Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №423, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та наполягала на їх задоволенні, надала письмову заяву, в якій зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з'явився. В матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно яких відповідач повідомлений про дату та час судових засідань, призначених на 28.07.2014 року, 04.08.2014 року, 26.08.2014 року, 10.11.2014 року, 08.12.2014 року. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України якщо суд не має відомостей при причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи зазначене суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] 26 листопада 2011 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 26.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №423. Від даного шлюбу у сторін є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів, взаємного непорозуміння. Сторони не проживають однією, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved