Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

15.10.2014 року [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійського районного суду Одеської області про встановлення факту укладення шлюбу між [PERSON], померлим [INFO] року, та [PERSON], померлою [INFO] року, а також визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею 108,3 кв.м., житловою площею 53,3 кв.м., господарських будівель; літ. а - сіни; літ. а1 - навіс; літ. а2 - навіс; літ. Г - комора; літ. Д - баня; літ. Е - сарай; літ. Ж - комора; літ. ж - прибудова; літ. З - сарай; літ. И - убиральня; літ. К - убиральня., в порядку спадкування за заповітом, а також визнати за [PERSON] право власності на грошові вклади за особовими рахунками [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які знаходяться в Кілійському відділенні Ощадбанку України № 6731 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. З позовної заяви вбачається, що ? частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кілійською державною нотаріальною конторою 19.07.1954 року за реєстровим № 517/2 та зареєстрованого в Кілійському бюро інвентаризації 24.07.1954 року за № 77. Крім того, [PERSON] належали грошові вклади за особовими рахунками [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які знаходяться в Кілійському відділенні Ощадбанку України № 6731. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з: ? частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та вищевказаних грошових вкладів, яку фактично прийняла його дружина [PERSON], так як на момент смерті проживала разом з спадкодавцем, однак вона не оформила право власності на спадкове майно. [PERSON] померла [INFO] року. Вона склала заповіт, в якому все своє майно, що належить їй на праві власності, заповіла [PERSON]. Цей заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. 09.01.2014 року. [PERSON] в встановлений законом строк звернулась до Кілійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину через те, що в свідоцтві про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було виявлено помилку, а саме: ім'я чоловіка замість [PERSON] вказано [PERSON], а по батькові дружини вказано [PERSON] замість [PERSON], хоча в правовстановлюючому документі прізвище, ім'я, по батькові спадкодавців вказано: [PERSON] та [PERSON]. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: 27.12.1952 року Кілійським районним бюро записів актів громадянського стану було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу-[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 27.12.1952 року, а також копією запису акту про шлюб № 187 від 27.12.1952 року, який було зроблено Кілійським районним бюро записів актів громадянського стану в книзі записів актів громадянського стану про одруження. Однак судом встановлено, що в зазначеному свідоцтві, а також актовому записі були допущені помилки: а саме, ім'я чоловіка замість «[PERSON]» - вказано «[PERSON]»; по батькові дружини замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Відповідно до копії актового запису про смерть № 199 року від [INFO] року, зробленого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, ім'я чоловіка правильно вказано як «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.1953 року, виданого Кілійським районним бюро записів актів громадянського стану, а також свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, по батькові дружини зазначене як «[PERSON]». Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. На підставі вищезазначеного суд вважає можливим встановити факт укладення (реєстрації) шлюбу між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 27.12.1952 року Кілійським районним бюро записів актів громадянського стану. Відповідно до договору купівлі-продажу від 19.07.1954 року, який було посвідчено нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 517/2, ? частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Згідно інформаційного листа № 544 від 15.09.2014 року, наданого Районним бюро технічної та реєстрації об'єктів нерухомості, ? частки будинку за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та ? частки будинку за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], про що зроблено запис в книзі 1 стор.65 № 140. Відповідно до копій ощадних книжок [PERSON] на праві влісності належали грошові вклади за особовими рахунками [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які знаходяться в Кілійському відділенні Ощадбанку України № 6731. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 199 зробленого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області. В ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року (який діяв на момент смерті [PERSON]) встановлено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З копії домової книги вбачається що [PERSON] на момент відкриття спадщини була прописана з спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] вступила в управління спадковим майном після його смерті. На підставі досліджених доказів суд вважає за необхідне встановити факт належності [PERSON] ? частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею 108,3 кв.м., житловою площею 53,3 кв.м., господарських будівель; літ. а - сіни; літ. а1 - навіс; літ. а2 - навіс; літ. Г - комора; літ. Д - баня; літ. Е - сарай; літ. Ж - комора; літ. ж - прибудова; літ. З - сарай; літ. И - убиральня; літ. К - убиральня., а також грошових вкладів за особовими рахунками [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які знаходяться в Кілійському відділенні Ощадбанку України № 6731 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 07.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. [PERSON] залишила заповіт від 09.01.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченком М.Є. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 16, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, заповіла [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В ч.1 ст.1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З інформаційного листа № 1027/01-16 від 23.09.2014 року, наданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Одеської області Богачовою Н.М., вбачається, що в встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, через відсутність у неї необхідних для видачі такого свідоцтва документів, при цьому роз'яснено, що в свідоцтві про шлюб спадкодавців, а також свідоцтвах про їх смерть наявні розбіжності в написанні імені та по батькові. Також зазначено, що спадкова справа щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] була заведена за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за № 63/2014. Відповідно до п.п. 4.12, 4.15, 4.18, гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею 108,3 кв.м., житловою площею 53,3 кв.м., господарських будівель; літ. а - сіни; літ. а1 - навіс; літ. а2 - навіс; літ. Г - комора; літ. Д - баня; літ. Е - сарай; літ. Ж - комора; літ. ж - прибудова; літ. З - сарай; літ. И - убиральня; літ. К - убиральня., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Також визнати за [PERSON] право власності на грошові вклади за особовими рахунками [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], які знаходяться в Кілійському відділенні Ощадбанку України № 6731 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved