Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

15.04.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], Виконкому Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с. № 3-4). В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що позивачці на підставі договору дарування квартири від 18.01.2016р., посвідченого Приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір дарування квартири зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру. Відповідачка [PERSON] хоча з лютого 2016р. і виселилася з квартири, забравши всі належні їй речі, проте не знялася з реєстраційного обліку, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні власністю. Позивачка просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунути перешкоди шляхом зняття її з реєстраційного обліку. В наданій суду 06.07.2016р. заяві, представник позивачки [PERSON] (діє на підставі угоди від 14.04.2016р. - а.с. № 29-30) позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, а також розглядати справу за його відсутності, без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував (а.с. № 27). Відповідачка - [PERSON] в судові засідання, призначені на 01.06.2016р. та 06.07.2016р. повторно не з'явилася, про дату та час слухання справи сповіщалася за адресою реєстрації (а.с №13). На судове засідання 01.06.2016р. відповідачка сповіщалася відповідно до вимог п. 3 ст. 76 ЦПК України шляхом вручення судової повістки через «ЖЖЕП дільниці №» 2» та згідно відмітки на розписці вручити судову повістку, копію позову відповідачці не має можливості через відсутність особи за місцем реєстрації (а.с. № 19,20). На судове засідання, призначене до розгляду на 06.07.2016р., відповідачка сповіщалася шляхом розміщення оголошення у пресі «Вісті Придніпров,я, що відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням (а.с.№26 ). Представник відповідача - Виконкому Дніпропетровської міської ради [PERSON] (діє на підставі довіреності від 30.05.2016р. а.с. № 34) проти задоволення позовних вимог до Виконкому Дніпропетровської міської ради заперечувала, з тих підстав, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідно до рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, а не про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та вищевказане рішення суду є підставою саме для департаменту дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради для зняття з реєстрації місця проживання особи, а тому виконком Дніпропетровської міської ради не є належним відповідачем по справі, у зв,язку з чим просила в задоволенні позовних вимог до виконкому Дніпропетровської міської ради відмовити та розглядати справу за правилами ч.2 ст. 197 ЦПК України. (а.с. № 32) За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності сторін та з урахуванням того, що від одного з відповідачів надійшли заперечення до суду та його думка буде врахована при винесенні рішення поряд з іншими доказами по справі, суд вважає за можливе постановити рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи відбувався без фіксування технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із\~ правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає\~ із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Власник майна, як зазначено у ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 18.01.2016р., посвідченого Приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 44, [PERSON] (дарувальник) передала у власність [PERSON] (обдаровуваній) безоплатно, а обдаровувана прийняла від дарувальника квартиру, що розташована за адресою:\~\~\~ [ADDRESS] (а.с. №6-7). Реєстрація договору підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів від 22.01.2016р. (а.с. № 8). Згідно довідки про склад сімї та місце реєстрації № 44251 від 11.12.2015р., відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] (а.с. № 9). Згідно акту складеного мешканцями буд. № 3 по пр. Героїв в м. Дніпропетровську зафіксовано факт непроживання відповідачки\~ за\~ місцем\~ її реєстрації\~ з лютого 2016р. (а.с. № 28). З огляду на те, що відповідачка не є членом родини власника житлового приміщення позивачки [PERSON], не укладала будь-якого договору з останньою, який би надавав їй право користуватися квартирою, самостійно знятися з реєстраційного обліку не бажає, то суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки в частині позовних вимог до [PERSON] та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 175 в будинку № 3 по пр. Героїв в м. Дніпрі (колишня назва м. Дніпропетровськ) та усунути перешкоди [PERSON] у здійснені права власності на квартиру шляхом зняття відповідачки з реєстраційного обліку за цією адресою. З урахуванням того, що позивачкою не пред,явлено жодних вимог до виконкому Дніпропетровської міської ради, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Виконкому Дніпропетровської міської ради - слід відмовити. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі в частині позовних вимог до відповідачки [PERSON] та відмови в задоволенні позовних вимог до виконкому Дніпропетровської міської ради, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за можливе стягнути саме з відповідачки [PERSON] на користь позивачки судовий збір в розмірі 551грн. 20коп., сплачений при подачі позову (а.с. № 2). На підставі викладеного,

Outcome: partial