overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

17.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 04.12.2013року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00грн., зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За станом на 25.09.2016року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 42623,40грн., яку просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але був повідомлений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, у судовому засіданні встановлено, що 04.12.2013року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00грн., зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 25.09.2016року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 42623,40грн., яка складається з наступного: - 3955,00грн.- заборгованість за кредитом; - 33162,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, - 500,00грн. - штраф ( фіксована частина); - 2005,88грн. - штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 42623,40грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1378,00грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

17.10.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30.09.2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу до досягнення донькою повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON], в судові засідання, призначені на 17.11.2016 року, 08.12.2016 року та 16.12.2016 року, не з'явився. Про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] та довідкою виконкому Кризької сільської ради Марківського району Луганської області. Відповідач за викликом суду не з'явився та зазначені обставини не заперечив, тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

17.10.2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30.09.2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки чоловік не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не дбає про взаємоповагу один до одного. Його ставлення до неї призвело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин з 12.05.2016 року. Протягом тривалого часу вони не можуть знайти спільну мову з питань сімейного життя, спільне господарство не ведеться, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON], у судові засідання, призначені на 17.11.2016 року, 08.12.2016 року та 16.12.2016 року, не з'явився. Про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 30 вересня 2006 року виконавчим комітетом Кризької сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] Після надходження позову до суду пройшло два місяці, позивач наполягає на розірвання шлюбу, що вказує на відсутність примирення між сторонами. Відповідач в судове засідання не з'явився і заперечень не надав. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, підстав для відмови в задоволенні позову немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

17.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначає, що 23 липня 2010 року між нею та відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між ними не склалися, підстав для збереження сімї не вбачає. У попереднє судове засідання позивач подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши й оцінивши надані письмові докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.130 ЦПК України попереднє судове засідання проводиться з метою з'ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. Для врегулювання спору до судового розгляду суд з'ясовує: чи не відмовляється позивач від позову, чи визнає позов відповідач, чи не бажають сторони укласти мирову угоду або передати справу на розгляд третейського суду. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним, не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

17.10.2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 20 грудня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №439. З вересня 2016 року однією сімєю з відповідачем не проживають. У звязку з тим, що відповідач постійно її дорікав, ображав. Вказані причини призвели до розпаду сімї, у звязку з чим просила розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначивши, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з вересня 2016 року. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

17.10.2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2007р., спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.08.2007р., актовий запис №86. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, не проживають разом з серпня 2016 року, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

17.10.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], з тих підстав, що відповідач [PERSON], зареєстрований у вищевказаній квартирі, однак з моменту реєстрації з 1999 року у вищевказаній квартирі не проживав, комунальні платежі не сплачував, речей відповідача у квартирі не має. Відповідач у добровільному порядку з реєстрації у вказаній квартирі не знімається, у звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що позивачку вони знають тривалий час, їм відомо, що у належній їй квартирі [ADDRESS], зареєстрований її син - відповідач [PERSON], але з моменту реєстрації з 1999 року за вищевказаною адресою не проживає, крім того, навідуючи оселю позивачки, речей відповідача не зустрічали. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Зясувавши думку позивачки та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8-2732 позивачці [PERSON] належить квартира [ADDRESS] /а.с. 4/, що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим МКП «Маріупольське БТІ» № 28134554 від 25.11.2010 року /а.с. 4/. З особового рахунку № 090-004 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 6/. Згідно з актом комісії ЖКП «Жилкомплекс» від 13.03.2015 року, [PERSON] зареєстрований у [INFO], але фактично в ній не проживає /а.с. 7/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], оскільки понад один рік там не проживає, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

17.10.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON]\~ про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № MRА0АN12832597 від 19.05.2008 року [PERSON] 19.05.2008 року отримала кредит у розмірі 49764,59 грн. з кінцевим терміном повернення до 18.05.2015 року\~та зобов'язалася повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати. [PERSON] повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші виграти згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит. Зобовязання за вказаним договором забезпечено порукою, відповідно з договором, укладеним з поручителем [PERSON] В зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, має заборгованість станом на 07.09.2016 року., яка складається з наступного: 36543,33 грн. - заборгованість за кредитом; 7776.27 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1364,59 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 44315,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 90000,00 грн., а також судові витрати по справі. Представник позивача, не зявився до відкритого судового засідання, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутності та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі у судове засідання не зявилися, відомостей про причини неявки суду не надали, про дату та час судового засідання були повідомлені через оголошення у пресі (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр»), у зв?язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

17.10.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 16.11.1996 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні стосунки з лютого 2009 р., просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

17.10.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь заробітну плату в розмірі 51600 гривень. При цьому посилається на те, що згідно з наказом №77 від 01.11.2011 р. він був прийнятий на роботу юристом в ТОВ «Лізингова компанія «ГАРАНТ» з нарахуванням йому заробітної плати в розмірі 1200 гривень в місяць. Звільнений він був на підставі наказу № 48 від 31.12.2015 р. на підставі ст. 38 КЗпП України, при цьому при звільненні він не отримав розрахунок і йому не була виплачена заборгованість за період з 01.06.2012 р. по 31.12.2015 р. В період з 01.11.2011 р. по 31.05.2012 р. він отримував заробітну плату, але починаючи з червня 2012 р. зарплату він не отримував в звязку з відсутністю фінансування. Таким чином заборгованість складає: з 01.06.2012 р. по 31.12.2015 р. - 43 місяці, що становить 51600 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про те, що просить розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнають та просять розглянути справу за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді юриста в ТОВ «Лізингова компанія «ГАРАНТ» та його заробітна плата становила 1200 гривень в місяць. Позивача було звільнено на підставі наказу № 48 від 31.12.2015 р. за ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ТОВ «Лізингова компанія «ГАРАНТ» № 7-10/16 від 10.10.2016 р. заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] за період з 01.06.2012 р. по 31.12.2015 р. становить 51600 гривень. Відповідно ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином при звільненні позивача відповідач повинен був сплатити йому всі суми, що належали йому від підприємства, а саме заробітну плату за період з 01.06.2012 р. по 31.12.2015 р. в розмірі 51600 гривень, проте кошти позивачу сплачено не було. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2012 р. по 31.12.2015 р. в розмірі 51600 гривень. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави також підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

17.10.2016 та уточнено 19.01.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач [PERSON]вказує, що відповідач [PERSON] є його батьком.В даний час позивач повнолітній, продовжує навчання у Загальноосвітньому ліцеї Заочної школи «КОСИНУС» м. Варшави, Польща. Матеріальної допомоги на його утримання відповідач [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, отримує пенсію, тому має постійний заробіток. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, - а.с.6. На теперішній час [PERSON] повнолітній, однак продовжує навчання у Загальноосвітньому ліцеї Заочної школи «КОСИНУС» м. Варшави, Польща, - а.с.10-11. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач [PERSON] не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та отримує стабільну заробітну плату. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу на користь сина [PERSON], [INFO], на період його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку, тобто до 05.09.2021. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 , 212-215, 224-228, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved