overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

15 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 травня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №707. В обгрунтування своїх вимог зазначила про те, що шлюб для них є першим. Від спільного шлюбу у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Сторони виявилися людьми з різними поглядами на життя. Протягом подружнього життя вони не змогли створити міцної сім'ї, спільне життя не склалося, відповідач ініціював сварки, конфлікти. Це призвело до того, що вони втратили один до одного почуття поваги, любові та взаєморозуміння. Вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини більше року, не ведуть спільного господарства, примирення і збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було. Причин своєї неявки в судове засідання відповідач не повідомив, а тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні відносини між сторонами суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 18 травня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за №707, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 травня 2002 року (а.с. 7). З копії свідоцтва про народження вбачається, що від спільного шлюбу з відповідачем у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 8,9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

15 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON], 26.07.1989 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить задовольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. За наявності по справі достатніх доказів, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін що не з'явилися. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26.07.1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.1989 року, актовий запис №3573 (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають двох дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

15 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 28 жовтня 1983 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені через різність характерів та різних поглядів на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору на даний час вони не мають. Просила позов задовольнити, прізвище залишити без змін - [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 28 жовтня 1983 року Палацем одруження м. Жданова, 28 жовтня 1983 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 3863, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище -[PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

15 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи органу опіки і піклування Чечельницької РДА про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. Просить винести рішення, яким зобов'язати відповідачку [PERSON] не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], у її вихованні, та визначити способи його участі у спілкуванні і вихованні з нею, а саме: систематичні побачення щотижня в суботу та неділю. В позові позивач посилається на те, що він перебував з відповідачкою в шлюбі який на даний час розірваний. Поскільки з відповідачкою вони не змогли дійти згоди щодо виховання дитини і участі позивача у спілкуванні з нею, звернувся з позовом до суду. Представник позивача по дорученню [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснивши, що невістка не дає їм змоги бачитися із внукою та брати участь у її вихованні. Відповідачка проти задоволення позову заперечує, пояснивши, що після кожного разу коли дитина знаходилася у свого батька чи його батьків, вони на неї намовляли погані слова. Представник третьої особи служби у справах дітей Чечельницької РДА - Стрільченко Л.П. проти задоволення позову не заперечує, зазначивши, що і батько та мати, а також їх батьки характеризуються позитивно і їх спілкування з дитиною не зашкодять її інтересам. Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Частина 2 ст. 157 СК України наголошує на тому, що той з батьків хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Частина 3 ст. 157 СК України стверджує, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 2 ст.159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вище наведеного суд приходить до висновку про задоволення позову, надавши можливість сторонам встановлювати межі спілкування батька з дитиною, враховуючи думку відповідачки та пропозиції органу опіки та піклування.. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

15 липня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від серпня 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, а відповідач - не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 26.08.2006 р. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачем (а.с. 6). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від серпня 2013 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин і мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

15 липня 2014 року позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. [PERSON] свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, за актовим записом № 468, шлюбі з відповідачем з 07 жовтня 2006 року. Спільне життя між сторонами не склалося через різні характери та погляди на спільне життя, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились з серпня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явився, причину неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 07 жовтня 2006 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

15 липня 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь на його утримання аліменти на час навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі цієї заяви і до 30.06.2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є його рідним батьком. Шлюб його батьків розірваний і до його повнолітня з нього стягувалися аліменти на користь його матері на його утримання. На даний час він є студентом ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» зі строком навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року. Він навчається на денній бюджетній формі навчання. Розмір сплати за проживання у гуртожитку складає 1800грн. за 10 місяців. Тобто місяць проживання у гуртожитку складає 180грн. Окрім цього, у нього є додаткові витрати на харчування, одяг, взуття та інші необхідні речі. Ніяких самостійний джерел доходу він не має. Тому потребує матеріальної допомоги на час навчання з боку батьків. Від матері він таку матеріальну допомогу одержує. З батька вже стягуються аліменти на час навчання на користь його сестри [PERSON] у розмірі 1/6 частини доходу. Вважає, що батько по своєму матеріальному положенню може надавати йому матеріальну допомогу на час його навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. В судове засідання позивач не з'явився , але надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про визнання позову та просить суд розглянути справу без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов на підставі ст.ст.182, 199, 200 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв,язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ніяких самостійний джерел доходу позивач не має. Тому потребує матеріальної допомоги на час навчання з боку батьків. Від своєї матері позивач таку матеріальну допомогу одержує. Відповідач є пенсіонером, може сплачувати аліменти на час його навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

15 липня 2014 року позивач звернулася до суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 07 лютого 1987 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в подружжя є повнолітню дочку [PERSON], [INFO] Між подружжям шлюбні відносини припинені, спільно не проживають. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Направила в суд заяву в якій просить суд слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак до суду не з'явився, причин неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.5) позивач та відповідач одружилися 07.02.1987 року, який зареєстрували у ЗАГС м.Нікополь Дніпропетровської області. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що продовжувати подальше спільне життя подружжя не бажає, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. Судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вони спільно з відповідачем не проживають їх шлюб розпався і існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

15 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від листопада 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Позивача у судовому засіданні позов підтримала, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 21.11.2009 р. (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем (а.с. 5). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від травня 2014 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-01 00:00:00

15 липня 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися. В позовній заяві вказує, що 07 серпня 1999 року сторони уклали між собою шлюб. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, поваги, різні характери та погляди на сімейне життя. На даний момент шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки спільно вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Шлюб існує лише формально. Зважаючи на вищезазначені обставини позивач по справі просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позов повністю підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, на розірвання шлюбу був згоден. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем - [PERSON] перебувала в шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 1999 року Василенківською сільською радою Шевченківського району Харківської області, про що було видане свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 07.08.1999 року, актовий запис № 03 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 04.05.2000 року (а.с.4). З відповідачем спільне життя не склалося через відсутність взаємної поваги один до одного, небажання вести спільне господарство, а також через зловживання відповідачем спиртними напоями Сторони разом не проживають, шлюб існує лише формально. Спільна дитина - [PERSON] проживає разом з позивачем по справі і після розірвання шлюбу залишиться із нею за взаємною згодою сторін. Ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю сторін, на даний час немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст.112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам та інтересам їхньої дитини.

Outcome: approved