Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

16.05.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання спадкоємцем за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона мешкала у цивільному шлюбі з [PERSON] з 1987 року. 16.09.2006 року [PERSON] помер. 04.12.2015 року помер її син [PERSON]О, [INFO]. Вони разом мешкали за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 33/2. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 792 від 11.06.1999 року дана квартира належала їм на праві приватної спільної сумісної власності. Під час проживання їх однією сімєю вони вели сумісне господарство, мали спільний сімейний бюджет, підтримували подружні відносини, піклувалися один про одного фізично та матеріально. У квітні 2016 році вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній факт родинних (шлюбних) відносин між заявником та [PERSON], який помер 16.09.2006 року. Просила у судовому порядку встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу її з [PERSON] та визнати її спадкоємцем за законом. У судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: представник позивача адвокат [PERSON] та позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягали, представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради проти позову не заперечували ( а.с. 18 відгук на позовну заяву, а.с. 29 заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на житло № 792 від 11.06.1999 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 9 копія свідоцтва про право власності на житло). 18 вересня 2006 року [PERSON] помер ( а.с. 20 копія свідоцтва про смерть). 04 грудня 2015 року помер [PERSON] ( а.с. 6 копія свідоцтва про смерть). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. 20.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого 16 вересня 2006 року [PERSON], однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній факт родинних ( шлюбних) відносин між ними та рекомендував звернутись до суду ( а.с. 11 копія постанови). Згідно повідомлення завідуючої Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори № 1657/01-16 від 25.06.2016 року, вбачається, що 20 квітня 2016 року на підставі заяви позивача [PERSON] про прийняття спадщини за законом, було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] та на підставі заяви про фактичне прийняття спадщини після померлого 16 вересня 2006 року [PERSON] звернулась дружина померлого, яка на день подання заяви була зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно даних, що містяться в матеріалах справи, інших спадкоємців за законом не має, із заявами про прийняття спадщини ніхто окрім позивача [PERSON] не звертався. Свідоцтво про право на спадщину на день видачі довідки спадкоємцю не видавалось (а.с.31). Згідно п.21\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК\~про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Відповідно до ст.ст.1216, 1217 та 1220\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23\~постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч.2 ст.12, ст.68 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування,неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно\~статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Після звернення до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно позивачу було відмовлено через необхідність встановлення факту проживання позивача разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, в судовому порядку. Згідно акту про фактичне проживання осіб в житловому приміщенні від 04.04.2016 року [PERSON] з 1995 року фактично проживала з [PERSON] за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 33/2 ( а.с. 30 акт). Враховуючи встановлення судом факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає що відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України, позивач є такою, що прийняла спадщину. Правилами\~ст.1268 ЦК України\~встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Згідно із ч.1\~ст.1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1\~ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі викладеного, та

Outcome: approved