Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

15.03.2018 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємицею за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 5,1835 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім. Кірова, частка (пай) № 794, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що вказане майно належить [PERSON]. 02.03.2012 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. 16.03.2009 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого земельну ділянку розміром 5,1835 га розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області по державному акту серія ОД № 043282, майновий пай по сертифікату серія ОД ХУІ № 10080561 на суму 2036 (дві тисячі тридцять шість) гривень в КСП ім. Кірова Ізмаїльського району, ощадні вклади в Кислицькій ощадній касі Ізмаїльського району № 6708/020, про рахунках № 2325, № 915510323, що належать їй на праві приватної власності на день смерті, заповіла [PERSON], [INFO]. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, відсутній. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,1835 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім. Кірова, частка (пай) № 794, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на землю серії ОД № 043282, виданого 21.01.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-08-559, кадастровий номер земельної ділянки 5122082900:01:004:0209, що підтверджено довідкою, наданою Міськрайонним управлінням в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1673/126-18 від 18.05.2018 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 290998, виданого 03.03.2012 року виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 02.03.2012 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 5,1835 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім. Кірова, частка (пай) № 794, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 16.03.2009 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 20, [PERSON], земельну ділянку розміром 5,1835 га розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області по державному акту серія ОД № 043282, майновий пай по сертифікату серія ОД ХУІ № 10080561 на суму 2036 (дві тисячі тридцять шість) гривень в КСП ім. Кірова Ізмаїльського району, ощадні вклади в Кислицькій ощадній касі Ізмаїльського району № 6708/020, про рахунках № 2325, № 915510323, що належать їй на праві приватної власності на день смерті, заповіла [PERSON], [INFO]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 31207017 від 28.07.2012 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON], заповіт [PERSON] від 16.03.2009 року, зареєстрований за № 20, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] № 254/02-14 від 09.03.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на спадкове майно, відсутній. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved