Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

16.05.2016 року [PERSON] звернувся до Великоновосілківського районного суду Донецької області із заявою про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 30 травня 2003 року, уклав договір купівлі- продажу будівлі майстерні будцеху з КСП «ім. Мічуріна» ( код юридичної особи 00697604) розташованого за адресу: вул. Мічуріна 44, с. Костянтинопіль Великоновосілківськго району Донецької області. Договір купівлі продажу будівлі. Після чого між позивачем та товариством був підписаний 30.05.2003 року акт приймання- передачі та сплачені кошти в сумі 2966 грн. про що свідчить квитанції до прибуткового касового ордену № 142. За своєю юридичною необізнаністю позивач не знав, що договір купівлі- продажу будівлі, який не посвідчений нотаріально не несе за собою підстав для переходу права власності на вищевказану будівлю майстерні будцеху. Право приватної власності на будівлю майстерні будцеху КСП «ім. Мічуріна» ( код юридичної особи 00697604) підтвержується свідоцтвом про право, власності на нерухоме майно, яке товариством було виготовлено після укладання договору купівлі-продажу за нашою спільною домовленістю в рахунок коштів, які позивачем були сплачені товариству за купівлю будівлі. На підставі домовленостей після виготовлення правовстановлюючих документів на будівлю майстерні будцеху КСП «ім. Мічуріна» ( код юридичної особи 00697604) брало на себе зобовязання укласти посвідчений нотаріально договір купівлі-продажу будівлі майстерні будцеху. В 2016 році позивач звернувся до КП « [PERSON] РБТІ» з заявою про проведення технічної інвентаризації та оформленням права власності на будівлю майстерні будцеху, яка розташована за адресою : вул. Мічуріна, 44 с. Костянтинопіль, Великоновосілківського району, Донецької області додавши до заяви відповідні документи, що підтвержують факт продажу будівлі будцеху. [PERSON] РБТІ позивачу було відмовлено, що було проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт відповідно до вимог інструкції про проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна. Разом з цим зазначено, що документів підтвержуючих право власності не додано, а подані документи не дають можливості встановити відповідність заявлених прав. Таким чином позивачу відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України запропоновано звернутися до суду з метою визнання права власності на нерухоме майно( будівлю майстерні будцеху), що розташоване за адресою: : вул. Мічуріна, 44 с. Костянтинопіль, Великоновосілківського району, Донецької області. На сьогоднішній час можливості укласти посвідчений нотаріально договір купівлі-продажу з КСП « ім.Мічуріна» ( код юридичниї особи 00697604) у позивача не має можливості оскільки згідно інформації з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців КСП « ім. Мічуріна» ( код юридичної особи 00697604) припинило існування 04.07.2005 року номер запису: 12381280000000066. Відповідно до частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовились щодо усіх істотнх умов договору, що підтвержується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У разі, якщо товариство не оформить право власності на зазначену вище будівлю територіальна громада має право визнати будівлю безхайною та набути на неї право власності за порядком встановленим статтю 335 Цивільного кодексу України, що порушить права позивача, як власника передбачені статтю 119 ЦК України. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути позов за його відсутності. Відповідач, до суду не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути позов за його відсутності, з позовом погодився у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст. 220 ЦК України, уразі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна. Ч.1 ст. 344 ЦК України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Враховуючи, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року ( Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України, поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2011 року. Окрім цього, відповідно до 4.2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved