Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

15.07.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06.03.2014 року о 13 год. 00 хв. в м. Тараща Київської області по вулиці Видна Сервінський Олександр Юрійович (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору), керуючи автомобілем Фіат Крома р.н.з. 140-31 КХ, під час виконання маневру розворот, не надавши переваги в русі попутному автомобілю ВАЗ 2121-10 р.н.з. И 31-53 КХ під керуванням [PERSON], допустив з ним зіткнення. В результаті даної ДТП вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних та моральних збитків. Автомобіль марки ВАЗ 2121-10 р.н.з. И 31-53 КХ належить позивачу у справі на підставі технічного паспорта автомобіля АЧ № 645083. Постановою Таращанського районного суду Київської області від 16.05.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була забезпечена за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7309810, що виданий Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Статус. Позивач просить стягнути з відповідача його користь 8\~519,69 грн страхового відшкодування. У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання 31.07.2015 року, 12.08.2015 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судові засідання 31.07.2015 року, 12.08.2015 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Таращанського районного суду Київської області від 16.05.2014 року, 06.03.2014 року о 13 год. 00 хв. в м. Тараща Київської області по вул. Видна Сервінський Олександр Юрійович керуючи автомобілем Фіат Крома р.н.з. 140-31 КХ, під час виконання маневру розворот, не надавши переваги в русі попутному автомобілю ВАЗ 2120-20 р.н.з. И 31-53 КХ, під керуванням [PERSON], допустив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вище вказані автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Автомобіль марки ВАЗ 2120-20 р.н.з. И 31-53 КХ належить позивачу, що підтверджується технічним паспортом серії АЧ № 645083 (а.с.7). Постановою Таращанського районного суду Київської області від 16.05.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даного ДТП. Рішенням Таращанського районного суду від 13.03.2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 9519,69 грн, моральну шкоду у розмірі 3000 грн, судові витрати в розмірі 1002, 2 грн. Рішенням апеляційного суду Київської області від 26.05.2015 року рішення Таращанського районного суду Київської області від 13.03.2015 року скасовано в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди і ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1000 грн матеріальної шкоди. В іншій частині позову про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено. В частині відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат рішення Таращанського районного суду залишено без змін. Як вказано в рішенні Апеляційного суду Київської області від 26.05.2015 року, встановлюючи, чи поширюється дія договору про обовязкове страхування страхувальником, за яким є [PERSON], на інших осіб, враховано, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Оскільки [PERSON] правомірно володів забезпеченим транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди, чого сторонами не заперечується і матеріалами справи іншого не встановлено, він є особою, відповідальність якої застрахована. Стаття 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає підстави відмови у здійсненні страхового відшкодування, до яких не входить неповідомлення особою, відповідальність якої застрахована про дорожньо-транспортну пригоду. Також зазначено, що з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн франшизи відповідно до статтей 12,22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, цивільно-правова відповідальність [PERSON] (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору) була застрахована у Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Статус згідно полісу № АС/7309810 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.12.2013 року, строком дії до 22.03.2014 року, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50\~000 грн. (а.с.31). Позивач повідомив відповідача про обставини вказаної дорожньо-транспортної пригоди та про наявність підстав для здійснення виплати страхового відшкодування. Доказів неповідомлення про страховий випадок ПАТ «Страхова компанія «Статус» у судове засідання не надала, отже суд вважає встановленим зазначений факт. Однак, на даний час, відповідач страхового відшкодування за вказаною дорожньо-транспортною пригодою не сплатив. Відповідно до звіту № 87 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку, заподіяного ушкодженням колісного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2121 р.н.з. И 3153 КХ складеного 12.05.2014 року (а.с. 18-21), експертом встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП становить 9\~519,69 грн. Відповідно до п. 6 полісу № АС/7309810 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.12.2013 року (а.с.31), розмір франшизи становить 1000 грн. Відповідно до ст.. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати\~ страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому\~ цим\~ Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з\~ урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував\~ транспортним\~ засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам\~ст.57-59 ЦПК України. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Статус не перебуває в процесі припинення. Відповідно до п. 3 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг Про анулювання (відкликання) ліцензії на провадження страхової діяльності у формі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Статус від 09.12.2013 року, анулювання (відкликання) ліцензії не звільняє Товариство від обовязку виконувати свої зобовязання за укладеними договорами зі споживачами фінансових послуг щодо виду фінансових послуг, на право провадження якого вона видана. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved