overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

17.04.2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22543,94 грн. та сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 01 жовтня 2008 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання останньому кредиту у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 20.03.2014 року в сумі 22543,94 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 3000,00 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 11064,23 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 6930,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1049,71 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно до ст. 1050 ч. 1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На день розгляду справи в суді заборгованість за кредитним договором в сумі 22543,94 грн. відповідачем не сплачена, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

17.04.2014 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 23157,54 грн. та сплаченого судового збору в сумі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що 16 серпня 2008 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н про надання останній кредиту у розмірі 3000,00 грн. У вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 19.03.2014 року в сумі 23157,54 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 3000,00 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 11438,61 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7140,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1078,93 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно до ст. 1050 ч. 1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму, відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На день розгляду справи в суді заборгованість за кредитним договором в сумі 23157,54 грн. відповідачем не сплачена, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

17.04.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-14980-210108 від 21.01.2008 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], у розмірі 1185,39 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 21.01.2008 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-14980-210108, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 1475,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом, розмір яких передбачений умовами договору. Виходячи з умов кредитного договору, сплата кредиту та відсотків за його користування здійснюється щомісячно згідно графіку погашення кредиту безготівковими платежами або готівкою в касу кредитора. При виконанні умов кредитного договору [PERSON] зобов'язання належним чином не виконувала, чим порушила терміни сплати по кредиту та відсотків за користування кредитом, що привело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 24.02.2014 року склала 1185,39 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 299,00 грн., заборгованість за відсотками - 196,09 грн., заборгованість за комісіями - 690,30 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

17.04.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дочки, тобто до [INFO] року, а потім до повноліття сина, тобто до [INFO] року. При цьому позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 27.11.2008 року. Сторони є батьками дітей, які проживають разом з матір'ю. Старша дочка за станом здоров'я потребує лікування зору, на що також відповідачем кошти не надаються. Відповідач не має інших дітей, будь кого на утриманні, є здоровою людиною, на цей час офіційно не працює та добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв'язку з чим позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що утримувати дітей бажає, позовні вимоги визнає, але стверджує, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн., при цьому яку саме суму згоден виплачувати в ході судового розгляду справи так і не визначив. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], виданим Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції у м. Одеси 16 квітня 2003 року, [PERSON] народилася [INFO] року, актовий запис №254. Згідно з Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 29 травня 2012 року, [PERSON] народився [INFO] року, актовий запис №4362. Батьками дітей вказані сторони по справі /а.с.8, 9/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В ході судового розгляду справи позивач не змогла обгрунтувати суму аліментів, які вона просить стягнути рішенням суду, не надала будь-яких доказів стосовно стану здоров'я старшої дочки та будь-яких доказів про додаткові витрати, спрямовані на лікування, та витрати на додаткові уроки зі спеціальних музичних навчань. При цьому судом роз'яснено позивачу право на звернення до суду з питань стягнення додаткових витрат в іншому цивільному провадженні. Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

17.04.2014 року позивач звернувся з названим позовом до відповідача, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 23 лютого 2008 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №69. Від спільного шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе. Позивач та відповідача в судове засідання не з'явились, просили слухати справу у їх відсутність. Позов підтримали. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що позивач та відповідач 23 лютого 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 лютого 2008 року. Від спільного шлюбу подружжя має дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2008 року та серії [NUMBER] від 28 лютого 2012 року відповідно. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

17.04.2014 року позивач звернувся у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Свій позов позивач мотивує тим, що сторони проживали однією сім'єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою з 2008 року по 2013 рік. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини самостійно не надає. Відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має. В судове засідання позивач з'явився та вказав, що позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив частково та вказав, що вважає за можливе сплачувати аліменти в сумі 500,00 грн.. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення на підставі наступного. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30.04.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.5). Згідно довідки №16/411 виданої Виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради 26.11.2013 року, [PERSON] проживає по [ADDRESS], до складу її сім'ї входить [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідач працює вантажником відгрузочного терміналу на філії «Корсунь-Шевченківський логістичний центр» СТОВ ім. Шевченка, що підтверджується довідкою від 29.04.2014 року №61/148 та отримує заробітну плату в розмірі 1400,00 грн. Син сторін перебуває на обліку в Корсунь-Шевченківській центральній районній лікарні за діагнозом «дикинезія жовчовивідних шляхів». Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд частково задовольняє даний позов і стягує з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі щомісяця, що становить 500,00 грн. на [PERSON] до його повноліття. З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини. Оскільки позов частково задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, що становить 500 грн., підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

17.04.2014 року позивач звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаною позовною заявою посилаючись на те, що на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що після смерті у 2014 році [PERSON] співвласники нерухомого майна позбавлені можливості реалізувати своє право на виділ частки в натурі, оскільки за життя померлого співвласниками нерухомого майна не було визначено часток такого, а тому позивач звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, не з'явились, причини неявки суду не повідомили, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира [ADDRESS], загальною площею 80,36 кв.м. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 25.09.2010 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], прізвище після одруження - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 21.01.2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 06, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Частиною 1 статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що у ході судового розгляду справи встановлено обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

17.04.2014 року позивачка звернулася до Словянського міськрайонного суду з позовом до Дмитрівської сільської [PERSON] за участі третіх осіб відділу Держземагенства у Словянському районі, приватного нотаріуса Словянського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] про визнання права власності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

17.04.2014 року позивач - ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.12.2007 року між Банком та відповідачем був укладений договір кредиту № 835/10-27/15/7-111 на підставі якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 22500 грн. На даний час відповідач не виконує умови за вищевказаним договором, що дає право позивачу вимагати повернення суми заборгованості за кредитом становм на 13.03.2014 року у розмірі 35600,39 грн, а також витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсяз, у разі неявки в судове засідання відповідача винести по справі заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що17.04.2014 року позивач - ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.12.2007 року між Банком та відповідачем був укладений договір кредиту № 835/10-27/15/7-111 на підставі якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 22500 грн. Оскільки на даний час відповідач не виконує свої зобов»язання за вищевказаним договором, то згідно розрахунку заборгованості, наданому позивачем, у відповідача утворилась станом на 13.03.2014 року заборгованість перед ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 35600,39 грн, а також витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором. Ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, оплата неустойки. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 356.01 грн. і виходячи з вищенаведеного зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

17.04.2014року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 36383,58 гривень. У позові зазначили, що 24.11.2006р. між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 1428,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 36383,58 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 24.11.2006р. [PERSON] на підставі заяви позичальника, Умови і правила надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 1428,90грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підпис відповідача [PERSON] на Заяві від 24.11.2006р. свідчить про те, що остання ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразила свою згоду з тим, що зазначена Заява є договором між Банком та нею про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала. Внаслідок чого у відповідача станом на 24.03.2014р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 36383,58 гривень, у тому числі: заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 10818,05грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 274,32 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 23082,47грн.; штраф - 500грн.; штраф- 1708,74 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 363,84 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved