Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

15.01.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла за підсудністю вище зазначена цивільна справа. Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2019 [PERSON] звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Управління служби у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради та з урахування уточненої позовної заяви поданої 31.10.2019, просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]., [INFO] (а. с. 2-7, 63-64). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.09.2004 вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було розірвано. Крім того позивач зазначає, що [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка з народження проживала разом з нею. Крім того позивач зазначає, що відповідач їх покинув, ще на першому місяці її вагітності та повернувся коли дитині було півроку, після чого знову покинув сім'ю коли дитині виповнився один рік, та з цього часу він не бачив дитину та не відвідував її, не цікавився її життям, не виховував, в тому числі матеріально не допомагав утримувати дитину. При цьому вказано, що місце проживання вона не змінювала та відповідачу було відомо де вони з донькою проживають. Позивач також зазначає, що у 2010 році вона подала позов про стягнення аліментів, які відповідач 8 років не сплачував. Після внесення змін до законодавства України в частині стягнення аліментів, виконавцем було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користуванні вогнепальною зброєю та тощо та про встановлення тимчасового обмеження боржника у справі керування транспортним засобом. Сума боргу за цей час склала 99 440,19 гривень. Після винесення виконавцем заборон, відповідач з'явився з вимогою відмовитись від заборгованості по аліментам, при цьому не цікавився життям доньки та чинив перешкоди для виїзду її за кордон. Також за останні роки відповідач не відвідує доньку та не цікавиться її життям. 13.08.2020 до суду надійшла заява [PERSON] (а.с. 137-139), з проханням не позбавляти його батьківських прав та при цьому зазначив, що з 25.11.2019 та по теперішній час він працює в ТОВ «ДК-ОІЛ ПЛЮС» на посаді комерційного агента, його дохід за період з 01.02.2020 по 31.07.2020 склав 28 800 гривень, з якого утримано аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі - 15 562 гривень. Крім того зазначає, що його дружина [PERSON] в період з 18.11.2013 по 18.02.2020 перебувала у декретній відпустці по догляду за малолітніми дітьми та 18.02.2020 її було звільнено та на даний час вона не працює. Він та його дружина не є власниками земельних ділянок, квартир, він не має депозитних та ощадних банківських рахунків, не є власником транспортних засобів та не має статусу малих підприємств. Відповідач також вказує, що на його утриманні перебуває двоє синів, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], а також його дружина, яка не працює. За рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2018 він сплачує аліменти на утримання дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року народження у розмірі 1/3 частини від його заробітку(доходу) та за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2019 аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу). Крім того зазначив, що вказані у позові обставини не відповідають дійсності, оскільки ініціатором конфлікту була позивач, яка приклала багато зусиль щоб він виїхав з квартири, в подальшому він намагався знайти примирення та повернутися до родини, проте на будь-які його спроби, вона відповідала відмовою, лайкою та образами. На останніх місяцях вагітності, у неї була загроза передчасних пологів та перебувала на збереженні у лікарні, він приїхав щоб підтримати, проте вона відмовились з ним бачитись та побажала щоб взагалі її не турбував. [INFO] народилась донька, і він всі 5 днів був у лікарні з ними, проте після виписки позивач наполягла щоб він покинув квартиру де вони мешкали. Відповідач також зазначає щоб він неодноразово приїздив побачити доньку та бажав примиритись для повернення до родини. Позивач похрестила доньку проте не повідомила його про такі наміри. Влітку 2009 року він на своєму автомобілі та за власний кошт відвозив на море до Криму доньку разом з бабусею та дідусем (батьками позивача) та перебував з ними три дні. Останній раз він бачив доньку восени 2009 року коли їй було 3 роки, проте позивач вчинила сварку та бійку на очах дитини та в образливий, принизливий формі вигнала його з квартири та наполягла щоб він не з'являвся у них в житті. Крім того вказує, що він весь час наполягав на тому щоб [PERSON] відпустила доньку з ним до його батьків, тобто бабусі та дідуся та познайомити зі своєю родиною, проте позивач відмовила йому та перешкоджала у його спілкуванні з донькою. Аліменти на утримання доньки [PERSON] він сплачував, загалом він перерахував на користь позивача на утримання доньки 116 096,45 гривень та на користь держави у розмірі 7 739,70 гривень. Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву подану 21.08.2019 було залишено без руху та надано строк зазначених в ній недоліків (а. с. 59-60). Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2019 цивільну справу було передано на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а. с. 65-66). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28.01.2020 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 76-77). Ухвалою від 14.04.2020 було задоволено клопотання позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а. с. 94). Ухвалою від 29.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а. с. 213). У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та викладені обставини та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Управління - служби у справах дітей Чечілівської районної у м. Дніпрі ради Медведєва В.О. підтримала позовні та вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON]. Представник третьої особи служби у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради Київської області Тютюн Н.О. в судовому засіданні позов підтримала. Заслухавши пояснення позивача його представника, а також у порядку ст. 171 СК України пояснення дитини, показання свідків : [PERSON], [PERSON]., [PERSON]., дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2004 року, який рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 18 червня 2009 року було розірвано, та відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 01.07.2009 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 239, що підтверджується копіями свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, рішенням від 18.06.2009 ухваленого у справі № 2-1773/2009 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER], виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного тану Дніпропетровського міського управління юстиції (а. с. 8, 10). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 16 серпня 2006 року зроблено відповідний актовий запис № 699, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] видане Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області (а. с. 9). Батьком малолітньої є відповідач [PERSON] та матір'ю позивач [PERSON], що підтверджується вище зазначеним свідоцтвом про народження (а. с. 9). Дитина проживає з матір'ю за адресою : [ADDRESS], та навчається у Комунальному закладі освіти «Навчально-виховного комплексу № 12 «Загальноосвітнього навчального закладу 1 ступеня - гімназія» Дніпровської міської ради, що підтверджується довідкою № 295 від 20.05.2019, а також з 2017 року навчається у приватній «Школі англійської мови Валерія Соловова», навчання у якій оплачує позивач (а. с. 17, 26-30). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2010 року, ухваленого у справі 2-1856/10 (а.с. 52) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу). Крім того рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2019 було змінено розмір аліментів визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2020 та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку доходу (а. с. 127-128). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі № 476 від 16.07.2020, вбачається, що органи опіки та піклування вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON]., [INFO] (а. с. 191). При цьому зазначено, що [PERSON] належним чином було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак він на засідання не з'явився. Батько дитини тривалий час свідомо нехтує виконанням своїх батьківських обов'язків стосовно доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не створює належних умов для розвитку природних здібностей, не готує до самостійного життя (а. с. 191). Із пояснень позивача, малолітньої дитини, показів свідків та досліджених у судовому засіданні письмових матеріалів справи, встановлено, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, та не приймає участі у її вихованні та утриманні, не проявляє батьківської турботи. Внаслідок цих обставин, як вбачається з пояснень малолітньої доньки сторін, яка була позбавлена батьківської турботи та спілкування з відповідачем, відповідач для дитини є чужою особою, до якої вона не відчуває почуттів прив'язаності та любові. Натомість присутні негативні спогади щодо поведінки відповідача, який перешкоджав її матері відправити її на канікулах на відпочинок та навчання за кордон. А зібрані у справі докази свідчать, що вихованням та матеріальним утриманням дочки опікується виключно позивач. При цьому відповідачем не надано жодного доказу щодо перешкоджання позивачем його у спілкуванні з донькою. Натомість з показів допитаних свідків встановлено, що позивач місця свого проживання не змінювала, відповідач сам проживав та його батьки проживають у одному з позивачем та їх дитиною місті, проте, як відповідач так і члени його родини жодних відносин з малолітньою донькою сторін не підтримують. Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виявлення відповідачем батьківських обов'язків по вихованню, піклуванню та утриманню дитини належним чином. Сам лише факт, що з відповідача у примусовому порядку стягуються аліменти, жодним чином не свідчить про те, що відповідач виконує свої обов'язки по вихованню дочки, оскільки зібрані у справі вищенаведені докази свідчать, що відповідач самоусунувся від їх виконання. Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що поведінка відповідача вказує на те, що він не виявляє батьківського піклування щодо доньки, не займається та не бажає займатися її вихованням, утриманням та належним доглядом, жодних дій для цього не вживає. Пояснення дитини, покази допитаних свідків свідчать про те, що, не приймаючи жодної участі у житті дочки, не підтримуючи спілкування, не турбуючись про її духовний розвиток та освіту, відповідач тривалий час ухиляється від виховання дочки, що також створює перешкоди у виконанні цих обов'язків позивачкою, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, слід позбавити відповідача його батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved