Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

16 березня 2016 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2003 року. Шлюб зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №330 від 15 серпня 2003 року. Вказувала, що їх з відповідачем шлюбні відносини фактично припинилися в червні 2012 року. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, працює за домовленістю, вони перестали один одного розуміти. З приводу цього у них виникають сварки та скандали. Вона неодноразово намагалася налагодити з відповідачем стосунки та порозумітись, однак всі намагання були марними. Зазначала, що вони втратили по відношенню один до одного почуття любові та поваги. Спільних дітей та майна не мають. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити, та розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] до зали суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі за наявними у матеріалах справи доказами, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 15 серпня 2003 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №330 (а.с.4). Зі змісту позовної заяви вбачається що від шлюбу сторони спільних дітей не мають. У відповідності до положень ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог ст.112 Сімейного Кодексу України, судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги відсутність спільних дітей, ті обставини, що відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так у позовній заяві позивачем ставиться питання про залишення за нею прізвища, взятого при реєстрації шлюбу, - «Пугач». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved