Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

15 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 19 березня 2018 року ухвалою суду було відкрите провадження у справі. 06 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги. 30 березня 2018 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги визнає, просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 12 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та [PERSON], актовий запис № 475, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив, що середини 2017 року він та дружина не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство, не проживають спільно, через різницю характерів, різницю поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, внаслідок чого виникали непорозуміння, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу віе вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 12 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 475, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони мають від шлюбу дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з середини 2017 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не проживають спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги відповідача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке вона змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу. В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved