Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

17.08.2018 року до суду звернувся Орган опіки та піклування Керменчицької сільської радиВеликоновосілківського району Донецької області з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. [PERSON] народилася в селі Чубарівка Пологівського району Запорізької області. [PERSON] має малолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 статті 135 СК України. [PERSON] мешкає з співмешканцем - [PERSON] 01.08.2018 року після дзвінка [PERSON], про те, що співмешканець [PERSON] забрав і не повертає її дитину [PERSON], комісія сільської ради відвідала дану сім'ю. Відповідач [PERSON] знаходилась у подруги в селищі Новодонецьке. Візуально вона була в стані алкогольного сп'яніння і без своєї доньки [PERSON] Під час розмови почала вести себе агресивно, погрожувала самогубством. На питання комісії чітких відповідей не давала. За адресою проживання [PERSON], а саме [ADDRESS], нікого не було вдома. Будинок був зачинений, але через вікна було видно, що в будинку брудно. Комісія продовжила пошуки дитини. Під час зустрічі з співмешканцем [PERSON], якого комісія зустріла з дитиною [PERSON] по дорозі від села Новомайорське до селища Новодонецьке він пояснив, що, прийшовши додому з роботи о 21-00 год. 31.07.2018 року, він знайшов [PERSON] саму вдома на підлозі, [PERSON] вдома не було. Протягом дня 01.08.2018 року [PERSON] так і не з'явилась, тому він пішов її шукати. 01.08.2018 року було проведено позачергове засідання виконкому, в ході якого було розглянуто акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] та прийнято рішення виконавчого комітету від 01.08.2018 № 67 «Про негайне відібрання дитини» у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю малолітньої дитини [PERSON] Дівчинку тимчасово направлено до дитячого відділення Великоновосілківської центральної районної лікарні. 06.08.2018 року на засіданні виконкому прийнято рішення № 69 «Про звернення до Великоновосілківського районного суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON]». З 01.08.2018 року по 16.08.2018 року відповідач з метою з'ясування долі її доньки [PERSON] до сільської ради не зверталась. Вважають, що зазначені факти можна розцінювати як ухилення від належного догляду за дитиною, свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. Враховуючи викладене, просять позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], а також стягнути аліменти на її утримання з відповідача в розмірі 25% від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 746 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 21.08.2018 р. відкрито провадження по справі, призначено підготовче суове засідання на 18.09.2018 р. Ухвалою суду від 18.09.2018 р. закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду на 11.10.2018 р. Задоволено клопотання представника позивача про допит свідків. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підсав, викладених у позові, та пояснила, що відповідач [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно старшої дитини. З метою запобігання повтору такої ситуації з нею проводились бесіди, проте позитивного результату вони не дали. В будинку безлад, відповідач зловживає спиртними напоями. Після відібрання дитини та поміщення її до Великоновосілківської ЦРЛ, де вона перебуває і зараз, відповідач жодного разу її не навідала. Вважають, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] та пояснила, що пішла з будинку, оскільки не захотіла там залишатись. Додала, що мала намір залишити дитину у пологовому будинку, однак чоловік заборонив. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації позовні вимоги підтримала, вважаючи доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки. Зазначила, що відповідач проявляє низький виховний потенціал, зловживає спиртними напоями. Також просила звернути увагу на те, що 07 серпня 2018 року співмешканець відповідачки [PERSON] визнав своє батьківство відносно [PERSON], в зв'язку з чим прізвище дитини було змінено на [PERSON]. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON]. Пояснив, що 31 липня 2018 року близько 21-00 год. він прийшов додому з роботи і побачив, що донька вдома сама, відповідачки не було. Зранку 01 серпня 2018 року він не пішов на роботу, оскільки дитину не було з ким залишити. Прочекавши [PERSON] до вечора, він взяв доньку і пішов її шукати. По дорозі він зустрів представників сільської ради, які забрали у нього дитину, оскільки офіційно він не був зареєстрований як її батько. Коли він повернувся додому, жінки ще не було, вона повернулась вночі. Додав, що періодично відповідачка уходить в запої. Суд, вислухавши учасників справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відомості про батька внесено на підставі ч.1 ст. 135 СК України (а.с. 5, 6). З наданого суду акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї відповідача від 01.08.2018 р. встановлено, що у будинку брудно, розкидані речі. На момент зустрічі з [PERSON] вона знаходилась у подруги в с. Новодонецьке, візуально у стані алкогольного сп'яніння, без доньки, вела себе агресивно. На запитання про те, де знаходиться її дитина, пояснила, що її забрав співмешканець. Під час зустрічі зі співмешканцем [PERSON] він повідомив, що, прийшовши додому 31.07.2018 р. о 21-00 год., він знайшов [PERSON] саму вдома на підлозі. Протягом дня 01.08.2018 р. мати так і не повернулась додому і він пішов її шукати (а.с. 14, 17-24). Рішенням виконавчого комітету Керменчицької сільської ради від 01.08.2018 р. № 67 вирішено негайно відібрати дитину [PERSON], [INFO] у відповідачки [PERSON] та тимчасово направити її до дитячого відділення Великоновосілківської ЦРЛ (а.с. 8). Рішенням виконавчого комітету Керменчицької сільської ради від 06.08.2018 р. № 69 вирішено звернутись до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. 8). Відповідно до характеристики Керменчицької сільської ради від 16.08.2018 р. [PERSON] характеризується незадовільно, зі слів сусідів зловживає спиртними напоями. Не працює. В усній формі до сільської ради надходили заяви від мешканців села про те, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 07.08.2018 р. та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження [PERSON] визнаний батьком [PERSON], [INFO], та дитині змінено прізвище на [PERSON] (а.с. 27-29). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Керменчицької сільської ради Великоновосілківського району Донецької області вбачається, що було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківський прав відповідача відносно її малолітньої доньки (а.с. 12-13). Свідок [PERSON] пояснив, що працює на посаді сільського голови Керменчицької сільської ради. Періодично з [PERSON] виникають проблемні питання, коли вона перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Вони періодично її навідуваи, проводили бесіди. 01 серпня 2018 року йому подзвонила [PERSON] і повідомила, що її чоловік забрав дитину і не хоче повертати. Комісія виїхала за місцем її мешкання, онак вдома нікого не було. Відповідачка знаходилась у с. Новодонецьке у стані алкогольного сп'яніння, поводилась неадекватно, агресивно. Свідок [PERSON] пояснила, що працює у Великоновосілківському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Наприкінці травня 2018 року вона відвідувала відповідачку з метою соціального інспектування, ніяких нарікань не було. Потім протягом червня-липня при відвідування відповідачки вдома нікого не було. 01 серпня 2018 року вона приймала участь при відібранні дитини у [PERSON], яка була у стані алкогольного сп'яніння. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України батьки можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли до нього батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, … засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітньої дитини, не проявляє до неї необхідної батьківської турботи та уваги, хоча має таку можливість, що підтверджується тим фактом, що відповідач покинула свою маленьку дитину вдома саму і не з'влялась протягом двох днів. Крім того, поведінка відповідачки під час розгляду справи в суді та беззаперечне визнання нею позовних вимог свідчить про небажання бати на себе обов'язки матері та відсутність інтересу до дитини. З огляду на вищевикладене, виходячи з інтересів дитини, суд вприходить до висновку про задоволення позовних вимог. Суд також вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст.. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Відповідно до ч.4 ст.167 СК України, в разі позбавлення батьків малолітніх дітей батьківських прав, переважне право перед іншими особами на передання їм дітей мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. В матеріалах справи відсутні заяви від наведених осіб про передання дитини, до суду під час провадження справи і під час судового розгляду заяви не надходили. На підставі ч.5 ст.167 Сімейного Кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене, позов про стягнення аліментів на утримання дитини також підлягає задоволенню. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти аліменти на користь державного закладу, у якому буде перебувати дитина, або особи, якій дитина буде передана на виховання, аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Outcome: approved