Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому, з урахуванням поданих уточнень зазначила, що вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем по справі. 10 листопада 2014 року вона звільнена з посади начальника юридичного відділу зазначеного підприємства на підставі ст.38 КЗпП України. Заробітна плата позивачці своєчасно не виплачувалась, у зв*язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 16025 грн 39коп. В порушення ст.116 КЗпП України відповідач в день звільнення не здійснив повного розрахунку з нею. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 16025 гривень 39 копійок; середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 11 листопада 2014 року до ухвалення судового рішення у справі. В судове засідання позивач не з*явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала заявлені позовні вимоги. Представник Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» Ляховський О.П. в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позов (а.с.24-26), з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково - не заперечує проти стягнення на користь позивача заборгованості із заробітної плати в розмірі 16025 гривень 39 копійок; позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не визнає, посилаючись на відсутність вини підприємства та наявність форс-мажорних обставин у вигляді тяжкого фінансового стану підприємства внаслідок державної заборони експорту продукції КДНВП «Кварсит» на територію Російської Федерації. З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах із Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит» і 10 листопада 2014 року була звільнена з посади начальника юридичного відділу згідно ст.38 КЗпП України, що підтверджується копію трудової книжки (а.с.6-9) та копією наказу № 290 від 10 листопада 2014 року (а.с.5). Згідно довідки Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» від 27 січня 2015 року № 1-52 (а.с.33-34) заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 16183 гривні 00 копійок. Відповідно до довідки Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» від 27 січня 2015 року № 1-57 (а.с.35) розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] становить 232 гривні 72 копійки. З довідки відповідача по справі від 28 січня 2015 року № 1-31 (а.с.40) вбачається, що начальник юридичного віжіжлу [PERSON] працювала по персональному графіку п*ятиденного робочого тижня на підставі наказу від 01 серпня 2014 року № 167 з 11 серпня 2014 року по дату звільнення. Наказом по підприємству від 20 листопада 2014 року № 248 було скрочено юридичний відділ до складу якого входили штатні одиниці начальника юридичного відділу та економіста з договорної та претензійної роботи 1 категорії. Наказом від 10 листопада 2014 року № 236 до штатного розкладу підприємства введено одиницю юрисконсульта із встановленим п*ятиденним графіком роботи. Наказом відповідача від 03 вересня 2014 року № 191 (а.с.36-37) продовжено дію режиму неповного робочого тижня, визначеного у наказі від 01 серпня 2014 року № 176; встановлено з 08 вересня 2014 року п*ятиденний робочий тиждень для окремих працівників, в тому числі і для начальника юридичного відділу [PERSON] Наказом КДНВП «Кварсит» від 10 грудня 2014 року № 269 (а.с.38) на підприємстві оголошено неробочими днями 31 грудня 2014 року, 2 січня 2015 року, 5-6 січня 2015 року, 8-9 січня 2015 року. Згідно частини 1 статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в статті 117 КЗпП України відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оплату праці» трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середньої заробітної за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню як такі, що ґрунтуються на законі. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в межах заявлених позовних вимог в розмірі 16025 гривень 39 копійок та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період часу з 11 листопада 2014 року по 28 січня 2015 року включно у розмірі 11403 гривні 28 копійок із розрахунку : 232 гривні 72 копійки х 49 робочих днів за п*ятиденним графіком роботи з урахуванням встановлених на підприємстві наказом від 10 грудня 2014 року № 269 неробочих днів. Аналіз ст.ст.116-117 КЗпП України дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Листом Донецької торгово-промислової палати від 27 травня 2014 року № 100-28/1-1/03 констатовано, що невиконання відповідачем по справі своїх зобов*язань по контракту № 147/13 від 10 жовтня 2013 року мало місце під час проведення антитерористичної операції на території Донецької області, за наявності фактів збройних зіткнень, блокування органів влади і за своїм характером не залежало від волевиявлення сторін та третіх осіб, тому ці обставини являються форс-мажорними для Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит», перебувають поза контролем та перешкоджають своєчасному виконанню договірних та податкових зобов*язань. Суд не приймає зазначений лист до уваги, оскільки він підтверджує наявність форс-мажорних обставин, які перешкоджають своєчасному виконанню Костянтинівським державним науково-виробничим підприємством «Кварсит» договірних та податкових зобов*язань, а не своєчасної виплати заробітної плати та розрахунку при звільненні. В силу ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі ст.ст.115, 116, 117, ст.32 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved