Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

15 вересня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 листопада 2013 року між ним та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачеві кредит в розмірі 6 468 грн 85 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із відсотковою ставкою 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а останній був зобовязаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Відповідач не виконував своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 28 серпня 2016 року складає 12 167 грн 88 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Факт укладання кредитного договору від 18 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем підтверджується відповідною анкетою-заявою позичальника (а. с. 4) та Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднанні до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а. с. 5). Заява позичальника разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг, а тому між сторонами виникли договірні відносини, що походять з кредитного договору. Відповідно до умов цього договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 6 468 грн 85 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із відсотковою ставкою 0,01% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а останній був зобовязаний щомісячно сплачувати платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Згідно з п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, останній сплачує Банку штраф у розмірі 2 035 грн. 41 коп.. Відповідно до п.п. 1.1.5.20 Умов договору, при порушенні Клієнтом строків платежів з будь-якого з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідач не виконував своїх зобовязань зі сплати обовязкового щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Його заборгованість за зазначеним вище договором станом на 28 серпня 2016 року складає 12 167 грн 88 коп., з яких: 5 388 грн 86 коп. заборгованість за кредитом; 01 грн 51 коп. заборгованість з процентів за користування кредитом, 4 742 грн 10 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також сума штрафу 2\~035 грн 41 коп.. Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за кредитним договором (а. с. 30). Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобовязання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобовязання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідач порушив умови договору та не виконав взяті на себе зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, а тому у суду є підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 378 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved