Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

16.01.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], проте, в зв'язку з тим, що позивач проживає в іншому населеному пункті, не знав про наявність заповіту на його користь та смерть спадкодавця, тому пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить позов задовольнити та встановити додатковий строк терміном в три місяці для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що за даними копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, [PERSON] помер [INFO] в с. Глинники Славутського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №51 (а.с.6). За даними копії державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належало право власності на земельну ділянку розміром 1,17 га, яка розташована на території Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). За даними заповіту від 10 липня 2008 року, який на день смерті [PERSON], не був скасований і відмінений, останній зробив заповідальне розпорядження на користь позивача [PERSON] щодо права на земельну ділянку площею 1,17 га, яка йому належала на підставі державного акта на право власності на вказану земельну ділянку (а.с.5). Згідно відповіді нотаріуса від 24.05.2017 року №282/01-16 [PERSON] рекомендовано звернутись до суду з позовною заявою в зв'язку з пропуском ним строку подачі заяви для прийняття спадщини (а.с.4). Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за заповітом, згідно вимог ст.1269, 1270 ЦК України, повинен був подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] проте, такої у передбачений законом строк не подав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Згідно правової позиції, що викладена Верховним Судом України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, за наслідками перегляду судових рішень, внаслідок неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального та процесуального права, при розгляді спорів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. В судовому засіданні об'єктивно встановлено, що виклик позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] не здійснювався, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що позбавило обізнаності позивача про існування заповіту та відповідно можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк. Таким чином, позивач не подав заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з об'єктивних причин, оскільки не знав та не міг знати про смерть спадкодавця та існування заповіту. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причина, з якої позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Outcome: approved