overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON], зацікавлена особа Центральний районний у м. Маріуполі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що 07.05.2016 року помер батько заявника [PERSON], [INFO], у м. Макіївка, Донецької області, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №257 від 07.05.2016р., довідкою про причини смерті №257 від 07.05.2016р., свідоцтвом про смерть серії ДНР №029501 від 07.05.2016 року, копіє свідоцтва про народження, копією договору про поховання №1355 від 07.05.2016р. 17.10.2017 року для державної реєстрації смерті батька були подані документи до Центрального районного у м. Маріуполі відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації. Заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадяна України, який помер 07 травня 2016 року у м. Макіївка, Донецької області, Україна, від хронічної серцево-судинної недостатності. В судове засідання заявник та його представник не зявились, але надали суду заяву, в якій просили справу слухати в їх відсутність та заявлені вимоги просили задовольнити. Зацікавлена особа - представник Центральний районний у м. Маріуполі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду не зявилася. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: копією лікарського свідоцтва про смерть №257 від 07.05.2016р., довідкою про причини смерті №257 від 07.05.2016р., свідоцтвом про смерть серії ДНР №029501 від 07.05.2016 року, копіє свідоцтва про народження, копією договору про поховання №1355 від 07.05.2016р., відмовою у проведенні державної реєстрації смерті, копіями паспорта, копією свідоцтва про народження та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.256 ч.1 п.1, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч.4 ст.257-1 ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадяна України, який помер 07 травня 2016 року у м. Макіївка, Донецької області, Україна, від хронічної серцево-судинної недостатності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В заяві [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання з [PERSON] за адресою: Миколаївська область, Снігурівський район, с. Юр`ївка, вул. Торгова, 13. 06.04.2018 року з Афанасіївської сільської ради надійшов лист про розгляд справи без участі її представника, заперечень щодо задоволення заяви не надходило. Відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка представника заінтересованої особи, за наявності вказаного листа, не перешкоджає розгляду справи. В судовому засіданні представник заявника просила задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника заявника та допитавши свідків суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФП №231099 від 28.12.2015 року [PERSON] померла 25.12.2015 року. З довідки виконавчого комітету Афанасіївської сільської ради від 02.11.2017 року за №1168 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в [INFO] по вул. Поперечна, 23, однак фактично, на момент смерті, проживала з сином [PERSON] у вказаному селі по вул. Торгова, 13. Викладені в заяві обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], жителі села Юр`ївка. Відповідно ст. 315 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Від встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення у заявника майнових прав щодо спадкового майна. Зважаючи, що заявник є спадкоємцем першої черги та відсутні дані про можливість виникнення спору, суд приходить до висновку, що встановлення зазначеного вище факту встановить наявність лише майнових прав [PERSON] щодо спадкового майна та не буде засвідчувати права власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] баби [PERSON], йому необхідно встановити факт родинних відносин, так як у свідоцтві про народження його матері [PERSON], в графі мати зазначено «[PERSON]», а згідно свідоцтва про смерть баби зазначено «[PERSON]»; письмово вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с.16). Представник заінтересованої особи Гранівської сільської ради Гайсинського району в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.20). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із права на майновий пай вартістю 2 358 грн. або 0,055% від загальної вартості майна СВК «Нива» с. Гранів Гайсинського району, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER] від 28.01.2003р. За свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.08.1948 року, [INFO] в с. Гранів Гайсинського району народилась [PERSON], в графі мати зазначено «[PERSON]» (а.с.9). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2012 року, [INFO] померла [PERSON] в с. Гранів Гайсинського району (а.с.12). Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померла [INFO] в с. Гранів Гайсинського району [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON] та рідною бабою [PERSON], то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавиці. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 07.03.2015 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 2016 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась про розгляд справи, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 07.03.2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом запису актів цивільного стану самоврядування Плунгського району м.Вільнюс Литовської Республіки, актовий запис №23. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2016 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 22.08.2017 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з жовтня 2017 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилась, повідомлялась про розгляд справи, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 22.08.2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1149. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з жовтня 2017 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1600,00 грн, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав частково. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до наданих позивачкою документів, шлюб між позивачкою та відповідачем укладений 05.05.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Одночасно, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 08.11.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 314. Від шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки він останнім часом не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про взаємоповагу один до одного. З червня 2017 року і по даний час сторони проживають окремо. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітню дочку залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Криса», судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути у її відсутності, не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення повісток. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] слід залишити проживати з позивачем [PERSON] При розірванні шлюбу прізвище позивачу [PERSON] - не змінювати. З відповідача слід стягнути судові витрати по справі в користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначила, що 02.11.2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, проте протягом останнього часу шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть протягом року, у звязку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом. Від шлюбу є спільна донька - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання без повідомлення причин такої неявки, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 02.11.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] (дошлюбне прізвище Стахурська) [PERSON], актовий запис № 1079.\~Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться протягом року. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя між сторонами не склалося з причини не схожості характерів, життєвих інтересів та втрати взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Сторонами припинено ведення спільного господарства та сумісне проживання. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження родини не можливе. Домовленість з приводу виховання дитини між сторонами досягнуто. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 03.06.2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та Зайко (дошлюбне прізвище Пігар) [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несхожість характерів, життєвих інтересів та втрати взаєморозуміння. Таким чином, суд вважає, що їх сімя розпалася і зберегти її неможливо, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вимоги щодо стягнення судового збору не заявлялись. На підставі викладеного,

Outcome: approved