overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

16.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 23.06.2006 року. Віл шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. З серпня 2014 року позивачка з відповідачем проживають окремо. На даний час позивачка не працює, так як знаходиться у декретній відпустці у зв'язку з народженням дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, він здоровий, та має щомісячний заробіток. Тому вона вимушена звернутися до Апостолівського районного суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно поштового повідомлення конверт з повісткою та позовною заявою адресований відповідачу, було доставлено. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 23.06.2006 року, встановлено, що 23.06.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.2006 року, встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.2014 року, встановлено, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. З довідки про склад сім'ї № 223 від 23.02.2015 встановлено, що на утриманні [PERSON] знаходяться двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

16.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 06.02.2002 року. Віл шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року ми з відповідачем проживаємо окремо. 10.10.2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, забезпечення потреб дітей повністю лежить на моїх батьках, і тому вона вимушена звернутися до Апостолівського районного суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засіданні не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 02.10.2009 року, встановлено, що 06.02.2002 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого чоловік змінив своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.01.2011 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про народження серії 1-КИ № 418402 від 12.12.2012 року, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10.10.2014 року № 171/2530/14-ц, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

16.03.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем уклала шлюб 02.12.2006 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] Сімейні стосунки з відпвідачем припинили у вересні 2014 року, проживають окремо. Шлюб практично ропався, існує формально. Вони ніколи не розуміли один-одного, різні погляди на життя, різні інтереси, тому просить строк на примирення не надавати. Діти після розлучення залишаться проживати з позивачкою. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 02.12.2006 року виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району, актовий запис № 89, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 02.12.2006 року. На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Причиною роздільного проживання є небажання позивача проживати спільно з відповідачем. Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, суд приходить до висновку, що відновлення сімейних стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

16.03.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Із позову вбачається, що 19.09.2009 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, реєстрація шлюбу здійснювалась у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 736. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує на те, що спільне життя не склалось, взаєморозуміння відсутнє. З жовтня 2014 року сторони сімейні відносини не підтримують. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просить розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується копією паспорта (а.с. 5) свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

16.03.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування своїх вимог спирається на те, що 28.09.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Так як матеріальної допомоги відповідач не надає, тому просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON], копію позовної заяви та повістки в суд отримав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст.180, 183 СК України. Із свідоцтва про народження дитини вбачається, що його батьком є відповідач . Згідно довідки з місця проживання позивача вбачається, що дитина сторін проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

16.03.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідачем. В обґрунтування своїх вимог спирається на те, що 28.09.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON], копію позовної заяви та повістки в суд отримав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст.180, 183 СК України. Із свідоцтва про народження дитини вбачається, що його батьком є відповідач . Згідно довідки з місця проживання позивача вбачається, що дитина сторін проживають разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

16.03.2015р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 07.10.2000р. вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі ? частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без його участі, позов визнала у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

16.03.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 08.06.2002 уклала з відповідачем шлюб, мають одну спільну дитину: [PERSON], [INFO] Останнім часом в сім'ї частіше виникають сварки, що призвело до окремого проживання. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 08.06.2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 90, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2002. ( а.с.5) Сторони мають одну спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно із п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

16.03.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26.07.2013 вони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Позивач також зазначає, що спільне життя не склалося через різні характери та відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Спільне господарство вони не ведуть з вересня 2013 року, фактичні шлюбні відносини також припинені з вересня 2013 року, в зв'язку з чим шлюб існує формально та подальше життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Представником позивача та відповідачем до канцелярії суду були подані письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких представник позивача на позові наполягає, відповідач позов визнала. Дослідивши подані сторонами заяви, перевіривши повноваження представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 292, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а. с. 4). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

16.03.2016 позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 01.12.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №369. Від шлюбу дітей не має. Пояснила, що за час шлюбу у них з відповідачем виникали сварки, скандали, що привело до втрати любові , взаєморозуміння. Крім того, відповідач допускав подружню зраду. У зв'язку з зазначеним, просила розірвати шлюб, оскільки сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена, на примирення вона не згодна. Спору про поділ спільного майна не мають. Після розірвання шлюбу просила надати прізвище «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності за участю її представника. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого 01.12.2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, 01.12.2012 між сторонами був укладений шлюб, актовий запис №369. Згідно відповіді з Іллічівського РВ у м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області від 23.03.2016 року №26-1899 вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, проаналізувавши обставини справи, суд вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

16.03.2016 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.06.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між ним та [PERSON] (далі - відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 148. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2010 р. Через вказані вище причини позивач вважає, що їх спільне життя з відповідачкою, як однієї родини, неможливе, а тому зберегти шлюб немає сенсу. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 21.06.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб; актовий запис № 148; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, взаємодопомоги та підтримки. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2010 р. На примирення сторони не згодні. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

16.03.2016 р. [PERSON] звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до Чорноморської (Іллічівської) міської ради Одеської області\~ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.08.2013 р. помер його батько [PERSON], він є спадкоємцем за заповітом, але він не виконав жодних дій щодо прийняття спадщини. В січні 2016 р. йому стало відомо, що після смерті батька залишилось належне йому майно, а саме: грошовий вклад на рахунку №26206185067200 в ПАТ «УкрСиббанк». У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено в зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, тому вимушений звернутися до суду з відповідним позовом, просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці, посилаючись на те, що термін прийняття спадщини вважає пропущеним з поважних причин. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 20). Представник відповідача, будучи в встановленому законом порядку повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання 13.05.2016 р. не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглядати справу у відсутності їх представника (а.с. 18). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез`явившихся учасників судового розгляду. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 28.08.2013 р. помер батько [PERSON] [PERSON], який залишив на користь позивача заповіт, після його смерті залишилась спадщина у вигляді грошового вкладу на №26206185067200 в ПАТ «УкрСиббанк». Позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, про грошовий вклад йому стало відомо лише в січні 2016 р. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав задовольнити позов про продовження строку для прийняття спадщини. Крім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 18). На підставі викладеного та

Outcome: approved