Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

16.09.2021 [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 03.02.2001 по 17.12.2018 вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . У період перебування в шлюбі ними була придбана за договором купівлі-продажу квартира за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки Opel Vectra 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] ; житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,05 га, кадастровий номер 5924786800:09:001:0050. Оскільки майно було придбано нею та відповідачем в період шлюбу, тому воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, а тому вона має намір поділити вище вказане майно, шляхом визначення за нею права власності на квартиру, за відповідачем права власності на будинок, в порядку поділу майна визнати за відповідачем право власності на автомобіль, стягнувши з нього 1/2 частини його вартості на її користь. Ухвалою суду від 22.09.2021 позовну заяву залишено без руху. 01.10.2021 на виконання вказаної ухвали представником позивачки надано уточнену позовну заяву, в якій він просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділення у власність [PERSON] 1/2 частину квартири загальною площею 24,14 м2, житловою площею 12,6 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право приватної власності на транспортний засіб марки Opel Vectra 1991 року випуску, державний номер [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частини вказаного транспортного засобу, що становить 34 225,00 грн. Ухвалою суду від 04.10.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 11.11.2021. Ухвалою суду від 11.11.2021 призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.12.2021. 11.11.2021 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог в частині поділу квартири. 07.12.2021 на адресу суду надійшла заява від представника позивачки про зменшення позовних вимог, обґрунтована тим, що під час підготовчого засідання сторони дійшли згоди щодо мирного врегулювання спору, а тому просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом виділення у власність [PERSON] 1/2 частину квартири загальною площею 24,14 м2, житловою площею 12,6 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; в іншій частині позовні вимоги - залишити без задоволення. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги в частині поділу квартири підтримали, просили залишити судові витрати за позивачкою. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків. Так, судом встановлено, що 03.02.2001 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб (а.с. 11). 12.09.2006 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ануфрієвим О.В. за реєстровим номером 4310, відповідачем [PERSON] придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 24,14 м2, житловою площею 12,6 м2, яка складається з однієї житлової кімнати. Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» 10.10.2006 за реєстраційним номером 411 (а.с. 13). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 17.12.2018 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12). У ст.60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст.368 ЦК України. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Виходячи з матеріалів справи, спірне майно, а саме: квартира загальною площею 24,14 м2, житловою площею 12,6 м2, що розташована за адресою: [ADDRESS] , сторонами було придбано за час перебування у шлюбі, відтак, це майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаної квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved