overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

17.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 18.08.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивач [PERSON], обґрунтовуючи заявлені нею вимоги вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з листопада 2005 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] не надає, хоча неофіційно працює, має постійний заробіток і може матеріально утримувати синів. При вивченні матеріалів справи, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2005, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб, від 06.11.2005 року, актовий запис № 922. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження, відповідно: [NUMBER] від 04.03.2008 року, актовий запис № 204 та [NUMBER] від 08.07.2014 року, актовий запис № 560. Діти знаходяться на утриманні матері, що вбачається із позовної заяви. Батько матеріальну допомогу на їх утримання не надає, хоча працездатний і спроможний утримувати синів. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

17.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29 серпня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Цей факт зареєстрований виконавчим комітетом Великосевастянівської сільської ради Христинівського району Черкаської області актовий запис №3. Обставина укладення шлюбу підтверджується наявним у неї оригіналом свідоцтва про шлюб на бланку серії І-СР №129280. Подружнє життя у них не склалося, на протязі останнього року вона з відповідачем проживають окремо один від одного, подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, дітей від шлюбу немає, відтак вони втратили один до одного хороші почуття і подальше примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач у підготовче судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Суд, відповідно до ст.ст.200,223,247 ЦПК України розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач визнав позов і не заперечує проти розірвання шлюбу, а також зауважує на тому, що сімейні стосунки між сторонами фактично припинені. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

17.09.2018 року АТ КБ FПриватбанкF звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.04.2008 року відповідач з метою отримання банківських послуг, підписав заяву, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 500,00 грн. Підтвердивши свою згоду на те, що підписана заява разом з FУмовами та правилами надання банківських послугF, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 16.08.2018 року по кредиту, процентам за користування ним, в загальній сумі 34855,18 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зFявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У звFязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 18.04.2008 року відповідач з метою отримання банківських послуг, підписав заяву, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 500,00 грн. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 16.08.2018 року виникла заборгованість, яка складається із заборгованості: по відсоткам за користування кредитом F 24806,93 грн.; за пенею F 10517,33 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) F 250,00 грн.; штраф (процентна складова) F 1647,87 грн. При перевірці розрахунку позивача встановлено, що 24806,93+10517,33+250,00+1647,87 = 37222,13 грн. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Та ст. 264 ч.2 визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вище викладене суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути заявлену позивачем заборгованість у сумі 34855,18грн., та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

17.09.2018 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що останній 17.09.2018 року поступив в Берегівську обласну психіатричну лікарню, у звязку з тим, що в нього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Представник обласної психіатричної лікарні [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що 17.09.2018 року [PERSON] був доставлений до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Останній страждає на гострий психічний розлад, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлений в судове засідання [PERSON] пояснив, що психічним розладом не хворіє та непотрібно його госпіталізовувати. Прокурор Кенийз Р. І. вважав заяву підставною, проти її задоволення не заперечив. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, зокрема, заяву про госпіталізацію, висновок до медичної картки № 1774 від 27.07.2018 року, копію направлення лікаря-психіатра, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] страждає психічною хворобою у вигляді шизофренії параноїдної форми, епізодичного перебігу, внаслідок чого вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, що стверджується висновком до медичної картки. Однак, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відмовився лікуватися в добровільному порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи вищенаведене, а також те, що [PERSON] не надав усвідомленої письмової згоди на лікування в стаціонарних умовах закладу з надання психіатричної допомоги, а лікування його можливе тільки в стаціонарних умовах такого закладу, і якщо йому не буде надана психіатрична допомога, то можливе погіршення психічного стану, що може завдати суттєвої шкоду його здоров'ю, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

17.09.2018 року до суду звернулася [PERSON], [INFO] з заявою, в якій просить суд надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], [INFO]. Заявниця підтримала подану до суду заяву, просить суд задовольнити заявлені вимоги із підстав викладених у ній та розглянути справу у її відсутності. Батьки заявниці надали до суду письмові заяви щодо розгляду справи без їх участі. Відносно надання права на шлюб їхній дочки не заперечують. Особа, з якою неповнолітня [PERSON], має намір зареєструвати шлюб - [PERSON], заяву заявниці підтримав повністю та надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Представник Органу опіки та піклування Олевської міської ради надав до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заяви не заперечує. Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] та громадянин [PERSON], [INFO] мають намір одружитися, оскільки мають взаємні міцні почуття, проживають однією сім'єю, що стверджується довідкою Олевської міської ради про склад сім'ї від 11.09.2018 року №1636 (а.с.9). Зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану заявниця не має можливості, оскільки має на день розгляду справи 17 років, в зв'язку з чим не досягнула шлюбного віку, визначеного ст.22 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.22 СК України, з якої слідує, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Разом з тим статтею 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Так, судом встановлено, що дійсно на день розгляду справи у суді заявниця [PERSON], [INFO], має 17 років, що стверджується копією паспорта виданого на ім'я [PERSON] (а.с.4), що надає їй право на звернення до суду у відповідності до ч.2 ст.23 СК України із заявою про надання права на шлюб. Враховуючи вищенаведене суд, приходить до висновку, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам, так як у неї та [PERSON], фактично вже створена сім'я, вони мають намір зареєструвати шлюб, проживають разом однією сім'єю, батьки заявниці не заперечують проти укладення шлюбу між [PERSON], та [PERSON] Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

17.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Він, [PERSON], [INFO], зареєстрував шлюб з [PERSON], 13.04.1987 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, відповідний актовий запис № 1490. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки з Відповідачем розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, загалом спільне життя не склалося через розходження поглядів на сімейні обовязки. У звязку із цим немає жодного бажання проживати разом та вести спільне господарство. Фактично сімя припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу з Відповідачем неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Просив суд постановити рішення про розірвання шлюбу між ним, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1490 ( а. с. 3-4 ). Ухвалою судді від 05 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14 годину 30 хвилин 29 жовтня 2018 року ( а. с. 16-17 ). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, отримана судом 23.10.2018 року за вх. № 34072, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, отримана судом 23.10.2018 року за вх. № 34105, в якій просила справу за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу розглянути без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

17.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. За своїм позовом позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.08.2010 року виконкомом Новоселівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, актовий запис № 05 мотивуючи тим, що фактичні шлюбні відносини з [PERSON] припинились в березні 2017 року, причиною розлучення є відсутність взаєморозуміння, взаємодопомоги та підтримки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року. Від даного шлюбу подружжя мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось, спільне господарство вони не ведуть та спільного бюджету не мають. В зв'язку відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

17.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалось у зв'язку з різними поглядами на шлюб та сім'ю, часто почали виникати сварки. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.11.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - «[PERSON]». В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 23 січня 2010 року Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 04 (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила її шлюбне прізвище «[PERSON]» залишити без змін. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~17.09.2018 року позивач звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення фактичних шлюбних відносин внаслідок різних поглядів на життя та сімейні обов'язки. З відповідачем фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року. З цього часу вони припинили ведення спільного господарства та проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спору щодо розподілу спільно нажитого майна немає. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, тому просила шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві вказав про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечувала. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяву про причину неявки суду не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони 02 липня 2011 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено відповідний актовий запис за № 351 (а.с.6). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. \~ \~ \~ \~На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити. \~ \~ \~ \~Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. \~ \~ \~ \~При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно розподілу майна між сторонами немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило взаєморозуміння внаслідок різних поглядів на життя та сімейні обов'язки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved