Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Веселинівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В позовній заяві позивач зазначив, що є рідним сином відповідача [PERSON]. Шлюб між його батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 14 липня 2006 року відділом ДРАЦС Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено актовий запис № 36. Після розірвання шлюбу за рішенням Веселинівського районного суду відповідач сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання позивача та закінчив виплачувати аліменти по досягненню позивачем повноліття. На даний час позивач є повнолітнім, проживає разом з матірю, неодружений, не працює, навчається на І курсі денного стаціонарного відділення ВП КДАВТ «Миколаївського професійно-технічного училища «Морехідна школа» за фахом «Матрос; матрос-рятувальник» та, в зв`язку з цим, потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює різноробочим Веселинівської МТС, отримує заробітну плату, крім того є інвалідом третьої групи та отримує пенсію, а тому в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на своє утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву якою просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних причин. Згідно ст. 198 СК України \~батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 075738, виданого 18 листопада 1997 року Веселинівським районним відділом РАЦС Миколаївської області позивач [PERSON] народився 19 жовтня 1997 року. В графі батько записаний відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки виданої відокремленим підрозділом «Миколаївське професійно-технічне училище «Морехідна школа» Київської державної академії водного транспорту від 01 жовтня 2015 року № 266 позивач [PERSON] навчається в даному навчальному закладі за фахом «Матрос; матрос-рятувальник» на денній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року. Позивач проживає разом з матірю, яка не може в повній мірі надавати йому матеріальну підтримку. В зв`язку з навчанням, позивач немає змоги працювати та забезпечувати себе самостійно, тому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на його користь в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів починаючи з 19 жовтня 2015 року, тобто з моменту досягнення позивачем повноліття та до закінчення навчання 30 червня 2016 року, а за умови продовження навчання до його закінчення чи до досягнення 23-річного віку. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 \~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Таким чином, враховуючи матеріальний стан позивача, який на даний час досяг 18-річчя, ніде не працює, навчається в ВП КДАВТ «Миколаївського професійно-технічне училище «Морехідна школа» за фахом «Матрос; матрос-рятувальник» з кінцевим строком закінчення навчання 30 червня 2016 року, проживає разом з матірю, яка не може в повній мірі забезпечити його матеріально та враховуючи матеріальний стан відповідача, який працює, отримує заробітну плату, є інвалідом третьої групи та отримує пенсію, тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення на його користь з відповідача [PERSON] аліментів, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає задоволенню. В частині періоду стягнення аліментів позов не підлягає задоволенню з наступних причин. Так, в позовній заяві позивач просить стягнути на його користь аліменти на період навчання починаючи з 19 жовтня 2015 року, тобто з дня досягнення ним повноліття, та до 30 червня 2016 року, тобто до закінчення терміну навчання, а за умови продовження навчання до його закінчення чи до досягнення 23-річного віку, у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. Однак відповідно до 191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Аналізуючи зазначені норми законодавства, суд вважає, що стягнення аліментів можливе з дня предявлення позову до суду, тобто 16 листопада 2015 року, та до закінчення навчання, тобто 30 червня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial