Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

15 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Служба в справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про усунення перешкод в спілкуванні та прийняття участі у вихованні дитини батьком, що проживає окремо. Позивач вказує на те, що відповідач перешкоджає йому в спілкуванні та прийняті участі в вихованні сина [PERSON], [INFO], оскільки після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та відповідач не надає йому можливості приймати участь в вихованні дитини, тому він просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначити йому час на побачення з дитиною за його місцем проживання. Ухвалою суду від 02.08.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 09.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що до засідання органа опіки та піклування позивач бачився з сином, також вказала, що позивач не вірно ставиться до годування дитини та у них з позивачем різні погляди на виховання дитини. Представники третьої особи [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні частково підтримали позовні вимоги, а саме заперечили проти спільного відпочинку позивача з дитиною в період відпустки, в інші частині підтримали позовні вимоги, просили при прийнятті рішення врахувати висновок органу опіки та піклування. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представників третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що з 21.07.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 07.12.2015 року, що підтверджується рішенням суду та визнається сторонами. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач [PERSON] має постійне місце проживання та роботи, що підтверджується довідками та іншими матеріалами справи. Дитина сторін проживає разом з матір'ю - [PERSON] за місцем їх реєстрації та знаходиться на її утриманні , що визнається сторонами. 03.04.2018 року рішенням №228 виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області встановлено [PERSON] час побачення та спілкування з малолітнім сином - [PERSON], [INFO], у наступний спосіб: щосуботи, з 10-00 до 20-00 год., за місцем проживання батька - [ADDRESS]. Зобов'язано [PERSON] дотримуватись встановлених днів та годин для спілкування з дитиною, постійно цікавитися життям та здоров'я дитини через засоби телефонного зв'язку, шляхом особистого відвідування дитини вдома чи у навчальному закладі: надавати матеріальну та іншу допомогу у вихованні дитини. Громадянці [PERSON], матері малолітнього [PERSON], [INFO]: не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька з дитиною, сприяти досягненню домовленості між сторонами; постійно інформувати [PERSON] про стан здоров'я дитини та розвиток індивідуальних здібностей, відповідно до вікових потреб. Відповідно до актів від 14.04.2018 року, 21.04.2018 року, 28.04.2018 року зафіксовано факт не виконання відповідачем рішення виконавчого комітету, щодо участі батька в вихованні сина. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо участі батьків у вихованні дитини. При наданні правової оцінки спору суд приймає до уваги наступне. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своїм батьком. Згідно ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Як вбачається з матеріалів справи, сторони не позбавлялись батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, не притягувались до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, отже мають право приймати участь у вихованні дитини, спілкуватись з нею. Згідно ч.2 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.3 цієї ж статті той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з врахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Вимоги позивача щодо визначення днів спілкування з іншим із батьків є достатньо обґрунтованими, однак в інтересах дитини суд вважає доцільним з врахуванням малолітнього віку дитини, її статі, стану її здоров'я, інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи, встановити побачення позивача з дитиною щотижня у суботу з 10-00 до 20-00 години за місцем проживання батька, а також у дні народження дитини та свята, одночасно з цим суд вважає достатнім спільний відпочинок з сином в час відпустки тривалістю до 10 днів протягом року. На підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір, підтверджений наявною в матеріалах справи квитанцією № 0.0.1058854687.1 від 13.06.2018 року, в розмірі 704,80 грн. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини та вимоги, на які вона посилається. Як вбачається стороною позивача належних доказів, на підтвердження обсягу, вартості наданих послуг або витрат адвоката не надано, тому відповідно у стягненні витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, суд відмовляє. Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: partial