Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

15 січня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Поданий позов позивач мотивує тим, що 04 грудня 2008 року між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №б/н, згідно до умов якого, відповідач отримала кредит у розмірі 10 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначив, із посиланням на ст.ст.526, 527, 530, 610,1054 ЦК України, що Банк виконав умови договору в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Але відповідач в порушення своїх зобов'язань за кредитним договором, умови договору виконувала неналежно, в результаті чого станом на 03 січня 2016 року у неї утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 33383 (тридцять три тисячі триста вісімдесят три ) гривень 92 копійки, яка складається з наступного: 10600 грн. - заборгованість за кредитом; 20856,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1577,81 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач звернувся з даним позовом в суд, Просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивача Єлісєєв С.Л. позовні вимоги підтримав у позовному обсязі , просив його задовольнити та надав пояснення аналогічні зазначеним у ньому. Суду доповнив, що він вживав заходів щодо врегулювання даного спору між судовими засіданнями , але відповідача не влаштувала кінцева сума заборгованості, яка підлягала нею до сплати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, підтримала надані суду заперечення (а.с.33), з яких вбачається, що вона вважає, що позивач сам збільшив відповідачу кредитний ліміт картки з 500 грн. до 10 600 грн.; вона не згодна з сумою заборгованості, вважає, що вона має бути меншою ніж вказано в позовній заяві. Додатково суду зазначила, що вони не знайшли шляхи примирення з позивачем , а також не змогла суду пояснити у чому саме вона вважає розрахунок позивач невірним. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809 та статуту, вбачається, що 17 липня 2009 року відбулася зміна найменування юридичної особи з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (а.с.19-20). Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагент та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За правилами статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти) і прийняття пропозиції ( акцепту) другою стороною. Згідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності із ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено , що 04 грудня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON], був укладений кредитний договір №б/н, згідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Укладення вищезазначеного договору підтверджується заявою на отримання кредитних коштів за підписом відповідача від 04 грудня 2008, (а.с. 15). В судовому засіданні відповідач не заперечувала факт укладення даного договору, суд пояснила , що добровільно підписала заяву. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати кредиту та встановлених договором процентів. З розрахунку наданого позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, вбачається, що станом на 03 січня 2016 року за відповідачем [PERSON], рахується заборгованість перед позивачем за кредитним договором, в загальній сумі 33383 (тридцять три тисячі триста вісімдесят три ) гривень 92 копійки, яка складається з наступного: 10600 грн. - заборгованість за кредитом; 20856,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1577,81 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3-14). Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав умови кредитного договору надавши у грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідачу, а відповідач їх отримала. Але у подальшому вона порушила умови укладеного договору, так як належним чином не виконує умови укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором та кошти за кредитом не повернула. У зв`язку з чим, станом на 03 січня 2016 року у [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 33383 (тридцять три тисячі триста вісімдесят три ) гривень 92 копійки , яка складається з наступного: 10600 грн. - заборгованість за кредитом; 20856,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1577,81 грн. - штраф (процентна складова), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доводи відповідача про те, що розрахунок заборгованості складений позивачем невірно, жодним доказом з її боку перед судом не доведено. В свою чергу, відповідач не змогла в судовому засіданні суду пояснити взагалі , саме в чому вона вважає розрахунок невірним. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення №PROM4B2IBG від 04.01.2016 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 1 378 грн. (а.с.11), тому, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved