overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

16 жовтня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15.10.2015р. о 21 год. 44 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 15.10.2015р. о 21 год. 44 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої спостерігається психомоторне збудження. Установлену дистанцію не підтримує. Емоційно неадекватна. Відчуває омани сприйняття, закриває вуха руками, закриває очі, до чогось прислухається, шелестить папером, стукає по предметам, сама з собою розмовляє. Мислення дезорганізоване. Протидіє огляду. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розрад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

16 жовтня 2015 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області постановлено рішення, яким позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про визнання договору про надання споживчого кредиту та застави припиненим, задоволено частково. Сторони в судове засідання не зявилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про доцільність ухвалити додаткове рішення, враховуючи такі обставини. Під час винесення рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів», а також враховуючи те, що позовна заява задоволена в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судових витрат з відповідача ПАТ «Дельта Банк» на користь держави в розмірі 1218,00 грн., тобто в розмір встановленому на дату винесення рішення суду. Відповідно до ч. 4 ст. 220 ЦПК України, суд з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, суд вважає за доцільне вирішити питання про судові витрати, а саме: стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на користь держави судовий збір, у розмірі 1218 (тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 (нуль) коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

16 жовтня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Хмельницьким відділом реєстрації цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 2249. Мають сина - [PERSON] [INFO]. Через постійні конфлікти, суперечки, шлюбні стосунки були припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Спору про майно не має. Про утримання та місце проживання дитини згода досягнута. Просить розірвати шлюб, укладеного між ним та відповідачем. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що з грудня 2017 року шлюбні стосунки припинені, примирення неможливо, просить шлюб розірвати. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16 жовтня 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Хмельницьким відділом реєстрації цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 2249. Мають сина - [PERSON] [INFO]. Сімейне життя сторін не склалось, з грудня 2017 року сімейні стосунки припинені, спору про майно немає. Суд приходить до висновку, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03.06.2006 року вона уклала шлюб, зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 411 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 2010 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 03 червня 2006 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 411 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2010 року через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем 12 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку до її повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 25). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у пресі (а.с. 30). З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 12 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 4), від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 13), який проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою №2783 виконкому Дружівської міської ради, довідкою Територіального комітету мікрорайону №18 м. Дружківка Донецької області (а.с. 5-6). Відповідач працездатний, працює, має постійний дохід (а.с. 12), не має інших аліментних зобовязань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст.181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працездатний, має постійний дохід, не має інших аліментних зобовязань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON], який був зареєстрований 18 жовтня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 2178. В обґрунтування своїх вимог зазначв про те, що з відповідачем від спільного шлюбу у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, що вказані в позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась повторно, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи у суді, що стверджується рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Сімейні стосунки між сторонами не склалися, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Майнового спору між сторонами не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому цей шлюб слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на його утримання, у зв'язку з його навчанням, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до 30 червня 2018 року включно. Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а/с 7). Згідно договору № 867 про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 18 серпня 2014 року позивач є студентом Інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка з 01 вересня 2014 року, термін навчання до 30 червня 2018 року (а/с 11-13). На даний час [PERSON] навчається на ІI курсі в Інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Тараса Шевченка на денному відділенні, термін навчання до 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою № 6069 від 22 вересня 2015 року(а/с 10). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, а також те, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на його утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця, на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 28 жовтня 1979 року. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 березня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №21 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 березня 2003 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 03 вересня 2011 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання відповідач учиняв сварки, оскільки вони різні по характеру люди, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та її дитини. З травня 2014 року позивач припинила з відповідачем шлюбні стосунки, перестала вести спільне господарство і стали проживати окремо. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, шлюбне прізвище не змінювати. (а.с. 14). Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб. (а.с.15). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 03 вересня 2011 року позивач [PERSON] (до шлюбу Смірнова) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії І-КИ № 218983 від 17.01.2012 року, актовий запис 249 (а.с.3). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 483914 від 01 квітня 2014 року, актовий запис 183 (а.с.4). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 1987 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку та сина, які вже є повнолітніми. Неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. З 2009 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, відповідач проживає з іншою жінкою. Тому вона вважає, що примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і тому вона просила їх шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.10/. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає /а.с.20, 21/. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 15 лютого 1987 року Довжанською сільською радою Красноокнянського району Одеської області УРСР, актовий запис №3 /а.с.7/. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, вже близько 6 років проживають окремо, у відповідача утворилася інша сімя. На думку позивача, примирення та збереження сімї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сімї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved