Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

15.03.2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що вона проживає в будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Воронцовська, 63/101. Даний будинок належить їй особисто на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 1984 року. В листопаді 1994 року вона дозволила зареєструватися в належному їй будинку своєму онукові [PERSON]. Дана реєстрація йому була потрібна щоб мати змогу працевлаштуватися. Приблизно на початку осені 1999 року [PERSON] створив нову сімю, та переїхав жити до своєї дружини. При цьому, виселяючись з її будинку, [PERSON] забрав свої речі та запевнив її, що вони з новою дружиною мають намір виїхати на заробітки у іншу область, і що він на протязі 2-3 місяців самостійно зніметься з реєстраційного обліку з її будинку. Фактично з жовтня 1999 року відповідач [PERSON] у її будинку більше ніколи не проживав та не зявлявся. За весь цей час він 2-3 рази телефонував їй та своїй матері, яка також живе разом з нею, на мобільний телефон, та говорив, що вже переїхав працювати у Київську область, так як знайшов там собі більш вигідну роботу. Під час цих телефонних розмов вона попросила його, щоб він приїхав та знявся з реєстраційного обліку в будинку. Він декілька разів обіцяв їй, що приїде та зніметься з реєстраційного обліку, однак до теперішнього часу відповідач цього не зробив. Таким чином, з жовтня 1999 року відповідач [PERSON] в її будинку не проживав та не зявлявся. На теперішній час вона має намір продати будинок та придбати невеличку квартиру. Проте, для цього їй необхідно зняти з реєстрації всіх зареєстрованих у будинку осіб, у тому числі і відповідача. Факт реєстрації відповідача не дозволяє їй як власнику в повній мірі користуватися та розпоряджатися власним будинком, зокрема вона не може відчужити своє майно у звязку з тим, що всі потенційні покупці вимагають, щоб на момент укладення ( підписання ) договору купівлі-продажу у будинку не було зареєстровано жодного з наймачів. Просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Кіровоград, вул. Воронцовська, 63/101. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в судовому засіданні не заперечував. Заслухавши пояснення представника позивача, дслідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що будинок №63/101 по вул. Воронцовська у м. Кіровограді на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 09.02.1984 року ( а.с. 5, 22 ). З довідки квартального комітету №18 Ленінської районної в м. Кіровограді ради від 09.03.2016 року за №134 вбачається, що за адресою: м. Кіровоград, вул. Воронцовська, 63/101 зареєстровані [PERSON], [INFO], її донька [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO], онук [PERSON], [INFO], який зареєстрований за вказаною адресою з 04.11.1994 року, але не проживає з жовтня 1999 року ( а.с. 7 ). З акту, складеного сусідами та завіреного головою квартального комітету №18 від 09.03.2016 року видно, що в домоволодінні [PERSON], що розташоване в м. Кіровограді по вул. Воронцовська, 63/101 зареєстрований з 04.11.1994 року її онук [PERSON], [INFO], який з жовтня 1999 року за вказаною адресою не проживає ( а.с. 8 ). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач з жовтня 1999 року не проживає у спірному житловому приміщенні, реєстрація відповідача у вказаному вище будинку порушує право власності позивача на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, вона вимушена сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих у квартирі осіб, в звязку з чим вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved