Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

16.03.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 60\~000 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2017 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на 40 діб. Зазначеним вироком [PERSON] визнано винним у тому, що 26.08.2017 року приблизно о 19 год. 00 хв., не маючи достатніх навичок та посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер 686-73НА, здійснював рух по технічному проїзду майданчика будівлі ТЦ «Сільпо» в м. Запоріжжі, по вул. Новокузнецькій, буд. 41, діючи в порушення вимог п.п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу між автомобілем та малолітнім [PERSON], внаслідок чого передньою частиною керованого автомобіля «ВАЗ 2101», скоїв наїзд на малолітнього [PERSON] Відповідно до висновку судової медичної експертизи від 11.10.2017 року №2281, своїми діями [PERSON] заподіяв малолітньому [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди у сумі 60\~000 грн., позивач зазначає, що наїзд на малолітню дитину відбувся на очах у [PERSON] та його дружини. Малолітній [PERSON] отримав численні травми та рани, що призвело також до страждання дитини, які позивач до сих пір не може забути. Відповідач та його батьки відмовилися добровільно оплатити моральну шкоду та байдуже поставилися до ситуації, яка склалась. З цих підстав, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 60\~000 грн. та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9\~800 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач та\~його представник позовні вимоги [PERSON] визнали частково в сумі 2\~000 грн., про що зазначили у відзиві від 01.08.2018 р. У звязку з чим, просили суд у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за наступних обставин. Так, 26.08.2017 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, неповнолітній водій [PERSON]П.(17 років), не маючи достатніх навичок та посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер 686-73НА, здійснював рух по технічному проїзду майданчика будівлі ТЦ «Сільпо» по вул. Новокузнецькій, буд. 41 в м. Запоріжжі, рухаючись від проїжджої частини вул. Новокузнецька в напрямку заднього входу в ТЦ «Сільпо». В цей же час, малолітній [PERSON] (З роки), діючи в якості пішохода стояв біля правого краю вищевказаного проїзду вздовж будівлі ТЦ «Сільпо». Неповнолітній [PERSON], наближаючись до малолітнього пішохода [PERSON], діючи в порушення вимог п.п. 12.3, 13.1 ПДР України, не дотримуючись безпечного бокового інтервалу між автомобілем та малолітнім пішоходом при наближенні до нього, передньою частиною керованого автомобіля «ВА32101» скоїв наїзд на малолітнього пішохода [PERSON], який почав перебігати через проїжджу частину з права на ліво. Згідно з висновком судової медичної експертизи від 11.10.2017 року №2281, [PERSON] в результаті наїзду були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «Травми голови, що виражена у вигляді струсу головного мозку з раною в потиличній ділянці, з ушкодженням апоневрозу та окістя, що у клінічному перебігу і після надання хірургічної допомоги не набула свого кінця (не набула повного загоєння із зниженням хворобливих змін) до моменту проведення огляду 15.09.2017 року, а також травми тулуба, що виражена у вигляді значного великого садна на задній поверхні грудної клітини з розповсюдженням на задню поверхню шиї, з дефектом шкіри у лівій підлопатковій ділянці, яка у клінічному перебігу і після надання хірургічної допомоги не набула свого кінця (не набула повного загоєння із зниженням хворобливих змін) до моменту проведення огляду 15.09.2017 року», що в сукупності кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я. [PERSON] призначено покарання у виді арешту строком 40 діб, на підставі підпункту «а» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» [PERSON] звільнено від відбування покарання. Вирок набрав законної сили - 04.01.2018 року (а.с. 5-10). \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.10.2013 року серії І-ЖС №235636, актовий запис №1025 (а.с. 11). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачем ([PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON]) заявлено вимоги про стягнення з відповідача 60 000 грн. моральної шкоди. Обґрунтовуючи розмір заявленої моральної шкоди, позивач вказував, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення його родина пережила великий стрес, оскільки наїзд автомобіля на малолітню дитину відбувся на їх очах. Крім того, позивач самостійно витягував свого сина з-під колес транспортного засобу. Розмір моральної шкоди включає в себе усі страждання, які довелось перенести позивачу та його родині, зокрема, порушення звичайного способу життя, негативний вплив на стан здоровя сина, пригнічений стан, що призвело до погіршення стосунків між позивачем та його рідними, колегами по роботі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1). Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім'ї\~чи близьких\~родичів (п.\~2\~ч.\~2). Моральна\~шкода відшкодовується\~грішми,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб. Розмір\~грошового відшкодування\~моральної шкоди\~визначається судом\~залежно від\~характеру правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості (ч.\~3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч. 4). Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 5). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст.\~1167\~ЦК України\~визначено,\~що моральна\~шкода,\~завдана фізичній\~або юридичній\~особі неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю,\~відшкодовується особою,\~яка її\~завдала,\~за наявності\~її вини,\~крім випадків,\~встановлених частиною\~другою цієї\~статті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п. 5). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд, визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, в обґрунтування своїх заперечень [PERSON] зазначив, що на його утриманні перебуває батько [PERSON], [INFO], який є пенсіонером по інвалідності (інвалід ІІ групи, загальне захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням від 07.06.2018 року №2702109498 серії ААЇ №793776 (а.с. 64). Згідно з копії трудової книжки від 03.09.1990 року серії БТ-ІІ №3390013, [PERSON], [INFO], був працевлаштований в АТ «Запорізький завод феросплавів» на посаді слюсар із збирання металевих конструкцій, однак 23.05.2018 року на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України звільнений у звязку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоровя (а.с. 63). Відповідно до довідки з Південного районного центру зайнятості від 21.08.2018 року №4062, [PERSON] з 29.05.2018 року перебуває на обліку як безробітний в Південному РЦЗ (м. Запоріжжя) (а.с. 65). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом прийнято до уваги посилання відповідача про те, що його батько має тяжке захворювання, що підтверджується результатами магнітно-резонансної томографії головного мозку від 23.01.2018 року (а.с. 48), протоколом ультразвукового дослідження від 23.01.2018 року (а.с. 47), результатами компютерної томографії органів грудної клітки, черевної порожнини, зачеревного простору, таза від 26.01.2018 року (а.с. 49). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, [PERSON] в період з 16.01.2018 року по 30.01.2018 року проходив лікування в неврологічному відділені КУ «Міська лікарня №7», що підтверджується виписним епікризом з історії хвороби стаціонарного хворого від 30.01.2018 року №230 (а.с. 44). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР від 19.02.2018 року №2330, [PERSON], [INFO], в період з 05.02.2018 року по 19.02.2018 року проходив лікування з діагнозом: «Внітрішньомозкове обємне утворення в проекції лівої лобно-височної області (анапластична олігоастроцитома). Епісиндром, лікворо-гіпертензіонний синдром». Операцію проведено 07.02.2018 року (а.с. 43). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Також, з матеріалів справи слідує, що відповідач у справі - [PERSON] офіційно працевлаштований в ПАТ «ЕЛЕКТРОМЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ім. А.М.КУЗЬМІНА» на посаді правельщика прокату і труб та його дохід за період з лютого 2018 року по липень 2018 року складає 86\~011,21 грн., що підтверджується довідкою від 23.08.2018 року №013 (а.с. 62). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При цьому, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідач має нормальний стан здоров'я та є працездатною особою, доказів того, що його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду, останнім надано не було. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже, з огляду на викладене, враховуючи глибину моральних та психічних страждань позивача внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, приймаючи до уваги той факт, що на утриманні [PERSON] перебуває тяжко хворий батько, лікування якого потребує матеріальних витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 30\~000 грн. У задоволенні іншої частини вимог судом відмовляється через недоведеність. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України,\~до витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач просить суд покласти на відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 800 грн. В якості доказів понесення заявлених витрат позивачем долучено до матеріалів справи витяг з договору про надання правничої допомоги від 09.02.2018 року № 5-18цс (а.с. 12); розрахунок обсягу та вартості наданих послуг та розміру компенсації витрат по наданню правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09.02.2018 року № 5-18цс (а.с. 13-14), акт прийому-передачі виконаних робіт від 13.03.2018 р. за договором про надання правничої допомоги від 09.02.2018 року № 5-18цс (а.с. 15); квитанцію до прибуткового касового ордера від 13.08.2018 року № 4857 на суму 9 800 грн.(а.с. 16). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розглянувши наведені вище докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що акт прийому-передачі виконаних робіт від 13.03.2018 р. та квитанція до прибуткового касового ордера від 13.08.2018 року № 4857 підтверджують факт надання адвокатом [PERSON] правничої допомоги позивачу щодо розгляду цієї справи на суму 4\~800 грн. на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 09.02.2018 року №5-18цс. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В той же час, враховуючи умови п. 5, що викладені у витягу з договору про надання правничої допомоги від 09.02.2018 року № 5-18цс, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що гонорар у розмірі 5000 грн. сплачений останнім адвокату [PERSON] саме за надання правничої допомоги у цій справі. У звязку з чим, у задоволенні заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. судом відмовляється через недоведеність. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму заявлених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 400 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 352,40 грн. покладається судом на відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial