Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

17.10.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Миргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, в якій просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №13 від 12 вересня 2017 року про народження [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 06 липня 2013 року він уклав шлюб з [PERSON] В липні 2016 року вони фактично припинили шлюбні відносини з відповідачкою, вона переїхала жити в інший будинок разом із дітьми. Рішенням Миргородського міськрайонного суду 06 лютого 2017 року шлюб між ними розірвано. 03 вересня 2017 року у відповідачки народився син [PERSON] від іншого чоловіка, з яким вона проживала з жовтня 2016 року. Оскільки з моменту розірвання шлюбу не сплинуло 10 місяців при реєстрації народження дитини то позивача записано батьком [PERSON]. Ухвалою суду від 18.10.2017 відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 04.12.2017 призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 02 травня 2018 року провадження по справі відновлено. В судове засідання позивач не зявився направив заяву, в якій прохав справу розглянути без його участі, підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити (а.с.46). Відповідач в судове засідання не зявилася направила заяву в якій позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити в повному обсязі, справу розглядати у її відсутність і приєднала до матеріалів справи експертний висновок про біологічне батьківство від 08.06.2018 (а.с.47,48). Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами, 06 липня 2013 року [PERSON] та Ханко (дошлюбне прізвище Момот) [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 04 та проживали однією сімєю. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується рішенням суду (а.с.4). 03 вересня 2017 року відповідач народила сина [PERSON], та 12.09.2017 року зареєструвала його народження у Виконавчому комітеті Великосорочинської сільської ради Миргородського район у Полтавської області за актовим записом № 13 від 12.09.2017 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження. Згідно свідоцтва про народження, батьком народженої дитини записано [PERSON] (а.с. 5). В експертному висновку про біологічне батьківство складеному 08 червня 2018 року зазначено, що біологічне батьківство [PERSON] до дитини [PERSON] виключається (а.с.48). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. У відповідності до ч. 1 статті 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У відповідності до ч. 1 статті 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність і взаємний зв'язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи із\~принципу диспозитивності\~цивільного судочинства не вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач не заявив вимогу про стягнення із відповідача судових витрат. На підставі викладеного ч. 1 ст.136 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved