Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

16 грудня 2016 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області із зазначеною позовною заявою до відповідача. У позові вказав, що 26 червня 2008 року сторони уклали договір відновлювальної кредитної лінії № 89, згідно якого публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» ( далі ПАТ «Державний ощадний банк України» ) надало [PERSON] кредит у розмірі 75000 грн. під 19,5 відсотків річних. Внаслідок невиконання останнім умов кредитного договору, в нього утворилась заборгованість 69269,07 грн., яку рішенням суду було стягнуто шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлової будівлі. На даний момент рішення суду не виконано, а заборгованість відповідача станом на 15 листопада 2016 року загалом склала 117651,72 грн. У зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, оскільки заборгованість за вказаним договором відповідач не погашає, а рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості не виконано. Відповідач та представник відповідача проти позову заперечували, вважали, що задоволення позовних вимог призведе до подвійного стягнення за кредитним договором, так як на виконанні вже знаходиться рішення суду про стягнення заборгованості за цим договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вислухавши пояснення сторін та представників, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази у справі, суд доходить наступного. 26 червня 2008 року відповідач подав кредитну заявку про отримання кредиту у розмірі 75000 грн., на підставі якої сторони уклали договір відновлювальної кредитної лінії № 89, відповідно до якого [PERSON] отримав вказану суму кредитних коштів за умови сплати 19,5 відсотків на рік з кінцевим терміном повернення 25 червня 2018 року (а.с. 21-34). Як вбачається з рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2015 року, яке було змінено в частині рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 25 грудня 2015 року, в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки, переданий [PERSON] в іпотеку ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі іпотечного договору від 27 червня 2008 року, а саме - нежитлову будівлю, розташовану за адресою: Миколаївська область, Березнегуватський район, смт Березнегувате, вул. Червонофлотська, 14-б, загальною площею 86,1 кв.м, належну [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23 квітня 2008 року виконавчим комітетом Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області на підставі рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради від 23 квітня 2008 року № 45, замість якого 28 травня 2008 року виконкомом Березнегуватської селищної ради видано дублікат, зареєстрованого в Березнегуватській філії Миколаївського МБТІ 29 травня 2008 року за реєстровим № 179 в книзі 1 та [PERSON] на підставі рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 24 листопада 2014 року в рівних частках. Рішення суду визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів під час проведення примусових дій державною виконавчою службою за початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації в розмірі не нижчою 65300 грн., але у будь-якому випадку за ціною, що реально склалася на ринку на момент його реалізації та є реальною щодо його відчуження за грошові кошти на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. За рахунок коштів отриманих від продажу вказаного предмету іпотеки погасити заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії № 89 від 26 червня 2008 року, яка утворилася станом на 30 квітня 2015 року в розмірі 69269,07 грн., із яких: 48106,29 грн. - прострочена заборгованість; 10110,58 грн. - прострочені проценти; 1567,74 грн. - нараховані проценти; 424,41 грн. - прострочена комісія; 48,10 грн. - нарахована комісія; 7493,54 грн. - пеня по кредиту; 1518,41 грн. - пеня по процентах (а.с. 35-40). Рішення суду набрало законної сили, звернуто до виконання, але на даний момент не виконано, предмет іпотеки не реалізовано, борг за кредитним договором не погашено, що підтверджується копіями матералів виконавчого провадження № 52723032 (а.с.60-118). Внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору та невиконання рішення суду, станом на 15 листопада 2016 року заборгованість відповідача за договором склала 117651,72 грн., яка складається з: 48106,29 грн. - сума заборгованості за договором; 17791,79 грн. - сума заборгованості за процентами; 583,55 грн. - заборгованість за комісією; 21767,19 грн. - сума пені станом на 15 листопада 2016 року; 25664,99 грн. - сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом; 3737,91 грн. - 3 відсотки річних від прострочених сум заборгованості за кредитом, що підтверджується розрахунками позивача (а.с. 4-11). Згідно з п.1.1 Договору, банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 75000 грн., а останній зобов'язався отримати, належним чином використати та повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування коштами, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, що відповідає п.3.3.1 цього ж Договору. Із пункту 5.2 Договору слідує, що за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 відсотків від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Крім того, як передбачено п.5.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з ч.2 ст.612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав кредитні кошти відповідачу для споживчих цілей у розмірі, передбаченому договором, останній взятих на себе зобов'язань не виконав, не сплатив своєчасно заборгованість за тілом кредиту, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого в нього утворилась вищезазначена заборгованість, що потягло нарахування інфляційних витрат. З огляду на викладене, сума заборгованості за кредитним договором, яка складає 117651,72 грн., підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає, що посилання відповідача та його представника на те, що стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості та стягнення суми заборгованості за кредитним договором є подвійним стягненням за одним зобов'язанням, не відповідають дійсності, оскільки у першому випадку звертається стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу із спрямуванням виручених коштів на погашення боргу, а в другому стягується заборгованість, що утворилась внаслідок невиконання умов договору. Розрахунок стягнутих коштів та розмір вилучених від продажу, які підлягають спрямуванню на погашення боргу, визначається на стадії виконання судового рішення виходячи із фактично сплачених сум. Наявність рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки рішення на даний момент не виконано, та не позбавляє кредитора права на звернення з вимогою про стягнення з боржника суми заборгованості, що утворилась внаслідок невиконання умов договору. Тобто обидва випадки стягнення заборгованості не є взаємовиключаючими, крім того позивачем надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача відшкодування судового збору, сплаченого позивачем, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved