Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

16 листопада 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на самочинно побудоване майно, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок № 106 по вул. Приозерній (колишня [PERSON]), а також земельна ділянка площею 0,1 га, на якій розташований вказаний будинок. На даній земельній ділянці вона у 2005 році самочинно побудувала погріб із шиєю та гараж. У 2017 році вона звернулась до управління державної будівельно - архітектурної інспекції з проханням прийняти в експлуатацію вказані споруди відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію таких споруд, який був затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року за № 91. У задоволенні звернення їй було відмовлено з посиланням на те, що вказаний Порядок прийняття в експлуатацію споруд, збудованих без належного дозволу втратив чинність і їй рекомендовано звернутись до суду. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень не надав. Треті особи подали заяви в яких не заперечують проти задоволення позову, оскільки самочинно збудовані позивачкою споруди не порушують їх прав, як власників суміжних земельних ділянок та будинків. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] на праві власності належить будинок № 106 по вул. Приозерній (був.М.Ульянової) в м. Миколаєві, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 лютого 2004 року, виданого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним № 2-93, та витягом з Реєстру прав на нерухоме майно. Крім того, земельна ділянка площею 0,1 га на якій розташований вказаний житловий будинок, також належить позивачці на праві власності за реєстраційним номером 1039726348101, кадастровий номер 4810136600:06:050:0008, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Після прийняття спадщини позивачка у 2005 році здійснила самочинне будівництво, а саме побудувала погріб із шиєю літ. Спд (1,25х7.80+2.98), гараж літ О (7.80х8.38). Вказане будівництво було завершене повністю у 2005 році. Зазначені обставини підтверджуються технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок та листом Директора КП ММБТІ за № 5221 від 23 березня 2015 року на адресу Управляння державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області(надалі Управління ДАБІ). У 2017 році позивачка звернулась до Управління ДАБІ з заявою про прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року № 91. В задоволенні заяви було відмовлено з посиланням на те, що зазначений Наказ і Порядок втратили силу і на сьогодні ДАБІ вводить в експлуатацію самочинно збудовані обєкти нерухомого майна право власності на які визнані рішенням суду у спосіб, передбачений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених Постановою КМ України від 13.04.2011 р № 461. Судом встановлено, що дійсно на теперішній час Наказ № 91 від 21 червня 2011 року і відповідний спеціальний порядок прийняття в експлуатації самочинних прибудов втратив чинність. Таким чином, суд вважає, що у звязку з відсутністю спеціального порядку прийняття в експлуатацію такого нерухомого майна діють відповідні норми Цивільного кодексу України та відповідні підзаконні нормативні акти які чинні на момент розгляду справи та які регулюють статус самочинно збудованих споруд. Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 р. № 461, передбачена можливість прийняття в експлуатацію самочинно збудованого обєкту у випадку визнання права власності на вказаний обєкт за рішенням суду та за умови можливості його надійної і безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження обєкту та звіту про таке обстеження. Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним. Позивачка здійснила будівництво вказаних обєктів без належного дозволу , тобто, самочинно. Водночас згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Позивачка є власником земельної ділянки, збудовані нею споруди не порушують прав інших осіб, тобто, сусідніх землекористувачів (власників), що підтверджується їх заявами. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved