Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

17.02.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивовано тим, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось і вони не проживають разом. Дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, а тому вона просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що згоден сплачували аліменти на утримання дитини та дружини, зазначив, що працює неофіційно та отримує дохід. Заслухавши пояснення сторін спору, оглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 24.05.2013 р., актовий запис № 799. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] сторони спору є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. народження. Згідно ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В частині 1 статті 80 СК України зазначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В судовому засіданні відповідач не заперечував обов'язку утримувати дитину та дружину, зазначив, що працює неофіційно та отримує дохід. Також в матеріалах справи міститься виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про реєстрацію відповідача суб'єктом підприємницької діяльності. Позивач не може повноцінно утримувати дитину, оскільки не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Суд, зважаючи на положення вищевказаних норм, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивача у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved