Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

15.09.2021 р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із заявою, де просить встановити факт належності їй: Державного акта на право приватної власності на землю від 16 вересня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №563, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 червня 2000 року, серія АВМ № 224279, посвідченого державним нотаріусом Другої Вінницької нотаріальної контори Сікорською Л.А., зареєстрованого в реєстрі за №733; Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , зареєстрованого в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації на право особистої власності, занесеного в реєстрову книгу під №14 за реєстровим №2690; диплома молодшого спеціаліста серії [NUMBER] та додатку до нього, виданого Вінницьким політехнічним технікумом в 1999 році. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що в написанні її прізвища було зроблено орфографічні помилки, де замість правильного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », у зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду із вказаною заявою. Заявник в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути за відсутності представника міської ради, не заперечує проти задоволення заяви. В зв`язку із неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Як встановлено судом Державний акт на право приватної власності на землю від 16 вересня 2002 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 563, виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 червня 2000 року, серія АВМ № 224279, посвідченого державним нотаріусом Другої Вінницької нотаріальної контори Сікорською Л.А., зареєстрованого в реєстрі за № 733, Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , зареєстрований в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації на право особистої власності, занесеного в реєстрову книгу під № 14 за реєстровим № 2690, диплом молодшого спеціаліста серії [NUMBER] та додаток до нього, виданий Вінницьким політехнічним технікумом в 1999 році-видані на ім`я « [PERSON] ». Проте при написанні прізвища допущено помилку та зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Як визначено в статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст.95 Цивільного процесуального кодексу України). Враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності саме заявнику [PERSON] правовстановлюючих документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved