Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

16.08.2018 \~\~ до Краснолиманського міського\~суду Донецької\~областінадійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням(а.с.3-6). Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, не заперчує проти заочного розгляду справи, про що суду надав відповідну заяву (а.с.37). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили. Третя особа [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, просить справу розглянути без її участі, про що суду надала відповідну заяву (а.с.38). Представник третьої особи органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не прибув, клопотань щодо розгляду справи без його участі суду не надав. Ухвалою суду від 22.08.2018 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 11.05.1983 року, виданого виконкомом Краснолиманської міської ради народних депутатів, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори [PERSON], в реєстрі за № 2605, зареєстрованого 04.01.1987 року в Словянському інвентарбюро під № 7231, [PERSON], є власником житлового будинку № 37А по вул. Зелений Гай, в м. Лиман, Донецької області(а.с.16). Відповідачі по справі: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], неповнолітній онук [PERSON], [INFO], та малолітній онук [PERSON], [INFO], зареєстровані за місцем проживання в цьому житловому будинку , що підтверджено довідкою виконкому Лиманської міської ради Донецької області від 05.06.2018 року(а.с.18). Відповідачі за вказаною адресою з 2015 року не мешкають, не користуються житлом, не зберігають в приміщенні належне їм майно(а.с.19). Вони фактично змінили місце проживання, однак дотепер не припинили попередньої своєї реєстрації згідно із законодавством України. Позивач здійснює виконання обовязків щодо утримання зазначеного житлового будинку в належному стані, виконує інші обовязки, повязані з використанням нерухомості (а.с.23). Відповідно до ст. 8 [PERSON] України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. [PERSON] України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі [PERSON] України і повинні відповідати їй. [PERSON] України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі [PERSON] України гарантується. Ст. 41 [PERSON] України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Непорушність права власності проголошена і в низці міжнародних документів (ст. 17 Загальної декларації прав людини (ООН,10.12.1948),ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст. 379 ЦК України). Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном(ст. 391 ЦК України). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається із досліджених судом письмових доказів, з 11.05.1983 у позивача виникло право власності на житловий будинок за адресою: Донецька область, м.\~Лиман,\~вул.\~Зелений Гай,\~ буд.\~37А,\~ на підставі договору про\~надання у\~безстрокове користування\~земельною ділянкою\~для будівництва\~житлового будинку\~на праві\~приватної власності,\~ що є чинними і сторонами не оспорюється. Відповідачі протягом тривалого часу користувався вказаним житловим приміщенням, але вже більше півтора року відсутні за адресою реєстрації. Власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. З огляду на це, суд вважає вимоги позивачів стосовно визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтованими і приходить до висновку про необхідність задоволення таких вимог.

Outcome: approved