Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

15.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Фінанс Груп», [PERSON] про знаття арешту з майна, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України справу розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою суду від 25.09.2020 року позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надала заяву про визнання позову і просила справу розглядати за її відсутності. Треті особи сповіщені про дату, час і місце розгляду справи. Приватний нотаріус і ТОВ «ОТП Факторинг України» надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Державний виконавець Першого Київського ВДВС надав відзив на позов. Судом встановлено, що15.08.2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого\~є ТОВ\~«ОТП Факторинг\~Україна» укладено кредитний договір №МL-501/120/2007, виконання зобов`язань за яким забезпечено договором іпотеки №РМL-505/120/2007, укладеним 15.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (далі «Іпотекодержатель) та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі «Іпотекодавці»). Відповідно до умов договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іпотека за цим договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя щодо сплати Боржником кожного і всіх його платіжних зобов`язань за Кредитним договором. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язалась повністю повернути Банку суму отриманого кредиту в розмірі 50\~000 дол.США, сплатити відсотки за користування кредитом не пізніше 17.02.2014 року. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів і сплати відсотків за користування кредитом, утворилась заборгованість і рішенням Київського райсуду м.Одеси від 04.03.2014 року з [PERSON] і [PERSON] в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнуто 2279533,59 грн. Рішення суду набрало законної сили, стягувач отримав виконавчі листи і надав їх до органів державної виконавчої служби для примусового виконання. Одночасно ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до нотаріуса з заявою про звернення стягнення на іпотечне майно квартиру [ADDRESS] в рахунок заборгованості за кредитом в сумі 543747,36 грн. 21.02.2014 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинила виконавчий напис №624 про звернення стягнення на нерухоме майно - №18 у будинку [ADDRESS] , і як зазначено у виконавчому написі нотаріуса - належне на праві власності [PERSON] в рахунок заборгованості за кредитом № МL-501/120/2007 від 15.08.2007 року в сумі 543747,36 грн. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пред`явив до державної виконавчої служби виконавчий напис нотаріуса №624 для примусового виконання і державний виконавець Київського ВДВС 08.05.2015 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем винесена постанова про арешт усього майна, належного боржнику [PERSON] 30.12.2016 року постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу з підстав, визначених п.9 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». 05.08.2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Стандарт Фінанс Групп» укладено Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки (майнова порука) №РМL-501/120/2007, посвідченого 15 серпня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В., зареєстрованого в реєстрі за №1652, відповідно до предмету договору Первісний іпотекодержатель передає та відступає Новому іпотекодержателю всю сукупність прав, належних Первісному іпотекодержателю за Договором забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, право звернення стягнення на предмет обтяження іпотекою та отримання задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмета обтяження іпотекою. За цим Договором новому іпотекодержателю перейшли усі права Первісного іпотекодержателя як сторони за Договором забезпечення в обсягах та на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором та відповідно до норм чинного законодавства. На підставі вказаного договору сторони уклали акт приймання- передачі документів від 05 серпня 2020 року. Відповідно до акту Первісний іпотекодержатель передав, а Новий іпотекодержатель прийняв Договір іпотеки (майнова порука) №РМL-505/120/2007, посвідченого 15 серпня 2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В., зареєстрованого в реєстрі за №1652. 05.08.2020 року між ТОВ «Стандарт ФінансГрупп» (далі «Іпотекодержатель» або «Кредитор») та [PERSON] (далі «Новий іпотекодержатель» або «Новий кредитор») укладено Договір відступлення прав вимоги як за договором кредиту № МL-501/120/2007 від 15.08.2007 року так і за Договором іпотеки (майнова порука) №РМL-501/120/2007 від 15.08.2007 року. Таким чином, [PERSON] є новим кредитором за Кредитним договором №МL- 501/120/2007 від 15.08.2007 року і іпотекодержателем за договором іпотеки №РМL-501/120/2007 від 15.08.2007 року. У 2018 році помер [PERSON] . Позивач при оформленні права на спадщину, що відкрилась після смерті батька, з`ясував на його [PERSON] майно накладено державним виконавцем у 2015 році арешт в ході вчинення виконавчий дій з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №624. Позивач доводить, що приватний виконавець вчинив виконавчий напис з порушенням вимог діючого законодавства, тому вимагає визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Суд дослідив надані до позову докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону), втому числі і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі ст.87 Закону України Про нотаріат нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року(далі-Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку). Пунктом 3.5 глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року. У даному випадку приватний нотаріус 21.02.2014 року вчинила виконавчий напис за №624 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] в рахунок заборгованості в сумі 543747,36 грн. за кредитним договором № МL-\~501/120/2007\~від 15.08.2007\~року.\~Стягнення заборгованості\~проведено за\~період з\~15.08.2007\~року по\~17.12.2013\~року \~більше ніж\~за 6\~років.\~Окрім того,\~підставою вчинення\~виконавчого напису\~нотаріуса стала\~довідка ТОВ\~«ОТП Факторинг\~Україна» про\~наявність у\~позичальника \~ [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором.Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» визначив, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, є первинні бухгалтерські документи (документи первинного бухгалтерського обліку), такими документами є документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Тобто, довідка про наявність заборгованості за кредитом не є документом, що безспірно підтверджує цю заборгованість. За таких обставин суд визнає таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №624, вчинений 21 лютого 2014 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бндар Іриною Миколаївною про звернення стягнення на майно квартиру [ADDRESS] , належну на праві власності [PERSON] . Щодо скасування арешту на майно, суд зазначає наступне. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до правової позиції ВСУ України від 15.05.2013 року у справі № 6-26цс13 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до п.п. 9.9., 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року\~ строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень) становить три роки, після чого вони підлягають знищенню. Отже на даний час дане виконавче провадження знищено через закінчення трирічного терміну його зберігання, а інші виконавчі провадження з цього приводу відсутні. Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Судом встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №624 від 21.02.2014 року знищено, тому обтяження, накладене на майно позивача не може бути скасоване державним виконавцем, а наявність такого обтяження порушує право власності [PERSON] .

Outcome: approved