Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

16.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з КС «Істок» суму заборгованості у розмірі 140 339,10 грн., 3 % річних у розмірі 379,22 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1217,53 грн., та стягнути судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 23.09.2013 року між сторонами було укладено договір № ДДХ-330 про депозитний вклад, за умови якого позивач здійснив депозитний внесок у сумі 7000,00 грн. на строк з 23.09.2013 року по 23.09.2015 року із сплатою відсотків у розмірі 27 % річних. В подальшому між сторонами до договору № ДДХ-330 від 23.09.2013 року було укладено ще шість Додаткових договорів, на виконання яких позивач здійснив депозитний внесок у сумі 28\~000,00 грн. Позивач зазначає, що відповідачем було повернуто йому суму депозиту у повному обсязі, однак, відповідачем не сплачено позивачу відсотки за депозитом, у зв'язку із чим, позивач нарахував 3 % річних та інфляційні втрати від суми заборгованості. Окрім того, позивач зазначає, що 16.07.2015 року між сторонами було укладено договір № ДДХ-361 про депозитний вклад, за умови якого позивач здійснив депозитний внесок у сумі 81\~000,00 грн. на строк користування з 16.07.2015 року по 17.07.2017 року зі сплатою відсотків у розмірі 26 % річних. В подальшому до вказаного договору між сторонами було укладено Додатковий договір № 1, та розмір вкладу збільшено до 116\~000 грн. Позивач вказує, що 16.02.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення депозиту, однак кошти йому не повернуті. У зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача суму депозиту, не сплачені відсотки за депозитом, 3 % річних та інфляційні втрати від суми заборгованості. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. При цьому позивач пояснив, що згодний із розрахунком представника позивача щодо зменшення суми відсотків за депозитним договором № ДДХ-330 від 23.09.2013 року, а саме з 12\~979,77 грн. на суму 12\~532,13, із врахуванням суми збільшення ПДФО та утриманого військового збору. Представник відповідача КС «Істок» [PERSON] у судовому засіданні підтримала надані письмові заперечення на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23.09.2013 року між сторонами було укладено договір № ДДХ-330 про депозитний вклад, за умови якого позивач здійснив депозитний внесок у сумі 7000,00 грн. на строк з 23.09.2013 року по 23.09.2015 року із сплатою відсотків у розмірі 27 % річних /а.с. 10-11/. В подальшому між сторонами до договору № ДДХ-330 від 23.09.2013 року було укладено шість Додаткових договорів /а.с. 12-17/, на виконання яких позивач здійснив депозитний внесок у сумі 28\~000,00 грн. /а.с. 18-19/. Окрім того, судом встановлено, що 16.07.2015 року між сторонами було укладено договір № ДДХ-361 про депозитний вклад, за умови якого позивач здійснив депозитний внесок у сумі 81\~000,00 грн. на строк користування з 16.07.2015 року по 17.07.2017 року зі сплатою відсотків у розмірі 26 % річних /а.с. 20-21/. В подальшому до вказаного договору між сторонами було укладено Додатковий договір № 1 від 23.09.2015 року/, та розмір вкладу збільшено до 116\~000 грн. Позивачем виконано належним чином свої зобов'язання щодо внесення коштів /а.с. 23-24/. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Судом встановлено, що Договір ДДХ-330 про депозитний вклад від 23.09.2013 року та договір № ДДХ-361 про депозитний вклад від 16.07.2015 року, які укладені між сторонами, є договорами, укладеними на умовах видачі вкладу на першу вимогу. Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. У ході розгляду справи позивач пояснював, що КС «Істок» на його звернення повернула йому суму депозиту за договором № ДДХ-330 про депозитний вклад від 23.09.2013 року. Вказана обставина у ході розгляду справи не оспорювалася сторонами. Стороною позивача надано розрахунок заборгованості КС «Істок» за договором № ДДХ-330 про депозитний вклад від 23.09.2013 року /а.с. 28/, з якого вбачається, відсотки за користування депозитом за період 24.09.2015 року по 08.06.2016 року становить 12\~979,77 грн., 3 % річних від суми заборгованості за вказаний період 275,55 грн., інфляційні втрати 843,98 грн. З дослідженого судом Додаткового договору № 6 від 25.12.2014 року до Договору № ДДХ-330 від 23.09.2013 року про депозитний вклад /а.с. 17/ вбачається, що з 01.01.2015 року збільшено суму ПДФО та військовий збір. У зв'язку із чим, суд погоджується із поясненнями представника відповідача КС «Істок», що сума відсотків за користування депозитом за період 24.09.2015 року по 08.06.2016 року становить 12\~532,13 грн. /12\~979,77 грн. (344,34 грн. + 103,30 грн.). При цьому, суд враховує, що у ході розгляду справи позивач [PERSON] погодився із вказаними поясненнями представника відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що за до Договором № ДДХ-330 від 23.09.2013 року про депозитний вклад позивачу підлягають поверненню кошти за період 24.09.2015 року по 08.06.2016 року у розмірі 13\~627,13 грн., з яких: 12\~532,13 грн. відсотки за договором; 266,78 грн. 3 % річних; 828,22 грн. інфляційні втрати. Відповідно до п. 3.2.3 Договору № ДДХ-361 про депозитний вклад від 16.07.2015 року, вкладник зобовязується не пізніше ніж за сорок пять робочих днів до дня дострокового повернення Вкладу, надати КС «Істок» письмову заяву з інформацією про бажану дату отримання грошових коштів та їх розмір, згідно умов Договору. У ході розгляду справи позивач пояснював, що 16.02.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення депозиту, однак кошти йому не повернуті. На підтвердження вказаної обставини судом досліджено рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 25-27/. Стороною позивача надано розрахунок заборгованості КС «Істок» за договором № ДДХ-361 про депозитний вклад від 16.07.2015 року /а.с. 29-31/, з якого вбачається, що заборгованість відповідача за даним договором становить 127\~836,64 грн., з яких: 116\~000 грн. сума вкладу; 11359,42 грн. відсотки за договором; 103,67 грн. 3 % річних; 373,55 грн. - інфляційні втрати. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. При цьому, суд вважає заперечення сторони відповідача безпідставними, оскільки позивач має право на отримання вкладу на першу вимогу, строки звернення з такою вимогою позивачем не порушені, що було встановлено в ході судового розгляду справи. Стороною відповідача не доведено обгрунтованість заперечень та будь-яких доказів стосовно даних обставин суду не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 414,63 грн.

Outcome: partial