Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

16 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 02 грудня 2007 року померла її мати, [PERSON]. За життя мати склала заповіт, яким заповіла їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051264, виданий 14 червня 1996 року. В подальшому, на підставі вказаного сертифікату [PERSON] виготовлено державний акт серії СМ №087648, яким посвідчено її право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,8065 га у межах згідно з планом, розташовану на території Павлівської сільської ради. Зазначає, що своєчасно спадщину після матері вона не прийняла у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері, [PERSON], яка померла 02 грудня 2007 року. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 28). Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника. З позовом згодні (а. с. 25). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився. Завідувач держнотконтори [PERSON] надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 23). У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За приписами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що матірю позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] була [PERSON], що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 6-8). В подальшому, у звязку з укладенням шлюбу останній було присвоєне прізвище [PERSON] (а. с. 8). Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-БП №070721 [PERSON] померла 02 грудня 2007 року (а. с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8065 га в межах згідно з планом, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії СМ №087648, виданим Білопільською районною державною адміністрацією 29 червня 2006 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 червня 2004 року №278, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №918 (а. с. 12). У відповідності до заповіту, посвідченого 02 лютого 2001 року Павлівською сільською радою Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №17, [PERSON] заповіла [PERSON], [INFO], жительці с. Волфине Білопільського району Сумської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0051264, виданий 14 червня 1996 року (а. с. 9). Відповідно до довідки Павлівської сільської ради від 06 жовтня 2016 року №962, [PERSON] на день смерті 02 грудня 2007 року була зареєстрована та проживала одна в [INFO]. Заповіт від імені померлої, посвідчений сільською радою 02 лютого 2001 року за №17, не змінювався та не відмінявся (а. с. 11). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 24 листопада 2016 року №45900689 спадкова справа після [PERSON], яка померла 02 грудня 2007 року, не заведена (а. с. 24). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за заповітом після матері, [PERSON], яка померла 02 грудня 2007 року, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], яка померла 02 грудня 2007 року, у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved