600 грн. 00 коп.. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву №б/н від 25.12.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору не виконує належним чином, тому позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково. Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву №б/н від 25.12.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. (а.с. 10, 11,12-26) Даний договір не розірвано, він діє на даний час, оскільки відповідач заяв про його розірвання до банку не надавала, у порядку, передбаченому ЦК України, недійсним не визнавався. В порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання не виконує належним чином, платежів згідно розрахунку погашення кредиту у визначеному розмірі не здійснював у встановленому розмірі та не здійснює до теперішнього часу. Станом на 21.11.2017 [PERSON] має заборгованість у розмірі 23187 грн. 05 коп., яка складається з наступного: 6799 грн. 65 коп. тіло кредиту, 7615 грн. 79 коп. нараховано відсотків за користування кредитом, 7191 грн. 27 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. 00 коп. штраф(фіксована частина), 1080 грн.34 коп.- штраф(процентна складова), а також витрати по сплаті судового збору сплаченого при подачі позову у сумі 1600 грн. 00 коп.. (а.с.7,8-9) Відповідно до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У ч.1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано пеню відповідно до встановлених тарифів, що діяли на дату нарахування, а також одночасно нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1080 грн. 34 коп. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1080 грн. 34 коп. штрафу (процентна складова) задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача заборгованості у розмірі 21606 грн. 71 коп., з яких: 6799 грн. 65 коп. тіло кредиту, 7615 грн. 79 коп. нараховано відсотків за користування кредитом, 7191 грн. 27 коп. нараховано пені. У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З платіжного доручення (а.с. 3) вбачається, що позивачем при звернені джо суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Разом з тим, з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 931560, відповідач [PERSON], [INFO] є інвалідом 2 групи, безтерміново. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за неможливе стягнути з відповідача інваліда ІІ групи, на користь позивача витрати на оплату судового збору.

Outcome: partial