Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

15.08.2013 р. до суду із позовом звернувся [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів. Посилається на таке. 24.10.2012 р. в магазині «Ваш диван», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр-т Леніна, 17 позивач уклав договір на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням з ФОП [PERSON]. відповідно до п.1 договору виконавець протягом 40 робочих днів зобовязаний доставити та зібрати ліжко «Комфорт». 24.10.2012 р., 25.10.2012 р. та 22.11.2012 р. замовником здійснено оплату за ліжко в розмірі 50 грн., 250 грн., 2689 грн. відповідно на загальну суму 2989 грн. 23.11.2012 р. виконавець доставив та зібрав замовлену продукцію. П.5 договору передбачено, що прийом продукції за якістю та кількістю здійснюється в присутності представника виконавця. В ході цієї перевірки були виявлені недоліки, в тому числі істотні: 1. до одного з чотирьох ящиків, передбачених конструкцією ліжка, встановлене невірно, а також пошкоджений каркас ящика (причиною стало невірне розміщення саморіза), у звязку з чим протягом 5 місяців використання ящика за призначенням неможливе, він не здатний витримувати передбачувану виробником вагу; 2. Один ящик не закривається до кінця, що не є стандартом експлуатації; 3. В конструкції ліжка утворилась щілина. 23.11.2012 р. про виявлені недоліки було повідомлено виконавця за допомогою телефону. 26.11.2012 р. замовником була написана заява з переліком претензій. 26.11.2012 р. вказана заява була прийнята продавцем магазину. 23.01.2013 р. замовником була написана друга заява. 06.02.2013 р. виконавець направив представника з метою усунення третього пункту претензій. 11.03.2013 р. було написано заяву про проведення експертизи якості наданої продукції В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним. Відповідач та його представник за довіреністю [PERSON] позов не визнали в повному обсязі. Пояснив, що недоліки меблів не доведені, не доведений факт спричинення моральної шкоди, тому позов безпідставний. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. 24.10.2012 р. між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладений договір на виготовлення меблів за індивідуальним замовленням: ліжка «Комфорт», розміром 175*210. Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобовязується виготовити меблі за індивідуальним замовленням та передати у використання замовника виготовлені меблі, а замовник зобовязується прийняти та своєчасно здійснити оплату виготовленої меблі згідно умов договору. Загальна вартість виробу згідно п. 2.1. договору складає 2989 грн. дата виконання замовлення - 40 робочих днів 2012 р. Згідно ст. 865 ЦК України \~за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Виходячи зі змісту ч.1\~ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. П. 15 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає, що недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). В судовому засіданні встановлено, що 23.01.2012 р. [PERSON] звертався до відповідача із заявою в якій повідомляв про наявність недоліків: 1. При збиранні шухляд, які передбачені конструкцією ліжка, низ однієї з шухляд установлений невірно, пошкоджений каркас; 2. При кріпленні фасаду шухляди були порушені технологічні розміри, у звязку з чим шухляда не закривається до кінця. Також, в цій заяві [PERSON] просив виконати роботи, які будуть гарантувати реалізацію його права на придбання якісного товару та повноцінне надання послуги та в якості компенсації за понесені збитки і моральну шкоду просив виплату в сумі 1000 грн. Тобто, з цієї заяви незрозуміло, яку із трьох вимог, передбачених ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач предявляв до відповідача для відновлення свого права. Свідки [PERSON] та [PERSON] допитані в суді повідомили, що [PERSON] два рази виїжджав на адресу позивача для усунення недоліків, але позивач відмовився від усунення недоліків. В судовому засіданні не встановлена невідповідність виготовленого ліжка певним умовам, які узгоджені сторонами. Отже, доводи позову про недолік замовлення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт того, що у ліжка, поставленого позивачу малися істотні недоліки, оскільки, ЗУ «Про захист прав споживачів» визначає істотний недолік як недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Позивачем не доведена наявність вищевказаних ознаків, тому підстав вважати, що недоліки виявлені на дивані були істотними у суду не має. 11.03.2013 року [PERSON] надав заяву в якій просить провести експертизу якості наданих на підставі договору 07-190 від 24.10.2012 року товару та послуг [PERSON], яка на той час працювала у відповідача за трудовим договором продавцем. Згідно ч.4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Тобто, в розумінні цієї статті експертиза призначається для визначення причин втрати якості продукції. Проте, позовні вимоги не ґрунтуються на тому, що ліжко втратило свою якість. Недоліки, на думку позивача, вказані в позові є видимі, були на ліжку одразу ж після доставки та зборки, тому підстав для проведення експертизи в цьому випадку для захисту права позивача не потрібно. Крім того, в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона вказану заяву відповідачці не передавала. Отже, суд вважає, що позивач надав заяву з вимогою про проведення експертизи неналежній особі, оскільки в судовому засіданні не доведено, що відповідачка була обізнана про наявність цієї заяви та мала можливість виконати прохання викладене в ній. Суд вважає, що позивач мав можливість належним чином звернутись безпосередньо до [PERSON], надіславши вказану заяву поштою. Позивач не скористався своїм правом на захист свого порушеного права способами, передбаченими ч.1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме: вимогою від відповідача 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, які б свідчили про порушення з боку відповідача прав позивача як споживача, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Ч.1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, з мотивів наведених в позовній заяві, позов задоволенню не підлягає, як необґрунтований, інших підстав суду не наведено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed