Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

16.04.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів,\~ просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 37 розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 26 лютого 2030 року; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору, вказуючи, що вона 08 жовтня 2011 року з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з серпня\~ 2016 року, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, спільне господарство не ведеться. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву на позовні вимоги позивача, відповідно до якої з позовними вимогами погодився частково, на розірвання шлюбу згодний, не погодився з розміром аліментів визначених позивачем у твердій грошовій сумі 3000 грн., вказуючи, що не має можливості надавати допомогу дитині у такому розмірі, просить позовні вимоги позивача задовольнити частково, розглядати справу за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази по справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 37 /л.с. 8/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. /л.с. 9-10/ Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вказує позивач у своїй позовній заяві, вони з відповідачем проживають окремо один від одного, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини у необхідному розмірі, достатньому для забезпечення дитини. У відповідності до довідки виданої виконкомом Шабівської сільської ради від 12 квітня 2018 року, [PERSON] дійсно не зареєстрована, але постійно мешкає з сином [PERSON], 25 лютого 2012 року за адресою: с. Бритівка, Білгород - [ADDRESS] /л.с. 10/ Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України\~ при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривен, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України\~ покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків,\~ матеріальний стан відповідача, те, що він не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, є працездатним, встановлений прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн., суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1860 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 16 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25 лютого 2030 року, оскільки позивачем не надано до суду доказів можливості сплачувати відповідачем аліменти щомісячно, у визначеному нею розмірі 3000 грн., що є порушенням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В звязку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. за подання позову щодо стягнення аліментів, на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу у розмірі 704, 80 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аналізуючи докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково. В задоволені позовних вимог позивача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. - відмовити.

Outcome: partial