Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

16 серпня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідачка є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 25 грудня 2003 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачкою та філією №2 кредитної спілки 04 грудня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту № 10460/13-Ф2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою було проведено наступні платежі: 21 січня 2014 року 550 грн., 22 лютого 2014 року 550 грн., 26 березня 2014 року - 550 грн., 26 квітня 2014 року - 550 грн., 26 травня 2014 року - 550 грн. Залишок по кредиту склав 3249,12 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки станом на 08 липня 2016 року складає 6518,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3249,12 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 3269,26 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 6518,38 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту станом на 23 вересня 2016 року в розмірі3249,12 грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту в розмірі 3594,50 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідачка є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 25 грудня 2003 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачкою та філією №2 кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» 04 грудня 2013 року було укладено договір споживчого кредиту №110460/13-Ф2, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяців. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою було проведено наступні платежі: 21 січня 2014 року 550 грн., 22 лютого 2014 року 550 грн., 26 березня 2014 року - 550 грн., 26 квітня 2014 року - 550 грн., 26 травня 2014 року - 550 грн. Залишок по кредиту склав 3249,12 грн. Станом на 23 вересня 2016 року нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 27 травня 2014 року по 23 вересня 2016 року складають 3594,50 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved