Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

16.09.2019 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, в якому просила стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на її користь матеріальні збитки, спричинені залиттям квартири у розмірі 26\~055,00 грн.; моральну шкоду у розмірі 10\~000, 00 грн.; витрати по оплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та треті особи: [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 05.03.2019 року відбулось залиття квартири, актом обстеження житлового приміщення № 36 від 11.03.2019 року встановлено, що залиття відбулось внаслідок того, що лопнула металопластикова труба холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] . Також позивач наголошує, що затоплення 05.03.2019 року є повторним, йому передувало затоплення, яке відбулось у грудні 2018 року, що підтверджується актом № 258 від 05.12.2018 року, актом № 269 від 20.12.2018 року та приписом № 2143 від 04.12.2018 року. Внаслідок залиття кухні в квартирі позивача були пошкоджені: стеля, стіни та підлога, на стелі та стінах з`явилися жовті плями від залиття та грибок. Для усунення пошкоджень завданих залиттям, необхідно провести ремонтні роботи, а саме: демонтувати лінолеум, підготувати та пофарбувати стелю. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 13.05.2019 року, вартість матеріальних збитків складає 23\~055, 00 грн. Витрати позивача на складання звіту про оцінку вартості пошкодженого майна складають 3\~000 грн. Також, позивач зазнала моральних страждань внаслідок дій відповідачів, які заливали квартиру та не бажали відшкодовувати завдані збитки. З даного приводу позивач нервувала, зверталася до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», оцінювача та суду, що відобразилось на її звичайному ритмі життя. Таким чином їй було завдано фізичних та душевних страждань, оскільки було пошкоджено її майно. Враховуючи характер та обсяг заподіяних моральних страждань, позивач оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. На підставі викладеного, позивач змушена звернутися до суду із вказаним позовом. 07.11.2019 року Вишгородським районним судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.02.2021 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу без його участі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала відзив на позовну заяву та пояснила, що акт обстеження житлового приміщення № 36 від 11.03.2019 року не може свідчити про факт залиття, оскільки він не відповідає вимогам законодавства. Також в акті № 36 від 11.03.2019 року не зазначений характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість, висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. В акті відсутні підписи мешканців відповідних квартир, що свідчить, про те, що вони не були ознайомлені з актом. В актах № 258 від 05.12.2018 року та № 269 від 20.12.2018 взагалі не встановлено причину затоплення, а зазначено, що ймовірно плями на стелі в правому кутку кухні відбуваються в наслідок затоплення вище розташованою квартирою [ADDRESS] , однак дана квартира не була обстежена, тож це є тільки припущенням, яке нічим не підтверджується. Затоплення квартири [ADDRESS] відбулось не з вини власника квартири [ADDRESS] , а можливо у зв`язку несправностями внутрішньо будинкових мереж, які належним чином не були усунуті. Нічим не підтверджені доводи позивача, про те, що в наслідок залиття в квартирі були пошкоджені стеля, стіни, підлога та з`явився грибок. Звіт був проведений 13.05.2019 року, тобто через 2 місяці після залиття; звіт не містить відомостей чи експерт особисто був присутній в квартирі; в звіті зазначено, що акт про залиття, копії інших документів були надані замовником, однак акта залиття по даній справі взагалі не існує; у висновку експерта не зазначено, що він був попереджений про кримінальну відповідальність при виготовленні висновку. Щодо відшкодування витрат пов`язаних зі складання звіту у розмірі 3\~000 грн., в матеріалах справи відсутній договір на проведення даного виду виконання роботи та квитанція про її оплату. Також позивачем не надано доказів, того, що їй завдані моральні страждання внаслідок залиття квартири. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, направили до суду заяви в яких підтримали позовні заяви та просили розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~2,\~ч.\~3\~ст.\~12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється\~на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи\~мають\~рівні права\~щодо\~здійснення\~всіх процесуальних\~прав\~та\~обов`язків,\~передбачених\~законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2\~ст. 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31.12.1997 року [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . 04.12.2018 року власнику квартири [ADDRESS] був направлений припис № 4143 начальника ВЕВ Ширлова Є.О. з якого вбачається, що відповідно до письмового звернення № 449 до КП «Управляюча компанія» ВМР, мешканців квартири [ADDRESS] , слюсарем-сантехніком в квартирі було проведено обстеження сантехнічних мереж та виявлено, що можливо підтоплення йде з вище розташованої квартири [ADDRESS] та приписано власнику квартири [ADDRESS] терміново надати доступ для огляду сантехнічних мереж та повідомити час, коли можливо провести обстеження, у разі ненадання доступу для огляду, то будинок буде відключено від водопостачання для уникнення затоплення квартир розташованих нижче. Актом обстеження житлового приміщення № 258 від 05.12.2018 року у складі комісії майстрів будинків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було обстежено житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . При обстеженні били виявлені: у кухні в правому кутку на стелі мокрі плями довжиною близько 1,5 м. Також виявлено затікання, яке ймовірно відбувається внаслідок затоплення вище розташованою квартирою [ADDRESS] . Акт підписаний майстрами будинків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 20.12.2018 року був складений акт № 269 на обстеження житлового приміщення (квартири) у складі комісії майстрів будинків [PERSON] , [PERSON] , які провели огляд за адресою: [ADDRESS] та виявили на стелі в правому кутку сліди затікання жовтого кольору, на час повторного огляду плями не збільшились на дотик сухі. У висновках та рекомендація зазначено: ймовірно затікання відбувається з квартири, яка розташована поверхом вище №100, оскільки на момент огляду квартири [ADDRESS] , власником квартири [ADDRESS] доступ до сантехнічних мереж не був наданий, тому йому був відправлений припис № 4143. На даний час доступ до квартири [ADDRESS] не наданий. Акт підписаний майстрами будинків [PERSON] , [PERSON] та власником квартири [ADDRESS] [PERSON] . 26.12.2018 року [PERSON] був направлений лист № 2251м, з якого вбачається, що комунальним підприємством «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради розглянуто її заяву № 449 від 04.12.2018 р. та повідомлено, що 05.12.2018 року було складено комісію та проведено обстеження квартири [ADDRESS] , в результаті огляду на стелі в правому кутку виявлені сліди затікання жовтого кольору. 20.12.2018 року був проведений повторний огляд та складено акт № 269. У разі повторно затоплення квартири [ADDRESS] для уникнення аварійної ситуації необхідно звертатися до диспетчерської служби КП «Управляюча компанія» ВМР . Актом обстеження житлового приміщення № 36 від 11.03.2019 року у складі комісії майстрів будинків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було обстежено 05.03.2019 року житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . При обстеженні виявили: у кухні в правому кутку на стелі мокрі плями довжиною близько 1,5 м. Також виявлено затікання, яке відбувається внаслідок затоплення вище розташованою квартирою [ADDRESS] . Лопнула металопластикова труба холодного водопостачання на бойлер. Акт підписаний майстрами будинків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 13.05.2019 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «СВ Продакшн» виготовлено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, нанесеного власнику квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] внаслідок залиття, відповідно до якого загальна вартість прямих матеріальних збитків становить 23\~055 грн. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 29.07.2019 року вбачається, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;\~\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно положень ст. 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст. ст.\~319,\~321 ЦК України\~передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, яке йому належить. Частиною 3\~статі 386 ЦК України\~передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для настання деліктної відповідальності за статтями\~1166,\~1167 ЦК України\~необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як вказано у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Такі ж правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 25 лютого 2019 року в справі № 466/4051/15-ц. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.\~ст. 77 - 80 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом частини шостої\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вина відповідачів щодо залиття квартири встановлена на підставі актів від 05.12.2018 року, 20.12.2018 року, 11.03.2019 року. Однак, варто звернути увагу на те, що правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного\~комітету України\~з питань\~житлово-комунального\~господарства від\~17\~травня 2005\~року №\~76 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного\~комітету України\~з питань\~житлово-комунального\~господарства від\~17\~травня 2005\~року №\~76 , заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Будь-яких доказів звернення позивача 05.12.2018 року, 20.12.2018 року, 11.03.2019 року до відповідних організацій з приводу залиття їх квартири, матеріали справи не містять. В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Надані стороною позивача акти не відповідають вимогам, викладеним у Правилах, так, зокрема, вони складені без присутності осіб, явка яких є обов`язковою - власника/мешканців квартир, не зазначені: ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Крім того, дані акти не підписані відповідачами, як і не складено акту, що власники квартири [ADDRESS] , відмовилися їх підписувати. Окремо варто відзначити, що в актах № 258 від 05.12.2018 року та № 269 від 20.12.2018 року комісія ймовірно визначила винними у залитті мешканців квартири [ADDRESS] , а в акті № 36 від 11.03.2019 року беззаперечно встановила, що затоплення відбулось внаслідок лопнутої металопластикової труби холодного водопостачання на бойлер в квартирі [ADDRESS] , однак в акті № 36 не зазначено підставу такого висновку, а саме: чи був здійснений огляд сантехнічної мережі квартири [ADDRESS] . Суд надаючи критичну оцінку актам звертає увагу на те, що останні були складені співробітниками КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради, без зазначення та вказівки на внутрішні креслення інженерних мереж будинку, а також ці акти складені на підставі досвіду роботи членів комісії, що у порівнянні з експертним дослідженням не може бути прийнято судом, як належно підтверджений факт вини відповідачів. Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, нанесеного власнику квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] внаслідок залиття від 13.05.2019 року, також у суду викликає сумніви, оскільки він складений згідно акта залиття у квартирі, який позивачем при замовленні звіту долучено не було, також у звіті не зазначено дату факту залиття квартири, таким чином суд не приймає його до уваги. Надаючи оцінку доказам, у відповідності до положень\~ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що у сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом обставинами справи, відповідні акти не є достатніми та достовірними доказам вини відповідачів у залитті квартири позивача. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи не доведено належними та допустимими доказами вину відповідачів у заподіянні шкоди позивачу залиттям квартири, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди та витрат, пов`язаних із проведенням оцінки задоволенню не підлягають. В частині відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачів матеріальних збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири позивача, а відтак відсутні підстави і для стягнення з відповідачів моральної шкоди, оскільки, така вимога є похідною і залежить від вирішення питання стосовно основної вимоги, яка за висновками суду задоволенню не підлягає. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачами по фактично понесеним. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed