Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

16.09.2015 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з позовною заявою до Носиківської сільської ради про продовження строку прийняття спадщини, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, [PERSON], [PERSON]. 07.10.2015 року, відповідно до заяви представника позивача, ухвалою Шаргородського районного суду замінено первісного відповідача у цій справі Носиківську сільську раду на [PERSON]. В позовній заяві, з врахуванням заяви від 07.10.2015 року, позивач просить визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] поважною та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці. Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 30.03.2011 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки. Спадкоємцями зазначеного майна за заповітом після смерті [PERSON] є він. Інші спадкоємці майна за законом його батько [PERSON] та його тітка [PERSON] на спадщину, охоплену заповітом, не претендують. З приводу оформлення спадщини він звернувся до нотаріальної контори. Проте, йому відмовлено в оформленні спадщини у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стало те, що йому не було відомо про наявність заповіту на його імя. Він отримав заповіт тільки у 2015 році від тітки [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити (а.с.88). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує щодо задоволення позову, оскільки заповіт від імені [PERSON] дійсно знаходився у неї; частину спадщини за законом, що не охоплена заповітом, вона оформила, тому не заперечує щодо оформлення спадщини [PERSON] в тій частині заповіту, що стосується його (а.с.89). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.79). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та відповідачка подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 30.03.2011 року в с. Андріївка Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №202938 (а.с.6). Спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується заповітом від 29.05.2009 року, який посвідчений секретарем Носиківської сільської ради 29.05.2009 року і зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №20, відповідно до якого [PERSON] заповіла позивачеві земельну ділянку, право власності на яку підтверджується державним актом серії ЯЗ №453954 від 05.03.2009 року (а.с.9). Заповіт не змінений і не відмінений на день смерті спадкодавця. Спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняла дочка останньої [PERSON], яка 04.04.2011 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом: від 29.11.2011 року на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в с. Андріївка Шаргородського району, по вул. Радянська, 19; від 28.04.2012 року на земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться в с. Андріївка Шаргородського району, по вул. Радянська, 19, і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; від 28.04.2012 року на земельну ділянку площею 0,0,4534 га, що знаходиться в с. Андріївка Шаргородського району, по вул. Радянська, 19, і призначена для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлої 30.03.2011 року [PERSON] за №92/2011 (а.с.20-74). [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через те, що не був повідомлений про існування заповіту на своє імя від імені [PERSON] та вважав, що спадщину прийняли його батько [PERSON] та тітка [PERSON] Про наявність заповіту позивач дізнався у 2015 році, та відразу звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 15.09.2015 року приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.5). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини (ч.2 ст.1272 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини... При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняла [PERSON], яка оформила свої спадкові права і не заперечує щодо продовження позивачеві строків для прийняття спадщини і оформлення права на спадщину за заповітом, а позивач [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за заповітом, своєчасно не прийняв спадщину через те, що не був повідомлений про наявність заповіту на своє імя від імені спадкодавця, то за таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачеві необхідно зібрати значну кількість документів для оформлення спадщини, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved