Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

15 січня 2020 року позивач АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № 2016446591 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн. на споживчі цілі та 4 500,00 грн. на послугу страхування, строком кредитування до 22 вересня 2020 року з відсотковою ставкою 10 % річних. Відповідно до п.1.3. Договору, підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що ознайомлений з Правилами кредитування та Публічним договором, погоджується з ними та зобов`язується належно та неухильно їх виконувати. Банк за договором свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору. Відповідач перестав виконувати взяті на себе зобов`язання, тому Банком 04.10.2019 року на адресу відповідача була направлена вимога про добровільне погашення заборгованості, але вимоги виконано не було, в зв`язку з чим станом на 21.10.2019 року, виникла заборгованість в розмірі 22 679,19 грн., з яких: 9 374,86 сума заборгованості за кредитом, 689,35 грн. - сума заборгованості за відсотками, 12 115,93 грн. - сума заборгованості за комісіями. Ухвалою суду від 04 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, клопотань про перенесення або відкладення розгляду справи не надав, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, подачі зустрічної позовної заяви. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 22.09.2017 року між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір №2016446591, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25 000,00 грн. на споживчі цілі та придбання послуг а також 4500,00 грн. на придбання послуг страхування, 150 грн. на сплату послуг за надання виписок в електронному вигляді (смс - інформування) строком кредитування до 22 вересня 2020 року з відсотковою ставкою 10% річних (а.с.13). Відповідно до Анкети - Заяви на отримання кредиту, Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві (а.с.13- зворот). Відповідно до п.1.6. Договору, за управління кредитом Позичальник сплачує комісію, розмір якої зазначений у Графіку платежів. Відповідно до п. 1.7 Договору, проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісячно одночасно з погашенням суми отриманого Кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п.1.1.даного Договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів, для розрахунку використовується база виходячи з 365 днів у році (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором (а.с.12) станом на 21.10.2019 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість в розмірі 22 679,19 грн., з яких: 9 374,86- сума заборгованості за кредитом, 689,35 грн. - сума заборгованості за відсотками, 12115,93 грн. - сума заборгованості за комісіями. За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 22 679,19 грн., з яких: 9 374,86- сума заборгованості за кредитом, 689,35 грн. - сума заборгованості за відсотками, 12115,93 грн. - сума заборгованості за комісіями. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved