overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

16 лютого 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 07.07.2009 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], 2011 року народження. Життя із відповідачем не склалося внаслідок постійних суперечок, конфліктів, давніх образ та неможливості подальшого спільного проживання, що стало суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. У зв'язку із цими обставини шлюбні стосунки і ведення спільного господарства між ними припинено. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] також до підготовчого судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним пред'явленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 07 липня 2009 року, актовий запис № 167. У шлюбі мають неповнолітнього доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред'явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрати з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

16 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 14 лютого 2018 року в Сєвєродонецькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Так як сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що подружжя [PERSON] 14 лютого 2018 року в Сєвєродонецькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області зареєструвало шлюб, актовий запис № 109. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ч.2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з\~вищевикладеного,\~суд встановив,\~що сім`я\~розпалася через\~несумісність поглядів\~на сімейні\~відносини і\~відновити подружні\~стосунки неможливо.\~Подальше спільне\~життя подружжя\~та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

16 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вони з відповідачем 22 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб. Шлюбні відносини припинили в січні 2019 року із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Просила шлюб розірвати. Ухвалою судді від 22 лютого 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони 22 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 991, мають дочку [PERSON] , [INFO] . З січня 2019 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім`ю, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати, залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

16 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітнього сина. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 27 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 серпня 2010 року (а. с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 454 грн (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

16 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 березня 1998 року сторони перебувають у шлюбі, спільних неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки не зійшлися характером. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явився. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 березня 1998 року, неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

16 лютого 2021 року до Міловського районного суду Луганської області звернувся представник позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гребенюк О.С. з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.06.2011 року у розмірі 23207,64 грн. Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою № б/н від 09.06.2011 року з метою отримання банківських послуг. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Привабанк». Відповідач [PERSON] при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписала заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає з банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача АТ КБ «Приватабанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05 жовтня 2011 року

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

16 лютого 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 01 серпня 2012 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про що складено актовий запис №619. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити його інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

16 лютого 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в якій вона просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 05 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. В обґрунтування позову зазначає, що збереження їх шлюбу неможливе. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач надали суду спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав (а.с.5). За вказаного, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області здійснено актовий запис №378. Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Як зазначає позивачка у позовній заяві, збереження шлюбу є неможливим. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивачка заперечує можливість збереження шлюбу, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судові витрати, зокрема судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

16 лютого 2021 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказував, що йому на праві приватної власності належить дві земельні ділянки площею 0,10 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та площею 0,14 га з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Для вирішення питання про розпорядження належним йому майном, він звернувся до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., яка відмовила йому у вчиненні даної нотаріальної дії, оскільки у державному акті на право приватної власності на землю наявні розбіжності у написанні його прізвища. У зв`язку з тим, що дана обставина порушує його встановлені законом права, а в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують належність вищевказаного державного акту саме « [PERSON] », просив суд встановити факт належності документу. В судове засідання заявник не з`явився, однак надав письмову заяву в якій підтримав заявлені вимоги та просив суд слухати справу у його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви [PERSON] з наступних підстав. Від встановлення факту належності спірного правовстановлюючого документу залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав заявника, а саме порушується його право на володіння, користування та розпорядження своїм майном, що не суперечить вимогам ст.293 ЦПК України. Під час судового слідства встановлено, що державний акт на право власності на землю Серії ЗК 003-00242, виданий Олешницькою сільською радою Виноградівського району Закарпатської області від 21.05.1995 року, па підставі рішення ІV сесії 22 скликання Олешницької сільської ради, містить описку у написанні прізвища власника, а саме «Егреші» (а.с.5) В свою чергу паспорті громадянина України (а.с.3) та картка платників податків (а.с.4), містить запис « [PERSON] ». Позасудовим шляхом заявник підтвердити вищевказану зміну прізвища не може, що не дає останньому можливості використовувати свої права відповідно до закону. За вказаних обставин, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] і записаний у державному акті на право власності на землю Серії ЗК 003-00242, виданий Олешницькою сільською радою Виноградівського району Закарпатської області від 21.05.1995 року, па підставі рішення ІV сесії 22 скликання Олешницької сільської ради, « [PERSON] » є однією і тією ж особою, а тому вважає за необхідне встановити факт належності йому даного правовстановлюючого документу. Згідно наданих суду документів не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право, у зв`язку з цим суд вважає за доцільне прийняти рішення в частині вимог заявника в порядку, передбаченому ст. 315 ЦПК України. Судові витрати у справі, а саме 454 грн. 00 коп. судового збору слід покласти на заявника, оскільки на його користь ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 лютого 2021 року позивач [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до відповідачки, про розірвання шлюбу. позиція сторін В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка копію позову та матеріали до нього отримала, але в судове засідання не з`явилася, причина не явки не відомі. рух справи 17 лютого 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. обставини, які встановлені судом З позову та матеріалів справи видно, що з серпня 2020 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалась остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. судовий збір Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved