Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

17.08.2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] . Позивач являється спадкоємцем за законом [PERSON] , на день смерті якого залишилась частина нарахованої пенсії, яку батько не встиг отримати в органах Пенсійного фонду України. На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини вказує про те, що вчасно не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки батько помер та був похований на тимчасово окупованій та непідконтрольній Україні території, де не працюють органи влади України, і на якій вона зареєстрована та фактично проживає. Так як пропускні пункти між ЛНР та підконтрольною територією України тривалий час були закриті, виникли об`єктивні складнощі, які не залежали від її волі, тому вона не змогла вчасно виїхати на підконтрольну Україні територію, щоб отримати свідоцтво про смерть батька українського зразка, яке отримала лише 01.07.2021р., коли вже пройшло шість місяців з дня відкриття спадщини. Представник позивача надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 32). Від відповідача Савинської селищної ради Ізюмського району Харківської області надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, проти позовної заяви не заперечували (а.с. 27). Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджено відповідними документами: свідоцтвами про народження, шлюб та смерть (а.с. 5, 6, 13). Матір позивача [PERSON] також помер [INFO] (а.с. 12). З довідок від 16.03.2015р. про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданих Управлінням соціального захисту населення БРДА, убачається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а перемістились з тимчасово окупованої території на територію: [ADDRESS] (а.с. 7, 8). Місце реєстрації батьків позивача також підтверджується домовою книгою для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] (а.с. 9-11). Позивач згідно копії паспорта зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори) від 09.08.2021р. вбачається, що за вказаними параметрами запиту - [PERSON] інформація у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 14, 15). Із відповіді державного нотаріуса Балаклійської ДНК Харківської області Носової М.В. від 09.08.2021 року вбачається, що у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та якщо документи, які підтверджують реєстрацію з померлим неможливо надати, [PERSON] рекомендовано звернутись до суду за продовженням строку прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Зазначено, що місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації померлого або якщо померлий був зареєстрований на непідконтрольній території України, спадщина відкривається у будь-якому населеному пункті на території України у будь-якого нотаріуса (а.с. 16). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Матеріалами справи не спростовано те, що позивач не змогла з об`єктивних причин, оскільки не мала можливості виїхати з тимчасово окупованої території України, де постійно проживає, отримати свідоцтво про смерть батька державного зразка до спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно не змогла звернутися до нотаріуса вчасно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved