Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

15 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, та стягнути з неї витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили, мешкають окремо. Від шлюбу мають одну малолітню дитину, яка проживає з відповідачкою. Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не зявився, надав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 39). Відповідачка [PERSON] була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, однак до суду не зявилась. 20 березня 2018 року надала до суду заяву, в якій позов не визнала, оскільки між сторонами не вирішено майнові питання (а.с. 26). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 31 травня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 5). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 6). Сторони шлюбні відносини не підтримують з листопада 2015 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли та не відновили подружні відносини. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Заперечення відповідачки проти розірвання шлюбу до вирішення майнових питань суд не приймає до уваги, тому що вони не пов'язані із бажанням відповідачки зберегти сім'ю. Суд вважає, що спірні майнові питання відповідачка може вирішити шляхом пред'явлення відповідного позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд вважає необхідним залишити відповідачці прізвище [PERSON]. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень (а.с.1). Відповідно до ст.137 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнутии витрати на правничу допомогу в розмірі 400 гривень.

Outcome: approved