Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

15.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, що були стягнуті з нього за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.09.2011 року, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивував тим, що на даний час його матеріальний стан змінився з огляду на те, що 11.03.2016 року він уклав шлюб з [PERSON] Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON]. На даний час дружина та малолітня дитина перебувають на його утриманні, оскільки дружина не працює. Грошові кошти, які залишаються в нього після відрахування аліментів, з урахуванням сплати комунальних платежів, не є достатніми для потреб його сім`ї, оскільки їх розмір є меншим за встановлений мінімум з розрахунку на одну особу. 27.08.2019 року представник відповідача надала до суду відзив, яким заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що обставини наведені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог не являються істотними та достатніми та не можуть слугувати самостійною підставою для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Наголосила на тому, що наявність на утриманні позивача малолітньої дитини та зобов`язання по сплаті комунальних послуг не є підставою для звільнення позивача від обов`язку належним чином утримувати свою неповнолітню дитину [PERSON] . З огляду на те, що позивач працездатного віку, працює, отримує щомісячний дохід, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту погіршення його стану здоров`я та матеріального становища суду не надав. Позивач в судовому засіданні вимоги викладені в позовній заяві підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги викладені в позовній заяві не визнала в повному обсязі, просила відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог з огляду на обставини викладені у відзиві. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.09.2011 року (справа №2-3907/11) з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 05 серпня 2011 року і до її повноліття. 05.02.2018 року Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області було відкрито виконавче провадження №55718621, з примусового виконання виконавчого листа №2-3907/11 виданого 12.06.2013 року на виконання вищезазначеного судового рішення. Постановою державного виконавця 11.01.2019 року стягнення було звернено на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 11.03.2016 року позивач зареєстрував шлюб [PERSON] (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). 04.04.2016 [INFO] від шлюбу в них народився [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Виходячи зі змісту відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів в період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року позивач отримав дохід в сумі 114290,75 грн. (після відрахувань податків). Відповідно до Довідки виданої централізованою бухгалтерією при управлінні освіти ММР 02.10.2019 року, за вих. №1200, середньомісячний заробіток [PERSON] за 2019 рік складає 9948,50 грн. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №163097380, від 11.04.2019 року, позивачу на підставі права власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За такого, позивачем доведено, що його майновий та сімейний стан змінився в зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] та народженням у них 04.04.2016 року дитини [PERSON]. З огляду на викладене, враховуючи те що сімейний стан платника аліментів змінився, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , визначений за Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.09.2011 року по справі №2-3907/11 з 1/3 частини на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні періоду з якого слід змінити розмір аліментів, суд керується роз`ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно до яких у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial