Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

15.03.2018 року позивач [PERSON] підприємство Балаклійської районної ради «Балаклійські теплові мережі» (далі КП БРР «Балаклійські теплові мережі») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних та судових витрат у розмірі 1762 гривні. Обґрунтовує свої вимоги тим, що на підставі договору № 1305 від 30 травня 2007 року КП БРР «Балаклійські теплові мережі» надає відповідачу [PERSON] послуги з централізованого опалення. Відповідач користувався наданими послугами, але плату вносив несвоєчасно та не в повному обсязі, в результаті чого за період з 01.12.2014 року по 01.01.2018 року виникла заборгованість, яка становить 18403,76 гривень, на яку позивачем нараховано інфляційні витрати у розмірі 3022,55 гривень та 3% річних у розмірі 715,85 гривень. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, беручи до уваги клопотання позивача, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судовим розглядом встановлено, що 30 травня 2007 року між КП БРР «Балаклійські теплові мережі» (виконавцем) та [PERSON] (споживачем) було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надавати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Леніна (після перейменування вул. Соборна)[ADDRESS], а відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, передбачених договором (п. 1.1 договору). Пунктом 2.1 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 3.2.1 договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги у встановлені договором строки. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач користувався послугами з централізованого опалення, однак зобов'язання за договором не виконував належним чином, наслідком чого стало виникнення заборгованості. Загальна сума заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення за період з 01.12.2014 року по 01.01.2018 року становить 18403,76 гривень, на яку позивачем було нараховано інфляційні втрати у розмірі 3022,55 гривень та 3% річних у розмірі 715,85 гривень. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, договором про надання послуг з централізованого опалення № 1305 від 30.05.2007 року (а.с.7-9), відомістю нарахувань та сплати за теплову енергію (а.с.10-13), розрахунком боргу (а.с.14), розрахунком інфляційних втрат (а.с.15), розрахунком 3% річних (а.с.16), копіями розпоряджень про початок та закінчення опалювального сезону (а.с.17-27), копіями корінців наряду про підключення житлового будинку до мереж централізованого опалення (а.с.28-33). За таких обставин суд вважає доведеними позовні вимоги та приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату послуг з централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 1585,80 гривень судового збору (а.с. 1). Крім того, КП БРР «Балаклійські теплові мережі» за подання заяви про видачу судового наказу було сплачено суму судового збору у розмірі 176,20 гривень, яка відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (а.с. 6). У зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача вказані судові витрати у розмірі 1762 гривні (1585,80+176,20=1762). На підставі викладеного,

Outcome: approved