Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

16.07.2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між позивачем та відповідачами, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Нерухомість-Н» від 28.07.1997 року в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №76. Свої вимоги мотивував тим, що на час укладання зазначеного договору діяв ЦПК УРСР в редакції 1963 р., який не передбачав нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованих на товарних біржах. Ухвалою суду від 17.07.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Третя особа до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Згідно п.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України норми ЦК України застосовують до цивільних відносин, що виникли після набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Як було роз'яснено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28. 04. 1978 р. № 3 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у випадку виконання угоди повністю або частково однією із сторін, та якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню чи вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції на час укладання угоди, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Крім того відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами, - договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на жилий будинок, що відчужується. Судом встановлено, що 28.07.1997 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] Даний договір було зареєстровано 28.07.1997 року на Універсальній Товарній біржі «Нерухомість-Н» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №76 та у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 18.12.1997 року. При цьому, право власності позивача на вказану квартиру також підтверджується довідкою з Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10.04.2018 року. Отже, сукупність встановлених судом обставин свідчить про те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, і відбулося повне виконання договору, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved