Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

16 березня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 23.01.2015 року. 02 березня 2016 року в них народилася донька [PERSON], яка перебуває на її утриманні, так як спільне життя з відповідачем у них не склалося. Вказуючи на те, що батько дитини не виконує своїх батьківських обовязків з утримання дитини і не дбає про її належний рівень життя, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею віку повноліття. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце проведення підготовчого судового засідання, в судове засідання не прибули, надавши суду заяви про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність з прийняттям рішення у справі по суті, так як відповідач позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини його доходу визнає повністю. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України розглянути справу по суті у підготовчому судовому засіданні з ухваленням судового рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 січня 2015 року. В шлюбі у них народилася спільна дитина донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження дитини (а.с.4,5,6). Дитина мешкає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Дитина здорова, на «Д» обліку не перебуває (а.с.8). Відповідно до довідки Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, стягнення з [PERSON] за виконавчими документами не провадяться (а.с.9). Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обовязку з утримання дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, розмір яких визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Частиною другою цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України №2037-У111 від 17.05.2017року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», що набрав чинності 08.07.2017року, встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідачем вимоги щодо стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини визнаються повністю і підстави для звільнення його від обовязку утримувати дитину відсутні, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повнолітнього віку. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 704,80 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved