Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

17.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., мотивуючи тим, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Відповідач офіційно ніде не працює, але має мінливий заробіток. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] надав суду заперечення, в яких зазначив, що визнає позов частково, просить суд стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 350 грн. щомісячно на кожну дитину, та більше сплачувати не має можливості через відсутність доходів, знаходженні на частковому утриманні батьків, та на обліку у центрі зайнятості у якості безробітного. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 316352, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 316353, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. (а.с. 6,7). Діти проживають з матірю та знаходяться на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Як вбачається з довідки Ізмаїльського міськрайонного центру зайнятості від 05.10.2015р. за № 1502/496 відповідач [PERSON] перебуває на обліку як безробітний. (а.с. 20). Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 вересня 2015 року становить - 1167 гривень. Таким чином, виходячи з положень ст. 180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини та виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає встановлення розміру аліментів в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму - 583,50 грн. на кожну дитину щомісячно справедливим та обґрунтованим, оскільки стягнення аліментів в такому розмірі відповідає діючому законодавству. Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити частково, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов частково, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], по 583,50 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17.09.2015 року до досягнення дітьми повноліття, тобто до 08.06.2030 року. При цьому сума аліментів підлягає стягненню з відповідача з моменту звернення до суду із вказаним позовом відповідно до приписів ст.191 СК України. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial