Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

15 січня 2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 28 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0012003925БН/2007-09, відповідно до якого позивач відкрив кредитну лінію з лімітом не більше 3500 гривень. Відповідач свої зобов'язання з повернення кредиту та сплаті процентів за його використання не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості в сумі 5126,75 гривень станом на 11 вересня 2009 року, яка була стягнута судовим наказом від 18 вересня 2009 року у цивільній справі № 2н-570/09. На даний час вищенаведене судове рішення про стягнення заборгованості з відповідача не виконано. Проте відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує і по цей час, що знов призвело до утворення простроченої заборгованості по сплаті заборгованості станом на 29 листопада 2013 року у сумі 4101,77 гривень яка складається з заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 3554,34 гривень, пеня на прострочену заборгованість за процентами - 9,91 гривень, пеня на прострочену заборгованість за основним боргом - 537,22 гривень. Взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечуючи проти її заочного розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, однак відмовився отримувати судову повістку. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту № 0012003925БН/2007-09, відповідно до якого позивач відкрив кредитну лінію з лімітом не більше 3500 гривень (а.с.12-13). 18 вересня 2009 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ у справі №2-н-570/09 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Державно експортно-імпортний банк України», в особі філії АТ «Укрексімбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5126,75 гривень а також судові витрати (а.с.14). Дотепер відповідач неналежно виконує свої зобов'язання, в результаті чого станом на 1 грудня 2013 року перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом в сумі 4101,77 гривень, яка складається з заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 3554,34 гривень, пеня на прострочену заборгованість за процентами - 9,91 гривень, пеня на прострочену заборгованість за основним боргом - 537,22 гривень (а.с.6-7). Умовами кредитного договору передбачено обов'язок відповідача щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту, відсотків та комісії за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні наведеної норми. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно п.9.2 кредитного договору даний договір діє до нового виконання сторонами взятих на себе за цим договором зобов'язань. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити в заявлений позивачем спосіб.

Outcome: approved