Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

16 березня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшов позов АТ КБ\~«ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг в загальному розмірі 39978,85 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 10 жовтня 2008 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між нею і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Заявою підтверджується той факт, що [PERSON] повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. 10 жовтня 2008 року [PERSON] також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій остання власним підписом підтвердила ознайомлення з умовами надання кредитки і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 36000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку із чим станом на 25 лютого 2021 року має заборгованість у сумі 39978,85 грн., яка складається з наступного: 33821,54 грн. заборгованість за тілом кредиту (в т. ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 33821,54 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту); 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6157,31 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До позову додається клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, а також клопотання про те, що у разі неявки відповідача позивач не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явилася, на підставі ст. 128 ЦПК України повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, судові повістки від відповідача повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, відтак суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, за наявними у справі доказами. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року справу вирішено проводити в порядку заочного розгляду справи згідно положень ст. 280, 281\~ЦПК\~України. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. 10 жовтня 2008 року [PERSON] підписала заяву, яка разом з пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між нею і АТ КБ «ПриватБанк» Договір про надання банківських послуг. У заяві визначено, що [PERSON] надається кредитна карта «Універсальна» з встановленням кредитного ліміту у розмірі 2400,00 грн. та базової відсоткової ставки за кредитним лімітом на момент підписання договору 2,5 % в місяць з розрахунку 360 днів у році. Крім цього, 10 жовтня 2008 року [PERSON] підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій вона власним підписом підтвердила, що «з фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та прикладами розрахунку суми сплати за використання кредитних коштів ознайомлена. Згідно з цією довідкою сторони погодили основні умови кредитування та визначили: пільговий період, базова % ставка в місяць, розмір та строк щомісячних платежів, штраф за порушення строків платежу, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, процентну ставка (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування, а також інші умови повернення кредитних коштів та наслідки за порушення цих зобов`язань. Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 10 жовтня 2008 року, укладеного між ПриватБанк та [PERSON] станом на 25 лютого 2021 року, згідно з яким розмір заборгованості складає 39978,85 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 10 жовтня 2008 року відповідач станом на 25 лютого 2021 року має заборгованість у сумі 39978,85 грн., яка складається з наступного: 33821,54 грн. заборгованість за тілом кредиту (в т. ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 33821,54 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту); 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 6157,31 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії. Також позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , слідує, що кредитний ліміт по картці змінювався: з 10 жовтня 2008 року до 23 вересня 2020 року максимально був збільшений до 36000,00 грн., з 01 жовтня 2020 року зменшено до 0,00 грн. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору б/н, укладеного між позивачем та [PERSON] , останній було видано п`ять кредитних карток. З копії паспорта відповідача слідує, що 23 липня 2010 року вона змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з реєстрацією шлюбу. З копії паспорта та інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова слідує, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, договір позики є укладеним з моменту передання грошей, за умовами якого наявна домовленість сторін про сплату процентів за несвоєчасне погашення заборгованості. У заяві та довідці про умови кредитування, підписаної [PERSON] зазначено тип і розмір процентної ставки та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, а саме заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 10 жовтня 2008 року, посилався на довідку про умови кредитування, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини договору. Довідкою про умови кредитування, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться інші умови. Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом, також встановлена підвищена процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язанні щодо повернення кредиту, суд вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом. З положень ст. 610, 611, 625 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, за яке настають правові наслідки, встановлені договором або законом, та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, процентна ставка за користування кредитними коштами та за несвоєчасне погашення заборгованості узгоджена між сторонами у справі, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів з врахуванням процентів, передбачених договором. Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 жовтня 2008 року в розмірі 39978,85 грн. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved