Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

16 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пагутяк М.В. відкрито виконавче провадження № 65988466 відповідно до виконавчого напису № 9420 від 23.02.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., за яким стягнено з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 14474 грн. боргу за кредитним договором № 1054292 від 10.07.2019 укладеного між позивачем та первісним кредитором - товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», право вимоги яким було відступлене 15.11.2019 до нового кредитора товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», яке 24.12.2020 відступило право вимоги «Фінансова компанія управління активами», яка в своє чергу відступила право вимоги товариству з обмеженою відповідальністю Фінпром Маркет». За виконавчим написом заборгованість стягнено за період з 14.11.2019 по 23.02.2021, та складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту 4000 грн., простроченої заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками з комісією 2160 грн., заборгованості за нарахованої та несплаченою пенею 8264 грн., та витрати за вчинення виконавчого напису в розмірі 50 грн., всього на загальну суму 14474 грн. Позивач вважає, що спірний виконавчий напис незаконний, він не укладав жодних кредитних договорів у 2019 році, він військовослужбовець, та в той час проходив військову службу у Херсонській області. Крім того, жодних письмових вимог від кредиторів про наявність заборгованості, повідомлення та договори про відступлення прав вимоги позивач не отримував. Посилаючись на вищевикладені обставини просить суд визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Позивач у судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково, просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн. з урахуванням їх дії як сторони щодо досудового врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи. Представник відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9420 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» за період з 14.11.2019 по 23.02.2021 включно, 4000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 2160 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами і комісією, 8264 грн. - заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею, 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, всього на загальну суму 14474 грн. Зі змісту виконавчого напису встановлено, що товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» відступлено право вимоги товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», на підставі договору факторингу № 24122020-Ф від 24.12.2020, якому у свою чергу товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на підставі договору факторингу № 15112019 від 15.11.2019 відступлено право вимоги за кредитним договором № 1054292 від 10.07.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] (а.с.8). Постановою старшого державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пагутяк М.В. відкрито виконавче провадження № 65988466 з виконання виконавчого напису № 9420 від 23.02.2021 (а.с.4). Статтею 18 ЦК України, визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право винило в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником, що визначено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 05 липня 2017 року справа № 754/9711/14-ц. В ході судового розгляду відповідачем визнано позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог п. 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені до суду, тому з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн., та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн., а всього - 1362 грн. Згідно вимог статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем заявлено до стягнення витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн., які не підтверджені жодними наявними в матеріалах справи доказами, а тому надані позивачу послуги правового характеру не доведені позивачем належним чином, тому суд не вбачає правових підстав для їх стягнення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial