Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

16.08.2019 року позивач подала до суду вказаний вище позов, в якому просила стягнути на її користь аліменти з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2001 по 27.10.2010 року. Після реєстрації розірвання шлюбу 05.02.2011 у них з відповідачем народилась дитина - [PERSON] . На теперішній час вона з сином проживають окремо від батька дитини, який не приймає участі у вихованні та утриманні сина. [PERSON] подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, справу просив розглядати у його відсутність. Крім того, за клопотанням [PERSON] судом прийнято відмову останнього від зустрічного позову і закрито провадження за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батьківство із актового запису про народження дитини. З огляду на наведені вище обставини, суд приходить до такого . Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відсутність обґрунтованого сумніву у достовірності обставин, викладених в позовній заяві, а також добровільне визнання відповідачем [PERSON] обов`язку зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, є підставою, яка звільняє [PERSON] від доказування обставин, якими вона обґрунтовувала позовні вимоги. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved