Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

16 лютого 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування позову послалась на те, що 17 лютого 2017 року у селі Дмитрівка Приазовського району Запорізької області померла її мати - [PERSON] (свідоцтво про смерть І-ЖС № 376555, видане 24.02.2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області). Після смерті матері відкрилася спадщина. До спадкового майна входить право на дві земельні ділянки: 1) земельна ділянка площею 7,62 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 016043, виданого 19 грудня 2002 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області; 2) земельна ділянка площею 1,7700 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №274276, виданого 22 травня 2008 року Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області. [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження VIІ-УР № 0883464, виданим Володимирівською сільською радою Приазовського району Запорізької області 20.07.1967 року та свідоцтвом про укладення шлюбу II-ЖС №313544, виданим 24.05.1986 року Володимирівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, згідно з яким її прізвище з «Коломоєць» змінилось на «Назарець» За життя, 10 вересня 2015 року її матір'ю складено заповіт, який посвідчено секретарем Дмитрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області [PERSON], за реєстровим № 13, згідно з яким все своє майно вона заповідала їй - [PERSON]. Після смерті матері у встановлений законодавством шестимісячний строк вона з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, оскільки вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину, адже мала заповіт, оригінали правовстановлюючих документів та фактичний вступ в управління спадковим майном. Крім того, через місяць після смерті матері, із-за відсутності грошей, вона поїхала працювати за кордон, а повернулась на початку лютого 2018 року. Бажаючи оформити спадщину, 13 лютого 2018 року позивачка звернулась до Приазовської державної нотаріальної контори з проханням прийняти заяву про прийняття спадщини за законом після померлої 17 лютого 2017 року матері - [PERSON]. Письмовим розясненням нотаріуса від 13.02.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що вона пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий строк\~ тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON], померлої 17 лютого 2017 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином сповіщеною про день, час і місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність та за відсутністю позивачки, позов підтримують в повному обсязі( а.с.42). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти позову не заперечує ( а.с.40). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини з приводу здійснення права на спадкування. Так, згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]О.), серії VIІ-УР № 0883464, виданого 20.07.1967 року її батьками зазначені: [PERSON], мати-Коломоєць [PERSON]( а.с.6). У відповідності до свідоцтва про укладання шлюбу, серії II-ЖС №313544, виданого 24.05.1986 року Володимирівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 24.05.1986 року, актовий запис №6. Після укладання шлюбу дружині присвоєно прізвище «Назарець» (а.с.7). 17.02.2017 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 376555, видане 24.02.2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 02 (а.с.8). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії III-ЗП № 016043, зареєстрований 19 грудня 2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3, на підставі рішення Приазовської райдержадміністрації від 24 липня 2002 року № 278, [PERSON] є власницею земельної ділянки, площею 7,62 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.9). У відповідності до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №274276, зареєстрований 22 травня 2008 року в Книзі записів державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010827700028, на підставі розпорядження Приазовської райдержадміністрації від 27 жовтня 2005 року № 548, [PERSON] є власницею земельної ділянки, площею 1,77 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.10). Згідно копії заповіту, складеного 10.09.2015 року в с.Дмитрівка Приазовського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 13, - [PERSON] [INFO], заповідала все своє майно доньці [PERSON] (а.с.11). Із довідки № 30, виданої 12.02.2018 року [PERSON] сільською радою Приазовського району Запорізької області вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та по день смерті мешкала по вул. Центральна (Леніна), 23, с.Дмитрівка Приазовського району Запорізької області. Звісні спадкоємці: дочка [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно тієї ж довідки вбачається, що на майно належне [PERSON] померлої 17.02.2017 року, арешту, заборони немає (а.с.12). 13.02.2018 року завідувачем Мелітопольської держаної нотаріальної контори Запорізької області, який діяв в порядку заміщення держаного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] було надано письмове розяснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску 6-місячного строку для прийняття спадщини (а.с.13). Відповідно до ст.ст.\~1223\~,\~1258 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Із змісту позовної заяви\~вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2\~ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] померла 17.02.2017 року. Статтею 1270 ЦК України\~передбачено,що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, що зазначено у ч.1\~ст.1221 ЦК України. З ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п.23 постанови Пленуму верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтва про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,які прийняли спадщину,в порядку,установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області від 19 квітна 2018 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови нотаріуса в оформленні спадщини послужив факт пропуску позивачкою шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини( а.с. 44). Відповідно до розяснень, що містяться у абз. 3,6 п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику по справам про спадщину»\~при розгляді цих справ слід\~ перевіряти\~ наявність\~\~або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність в матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право\~\~на\~спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини\~\~задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення ним цих дій. За повідомленням завідувача Мелітопольської держаної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення завідувача Приазовської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] від 02.03.2018 року (а.с.31-32), спадкова справа після померлої 17.02.2017 року [PERSON], яка є матірю позивачки, у Приазовській державній нотаріальній конторі не заводилася. Відповідач по справі [PERSON] сільська рада Приазовського району Запорізької області не заперечує проти задоволення позову. Предметом спору є дві земельні ділянки, площами як 7,62 га так і 1,7700 га, розташовані на території [PERSON] сільської ради Приазовського району Запорізької області. Судом встановлено, що [PERSON]- донька померлої та спадкоємиця за заповітом у встановлений шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Вважає, що строк подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважної причини. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, тому її позов слід задовольнити, надавши додатковий строк тривалістю в три місяці\~ для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася 17.02.2017 року після смерті [PERSON] Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved