Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

16 червня 2017 року позивач звернулася до суду із позовом, яким просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що квартира за вищевказаною адресою розташована на території смт Кулиничі та перебуває на балансі Кулиничівської селищної ради Харківського району та області. Вказана квартира належала на праві власності [PERSON] та [PERSON], які померли. Спадкоємців після смерті власників квартири не виявлено, у зв'язку з чим рішенням виконавчого комітету Кулиничівської селищної ради від 14 березня 2006 року спірна квартира була надана позивачу. З 2006 року позивач проживає та зареєстрована в [ADDRESS] безперервно користується та володіє нею, особи, які претендують на вказане житло - відсутні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 липня 2017 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 липня 2017 року за клопотанням представника позивача [PERSON] з Харківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області витребувані акти про смерть [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 2017 року через канцелярію суду з Харківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшли копії актових записів про смерть [PERSON], померлої [INFO] року та [PERSON], померлої [INFO] року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області витребувані відомості про осіб, що зверталися із заявами про прийняття чи відмову від спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] 26 лютого 2018 року через канцелярію суду з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області надійшли інформаційні довідки зі Спадкового реєстру. 27 березня 2018 року на підставі ч. ч.1,4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані судом без його проголошення за неявкою усіх учасників справи. Справу розглянуто за відсутності позивача та відповідача. Сторонами подані суду заяви, в яких представник позивача, який позов визнала і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається з повідомлення Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області від 24 квітня 2017 року № 242, за даними листа № 2491 від 10.04.2014 року КП «Хрківське міське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS]) зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 січня 1999 року відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації № 9013. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що 06 січня 2005 року державним відділом РАЦС зроблено актовий запис № 3. [PERSON] померла [INFO] року, про що 06 березня 2001 року державним відділом РАЦС зроблено актовий запис № 14. Відповідно до відомостей Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 21 лютого 2018 року за №№ 456/01-16, в шестимісячний строк після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, та смерті [PERSON], померлої [INFO] року до держнотконтори із заявами про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто зі спадкоємців не звертався. Рішенням Кулиничівської селищної ради від 14 березня 2006 року [PERSON] надано квартиру [ADDRESS]. З 25 квітня 2006 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за вказаною адресою, про що в паспорті на її ім'я міститься відповідні відомості. Згідно довідки Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області № 34 від 28 квітня 2017 року, житловий будинок по [ADDRESS] станом на 28 квітня 2017 року перебуває на балансі селищної ради. Таким чином, судом встановлено, що позивач з 2006 року володіє та користується спірною квартирою [ADDRESS] Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суд виходить з того, що у разі, якщо строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2011 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2011 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Суд вважає встановленим, що позивач добросовісно, безперервно та відкрито володіє квартирою [ADDRESS] м. Харкові з 2006 року, особи, які претендують на вказане житло - відсутні. При таких обставинах, суд вважає достатніми підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved