Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

15 жовтня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходів [PERSON] помісячно. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що відповідач є її сином, він є приватним підприємцем, має достатньо високі доходи, його матеріальний стан досить стабільний та високий, а позивач [PERSON] є непрацездатною з мізерними доходами, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з її сина [PERSON] на утримання аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів помісячно. Провадження у справі відкрито 19 жовтня 2020 року, розгляд справи визначено в порядку спрощеного позовного провадження. 08 грудня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ознайомившись з позовною заявою та доданими до позову документами не заперечує про задоволення позову, та визнає поданий до нього позов у повному обсязі, просив розглядати справу за відсутності. Також 08 грудня 2020 року від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності. 16 березня 2021 року від представника позивача адвоката Кліменко В.П. до суду надійшла заява про вступ у справу, та додано заяву [PERSON] про зменшення розміру вимог та приєднання до матеріалів справи копії довідки про доходи. Просила винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі ј частини доходів [PERSON] помісячно. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Суд, проаналізувавши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] від 20 січня 1984 року. Згідно наданої представником позивача довідки про доходи [PERSON] № 4361583613341390 від 15 березня 2021 року, [PERSON] перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі в Одеській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.10.2020 року по 31.03.2021 року складає 11 143, 36 гривень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст.13 ЦПК України). Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батька матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Так, позивач по справі досяг пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання матері слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності матері не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача, оскільки позивач є непрацездатним, він потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої дитини. Таким чином, враховуючи що позивач є непрацездатним, вік якого становить 69 років, отримує пенсію, розмір якої є недостатнім для забезпечення її мінімальних потреб для проживання, інших доходів вона не має, а тому є такою, що потребує матеріальної допомоги, та визнання позову [PERSON] , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходів, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність довічно. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved