Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

16.10.2020 позивач звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони з 04.12.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». Від спільного проживання в шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] . З грудня 2019 року між подружжям почали виникати сварки та непорозуміння. З часом на фоні особистих непорозумінь, та різних поглядів на життя та виховання дітей, ведення спільного господарства стосунки погіршилися. З червня 2020 року сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.10.2020 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків. 16.11.2020 від позивача до суду надійшла заява про залишення без розгляду її позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини. Ухвалою судді від 11.12.2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Ухвалою судді від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Суд встановив, що 04.12.2015 Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 1265, про що 04.12.2015 видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 4) Від спільного проживання в шлюбі [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 31.01.2018 серія [NUMBER] , актовий запис № 171. (а.с.5) Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн., понесені нею у справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved