Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

15.03.2021 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька він пропустив, оскільки про його смерть стало відомо лише в лютому 2021 року під час розгляду справи в Деснянському районному суді м.Чернігова №750/361/21 про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити. Відповідачем відзив не надано, надано заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Третя особа до суду не з`явилась. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача- [PERSON] у віці 47 роки, про що 08 грудня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції у Чернігівській області складено відповідний актовий запис за № 273. Родинні відносини з померлим підтверджуються свідоцтвом позивача про народження Серії [NUMBER] від 13 травня 1981 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із частини квартири, яка розташована по [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 22.06.2000 року. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Однак, оформити спадщину позивач не зміг у зв`язку з тим, що пропустив шестимісячний строк подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, оскільки були перешкоди для її подання з поважних обставин, які полягали в наступному. [PERSON] вчинив злочин та з 2000 року відбував покарання в місцях позбавлення волі. В зв`язку з тим, що міра призначеного йому покарання була строком понад 3 роки, [PERSON] за рішенням суду було знято з реєстрації 19.12.2000 року, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 07.12.2020 № 6891. Як зазначив позивач, батьком він не підтримував жодних стосунків та продовжував мешкати в квартирі [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] . Після відбуття покарання [PERSON] повернувся до міста Чернігова та деякий час проживав за невідомою адресою. Стосунків з ним позивач не підтримував та з 2005 року його місцезнаходження не було відоме. Мати позивача - [PERSON] зверталась до правоохоронних органів в 2014 році з проханням встановити його місцезнаходження. Втім, відповідно до Висновку про результати перевірки від 05.12.2014 року, встановити місцезнаходження останнього не склалося можливим. Крім того, відповідно до довідки Чернігівського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області №55/12498-2021 від 13.01.2021 в ході проведення перевірки місцезнаходження [PERSON] не встановлено. [PERSON] в січні 2021 року зверталась із заявою до Деснянського районного суду м. Чернігова про визнання [PERSON] [INFO] безвісно відсутнім. Під час підготовки до розгляду справи № 750/361/21, провадження № 2-о/750/34/21 від заінтересованої особи -Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) надійшло повідомлення про те, що за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть № 273 від 08.12.2006 року, складений Новгород-Сіверським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на [PERSON] , 1959 р.н., який помер [INFO] у м. Новгород-Сіверський Чернігівської області. Заяву [PERSON] про визнання особи безвісно відсутньою залишено без розгляду. Отже, про смерть батька - [PERSON] позивачу стало відомо лише в лютому 2021 року. З позовної заяви та досліджених судом матеріалів справи вбачається, що позивач не звернувся вчасно, а саме в строк встановлений законом, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, з поважних причин. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Виходячи із положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, а також враховуючи той факт, що спадщина ніким не прийнята, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved