Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

17.02.2017р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача батьком дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 2012 року вона проживала разом з відповідачем і 09.01.2014р. народила дитину [PERSON], батьком якого є відповідач. Однак, [PERSON] відмовився надавати до органів реєстрації заяву про своє батьківство, тому батька дитини у свідоцтві про народження записано зі слів матері. Надалі, 27.12.2014р. сторони зареєстрували шлюбні стосунки і на даний час перебувають у шлюбі. Проте, на даний час відповідач відмовляється від батьківства, що стало причиною подачі даного позову. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що на даний час [PERSON] проживає за межами України, працює в США, де мешкає його матір і відповідач має намір залишитись там проживати. Батьком дитини записано вигадану особу, оскільки так їй рекомендували в органах РАЦСу. Відповідач відмовився надавати згоду на реєстрацію дитини і на даний час також відмовляється визнавати себе батьком дитини. Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Заперечень проти позову не надав, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд розглядає справу в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 09 січня 2014 року і відповідно до свідоцтва про народження батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] ( а.с.4). 27.12.2014р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 743 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.3). Відповідно до ст.128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, забрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини . які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Між тим, позивачем по справі не надано до суду жодного відповідного доказу на підставу заявлених позовних вимог. Будь-яких клопотань позивачем в судовому засіданні також не заявлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з зв»язку з їх недоведеністю під час судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed