Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

15 грудня 2015 року [PERSON], звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем по справі було зареєстровано шлюб 06.10.1990 року у Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1329. Від спільного шлюбу двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини та спільне ведення господарства фактично припинені з березня 2012 року. Спільне життя з відповідачкою не склалося через втрату почуття любові та поваги. Як зазначає позивач заходи щодо збереження шлюбу не дали позитивних результатів, а тому вважає що шлюб фактично припинений. Спору щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю не існує. На підставі чого просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 06.10.1990 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1329. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про шлюб Серії I-КИ № 312711, 06.10.1990 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Каткова) [PERSON], [INFO], актовий запис № 1329. Відповідно до свідоцтва про народження Серія VI-КИ № 429347 від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження Серія VI-КИ № 470216 від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], 22 жовтня 1993року народження. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Опікун має право пред'явити позов про розірвання шлюбу, якщо цього вимагають інтереси того з подружжя, хто визнаний недієздатним. Таким чином, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і позов предявлено належною особою, тоді як наявність причин, що перешкоджають розірванню шлюбу, в судовому засіданні не була встановлена. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що сторони разом не мешкають, між ними відсутні взаєморозуміння, на примирення не згодні, що на думку суду є достатніми підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110- 112 СК України,

Outcome: approved