overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 13 листопада 2004 року у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №42. Від даного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають з початку 2016 року, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не зявилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Просила слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 13 листопада 2004 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №42 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишається з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. [PERSON] той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] Зазначила, що 22 березня 2002 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. Проте шлюбні стосунки між ними не склалися, та були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивачка вважає, що сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, тому звернулася до суду із цим позовом. Розірвати шлюб з подачею заяви до органу РАЦСу можливості не має через ухилення відповідача від розірвання шлюбу в добровільному порядку. [PERSON] подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду неодноразово справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Миколаєва, сторони зареєстрували шлюб 22 березня 2002 року, про що здійснено актовий запис про шлюб за №53. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 15). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а також враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом в якому вказала, що в період з 30.06.2010 по 08.03.2016 рік вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] У шлюбі народилися діти [PERSON] 26.11.2012 року та [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося та вони припинили проживати разом. Після розірвання стосунків донька залишилися проживати разом з нею. Відповідач участі у вихованні та утриманні доньки не приймає та всі витрати по забезпеченню дитини вона несе самостійно. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач відмовляється, хоча зобовязаний та має матеріальну можливість це робити. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 гривень щомісячно з відповідною індексацією цієї суми. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі наполягала на його задоволенні. Просила справу розглянути за її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 15 серпня 2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від подружнього життя у них дітей немає. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери. Між ними часто виникали сварки та скандали, які призвели до того, що в 2015 році вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, примирення є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 02 листопада 2017 року о 14.00 год. позивач [PERSON] не зявилась, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку, та подала заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, задовольнити позов та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не зявився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та шляхом опублікування оголошення в газеті «Львівська пошта» №82 (1992) від 21 жовтня 2017 року. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Вони з 2015 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 18 червня 2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що від подружнього життя з відповідачем дітей в них немає та сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, шлюб і сімю та протилежні характери. Вони з відповідачем припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та стали проживати окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд, оскільки відповідач не бажає подати заяву про розірвання шлюбу в органи ДРАЦС. В судове засідання, яке було призначено на 03 листопада 2017 року о 09.15 год. позивач [PERSON] не зявилась та подала заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що при розірванні шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище Марків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце розгляду повідомлявся в установленому порядку. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони, які зареєстрували шлюб 18 червня 2011 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 22 серпня 2000 року у Брюховицькій селищній раді м. Львова. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, від подружнього життя в них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON], однак сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та різні характери. На грунті цього між ними виникали сварки і скандали, які призвели до того, що на початку 2017 року вони припинили подружні відносини, ведення сумісного господарства та стали проживати окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судове засідання, яке було призначено на 09 жовтня 2017 року о 10.15 год. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не з'явились та подали заяви з яких вбачається, що позивач позов підтримує, відповідач позов визнає та вони просять розглядати справу у їх відсутності. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони понад рік не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

15 вересня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем у них народилися діти син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Останнім часом відповідач участі у вихованні дітей не бере, коштів на їхнє та на її утримання не надає. Діти повністю знаходяться на її утриманні. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьох років. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих стосунків мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 3428 від 12.09.2017 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини та дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

15 вересня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 14 вересня 1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням суду від 27 серпня 2015 року шлюб розірвано. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач кошти на утримання дітей не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з дня звернення до суду. В судове засідання позивачка не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживаю з позивачкою, що підтверджується довідкою № 3585 від 15.09.2017 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов сімї (а.с.11, 12). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

15 вересня 2017 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона виклала прохання постановити рішення, яким стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у офіційному шлюбі з 18 листопада 2006 року по 10 січня 2017 року. В період шлюбу в них народилась донька, [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що донька перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, після припинення шлюбних відносин. Позивачка особисто в судове засідання не з'явилась. 23 жовтня 2017 року надала до суду заяву, в якій виклала прохання розглянути позовну заяву без її особистої присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач 23 жовтня 2017 року надав до суду заяву, в якій виклав прохання розглянути позовну заяву [PERSON] без його особистої присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Вивчивши та проаналізувавши всі докази надані при подачі позовної заяви суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2006 року по 10 січня 2017 року. Вони мають спільну неповнолітню дитину : доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка перебуває на утриманні позивачки. Між позивачем та відповідачкою не досягнуто домовленості щодо участі в матеріальному утриманні спільної дитини. Тому суд вважає, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання спільної доньки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

15 вересня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 11.10.2016р. виконавчим комітетом Левківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 2, який через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів остаточно розпався, подружніх стосунків не підтримують. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. (а.с. 8) Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с. 11). З'ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

15 вересня 2017 року до суду заявлено цей позов, в якому позивач вимагала стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до його повноліття, посилаючись на невиконання добровільно відповідачем законного обовязку по утриманню дитини. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву у якій заявлені позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася також, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку. З урахуванням позиції позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а. с. 7), який перебуває на утриманні матері [PERSON]. Відповідач належним чином свого законного обовязку по утриманню дитини не виконує, інших утриманців не має, не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Зазначені правовідносини регулюються: -ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; -ст.182 Сімейного Кодексу України, за змістом якої при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини чи батьків; -ч.2. ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; -ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дитини, чим порушує її право, але має мінливий, нерегулярний дохід, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в твердій грошовій сумі, яку з урахуванням засад розумності, добросовісності і справедливості, суд визначає в розмірі 1500 грн. починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття сина.

Outcome: partial