Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

16 листопада 2021 року вказана позовна заява надійшла до суду. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04.01.2021 року між нею та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено кредитний договір №0588-7621. В подальшому, 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №9834, згідно з яким запропоновано стягнути з неї, як боржника за Кредитним договором №0588-7621 від 04.01.2021 року, укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 30720 грн. Крім того, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату в розмірі 350 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача за цим виконавчим написом становить 31070 грн. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, так як відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (у разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінал розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Однак нотаріус не перевірив безспірність вимог стягувача, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, у зв`язку з чим позивач просила вказаний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 19.11.2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. 16.12.2021 року судом постановлена ухвала про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.30/. Тому розгляд справи проведено у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Серебрійська Ю.О. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином /а.с.15, 16/. Тому суд визнає причини їх неявки в судове засідання неповажними і тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у їх відсутність. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Одеської області Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу у його відсутність, свою позицію по суті спору не висловив /а.с.17/. Тому розгляд справи проведено у його відсутність, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд\~ прийшов до такого. Судом були\~ встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04.01.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0588-7621 від 04.01.2021 року про надання кредиту в сумі 12000 грн. на строк 21 день, зі сплатою відсотків за користування кредиту у розмірі 2 відсотки від непогашеної суми кредиту за кожен день користування, з кінцевим терміном повернення 24.01.2021 року /а.с.19/. Вказаний кредитний договір [PERSON] підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) /а.с.19-20/. 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №9834 про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 30720 грн.\~ та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 350 грн. /а.с.5, 18/. Як вбачається з наданих приватним нотаріусом Бригідою В.О. на виконання ухвали про витребування доказів матеріалів, вказаний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №0588-7621 від 04.01.2021 року, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] ; виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості; довідки про надання одноразового ідентифікатора (одноразового пароля) на підписання кредитного договору та копії повідомлення про порушення основного зобов`язання /а.с.19-20, 21, 22, 23, 24/. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Серебрійською Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66944804 від 27.09.2021 року. /а.с.6/ Відповідно до ст. 18 ЦК України\~ нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону) і правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначене\~ Главою 14 Закону та Главою 16 розділу II Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус мав право вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін, а постанова Київського апеляційного адміністративного суду\~ набрала законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Таким чином, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису 10.06.2021 року Перелік передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, до якого мають надаватися документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п.1 Переліку), однак укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був укладений в електронній формі та підписаний електронним підписом та не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем відповідних документів, за якими стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 року по справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19): оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна позиція закріплена в постанові ВС від 15.04.2020 року № 158/2157/17. На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріусом не було дотримано вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Так як позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1362 грн. (з них: 908 грн. за подачу позовної заяви; 454 грн. за подачу заяви про забезпечення позову). Посилання позивача на те, що відповідачем нотаріусу не було надано засвідчену стягувачем копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (у разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригіналу розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідку фінансової установи про ненадходження платежу, судом не приймаються до уваги, так як такі вимоги вищевказаним Переліком встановлені для одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, тобто за іншим видом договорів (п.1-1 Переліку).

Outcome: approved