Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

15 листопада 2019 року Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 51507 гривень 99 копійок, 5352 гривні 53 копійки інфляційних, 3 % річних у розмірі 2189 гривень 30 копійок, а всього - 59 049 гривень 82 копійки та сплачений судовий збір. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ». Оскільки в будинку [ADDRESS] не встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, нарахування за послуги здійснюється відповідно до п.п. 40-49 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630( надалі по тексту - «Правила»), а саме: у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач сплачує послуги пропорційно опалюваній площі квартири. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] відсутній, тому, згідно п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі та на вводах багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно листа - інформації Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 25 вересня 2019 року № 20099-01-10 за адресою: [ADDRESS] зареєстровано п`ять осіб, дві з яких - неповнолітні. Відповідачі з грудня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на вересень 2019 року становить 59049 гривень 82 копійки,в тому числі 51 507 гривень 99 копійок основного боргу, 5352 гривні 53 копійки інфляційних, 3% річних в сумі 2189 гривень 30 копійок, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача - ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» Лекіашвілі В.В. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу їх реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі Судової влади України. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, однак, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явилися, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надали. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена у заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 24 травня 2000 року № 520 «Про забезпечення населення міста гарячим водопостачанням та центральним опаленням державним підприємством «Черкаська ТЕЦ» та рішення від 05 грудня 2001 року № 1467 «Про внесення доповнення до рішення міськвиконкому від 24 травня 2000 року № 520», державне підприємство Черкаська ТЕЦ забезпечує споживачів гарячим водопостачанням та централізованим опаленням. Згідно інформації з бази даних абонентів ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно», особовий рахунок 63906116 закріплений за квартирою [ADDRESS] . Згідно довідок Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради, які отримані на запит Соснівського районного суду м. Черкаси, відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, споживачі зобов`язані своєчасно, у встановлений термін оплачувати надані послуги. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово - комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово - комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов`язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договорів про їх надання, в тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Обов`язок власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово - комунальних послуг та здійснювати оплату наданих послуг передбачений також п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45. Згідно ст.68 та ч.1 ст.162 ЖК УРСР, наймачі і власники житла зобов`язані вносити плату за користування житлом та надані комунальні послуги. Відповідно до ст.67 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) здійснюється, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Статтею Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач таких послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово - комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли, відповідно до закону, ціни (тарифи) є регульованими. В такому випадку ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі послуг з централізованого опалення зобов`язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за надані послуги відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого опалення. З моменту надання позивачем послуг по забезпеченню відповідача централізованим опаленням та гарячим водопостачанням, відповідно до ст. 11 ЦК України, згідно норм житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Згідно пункту 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (надалі по тексу - «Правила) та «Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пункту 21 Правил, в разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється згідно з встановленими нормативами (нормами) споживання: в тому числі, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з врахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Доказів наявності у квартирі [ADDRESS] чи на вводах до вказаного будинку засобів обліку теплової енергії, матеріали цивільної справи не місять. Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2018 року у справі № 711/11424/15-ц, провадження 61-3500св18 «Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово -комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово -комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово -комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово - комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.» Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Будь - яких доказів, які свідчать про відмову відповідачів від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від ПрАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ», або невиконання чи неналежного виконання позивачем умов договору щодо надання послуг, суду не надано. Згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , заборгованість відповідачів станом на 01 жовтня 2019 року становить 51507 гривень 99 копійок. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01 жовтня 2019 року відповідачам нараховано 5352 гривні 53 копійки інфляційних та 2189 гривень 30 копійок - 3% річних. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №3440 від 08 листопада 2019 року, позивачем - ВП «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно», при зверненні з позовною заявою до Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за спожиту теплову енергію сплачено судовий збір у сумі 1921 гривня, який, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного, згідно ст.ст. 64,67,68, 162 ЖК України, ст.ст.7-10 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, відповідно до ст. 541, 625 ЦК України,

Outcome: approved