Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

17.08.2021 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просила суд позбавити батьківських прав відповідача у відношенні його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є її онуками. Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] . Батько дітей - [PERSON] схильний до вживання алкогольних напоїв, вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не створює належних умов для проживання, не проявляє зацікавленості у навчанні та розвитку дітей, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні 29.11.2021 року ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. Позивач письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Згідно заяви, посвідченої 18.06.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. за реєстровим № 672, позовні вимоги визнає та просить розглядати справу без його участі. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради письмово просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що 21.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2014 року (а.с. 24). Від цього шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 10). Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). Батько дітей - [PERSON] вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не створює належних умов для їхнього проживання, не проявляє зацікавленості у навчанні та розвитку дітей, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Станом на 01.09.2018 року у [PERSON] існує заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 76480,45 грн. (а.с. 27). Своїм висновком Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради від 16.08.2021 року № 3/9-96 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1). не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2). ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3). жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5). вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6). засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав щодо його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved