Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

17.03.2020 року позивач звернулася до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис № 31142 від 12.12.2019 року про стягнення з неї коштів в розмірі 21369,78 грн., стягувачем є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк». 28.01.2020 року приватним виконавцем Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису. Позивач стверджує, що приватний нотаріус Хара Н.С. при вчиненні виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, також вважає безпідставним видачу виконавчого напису приватним нотаріусом Харою Н.С. на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально, а тому вважає, що виконавчий напис підлягає скасуванню. Просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 12 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. та зареєстрований за № 31142 щодо стягнення зі [PERSON] заборгованості за заявою № 100954090401 від 04.01.2018 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, таким, що не підлягає до виконання. Відповідачем Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. відзив на позов не надано. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі та просить позов задовольнити. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням фактичних відносин та просить постановити рішення згідно чинного законодавства. На виконання ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року надала суду належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис 12 грудня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 31142. Представник ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» в засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 12 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. був виданий виконавчий напис про стягнення зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором № 100954090401 від 04.01.2018 року, укладеного [PERSON] із ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», за період з 10.01.2019 року по 21.10.2019 року в розмірі 21369,78 грн. та стягнення витрат в розмірі 500 грн. за вчинення виконавчого напису, що підтверджується копією виконавчого напису № 31142. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. 28.01.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] , що працює у виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради, копії якої в цей же день направлено стягувачу, боржнику та за місцем роботи позивача. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. За правилами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Відповідно до підпункту 2.3 п. 2 глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» № 296/5 від 22.02.2012 р. боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Судом встановлено наявність в матеріалах виконавчого напису письмової вимоги (повідомлення) до [PERSON] від 21.10.2019 року про погашення заборгованості перед банком в розмірі 21369,78 грн., проте докази направлення позивачу вказаної вимоги та отримання вимоги позивачем в матеріалах відсутні. Відповідачем не надано жодних підтверджень направлення вимоги та її отримання позивачем. Крім того, у вимозі до [PERSON] про усунення порушень період заборгованості не зазначено, вказана лише сума заборгованості за договором станом на 21.10.2019 року, тоді як у виконавчому написі зазначено, що сума заборгованості проводиться за період з 10 січня 2019 року по 21 жовтня 2019 року. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість скарг повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати виконавчий напис, вчинений 12 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. щодо стягнення зі [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 100954090401 в сумі 21369,78 грн., що зареєстрований в реєстрі за № 31142, таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved