overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому ставить питання про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі прописані її донька [PERSON], її син [PERSON] та з 2010 року його дружина [PERSON] У 2014 році [PERSON] зі своєю дружиною [PERSON] та [PERSON] виїхали за межі м.Торецька. З цього часу в квартирі не проживають, житлове приміщення не утримують, комунальні послуги не сплачують, особистих речей, які належать їм в квартирі не має. [PERSON] вимушена сама сплачувати комунальні послуги, що ставить її в скрутне матеріальне становище, тому просить суд визнати їх особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, тому суд розглядав справу заочно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її сусідкою. Діти не живуть з нею понад 3 роки, [PERSON] ніколи не бачила. В квартирі їх речей не має. Знає, що діти виїхали та проживають окремо. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується витягом Про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13). Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу (а.с.14). [PERSON] є її сином, [PERSON]- донькою, що підтверджено свідоцтвами про народження (а.с.11,12). Згідно довідки КП «Торецьккомсервіс» №13/327 від 28.07.2016 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Відповідно до Акту від 15.08.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] у березні 2014 року виїхали за межі м.Торецька (а.с.8). Згідно ст.ст.71, 72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі не мешкають в жилому приміщенні за вказаною адресою понад 6 місяців. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Торецька міська рада Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 20.02.2000 року, який зареєстрований Божиковецькою сільською радою Деражнянського району. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає, проте відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, строк на примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 20.02.2000 року Божиковецькою сільською радою Деражнянського району, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], актовий запис № 01. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 17 вересня 2002 року у виконавчому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 10 між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які є неповнолітніми: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Причиною розпаду сімї є різниця характерів та відсутність між сторонами взаєморозуміння та довіря. Вказує, що у звязку побутовими сварками та конфліктними ситуаціями подружні відносини припинені з 2015 року. Спільне господарство не ведуть. Спору щодо місця проживання дітей немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Просить судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 17 вересня 2002 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 10 (а.с.3). Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначив, що 30.09.2006 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №678. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. У них різні характери та уявлення про права та обов'язки подружжя. Вони не можуть між собою домовитись про те, як повинні жити та поводити себе один до одного. Між ними триває постійна напруга у відносинах, яка перешкоджає нормальному спілкуванню та мешканню. Спір про місце проживання дитини відсутній. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.09.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №678, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їх інтересам. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судом встановлено, що відповідач під час державної реєстрації шлюбу прізвище не змінювала, а тому залишається «[PERSON]». Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 18.08.2001 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] року народження. внаслідок частих сварок, різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з березня 2016 року. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд у справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Заяв про розгляд справи у її відсутність не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 224,226 ЦПК України за згодою представника позивача суд постановляє заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 19.07.2016 року Жовтневим районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2001року, актовий запис №497, орган реєстрації - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 19.07.2016 року Жовтневим районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 17 вересня 2010 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 484. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені пів року потому через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 219731, виданого 17 вересня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 17 вересня 2010 року шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №484, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Спір майнового характеру та щодо місця проживання дитини між сторонами на час вирішення справи не виникав. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені приблизно пів року потому. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 06 липня 2002 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що не може оформити право власності на спадкове майно, яке складається з квартири, що залишилося після смерті сестри [PERSON] у зв'язку з тим, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, а саме: хворіє понад 12 років, їй тяжко пересуватися, проживає в іншій місцевості, була переконана, що сестра подарувала квартиру своєму синові. Інших спадкоємців немає. Просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснив, що позивач тривалий час хворіє, не могла раніше звернутись до натаріуса. Крім цього, вважала, що сестра подарувала квартиру синові. Інші особи спадщину не прийняли. Представник відповідача позов визнала. Згідно з довідкою Локачинської селищно ради № 559 від 03.08.2016 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована і проживала в [INFO] (а.\~с. 5). Постановою завідувача Локачинської нотаріальної держнотконтори від 3 серпня 2016 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що у встановлений строк він не подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 6). За спадковою справою №151/2016 заяву нотаріусу з питання прийняття спадщини подала лише [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустить строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину в звязку з тим, що пропустив строк для її прийняття. Суд вважає, що позивач пропустив даний строк з поважної причини. Отже, позов підставний і підлягає до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 07 червня 2008 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] народження 08 серпня 2009 року. Причиною припинення шлюбних відносин позивач зазначила непорозуміння між ними через неоднакове бачення сімейних відносин і родини в цілому. Напружені стосунки між нею і чоловіком призвели до втрати почуття прихильності і поваги, довіри і любові між ними. Вони не проживають однією сімєю з червня 2016 року, за цей час у неї фактично утворилася нова сімя. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй дошлюбного прізвища Симонік. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Понесені нею судові витрати, які складаються з 551,20 грн. судового збору, просила з відповідача на її користь не стягувати (а.с.10). Відповідач у судове засідання надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує, оскільки позивач не бажає зберегти сімю (а.с.11). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання по суті позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, від подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON] народження 08 серпня 2009 року (а.с.5,6). З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх малолітньої дитини, що має істотне значення. На підставі заяви позивача суд не стягує з відповідача на її користь 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

15 серпня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 26 січня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені чотири місяці тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №304470, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 26.01.2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №36, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити без змін «Євтєєва».

Outcome: approved