Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

16.07.2019 позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Менька Д.Д. звернулася до Роменського міськрайонного суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Хара Н.С. 24.11.2017 р., зареєстрований в реєстрі за № 3076, про стягнення з позивачки на користь банку заборгованості в розмірі 32618,73 грн., та стягнути судові витрати в розмірі 6000 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що документами, поданими відповідачем нотаріусу, які стали підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не доведено факту безспірності заборгованості. Крім того, приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірила, чи в межах позовної давності подавалися документи банком. Також, як на підставу задоволення позову позивач посилається на застосування нотаріусом норми законодавства щодо стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин, яка на час вчинення виконавчого напису була скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. З огляду на викладене, вважаючи цей виконавчий напис незаконним, позивач вважає належним способом захисту його прав та інтересів визнання судом оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду від 17 липня 2019 р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Роменського міськрайонного суду 23 жовтня 2019 р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання 22.01.2020 позивачка та її представник не з`явилися, в заяві до суду представник [PERSON] клопотав про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та треті особи, які про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, треті особи клопотали про розгляд справи у їх відсутності. Сторона відповідача поважності причин неявки свого представника до суду не повідомила, у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, відповідач відзив на позов не подав, клопотань не заявляв. Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, то у відповідності до ст. ст. 223, 280\~ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 липня 2014 р. між позивачем та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», було укладено кредитний договір № GP-6583850, згідно якого позивачу було надано споживчий кредит в сумі 20825,12 на строк 36 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 9 % річних. Зазначений кредитний договір нотаріально не посвідчений (а.с. 17). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Оскільки позивач умови кредитного договору належним чином не виконує, то у неї утворилася заборгованість, з метою стягнення якої 24.11.2017 відповідач звернувся до приватного нотаріуса Хара Н.С. із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с. 15). Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., на підставі цієї заяви та доданих до неї документів, вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3076 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № GP-6583850 від 17.07.2014 р., укладеним нею із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 32618,73 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 20321,93 грн., прострочена заборгованість за комісією 9428,55 грн., прострочена заборгованість за процентами 2868,25 грн., за період з 20 листопада 2016 р. по 20 листопада 2017 р., який оскаржується позивачем. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. за №1172. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Саме цю норму застосувала приватний нотаріус Хара Н.С., вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26\~листопада 2014р.\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999р., оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, а тому не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Також, згідно вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. (а.с. 10-13). На підставі положень ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України;; ст.ст. 1, 4, 15, 16 ЦК України; ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»; Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012р. № 296/5; Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999р. № 1172, суд, -

Outcome: approved