Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

16.04.2019 позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] . Ще за життя [INFO] [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе належне майно заповіла їй. На даний час вона бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті матері, однак це унеможливлюється відсутністю свідоцтва про право власності на даний будинок, тому просила у судовому порядку визнати її власником будинку [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач - Свидницька сільська рада Яворівського району Львівської області, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] сільська рада не заперечує. Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про підставність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , побудований у 1965 році, числиться за [PERSON] , [INFO] . Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 12.12.2018. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.05.2001 Свидницькою сільською радою Яворівського району Львівської області. Також судом встановлено, що [PERSON] склала заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповіла дочці [PERSON] . Даний заповіт посвідчено секретарем Свидницької сільської ради Яворівського району Львівської області Твердохлібом М.С. та зареєстровано в реєстрі за №44. Даний заповіт не змінювався і не відмінявся. Крім цього судом встановлено, що спадкоємець майна [PERSON] - [PERSON] вдруге уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до ст.ст.524, 534 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з вимогами ст.ст.548, 549 ЦК України (1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. А відповідно до ст.529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого , яка народилася після його смерті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у вигляді земельної частки (паю) розміром 1.85 га, що знаходиться в с.Свидниця Яворівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.11.2002. З листа завідувача Яворівської Державної нотаріальної контори Вахули О.В. №233/02-14 від 19.03.2019 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на такий. Позивач у справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] , спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] , судом не встановлено. Враховуючи те, що відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу належне оформлення спадкових прав, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved