overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11 листопада 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, від спільного життя мають доньку [PERSON], 01.06.2012 року, спільне життя з відповідачкою не склалося з побутових причин, шлюбні відносини між ними припинені, з квітня 2016 року спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою (а.с.2). Позивачка в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с. 13,14). Відповідач в судове засідання не зявилася надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.10). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 11 листопада 2011 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] (до шлюбу Трусова) Т.С. перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії 1-КИ № 209587 від 11 листопада 2011 року, актовий запис 838 (а.с.3). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 12.07.1997 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №218. Від шлюбу позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу подружжя не знаходить спільної мови з підстави різних поглядів на життя, різних міркувань щодо порядку виховання дітей та ведення господарства в цілому, що призводить до частих конфліктів та суперечок між ними. Шлюбні відносини фактично припинились з ініціативи позивача в осені 2015 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна немає. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.07.1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №218, що підтверджено свідоцтвом про шлюб І-НО № 451828 (а.с. 4). Від шлюбу позивач з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.10, 11). Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачем не ставиться питання щодо зміни прізвища, тому суд залишає їй прізвище «Лошинська». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 14.02.2013 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №225. Від шлюбу позивач з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу відповідач разом із сином проживають окремо від позивача, в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Сімейні стосунки подружжя не підтримує та не веде спільного господарства. Спільне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та обов'язки, що призводить до постійних сварок, дратування та неспроможності знаходити компроміси. Збереження шлюбу є неможливим, так як на протязі тривалого часу вони робили спроби примиритися, але вони не дали позитивних результатів. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. За домовленістю сторін син [PERSON] залишиться проживати з матір'ю. Спір щодо поділу спільно нажитого майна - відсутній. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14.02.2013 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №225, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 13). Від шлюбу позивач з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.5). Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачем не ставиться питання щодо зміни прізвища, тому суд залишає їй прізвище «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбуслід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 1999 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач не з»явився, в поданій до суду позовній заяві просив справу розглядати без його участі, на примирення не згоден. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 08.09.1999 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 7488 грн. 43 коп., яка утворилася за період з 01.01.2014 року по 01.11.2016 року та судових витрат. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове не зявилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири 15/2 в буд. 1 по вул. Героїв Чорнобиля в місті Чернігові, в якій в якості піднаймачів зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.ст. 64, 66-68 ЖК України відповідачі зобовязані своєчасно розраховуватись за утримання житла та комунальні послуги, в тому числі за послуги з водопостачання та водовідведення. Однак відповідачі за отримані послуги своєчасно не розраховується, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню за період з 01.01.2014 року по 01.11.2016 року в розмірі 7488 грн. 43 коп.. Вказана сума розрахована , виходячи із кількості споживачів, які зареєстровані у квартирі по затвердженим нормам споживання та згідно діючого тарифу встановленого, постановою НКРЕ №102 від 10.02.2012 року, де тариф на одного чоловіка в місяць з 01.03.2012 року становить 46,65 грн. вода та стоки, постановою НКРЕ №625 від 30.05.2014 року, де тариф на одного чоловіка в місяць з 01.07.2014 року становить 63,57 грн. вода та стоки, постановою НКРЕ №625 від 30.05.2014 року, де тариф на одного чоловіка в місяць з 01.01.2015 року становить 62,96 грн. вода та стоки, постановою НКРЕ №877 від 26.03.2015 року, де тариф на одного чоловіка в місяць з 01.05.2015 року становить 76,21 грн. вода та стоки, постановою НКРЕ №2868 від 26.11.2015 року, де тариф на одного чоловіка в місяць з 29.01.2016 року становить 80,74 грн. вода та стоки, постановою НКРЕ №1239 від 07.07.2016 року, де тариф на одного чоловіка в місяць з 02.08.2016 року становить 121,35 грн. вода та стоки, що підтверджується розрахунком (а.с. 7), тому підлягає стягненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 12.08.2003 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося, більше року вони шлюбних стосунків не підтримують. [PERSON] вважає, що примирення неможливе та просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON], дитину залишити проживати з відповідачкою, витрати по розірванню шлюбу покласти на нього. Позивач свої вимоги підтримав, надавши до суду письмову заяву, на розірванні шлюбу наполягав, а справу просив слухати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання надала письмову заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12 серпня 2003 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 19 ( а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами фактично припинені більше року, на примирення вони не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 06 серпня 2011 року, від якого мають доньку Вікторію, [INFO]. З березня 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 29 вересня 2010 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, актовий запис № 332, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з квітня 2014 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2010 року у відділі РАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, актовий запис № 332, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 222703 (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії 1-НО № 369298 (а.с.6). Сторони шлюбно-сімейні відносини припинили з квітня 2014 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02 травня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від спільного життя мають доньку [PERSON], 01.09.2009 року, спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, шлюбні відносини припинені в квітні 2014 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. На підставі викладеного позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не зявися надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.12). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 02 травня 2009 року позивач [PERSON] ( до шлюбу Клочко) Ю.В. та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії 1-КИ № 132869 від 02 травня 2009 року, актовий запис 01 (а.с.3). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 26 серпня 2006 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею, позивачем. Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння між нею і відповідачем, постійні сварки, вони втратили почуття поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між нею і відповідачем не можливо і суперечить її інтересам та негативно впливає на їх малолітню дочку. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити із залишенням їй прізвища «Логвиненко» (а.с.14). Відповідач надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.15). У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позовних вимог відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6), від подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON] [INFO] (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач позовні вимоги визнав і не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх малолітньої дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved