Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

15.08.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики з [PERSON] . В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що 15.08.2019 року вона передала в борг [PERSON] грошові кошти в сумі 3 000, 00 дол. США. На підтвердження отримання від неї грошей у сумі 3 000, 00 дол. США відповідач написав їй розписку, зобов`язався повернути борг до 15.10.2019 року. Проте, відповідач свої зобов`язання щодо повернення отриманих від неї грошових коштів у строк, який було вказано в розписці не виконав, а тому позивачка просила стягнути з [PERSON] на її користь 3 000, 00 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на момент подачі позову складало 74 158, 20 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом. Провадження у справі було відкрито 02.01.2020 року після отримання судом 09.12.2019 року інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача на адміністративній території Голосіївського району м. Києва. Справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче провадження закрито 23 квітня 2020 року. Судовий виклик у судові засідання, відповідач [PERSON] не отримав, вони був повернуті до суду з відміткою відділу зв`язку про закінчення встановленого строку зберігання. У судове засідання 27.07.2020 року сторонир не з`явилися. Позивачка звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.08.2019 року [PERSON] одержав у позику кошти в розмірі 3 тисячі доларів США від [PERSON] , які зобов`язався повернути до 15.10.2019 року. Про отримання грошових коштів [PERSON] написав розписку 15.08.2019 року (а.с. 5). Відповідно до статтей 1046, 1049, 1050, 1048 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні обліковї ставки Національного банку України. Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджувала, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання позичальника за укладеним з нею 15.08.2019 року договором, що підтверджено розпискою позичальника [PERSON] . Відповідно до правил статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, правилами статті 524 ЦК України встановлено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а правилами частини 2 статті 533 цього ж Кодексу встановлено, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З підстав невиконання відповідачем зобов`язань щодо повернення позики, позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу, розмір якої розраховує у грошовій одиниці України з урахуванням офіційного курсу НБУ долара США по відношенню до грошової одиниці України, що відповідає правилам статтей 524, 533 ЦК України. За даними офіційного курсу валют Національний банк України станом на 06.11.2019 року встановлював офіційний курс гривні до іноземної валюти, зокрема 1 долара США 24,72 грн. (а.с. 13-15). За проведеним позивачкою розрахунком розмір позики 3 тисячі доларів США є еквівалентним в грошовій одиниці України з урахуванням даних про курс долара США станом на 06 11.2019 року - 74 158, 20 грн. За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що з підстав невиконання відповідачем [PERSON] зобов`язань перед позивачкою [PERSON] щодо повернення позики за договором від 15.08.2019 року, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] у примусовому порядку отриманої позики підлягають задоволенню судом. Станом на час розгляду справи по суті позивачкою не проведено розрахунку суми позики в еквіваленті до грошової одиниці України. Оскільки, за даними офіційного курсу валют Національного банку України, станом на 23.04.2020 року курс долара США відносно до Української гривні є вищим, відповідно суд приймає до уваги розмір боргу, який позивачка просить стягнути з відповідача, розрахований станом на час звернення до суду з позовом. З огляду на висновки суду про задоволення позовних вимог [PERSON] , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у розмірі, визначеному позивачкою на час звернення до суду з позовом. Понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом підлягають відшкодуванню відповідачем за правилами ст. 141 ЦПК України, відповідно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved