overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

16.02.2017 року [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив встановити, факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON], [INFO], яка померла 08.04.2016 року, була дочкою [PERSON], [INFO], яка померла 15.08.2000 року. В обґрунтування заяви [PERSON] посилався на те, що 08.04.2016 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. ? частина квартири належала [PERSON] в порядку приватизації, а інша ? частина в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Проте, оскільки [PERSON] спадщину прийняла фактично і відсутній документ, який би підтверджував родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON], нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа подала в суд заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності в порядку приватизації державного житлового фонду [PERSON] та [PERSON] з 18 лютого 1994 року. З довідки № 26101/2/07-05 від 17.11.2016 року, виданої КП «Жилкомсервіс», вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO] з дочкою [PERSON], [INFO]. Також з копії актового запису про шлюб № 505 від 08.05.1960 року, внесеного до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 56803422, вбачається, що [PERSON], [INFO], 08.05.1960 року уклала шлюб з [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] знайшов своє підтвердження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

\~\~\~ 16.02.2017 року Баштанським районним судом винесено рішення\~ про задоволення позовних вимог по справі\~ за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~ Проте судом не вказано про стягнення із відповідача судового збору на користь позивача, оскільки в позові зазначено\~ позивачем вимогу про стягнення судового збору з відповідача на її користь в сумі 640 гривень. Позивачем було подано заяву про винесенням судом додаткового\~ рішення в частині стягнення судового збору. Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися, про\~ дату, час та місце проведення судового засідання по винесенню додаткового рішення повідомлялись вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення. Відповідно до ч.1 ст. 220ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги з привод якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

16.02.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 15.11.2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені з листопада 2016 року. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Вiдповiдачка [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги визнає, та просила його задовольнити. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.11.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1125, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 217317 (а.с.5). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

16.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2012 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07.09.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 097906 від 07.09.2012 року, актовий запис №154. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 09.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №169658, від 05.12.2012 року, актовий запис №1270. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

16.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 12.08.2009 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 26029,00 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 12.08.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.12.2016 року склався борг перед банком у розмірі 26029,00 гривень, а саме борг за тілом кредиту 2353,40 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 19059,93 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2900,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1215,67 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

16.02.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 24.07.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 30072,13 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 24.07.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 31.12.2016 року склався борг перед банком у розмірі 30072,13 гривень, а саме борг за тілом кредиту 2920,01 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 22343,92 гривень, заборгованість за пенею та комісією 2900,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1408,20 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

16.02.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 16 лютого 1977 року. Від даного шлюбу у позивача та відповідачки неповнолітніх дітей немає. Так як спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, а також розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, просив розірвати шлюб. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 16 лютого 1977 року (актовий запис № 276). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини позивач не має та вважає подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

16.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 14.09.1996 року, актовий запис №71, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Мають сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на його утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач не здатна піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім»ї, зловживає спиртними напоями, часто залишала дітей без догляду на грунті зловживання спиртними напоями. З січня 2014 року шлюбні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільне господарсто не ведуть, жодних відносин не підтримують. Спорів про місце проживання дітей та про поділ майна між сторонами немає. Просить суд розірвати його шлюб із [PERSON] [PERSON] підтримав свою позовну заяву, просив строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, будучи повідомлена про час, дату і місце розгляду справи за місцем реєстрації, заперечень на позов не надала. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 14.09.1996 року, актовий запис №71, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Мають сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на його утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в звязку з чим вони стали проживати окремо, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дітей та про поділ майна на даний час відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

16.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами: про усунення відповідача від спадкування майна [PERSON], яка померла [INFO] у місті Чернігів Чернігівської області у віці 84 років, про встановлення факту прийняття позивачем спадщини [PERSON], а саме 1/2 частини квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 07.05.1999 року, яке видане Виконавчим комітетом Деснянської районної у місті Чернігові ради, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (у рівних долях) квартири [ADDRESS] і вказане речове право було піддано державній реєстрації 14.05.1999 року у Комунальному підприємстві «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради. 03.06.1999 року громадянка [PERSON] на випадок своєї смерті зробила нотаріально посвідчене розпорядження, згідно якого належну їй частину вказаної квартири заповіла [PERSON] (попереднє прізвище відповідача), вказаний заповіт не скасовувся і не змінювався згідно повідомлення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Солодовник С.О. (його номер у Спадковому реєстрі - 1298603). [PERSON] померла [INFO] у місті Чернігів Чернігівської області у віці 84 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) серія [NUMBER], виданим Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 25.01.2017 року. 09.08.2000 року відповідач звернулася до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але по причині цивільного спору між сторонами нею відповідне свідоцтво не отримано. Відповідно до положень ст.ст.524, 528 ЦК УРСР (1963 року), спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Не мають права стати спадкоємцями ні за законом, ні за заповітом особи, які навмисно позбавили життя спадкодавця або кого-небудь з спадкоємців або зробили замах на їх життя. Позивач не подала до суду належні та допустимі докази про те, що відповідач вчиняла замах на життя спадкодавця [PERSON] чи інших спадкоємців, або навмисно позбавила їх життя, а тому правові підстави для усунення відповідача від спадкування згідно ст.528 ЦК УРСР відсутні. Так як відповідач є єдиним спадкоємцем за заповітом (який не піддавався змінам) майна [PERSON] - не підлягає задоволенню позов у частині визнання факту прийняття позивачем спадщини [PERSON], а саме 1/2 частини квартири [ADDRESS].

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

16.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 14879,41 грн, мотивуючи вимоги тим, що 03.03.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом у розмірі 20,40% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 03.03.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом у розмірі 20,40% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 31.01.2017 року виникла заборгованість у розмірі 14879,41 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 297,24 грн, несплачені проценти 10127,44 грн, пеня та комісія 3270 грн, штрафні санкції 1184,73 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором у розмірі 14879,41 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору - необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

16.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 6410 грн, що виникла за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач без поважних причин у судове засідання 09.06.2017 року не прибув. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і відповідач згідно заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.04.2014 року (справа №750/2770/14) повинен щомісячно сплачувати позивачу аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн, починаючи з 17.03.2014 року і до повноліття дитини. У відповідності до положень ст.196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. Приймаючи до уваги, що відповідач за період з 01.01.2015 року включно по 31.12.2016 року без поважних причин не сплачував аліменти позивачу на загальну суму 29873,92 грн він повинен сплатити стягувачу аліментів неустойку у розмірі 6410 грн, яка виникла станом на 31.12 .2016 року. Судові витрати по справі, які поніс позивач із спати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved