Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

15.08.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва разом з ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року про визначення підсудності надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 402705,77 грн., та стягнути понесені судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 10 жовтня 2012 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №910.18759, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 232045,80 грн., зі сплатою 19,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Позивач вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору, станом на 14.06.2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 402705,77 грн., яка складається з: основного боргу в розмірі 74781,54 грн., простроченого боргу в сумі 117074.38 грн., прострочених процентів в сумі 210337,46 грн., строкових процентів в сумі 512,39 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року, підсудність цивільної справи визначено Дніпровському районному суду міста Києва. Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 11.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення відповідача про розгляд цивільної справи здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дніпровського районного суду міста Києва, однак, відповідач процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10 жовтня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] укладений Кредитний договір №910.18759, відповідно умов якого, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 232045,80 грн. для фінансування купівлі транспортного засобу Ssang Yong, 2012 року випуску та фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника в сумі 8925,80 грн. Згідно п. 1 параграфа 2 Договору, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 3,88%. Відповідно до п. 4 параграфа 2 Договору, станом на день укладення Договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням правління банку, становить 16.11 %, що разом з [PERSON] Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 19.99 %. Відповідно до параграфа 9 Договору, у разі порушення Позичальником строків сплати щомісячних платежів, Банк мас право нарахувати та стягнути з Позичальника витрати, пов`язані з супроводом і стягненням простроченої заборгованості за Договором (у тому числі, але не обмежуючись, на листування, телефонні дзвінки, виїзди до Позичальника, розшук Позичальника, послуги сторонніх організацій, згідно з Тарифами Банку). В разі порушення Позичальником термінів сплати щомісячних платежів від 1 до 60 днів, Банк має право нарахувати та стягнути з Позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,15% (нуль цілих п`ятнадцять сотих відсотка) від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. В разі порушення Позичальником термінів сплати щомісячних платежів більше ніж на 60 днів, Банк має право нарахувати та стягнути з Позичальника штрафні санкції (пеню) в розмірі 0,65% (нуль цілих шістдесят п`ять сотих відсотка) від простроченої суми боргу за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє від виконання зобов`язань за цим Договором. В разі неподання або несвоєчасного подання Позичальником документів, що підтверджують фінансовий стан Позичальника за останні 6 (шість) місяців, та/або . невиконання/несвосчасного виконання поновлення дії договору (договорів) страхування заставного майна, та/або полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, га/або неподання/несвоєчасного подання відповідно оформленого акту перевірки заставного майна, Банк має право вимагати від Позичальника сплати штрафу в розмірі 2,5% від початкової суми кредиту за кожний випадок порушення, стягнувши витрати із позичальника (втому числі, але не обмежуючись, за рахунок предмету застави), або зарахувати наступний платіж (платежі) позичальника за договором у погашення штрафних санкцій. У випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за Договором винна Сторона повинна відшкодувати іншій Стороні усі завдані цим збитки. Збитки відшкодовуються понад суму штрафних санкцій, визначених відповідно до Договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Таким чином, як підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем [PERSON] порушено умови Кредитного договору №910.18759, тому позовні вимоги АТ «Ідея Банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, при визначені суми заборгованості суд бере за основну надані позивачем розрахунки заборгованості, які долучені до матеріалі справи, оскільки відповідач не скористався процесуальним правом надати належні та допустимі докази щодо спростування заявлених позовних вимог в частині розміру заборгованості, яка виникла за час дії Кредитного договору. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов Акціонерного товариства « Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 26332,10 грн., оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved