Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

15.06.2016 КП «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в якому просить стягнути суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 19251 гривень 80 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 1999 року по 30 вересня 2008 року - у розмірі 6830 грн. 88 коп., за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2011 року по 30 квітня 2016 року - у розмірі 6249 грн. 48 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2011 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 3588 грн. 13 коп., інфляційні витрати - 2326 грн. 59 коп., 3 % річних від простроченої суми - 256 грн. 72 коп. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення КП «Харківводоканал» шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Відповідачі отримували надані послуги водопостачання і водовідведення та неналежним чином виконували зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість на вищевказану суму, яку і просять стягнути в судовому порядку. Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 09.09.2016 позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволено. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 03.04.2019 скасовано заочне рішення за заявою [PERSON] , справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2020 року справа передана в провадження судді Губської Я.В. 09.04.2019 відповідачем [PERSON] до суду подано відзив, в якому проти позову відповідач заперечує в повному обсязі, посилається на те, що з 2012 року не зареєстрований і не проживає, не користується послугами з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , також міститься заява про застосування строку позовної давності. В судове засідання відповідачі не з*явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, відповідач [PERSON] подав заяву про відкладення судового розгляду через карантин. При вирішенні питання можливості розгляду справи, судом враховано, що відповідачем [PERSON] до суду подано відзив, заперечення, в яких висловлена позиція щодо позовних вимог позову та сторони висловили свою позицію щодо позовних вимог у судовому засіданні. Згідно вимог ст.43 ЦПК України позивач та відповідач зобов`язані добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності є складовою частиною конституційного принципу верховенства права. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків. Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад (принципів) цивільного судочинства. Роль суду у реалізації принципу змагальності сторін полягає, зокрема, у запобіганні зловживанню учасниками судового процесу їх правами. Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу. Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; в) відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. Завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи ставиться перед органом судової влади, а не перед сторонами процесу проте жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, що беруть участь у справі, направлене на те, що умисне зловживанням правами перешкоджає досягненню органом судової влади вказаних завдань. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, враховуючи строки розгляду справи, наявність в матеріалах справи відзиву, відповіді на відзив, заперечень, розрахунку, витребуваного судом у позивача та відсутність будь-яких інших клопотань, які заявлені та не розглянуті судом, враховуючи висловлену позицію сторін за позами первісним та зустрічним, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних доказів, які містяться в матеріалах справи, оскільки подальший не розгляд справи порушує права учасників щодо розумності строків розгляду справи. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, встановивши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що за адресою: м. Харків, відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначені споживачами послуг позивача. Відповідно до рішення Київського районного суду м.Харкова від 21.11.2012 по справі №2018/10086/12 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .(а.с.98) Таким чином, виходячи з того, що відповідач [PERSON] з 2012 року не проживає, не значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] та у відзиві на позов стверджує, що не є споживачем послуг КП «Харківводоканал» за вказаною адресою з 2012 року, що не спростовано позивачем протягом розгляду справи, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог до [PERSON] з 01.12.2012 відмовити. Також в матеріалах справи містяться дані про те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами [PERSON] , [PERSON] фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню та водопостачанню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів. У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», установлено, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води. Статтею 22 цього Закону передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів та послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безпреривно, належної якості та підлягає оплаті. Відповідно до п. 18 ч.1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення …» розрахунковим період для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» тарифи на надання послуг питного водопостачання розраховуються на підставі галузевих нормативів витрат і повинні повністю компенсувати експлуатаційні витрати та забезпечити надійну роботу об`єктів централізованого питного водопостачання. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є споживачі питної води. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2015 року скасовано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення за заявою [PERSON] , який в своїй заяві також зазначав, що з 1997 року не мешкає, з 2012 року не зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та не користується послугами КП «Харківводоканал».(а.с.6) Як вбачається з розрахунку, наданого КП «Харківводоконал» відповідачами не була сплачена сума заборгованості за отримані послуги водопостачання та водовідведення, яка на час розгляду справи не погашена в повному обсязі. Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачам у 2016 році була нарахована заборгованість у загальному розмірі в розмірі 19251 гривень 80 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 грудня 1999 року по 30 вересня 2008 року - у розмірі 6830 грн. 88 коп., за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 лютого 2011 року по 30 квітня 2016 року - у розмірі 6249 грн. 48 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2011 року по 30 квітня 2016 року у розмірі 3588 грн. 13 коп., інфляційні витрати - 2326 грн. 59 коп., 3 % річних від простроченої суми - 256 грн. 72 коп. (а.с.7-13). Наданими послугами водопостачання та водовідведення відповідачі [PERSON] , [PERSON] користувалися, зі скаргами у зв`язку із ненаданням послуг не зверталися. Зазначена заборгованість утворилася внаслідок не проведення оплати відповідачами за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується наданим позивачем розрахунком суми заборгованості. Відповідачами не спростовано докази позивача щодо наявності факту заборгованості за вказаний період. На вимогу суду, представником позивача надано до суду розрахунок заборгованості, що перерахований з 2012 року на 2 боржників за період з 30.11.2012 по 30.04.2016. У випадку небажання сплачувати послуги водопостачання та водовідведення, відповідачі не були позбавлені можливості відмовитись від цієї послуги КП «Харківводоканал», однак не скористалися даною можливістю та не зверталися до відповідача з будь-якими заявами щодо якості надання послуг водопостачання або відключення від постачання води. Доказів на підтвердження того, що відповідачі не користувалися послугами КП «Харківводоканал» суду не надано. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності зі ст. ст. 67, 68 ЖК України, оплата за комунальні послуги стягується крім квартирної плати по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі ч.1 ст.64 ЖК України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини між співвласниками майна як суб`єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами. Отже, правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями. Разом з тим, норми статей 160 та 162 ЖК УРСР входять до глави 6 цього Кодексу, яка регулює правовідносини з користування будинками приватного житлового фонду, зокрема з наймачами цих житлових приміщень, членами їх сімей та власником житлового фонду, які виникають на підставі договору найму цього приміщення. Положеннями статті 162 ЖК УРСР регулюється порядок визначення та внесення плати за користування жилим приміщенням, яке належить громадянину на праві приватної власності та право на користування яким мають інші особи, зокрема наймачі та члени їх сімей на підставі договору найму (стаття 759 ЦК України). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обов*язок по оплаті наданих послуг КП «Харківвводоканал» на адресу відповідачів покладено на відповідачів по даній справі в солідарному порядку, у зв*язку з чим позовні вимоги КП «Харківвводоканал» до двох відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги водовідведення та водопостачання підлягають задоволенню. А оскільки послуги водопостачання та водовідведення надаються до квартири відповідачів через системи водопостачання та водовідведення, встановити чіткий об*єм послуг наданих кожному відповідачу неможливо, через що зобов*язання щодо надання і сплати наданих послуг є солідарним. Відповідно до п.п. 17,18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Однак, суд враховує, що відповідачем [PERSON] подана до суду письмова заява про застосування строку позовної давності до вимог позивача. При вирішення даного питання, суд приходить до наступного. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як зазначено в ч.1 та ч.2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, позовна давність переривається у разі пред`явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як вбачається з матеріалів справи КП «Харківводоканал» 15.06.2016 звернулося до Київського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення з відповідачів. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності за заявою відповідача суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» до відповідачів [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованими в межах строку позовної давності (3 роки з моменту пред`явлення позовних вимог) та такими, що підлягають задоволенню за період з 15 червня 2013 року по 30 квітня 2016 року. Оскільки протягом судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] з 2012 року на підставі рішення суду визнаний таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , знятий з реєстрації не проживає та не користується послугами КП «Харківводоканал» за цією адресою, в задоволенні позовних вимог про стягнення з нього заборгованості за водопостачання та водовідведення суд вважає за необхідне відмовити. Саме за вказаний період судом розрахована сума заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та яка склала 6108 гривень 58 коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 15 червня 2013 року по 30 квітня 2016 року - у розмірі 2610 грн. 54 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 15 червня 2013 року по 30 квітня 2016 року - у розмірі 1775 грн. 80 коп., інфляційні витрати - 1551 грн. 11 коп., 3 % річних від простроченої суми - 171 грн. 13 коп. У задоволенні позовних вимог КП «Харківводоканал» до відповідачів поза строку позовної давності за період до 15.06.2013 року за послуги водопостачання та водовідведення суд відмовляє на підставі ст. 267 ЦК України, оскільки відсутні підстави для поновлення строку за цей період та не були подані заяви про поважність причини пропуску строку за цей період. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, з відповідачів підлягають стягненню сплачений судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволеної частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial