Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

15.04.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що 04.10.2018 року між нею та відповідачем рішенням суду було розірвано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . До розірвання шлюбу, а також після його розірвання відповідач не приділяє достатньої уваги синові, що значно погіршується на його утриманні. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання їхнього сина, оскільки не хворіє, може працювати перебиваючись раптовими заробітками. Тобто має нерегулярний мінливий дохід та частину доходу отримує в натурі. Позивачці відомо що відповідач не виплачує ніяких інших аліментів або має заборгованості перед іншими особами, окрім цього відомо, що [PERSON] має своє помешкання у Сумській області. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень на місяць до досягнення нею повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 03 травня 2019 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 10 год. 00 хв. 30.05.2019 р. Сторони не з`явились. Суд викликав повторно сторони у судове засідання, призначене на 07.06.2019 року о 11 год. 50 хв. Позивач до початку судового засіданні подала до суду заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив (повідомлення про вручення поштового відправлення,01.06.2019 р. отримане [PERSON] під особистий підпис, наявне в матеріалах справи), що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у встановлений судом строк не подав. Виходячи з вищевикладеного, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи. Сторони перебували у шлюбі з 27.11.2007 року, рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 03.09.2018 рок шлюб розірвано, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина, [PERSON] , [INFO] , батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач, свідоцтво про народження від 03.06.2008 року серія [NUMBER] . Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Комарської сільської ради від 11.04.2019 року. Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій суму у розмірі 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved