Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання його малолітньої доньки [PERSON] з ним. В своїх позовних вимогах посилається на те, що в вересні 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Про що, в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 710 від 07.09.2002 року - Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від спільного життя сторін є малолітня донька - [PERSON], [INFO]. В 2007 році цей шлюб, між [PERSON] та [PERSON], було розірвано за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси. Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], - донька позивача - [PERSON], постійно проживає з батьком та бабусею - [PERSON], за адресою: [ADDRESS], незважаючи на те, що має реєстрацію за місцем проживання матері - [PERSON], а саме, [ADDRESS]. З початку 2014 року, неодноразово виникала необхідність підтвердження того, що дитина постійно проживає з батьком та знаходиться, саме на його утриманні. Відповідач добровільно відмовлялась надати, як усні так і письмові підтвердження того, що дитина - [PERSON], постійно проживає з батьком та знаходиться на його утриманні та вихованні, а тому, у зв'язку із тим, що виникла необхідність визначення місця проживання дитини, позивач вимушений звернутися до суду. Позивач мотивує свої вимоги тим, що після розірвання шлюбу між батьками малолітньої [PERSON], була досягнена домовленість, що дівчинка буде виховуватися в родині батька в зв'язку з прихильністю дитини більш до тата, прив'язаності до його родини та щоб не травмувати доньку. Позивач просить врахувати зазначене вище, а також ті обставини, що в нього є постійна робота, місце проживання, позитивні характеристики, дитині з дня її народження в його домі були утворені всі умови для проживання та розвитку. Позивач зазначає, що донька [PERSON] зараз мешкає разом з ним і його родиною, позивач з донькою прив'язані один до одного і завжди разом, між батьком та дитиною існує взаєморозуміння, разом з донькою, він відвідує навчальні та розважальні заклади. В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник свої позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання позову у повному обсязі та проханням розглянути за її відсутності. (а.с. 16). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2007 рік (а. с.10 ), в яких народилась донька [PERSON], [INFO].(а. с.11) Весь цей час сторони проживали сумісно з батьками [PERSON] в їх квартирі за адресою: [ADDRESS], але дитина була зареєстрована за адресою реєстрації матері, а саме: [ADDRESS]. В 2007 році цей шлюб, між [PERSON] та [PERSON], було розірвано за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси. З матеріалів справи вибачається, що дійсно донька позивача - [PERSON] постійно проживає з дня народження та по сей час з батьком за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 7-9). Позивачем та його представником були надані довідки з місця праці та задовільні характеристики, довідки з місця навчання та медичного закладу, а також письмове підтвердження від сусідів позивача, що дитина постійно, з дня народження проживає з батьком. Норми статті 141 Сімейного кодексу України передбачають: « Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.» Згідно з ч. 2 статті 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Та якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитини, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини,стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, як це вибачається з ч. 1 статті 161 Сімейного Кодексу України. Принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року застережена, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Позивачем наведені вичерпуючі підстави того, що малолітню [PERSON] можливо залишити проживати з її батьком [PERSON] Судом дійсно встановлені такі виключні обставини, що роблять можливим проживання доньки з батьком. Позивач надав суду переконливі докази того, що є такі виключні обставини, що не перешкоджають проживанню малолітньої дитини з батьком. Та й сама матір, малолітньої доньки [PERSON], визнала позовні вимоги та дала згоду на їх задоволення. З урахуванням встановленого, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, переконливими і доказаними, відповідаючи ми законодавству і

Outcome: approved