Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

15.12.2015 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем по справі [PERSON] 08.01.2013 року укладено кредитний договір № 500901373. Відповідно до умов договору банк надає відповідачу кредит у сумі 47707,61 грн. у строк з 08.01.2013 року до 09.01.2018 року, а відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав. Однак, відповідач свої зобовязання, передбачені кредитним договором, належним чином не виконує, в результаті чого станом на 09.11.2015 року за ним утворилась заборгованість за кредитом 38417,46 грн., за відсотками 9118,14 грн., по комісії - 6268,86 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 53804,46 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Згідно ст.651 ч.2, 3 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 08.01.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 500901373, відповідно до умов банк надає відповідачу кредит у сумі 47707,61грн. Відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Процентна ставка за користування кредитом 15,99% річних. Тип процентної ставки фіксована. Дата остаточного повернення кредиту 09.01.2018 року. (а.с.4-8) Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 500901373 від 08.01.2013 року станом на 09.11.2015 року утворилась заборгованість в сумі 53804,46 грн., яка складається з: за кредитом 38417,46 грн., за відсотками 9118,14 грн., по комісії - 6268,86 грн. (а.с.11,12) 13.11.2015 року на адресу відповідачки [PERSON] була направлена вимога про досудове врегулювання спору. (а.с.13,14) Однак, відповідачка на момент звернення позивача до суду борг не сплатила. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 53804,46 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1218 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved