Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

15 березня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було між ними зареєстровано 22 лютого 1996 року відділом ЗАГС м. Борислава Львівської області, актовий запис № 32. В обґрунтування своїх вимог, позивачка вказала, що від даного шлюбу з відповідачем мають троє дітей - син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Подружні відносини у них з відповідачем не склалися. З березня 2020 року проживають окремо у республіці Польща, між ними фактично припинено подружні стосунки, в них різні погляди на життя, часто виникали сварки, непорозуміння та конфлікти. Вважає, що подальше перебування у шлюбі з відповідачем є формальним, примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення позивачка не погоджується та вважає, що шлюб необхідно розірвати. Ухвалою судді від 15 березня 2021 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася. 05 квітня 2021 року представник - адвокат Бачинський А.В. через канцелярію суду подав заява про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився. 05 березня 2021 року від нього надійшла через канцелярію суду заява про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 22 лютого 1996 року відділом ЗАГС м. Борислава Львівської області, актовий запис № 32, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 22.02.1996 року. Від даного шлюбу сторони мають троє дітей - [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 11.07.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Борислава Львівської обл., актовий запис № 200), [PERSON] , [INFO] , (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 12.02.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції, актовий запис № 36), [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане 31.07.2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції, актовий запис № 233). Подружні відносини між сторонами фактично припинено. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вони не бажають зберегти шлюб, позивачка позов підтримала, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved