Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

17.10.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча є фізично здоровим і працює на будівництві. Донька повністю перебуває на її утриманні, їй важко забезпечити доньку всім необхідним, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі 2000 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону і до повноліття доньки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги змінила і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.5) судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 21.01.2014 року. Із копії свідоцтва про народження (а.с.6) судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки Літинської селищної ради за №2667 від 19.09.2017 року (а.с.7) судом встановлено, що на утримання позивачки [PERSON] знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки відповідач являється батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення не повноліття .

Outcome: approved