Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

15 січня 2018 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 18 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №KRHTG40000004515, згідно до умов якого банк зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 125025,00 гривень на термін до 18 січня 2020 року, а останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та відповідачем [PERSON] 18 січня 2008 року укладено договір поруки. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, однак, відповідачі порушували договірні зобовязання, внаслідок чого загальна заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 07 грудня 2017 року складає, - 206610,80 гривень, частину котрою, у розмірі 105668,96 гривень банк просить стягнути солідарно з відповідачів. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідачі повідомлялися про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подали, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В підтвердження заявлених у позовній заяві вимог, позивач надав суду кредитний договір №KRHTG40000004515 від 18 січня 2008 року (а.с.13-15). Відповідно до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит на наступні цілі: 125025,00 гривень на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання (здачі в оренду) за договором купівлі-продажу №140 від 18 січня 2008 року, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ветеранів Праці, буд.№1, кв.№5. Судом встановлено, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, внаслідок чого перед банком виникла прострочена заборгованість на загальну суму 206610,80 гривень, що складається з наступного: - заборгованість по кредиту, - 89168,96 гривень; - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, - 41980,13 гривень; - пеня, - 75461,71 гривня. Чинним законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частку суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість, котру банк просить стягнути з відповідачів становить 105668,96 гривень, яка складається з наступного: - заборгованість по кредиту, - 89168,96 гривень; - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, - 16500,00 гривень. Наявність заборгованості стверджується розрахунком станом на 07 грудня 2017 року (а.с.5-8). Відповідно до п.2 договору поруки, який був укладений 18 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. Відповідно до ст.629 ЦК України, укладений договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Відповідачі повідомлялися про наявність заборгованості (а.с.9-12). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved