Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

15.02.2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем з 23 грудня 1995 року у зареєстрованому шлюбі Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №334, але фактично, на даний час, вони проживають окремо. Від шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше як до 23 років. Рішенням цього ж суду, але від 18 червня 2019 року, з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . [INFO] дочці позивача та відповідача, [PERSON] , виповнилося 23 роки, тому стягнення аліментів з [PERSON] на її утримання припинено. Позивач вказала, що [PERSON] має достатнє матеріальне становище, він є пенсіонером МВС України і має неофіційний дохід від діяльності таксиста. На даний час, неповнолітній син [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються його потреби в навчанні, розвитку тощо. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд збільшити розмір стягнутих з [PERSON] на її користь аліментів з 1/6 частки до ј частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, [PERSON] , [INFO] , щомісяця до його повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили. До початку проведення судового засідання позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечення проти заочного розгляду справи та можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через доставлені sms-повідомлення за контактним номером мобільного телефону. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 23 грудня 1995 року зареєстровано шлюб Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №334 (а.с.3). Подружжя має повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , до закінчення навчання якої, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року, що набрало законної сили 02 липня 2019 року, з [PERSON] було стягнуто аліменти щомісячно в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) (а.с.7-8). [INFO] повнолітньою [PERSON] , [INFO] , досягнуто 23 років, тому підстава стягнення аліментів на її утримання припинена. Крім того, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2019 року, що набрало законної сили 19 липня 2019 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~82\~ЦПК України, визначено,\~що обставини,\~встановлені рішенням\~суду у\~господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~у якій\~беруть участь\~ті самі\~особи або\~особа,\~щодо якої\~встановлено ці\~обставини,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. Згідно положень\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, в тому числі в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати на утримання дитини, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на припинення аліментного зобов`язання відповідача по утриманню повнолітньої дочки по досягненню нею 23 років, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються із відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , з 1/6 частки на ј частку усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи\~стягнення у новому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, оскільки в силу п.3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд також присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved