Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на період навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, а також просить покласти на відповідача судові витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 600 грн. Позов обґрунтований тим, що позивач є сином відповідача [PERSON] Позивач навчається у Маріупольському музикальному училищі на денній формі навчання, до 30.06.2016 року. Навчання є безоплатним і позивач отримує стипендію в розмірі 550 грн. щомісячно, але він кожного місця сплачує за проживання у гуртожитку, і на це витрачається вся його стипендія. Позивач вказує, що відповідач має можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як працює в Новоазовському міськводоканалі і отримує заробітну плату 3500 грн. на місяць. Ухвалою судді від 20.08.2015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, разом із позовом надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, у разі неявки в засідання відповідача не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за допомогою телефонного зв'язку, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Судові повістки неодноразово направлялись відповідачу, проте були повернені підприємством поштового зв'язку. Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В силу ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.1997 року, позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON]. Згідно довідки Маріупольського музичного училища Управління культури і туризму Донецької обласної державної адміністрації від 26.06.2015 року № 444, [PERSON] навчається в музичному училищі на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року. Як було визнано в позовній заяві, позивач отримує щомісячно стипендію в сумі 550 грн. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На переконання суду, позивачем доведено його право на отримання аліментів від відповідача на період навчання, водночас відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості надавати ним матеріальну допомогу позивачу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Виходячи із засад справедливості і розумності, враховуючи отримання позивачем стипендії в розмірі 550 грн. щомісячно, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів в сумі 600 грн. на місяць. Заявлена позивачем сума витрат на оплату послуг за надання правової допомоги в розмірі 600 грн. на думку суду стягненню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 84 ЦПК України, витратами на правову допомогу є лише витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. В даному випадку позивачем не доведено, що вказана сума була оплачена адвокату або фахівцю у галузі права, зокрема не надано копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або документа на підтвердження фахової освіти. Крім того, з довідки від 05.08.2015 року неможливо встановити зміст отриманої позивачем правової допомоги, оскільки в довідці зазначено про сплату позивачем за складання правових документів, і при цьому відсутні відомості про те, які саме процесуальні документи було складено і чи мають вони відношення до пред'явленого позивачем позову, відсутній розрахунок вказаної суми. На підставі викладеного і

Outcome: partial