Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

16.12.2016 позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до Київської міської ради та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування, після смерті [PERSON], померлої [INFO], право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 06 березня 2002 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою 06.03.2002 року, зареєстрований в реєстрі № 1-940. За заповітом [PERSON] заповіла все майно позивачу [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме ? частина трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Залізничної районної ради народних депутатів від 24.01.1996 року. Зазначає, що зверталася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в порядку спадкування за заповітом, на майно померлої [PERSON], проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище квартиру за відсутністю у правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач зазначає, що правовстановлюючий документ на вказану вище квартиру - свідоцтво про право власності на житло від 24.01.1996, видане відділом приватизації Залізничної районної ради народних депутатів у неї відсутнє, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину. З огляду на викладене вище, позивач просила позов задовольнити. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свої письмові пояснення, в яких просить розглядати справу у відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Треті особи в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставили. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 06.03.2002 року склала заповіт на користь позивача [PERSON], який був посвідчений Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 1-940 (а.с. 7). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04 січня 2016 року (а.с 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно - ? частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належало останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1996, виданого відділом приватизації Залізничної районної ради народних депутатів. (а.с.9). 12.01.2016 року було відкрито спадкову справу №8/2016 до майна [PERSON], померлої [INFO].(а.с.59-68). Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в порядку спадкування за заповітом, на майно померлої [PERSON], проте отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище квартиру за відсутністю у правовстановлюючого документу на спадкове майно. (а.с.8). Згідно паспорта, виданого Департаментом штату Сполучених Штатів, № [NUMBER] [PERSON] є громадянкою Сполучених Штатів Америки.(а.с.10). Діюче законодавство не забороняє іноземним громадянам набувати у власність майно, в тому числі, в порядку спадкування. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина, не залежно від часу її прийняття належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач відноситься до осіб, які мають право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановлено, що позивач у визначений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Оскільки позивачу було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину за відсутністю правовстановлюючого документи, його права підлягають поновленню у судовому порядку. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги відсутність у позивача правовстановлюючого документу на спадкове майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та задоволення позову [PERSON]. З урахуванням вищезазначеного та

Outcome: approved