Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

17.04.2018 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25.08.2015, а саме стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Свої вимоги аргументує тим, що відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25.08.2015 з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із внесенням змін до ст. 182 СК України, на даний час передбачено, що розмін аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому на цій підставі просить збільшити розмір аліментів. Позивач судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явивсь, про місце та час судового засідання повідомлявся у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, однак про причини своєї неявки суд не повідоми, з заявами про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. При таких даних суд знаходить можливим, з урахуванням вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу в даному судовому засіданні у відсутності відповідача в заочному порядку, проти чого не заперечує позивач, відповідно до поданої. Вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.08.2015 шлюб між сторонами розірвано, а з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 24.06.2015 і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду набрало законної сили 07.09.2015. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 17.05.2017 року прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого ч.2 ст. 182 СК України викладено в наступній редакції: «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає збільшення розміру аліментів доцільним в мінімальному розмірі аліментів для дитини відповідного віку і такий встановлений збільшений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а розмір аліментів стягнутий з [PERSON] на корись [PERSON] рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25.08.2015 має бути збільшений в частині мінімального розміру з 30 % на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення (збільшення розміру) аліментів, і суд дійшов до висновку про його задоволення, з відповідача відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved