Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

15.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок тривалого часу відсутності. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що він, є власником житлового будинку в с. Керстенці, вул. Героїв Майдану (колишня Головна), 41 Хотинського району Чернівецької області. Вказує, що згідно довідки Недобоївської сільської ради у житловому будинку в с. Керстенці вул. Героїв Майдану (колишня Головна), 41 Хотинського району Чернівецької області зареєстрована [PERSON], та з 2004 року по даний час в даному будинку не проживає. Фактично відповідач у вищезгаданому житловому будинку в с.Керстенці, вул. Героїв Майдану (колишня Головна), 41 Хотинського району Чернівецької області не проживає, більше 14 років, та її дії перешкоджають йому для оформлення та отримання субсидії. По факту відповідачка проживає зовсім в іншім житловому будинку в с. Керстенці по вул. Шевченка, 11, а в даному будинку тільки зареєстрована. Зазначає, що в січні 2018 року він звернувся до Недобоївської сільської ради з вимогою про виписку (зняття з реєстрації) з належного її будинку [PERSON], де йому порадили звернутись до суду, та надали довідку в якій зазначили, що на даний час відповідачка в будинку не проживає. На підставі викладеного, просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим будинком та зняти її з реєстрації в житловому будинку в с. Керстенці вул. Героїв Майдану (колишня Головна), 41 Хотинського району Чернівецької області. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи із повідомленням сторін та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін до суду не надходило. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником будинку, що розташований в с. Керстенці по вул. Головна (колишня Леніна), буд. 41 Хотинського району, Чернівецької області, що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 16.10.2006 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12297484 від 26.10.2006 року. Відповідно довідки виданої виконкомом Недобоївської сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 95 від 13.02.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована в [INFO]. З 2004 року по даний час [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок тривалого часу відсутності слід задовольнити. Оскільки, як вбачається із Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації проводиться не рішенням суду, а на підставі рішення суду, то в задоволенні позову у частині зняття з реєстрації суд вважає за необхідне відмовити. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved