Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

16 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.07.2014 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів у нього 18.03.2016 року народилася друга дитина [PERSON], який знаходиться на його утриманні. Матеріальний стан погіршився, оскільки його громадянська дружина, мати [PERSON], [PERSON] вийшла на роботу до закінчення терміну відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Крім того, за ним числиться заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 11988,27. Офіційно він ніде не працевлаштований. Отже, розмір аліментів який стягується, приводить його в скрутне матеріальне становище. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що вона проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що позивачем не доведені обставини, які мають значення для справи, а саме перебування другої дитини та її матері на утриманні позивача, позивач зазначає, що ніде не працює і має скрутне матеріальне становище, разом з тим, ним було в березні 2018 року сплачено 2400 грн., у травні 2018 року - 5000 грн., що свідчить про наявність у нього доходу. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив суд його задовольнити. Відповідач в задоволенні позову просила відмовити. Судом встановлені наступні обставини справи. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.05.2005 року по 26.08.2014 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.07.2014 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця м. Чернігова, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи [PERSON] позов визнав, сплачувати аліменти у визначеному розмірі погодився. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Стаття 12 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 76 ЦПК України). Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що у нього змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилось або поліпшилось здоров'я когось із них. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про зміну розміру аліментів, позивач послався на те, що він не працює , не спроможний сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі та на його утриманні перебуває дитина, [INFO]. Разом із цим, непрацевлаштування саме по собі не є підставою для зміни способу стягнення та зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів позивачем не надано й погіршення його майнового стану нічим не доведено. Народження другої дитини не повинно обмежувати права і інтереси дитини, народженої раніше. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Отже, враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а також вищевикладене, суд не знаходить підстав для зменшення розміру аліментів з ? частини до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed