Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

16 липня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним та визнання права на спадщину за законом. В своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті останньої залишилося спадкове майно - земельна частка (пай) розміром 2,34 ум. кад. га, розташована на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке фактично прийняли діти померлої шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, крім того позивач та [PERSON] на день смерті матері були неповнолітніми та мають право на обов`язкову частку у спадщині. Позивач не має можливості успадкувати 1/3 частку земельної частки (пай) розміром 2,34 га, через те що її сестра [PERSON] , без її відому оформила спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 08.08.2012 державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Захаровою О.Д. у спадковій справі № 82 за 2012 рік. Видача свідоцтва про право на спадщину за законом цілої частки у спадщині після померлої матері [PERSON] лише її сестрі [PERSON] , призвело до порушення прав позивача, як спадкоємця на спадщину, яка з урахуванням наявності на момент смерті ще однієї неповнолітньої дитини її покійної матері, а саме брата [PERSON] складає 1/3 від усього спадкового майна. Посилаючись на викладене, позивач просила суд: визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 08.08.2012 державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Захаровою О.Д., на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , у спадковій справі № 82 за 2012 рік, на підставі якого успадкований сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,34 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Святилівської сільської ради Глобинського району, серії ПЛ № 000272, виданого Глобинською районною державною адміністрацією Полтавської області 22.10.1996 р . , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 284, після померлої [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право на спадщину за законом в розмірі 1/3 частки сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 2,34 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Святилівської сільської ради Глобинського району, серії ПЛ № 000272, виданого Глобинською районною державною адміністрацією Полтавської області 22.10.1996 р . , зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 284, що належав покійній матері [PERSON] , [INFO] , яка померла, [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач [PERSON] , яка про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , у віці 45 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: земельна частка (пай) розміром 2,34 га, яка розташована на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, що належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) зареєстрованого 22 жовтня 1996 року за реєстровим №284. З довідки №810 від 04 липня 2019 року, виданої виконкомом Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , і мала такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] (позивач) є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 21 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області. [PERSON] та [PERSON] , 22 липня 2016 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Комсомольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 22 липня 2016 року. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). За приписами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). За приписами ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з частинами 1, 3, 4, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків , встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього кодексу, а також незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №82/2011, заведеної після смерті [PERSON] , спадщину після смерті спадкодавця прийняла її дочка [PERSON] шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. В даній заяві заявник зазначає, що інших спадкоємців, передбачених ст. 1241ЦК України, немає. 08 серпня 2012 року Захаровою О.Д. , державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВРТ 231621, зареєстроване в реєстрі за №1400. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної частки (пай), розміром 2,34 ум.кад.га га, що розташована на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Статті 15, 16 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як вбачається із роз`яснень, викладених в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст.1301ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, встановлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно ст. 4 ЦПК України , кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України, як неповнолітня дитина спадкодавця, що має право на обов`язкову частку у спадщині, вважається такою що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем та була неповнолітньою на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, про наявність підстав передбачених ст. 1301 ЦК України для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним та визнання права на спадщину за законом. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved