Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

17.06.2020 представник позивача МТСБУ Глузд О.В. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 18112 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП й винесено постанову від 21.03.2019 за якою [PERSON] , внаслідок порушення ПДР здійснив зіткнення з автомобілем, керованим [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована в АТ «СК» АХА СТРАХУВАННЯ». На дату вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За результатами розгляду заяви власника пошкодженого відповідачем автомобіля, МТСБУ виплачено відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] в сумі 16862 грн. Крім того зазначає, що МТСБУ було сплачено ТОВ «Український експертний центр «Експерт Сервіс Авто» грошові кошти в сумі 1250 грн. за послуги аварійного комісара. З огляду на вказане, у МТСБУ наявне право зворотної вимоги до [PERSON] в розмірі, понесених витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на вебпорталі Судова влада України. У визначений за ухвалою про відкриття провадження від 18.06.2020 строк, а також станом на 10.11.2020, відповідач не подав до суду письмового відзиву разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень, поважних причин такого суду не повідомив. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, повідомлення від останнього про причини неявки до суду не надходили, зі згоди представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. З постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2019 у справі №308/829/19 з`ясовано, що [PERSON] 20.01.2019, керуючи транспортним засобом BMW 320 н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 210111» р.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР. Так, згідно з вказаної постанови [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з даних АСДС «Д-3» постанова судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.03.2019 у справі №308/829/19 набрала законної сили, так як не була предметом апеляційного оскарження. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 210111» р.н.з. [NUMBER] власником такого значиться [PERSON] . За довіреністю на керування та розпорядження автомашиною від 29.09.2014 остання уповноважила [PERSON] керувати та розпоряджатися автомашиною «ВАЗ 210111» р.н.з. [NUMBER] . [PERSON] , в свою чергу, довіреністю від 12.02.2018 уповноважив [PERSON] представляти інтереси [PERSON] по експлуатації належного їй автомобіля «ВАЗ 210111» р.н.з. [NUMBER] . З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8256994 видно, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в АТ «СК «АХА СТРАХУВАННЯ», забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 210111» р.н.з. [NUMBER] . З листа МТСБУ від 18.02.2019, адресованого [PERSON] , з`ясовано, що за відомостями МТСБУ цивільно-правова відповідальність на дату ДТП не застрахована. 01.02.2019 [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, внаслідок ДТП від 20.01.2019 за участі водія [PERSON] . Зі звіту № 53 про оцінку автомобіля «ВАЗ 210111» р.н.з. [NUMBER] з додатками, складеного 14.03.2019 видно, що вартість матеріального збитку, завданого власнику авто, завданого внаслідок ДТП, станом на 20.01.2019 становить 24487 грн. Наказом МТСБУ від 03.06.2019 №5400 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] за шкоду заподіяну внаслідок ДТП незастрахованим винуватцем наказано сплатити 16862 грн. Платіжним дорученням від 04.06.2019 вказана сума перерахована [PERSON] . Також в матеріалах справи наявне платіжне доручення від 12.06.2019 на суму 1250 грн. за послуги аваркома (експерта). З листа МТСБУ від 17.12.2019, адресованого [PERSON] , з`ясовано, що МТСБУ запропоновано [PERSON] в добровільному порядку компенсувати витрати у сумі 18112 грн. Однак, така вимога МТСБУ була проігнорована [PERSON] , внаслідок чого МТСБУ звернулося до суду за захистом своїх прав. За ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.п. 38.2.1. п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до 40.3 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Матеріали справи не містять відомостей про наявність у відповідача [PERSON] на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим, шкоду завдану відповідачем [PERSON] як винуватцем ДТП потерпілому пошкодженого автомобіля [PERSON] , позивач МТСБУ. Оскільки позивач МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за відповідача [PERSON] , який не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також поніс витрати на залучення аварійного комісара, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved