Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

16 травня 2007 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить земельна ділянка, що знаходяться на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], однак із обєктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] 16 березня 2018 року звернувся до суду. Ухвалою від 18 березня 2018 року (а.с. 20) відкрито підготовче провадження у справі. Позивач у підготовче засідання не зявився, просив провести розгляд справи за його відсутності (а.с. 3). Представник відповідача сільський голова Вищеольчедаївської сільської ради подала до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у її відсутності (а.с. 25). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: 16 травня 2007 року в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 8). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, що розташована на території Вищеольчедаївської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 18). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51499187 від 05 квітня 2018 року (а.с. 32) стверджується, що [PERSON] по своїй смерті залишала два заповіти: від 19 березня 1991 року (а.с. 35) та від 13 грудня 1995 року (а.с. 34). Спадкоємцем за обома заповітами є позивач [PERSON]. Своє право спадкувати після смерті [PERSON] позивач довів заповітами (а.с. 34, 35), свідоцтвом про своє народження (а.с. 6), свідоцтвом про укладення шлюбу його матірю (а.с. 7). Приватний нотаріус Мурованокуриловецької районного нотаріального округу Вінницької області своїм розясненням № 36/01-16 від 06 лютого 2018 року (а.с. 19) відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). З довідки Вищеольчедаївької сільської ради № 1575 від 08.12.2017 (а.с. 9) слідує, що на день смерті разом з [PERSON] ніхто не проживав і не був зареєстрований. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. (частина третя статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на день смерті фактично проживав біля матері без реєстрації і здійснював за нею догляд (а.с. 10), а в подальшому провів поховання, тому вважав, що набув повне право на спадок. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51499161 від 05 квітня 2018 року (а.с. 33) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася). Суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved