Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

16 березня 2017 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] Позивач з 01.08.1986 року до дня смерті [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, турбувалися один про одного. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Малопавлівської сільської ради. З метою оформлення спадкових прав, позивач звернулася до нотаріальної контори, однак їй, постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 27.01.2017 року, було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, так як відсутній документ, що підтверджує факт родинних відносин, що вона була дружиною [PERSON] понад 5 років без реєстрації шлюбу. В зв'язку з чим, просить встановити факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з [PERSON] в період з 01.08.1986 року по [INFO]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача Малопавлівської сільської ради Охтирського району в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просять справу розглядати без участі представника сільської ради. Заперечення проти позову відсутні. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт проживання разом однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. За змістом ст. 3 ч. 2 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [INFO] виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області. (а.с. 7). Судом також встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району (а.с. 6). Згідно довідки №75 від 25.01.2017 року, виданої виконкомом Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської області, [PERSON], який помер [INFO], на момент смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS]. Разом з ним на момент смерті і по теперішній час за вищевказаною адресою зареєстрована та проживає його співмешканка [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався (а.с. 8). Відповідно листа за № 434/01-16 від 19.04.2017 року, наданого Охтирською районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], померлого [INFO], до нотаріальної контори спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та/або про відмову від спадщини не звертались, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 19.04.2017 року. За роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складав, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та/або про відмову від спадщини не зверталися, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно вимог ст. 1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно роз'яснень викладених в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вважає, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю знайшов своє підтвердження в суді, такий факт має юридичні наслідки, оскільки потрібний для реалізації права спадкування, тому доцільно захистити права позивача, задовольнивши її вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved