Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

16 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що має спільну з відповідачем доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідача рішенням суду від 24.04.2008 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Відповідач рішення суду не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів у сумі 27216,19 грн, що підтверджується розрахунком державного виконавця. З посиланням на ст. 196 СК України позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 27216,19 грн. У судовому засіданні представник позивача адвокат Присяжний В.А. позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволені позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. У зв`язку з наведеним, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було розірвано 01 грудня 2005 року. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області №2-825/2008 від 24 квітня 2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Постановою державного виконавця ВП №58170446 від 23.01.2019 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-825/2008, виданого Голопристанським районним судом Херсонської області 18.09.2018, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини Відповідно до довідки-розрахунку №58170446 заборгованості зі сплати аліментів, виданої старшим державним виконавцем Зелінською О.В., заборгованість боржника по сплаті аліментів станом на 01.09.2016 склала 27216,19 грн. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно зі ст.ст. 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач був обізнаний про звернення до виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів та існуючу заборгованість зі сплати аліментів, оскільки рішення суду про стягнення аліментів ухвалено у 2008 році, а виконавче провадження відкрито 23.01.2019, коли дитина досягла повноліття. Як на підставу наявності заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів та визначення її розміру позивачкою надано копію розрахунку 58170446 (а.с. 7-9), виданої старшим державним виконавцем Зелінською О.В., без зазначення органу державної виконавчої служби. Із розрахунку вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2016 становить 27216,19 грн. Вказаний розрахунок не може братись до уваги судом як належний та допустимий доказ наявності заборгованості відповідача по сплаті аліментів, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, як-то дати видачі довідки-розрахунку, не вказано орган державної виконавчої служби тощо. Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі, однак у вказаній довідці не вказано дату видачі, але зазначено, що заборгованість розрахована станом на 01.09.2016, а з позовом до суду позивачка звернулася 16.01.2020. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачкою не доведено вини відповідача у простроченні сплати аліментів, а отже відсутні підстави, передбачені ст. 196 СК України, для стягнення з останнього на її користь пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період. Тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed