Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

16.09.2013 позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом до [PERSON], публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк», в якому вказав, що [INFO] помер його сина [PERSON], який з метою купівлі для своєї сім'ї квартири відкрив в відділенні Севастопольської філії ПАТ КБ «Приват Банк» валютний депозитний рахунок, на якому накопичував кошти. 14.07.2012 він позичив сину кошти в розмірі 6000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою наданою сином, в подальшому він 10.10.2012 позивач сину ще 2000 доларів США, що доводиться допискою на попередній розписці та його підписом. Після цього 25.12.2012 дружина позивача [PERSON] за доручення позивача передала сину ще 2000 доларів США. Всього позивач позичив сину коштів на загальну суму 10000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 79930 грн.. Усі вищезазначені кошти [PERSON] помістив на депозитний валютний рахунок у відділенні Севастопольської філії ПАТ КБ «Приват Банк». Відповідач [PERSON], дружина померлого, яка знала про укладення між позивачем та покійним сином договору позики відмовляється повернути кошти та має намір включити їх до спадкової маси та вимагати поділу між всіма спадкоємцями. Позивач просив: 1. Взнати за ним право власності на грошові кошти в сумі 10000 доларів США, що еквівалентно 79300 грн., розміщені на депозитному рахунку [PERSON] у Севастопольській філії ПАТ КБ «Приват Банк»; 2. Усунути перешкоди у володінні і користуванні ним коштами в сумі 10000 доларів США, зобов'язавши ПАТ КБ «Приват Банк» видати їх позивачу готівкою з депозитного рахунку [PERSON] у Севастопольській філії ПАТ КБ «Приват Банк». 04.11.2013 ухвалою суду за клопотанням сторін до участі в справі залучено як відповідача: [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON] (а.с.52, 53); [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON] (а.с.63); мати [PERSON]. Залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Жмеринську районну державну адміністрацію як органу опіки і піклування (а.с.66). 16.01.2014 в судовому засіданні позивач зменшив свої позовні вимоги - відмовився від позовної вимоги №2 до банку - усунути перешкоди у володінні і користуванні позивачем коштами в сумі 10000 доларів США, зобов'язавши ПАТ КБ «Приват Банк» видати їх йому готівкою з депозитного рахунку [PERSON] у Севастопольській філії ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.160-161). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених вище та додатково повідомив, що кошти які він позичив сину за його життя, йому не належать, а позичені ним у брата. Після поховання сина, який помер [INFO] він усно пред'являв відповідачу [PERSON] вимоги про повернення боргу в розмірі 10000 доларів США. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] позов не визнала та пояснила, що кошти позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] їй та її покійному чоловіку в борг не надавали. Про розписку написану чоловіком вона нічого не знала. На депозитному валютному рахунку відкритого на ім'я її чоловіка [PERSON] розмішені кошти, що складаються з їх сімейних заощаджень, в тому числі з коштів, які їм безповоротно давали батьки, та боргу повернутого сім'єю сестри її чоловіка, яка також проживає в м. Севастополь. Позивач до даного часу не ставив питання про повернення боргу після смерті її чоловіка [PERSON]. Вона вперше дізналась про боргову розписку після звернення позивача з цим позовом до суду. Додала також письмові заперечення (а.с.108). Відповідач [PERSON] позов визнала та пояснила, що вона з чоловіком надали в борг під розписку своєму сину [PERSON] кошти для придбання квартири для його сім'ї, після поховання сина відповідач в усній розмові погодилась повернути кошти надані ними, проте невдовзі відмовилась від їх повернення. Відповідач [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, згідно якої позов визнала, розгляд справи просила провести у її відсутність (а.с.126, 130), що відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Представник третьої особи Жмеринської районної державної адміністрації як органу опіки і піклування Рудьман Р.В. проти позову заперечила, адже при задоволенні позову будуть порушенні права малолітніх відповідачів. Вислухавши пояснення сторін, третьої особи та свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. Допитаний як свідок [PERSON] суду повідомив, що являється братом позивача [PERSON], якому в 2010р. позичив 12000 грн., і знає зі слів останнього про те, що він позичив своєму синові [PERSON] кошти в сумі 10000 доларів США для придбання квартири, після його смерті дружина померлого відмовилась повертати дані кошти його брату. Допитана як свідок [PERSON] суду повідомила, що являється рідною сестрою померлого [PERSON], якій відомо, що у померлого був відкритий депозитний рахунок в банку, на який він помістив власні і позичені у батька 10000 доларів США для придбання квартири. Незадовго після смерті [PERSON] між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] відбулась розмова, в якій позивач просив останню повернути йому позичені кошти, на що вона погодилась, а через деякий час відмовилась. Допитаний як свідок [PERSON] суду повідомив, що являється братом відповідача [PERSON], про повергнення коштів в сумі 10000 доларів США він вперше дізнався коли його викликали до суду, раніше він про це не чув. Допитана як свідок [PERSON] суду повідомила, що являється матір'ю відповідача [PERSON], незадовго після смерті її зятя [PERSON] його батько просив дочку [PERSON] написати відмову від земельної ділянки. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON] приходиться батьком [PERSON] (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополь [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Відповідно до копії розписки від 14.07.2012, [PERSON] позичив у батька [PERSON] грошові кошти в розмірі 6000 доларів США; 10.10.2012 - 2000 доларів США; 25.12.2012 - 500 доларів США та 12000 грн.; 25.01.2013 - 4000 грн. та зобов'язався їх повернути за вимогою позичальника (а.с.8). Згідно копії матеріалів спадкової справи (а.с.74-98), заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] до Жмеринської районної нотаріальної контори подали: позивач [PERSON] (батько), відповідач [PERSON] (мати) (а.с.76), відповідач [PERSON] (дружина) (а.с.76 зворот, 77). Також в своїх заявах нотаріусу [PERSON] та [PERSON] заявили про спадкоємця за законом малолітню доньку від другого шлюбу [PERSON]. Також у відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємцем після смерті [PERSON] є його малолітня донька від першого шлюбу [PERSON] (а.с.78). Згідно довідки від 16.08.2013 виданої ПАТ КБ «Приват Банк» на ім'я померлого [PERSON] у відділенні «центральний офіс» Севастопольської філії ПАТ КБ «Приват Банк» відкрито три депозитних та один картковий рахунок. На одному із депозитних рахунків [NUMBER], договір - SAMDN80000730089926, знаходиться сума з відсотками в розмірі 15794,99 доларів США (а.с.82). Згідно договору SAMDN80000730089926 від 29.12.2012 [PERSON] передав ПАТ КБ «Приват Банк» грошові кошти для поміщення їх на депозитний рахунок під проценти (а.с.155-156). Згідно роздруківки по рахунку [PERSON] за життя помістив на депозитному рахунку 29.10.2012 грошові кошти в сумі 12756,61 доларів США та 2000 доларів США, все решта нараховані проценти (а.с.157). Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений ст. 16 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 16 ЦК України, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частини другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З встановлених в судовому засіданні обставин суд приходить до висновку, що позивач звернувся з даним позовом до суду не вірно вибравши спосіб захисту своїх прав, ставлячи вимогу про визнання права власності та усунення перешкод у володінні і користування майном (грошовими коштами, які є об'єктом спадкування), керувався при обґрунтуванні позову нормами глави 29 ЦК України (захист прав власності) та глави 71 ЦК України (позика). В даному випадку слід керуватись главою 87 ЦК України (здійснення права на спадкування), відповідно до положень ст. 1281 ЦК України якої, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Передача заяв, в тому числі кредиторів спадкодавця з вимогами до спадкоємців, здійснюється у відповідності до глави 20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого під №282/20595. Згідно з ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач в судовому засіданні не ставив вимогу про стягнення з відповідачів-спадкоємців в порядку ст. 1282 ЦК України боргу за договором позики спадкодавця [PERSON] в межах вартості майна, одержаного у спадщину. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази при встановлених вище судом обставинах справи, в задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання права власності на грошові кошти, які є об'єктом спадкування, слід відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, з врахуванням ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах» з позивача на користь відповідача [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 5074,64 грн., які складаються витрат за 11 год. 13 хв. участі представника позивача [PERSON], який надавав правову допомогу у судовому засіданні 21.10.2013, 04.11.2013, 20.11.2013, 18.12.2013, 16.01.2014. На підставі ст.ст. 13, 16, 328, 1281, 1282ЦК України,

Outcome: approved