Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

15 грудня 2016 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просило стягнути з останнього на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 90 850,59 грн, що складається з: 17 142 грн компенсації вартості наданого обладнання, 56 652 грн плати за прострочення щомісячних платежів, 75 грн компенсац ія понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання, 15 493,60 грн суми сукупного індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми у розмірі 1487,99 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, у письмовому клопотання від 20.10.2016 (а.с. 18) дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщався, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог частини другої ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 травня 2013 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності № 10091702 від 17.09.2010, та [PERSON] уклали Договір № 120209198 про отримання обладнання в системі LeaseIT - ноутбука Apple MacBook Pro (MD 212). Згідно п. 1.1 вищевказаного договору Клієнт бере участь в системі LeaseIT, зокрема отримує ІТ - обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраних Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT ( надалі - Пакет LeaseIT), а Оператор LeaseIT (Позивач), зобов'язується на підставі Договору забезпечити передачу Клієнту ІТ - обладнання (ІТ - обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Відповідно до п. 1.2 договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT (Правила), які є невід'ємною частиною цього Договору (Правила додаються) (а.с. 20). Правила затвердженні та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг ІТ» від 01.02.2006 року. Правила офіційно опубліковані на сайті http://www.leaseit.com.ua/corp/activities/online-programs.html і застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Підписавши договір, [PERSON] підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий і він погоджується їх дотримуватися та виконувати (п. 8.7 договору). На підставі п. 2.2 договору № 120209198, а також п. 4.9 Правил, позивач надав [PERSON] в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, про передачу якого свідчить Акт приймання-передачі майна № 120209198 від 01.06.2013 (а.с. 34). Загальна вартість переданого обладнання становить 19 046,67 грн. Згідно п. 2.1 договору умови, за яких ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. [PERSON] обрано Пакет LeaseIT Десятка +. Умовами пакету LeaseIT є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору-фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також п. 6.2 Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі Обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseIT строку. [PERSON] зобов'язаний сплачувати платежі у загальній сумі 19 046,67 грн в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; 9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, [PERSON] мав сплатити 10 платежів по 1 904,66 грн. Позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання ІТ-обладнання [PERSON] згідно Договорів у відповідні строки та належної комплектації. Обов'язки за означеними договорами [PERSON] не погашає, тому на підставі п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 договору № 120209198 від 30.05.2013 станом на 11.10.2016 загальна сума заборгованості, за розрахунком позивача, становить 90 850 грн 59 коп., з яких: компенсація вартості наданого обладнання в сумі 17 142 грн 00 коп., плата за прострочення щомісячних платежів в сумі 56 652 грн 00 коп., компенсація понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язань в сумі 75 грн 00 коп., збитки від інфляції та 3 % річних в сумі 16 981 грн 59 коп. (а.с. 35). Відповідно до частини другої ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Статтею 629 цього Кодексу передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належними чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов договору та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 цього Кодексу зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. За змістом частини першої ст. 806 ЦК України За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, і сумніву у суду не викликають, за виключенням компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язань, в сумі 75 грн 00 коп., оскільки такі витрати не підтверджені будь-якими доказами. Разом з тим, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст.10 ЦПК щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 03 вересня 2014 року №6-100цс14. На підставі викладеного суд вважає, що розмір плати за прострочення щомісячних платежів в сумі 56 652 грн 00 коп., яка згідно із умовами укладеного сторонами договору є різновидом штрафних санкцій за неналежне виконання договору, значно перевищує розмір збитків, яких було завдано позивачу внаслідок невиконання договору відповідачем, а тому підлягає зменшенню до 35 000 грн. Крім того, про віднесення позивачем плати за прострочення щомісячних платежів до штрафних санкцій свідчить і структура грошових нарахувань та надходжень № 2016022303 від 11.10.2016 (а.с. 35). З огляду на викладені обставини справи, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про отримання обладнання в системі LeaseIT від 30.05.2013 №120209198 в сумі 69 123 грн 59 коп., з яких: компенсація вартості наданого обладнання в сумі 17 142 грн 00 коп., плата за прострочення щомісячних платежів в сумі 35 000 грн 00 коп., збитки від інфляції та 3 % річних в сумі 16 981 грн 59 коп. Враховуючи те, що судом було відстрочено сплату судового збору для позивача до ухвалення судового рішення у справі і позов задоволено частково, то у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» та частини третьої ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача в дохід держави підлягають судові втрати в розмірі 691,24 грн.

Outcome: partial