Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

16.07.2019 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до суду в інтересах неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 12.04.2017 року перебувають діти, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах: [PERSON] та [PERSON] . Мати дітей, [PERSON] створила умови, які загрожують життя та здоров`ю дітей. У зв`язку із цим, діти були влаштовані до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» до вирішення їх подальшої долі. [PERSON] не повідомляє місця проживання, позивач не може обстежити умови проживання дітей у разі їх повернення матері. Просить суд відібрати у [PERSON] , [INFO] , її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для вирішення їх подальшої долі. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1059 гривень на кожну дитину щомісяця, з індексацією, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.07.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. 31.07.2019 року суддя відкрив загальне провадження по справі. 22.10.2019 року суд закрив підготовче провадження, призначив справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що проживала разом з дітьми в квартирі [ADDRESS] . Квартира належить її брату [PERSON] , який вигнав її та дітей з квартири. 05.09.2018 року дітей забрали до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», вони перебувають там до цього часу. Вона не може потрапити до своєї квартири з 2019 року, на даний час тимчасово проживає у друзів. Вона не знає де будуть проживати діти, якщо їх повернути їй з комунального закладу. Сподівається, що їй допоможуть потрапити в квартиру [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 12.04.2017 року перебувають на обліку неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району від 04.09.2018 № 369р «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] » спеціалістами відділу 05.09.2018 проведено відібрання дітей через те, що мати створила такі умови, що створювали загрозу життю та здоров`ю дітей. Неповнолітні були влаштовані на повне державне забезпечення до КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР до вирішення їх подальшої долі. 12.09.2018 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 14.02.2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя відмовив органу опіки та піклування ЗМР по Хортицькому району у позовних вимогах стосовно позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів. 16.05.2019 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини РА ЗМР по Хортицькому району розглянуто питання про доцільність повернення дітей матері. Враховуючи, що [PERSON] категорично відмовлялася повідомляти адресу свого фактичного мешкання та не надавала можливості спеціалістам відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР обстежити умови проживання, де будуть мешкати діти, було прийнято рішення щодо недоцільності повернення дітей матері. 11.06.2019 до відділу надійшов лист служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації про подовження граничного терміну перебування неповнолітніх дітей в КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР до вирішення питання їх подальшого влаштування. 04.07.2019 на розгляд комісії з питань захисту прав дитини РА ЗМР по Хортицькому району було повторно винесено питання про доцільність/недоцільність повернення дітей матері. [PERSON] було особисто вручено запрошення на засідання комісії та вона була попереджена про необхідність бути присутньою на цьому засіданні, але проігнорувала запрошення та не з`явилася. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Підставами, що передбачені в пунктах 2-5 частини першої статті 164 СК України є випадки, коли батьки: 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Суд заслухав в судовому засіданні думку дітей [PERSON] та [PERSON] , які суду пояснили, що один рік і два місяці знаходяться у центрі реабілітації. Матір відвідує їх в центрі. Вони бажають проживати разом із матір`ю. Пояснили, що будуть проживати в квартирі [ADDRESS] , з якої їх вигнали. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). Суд встановив, що [PERSON] намагається виконувати свої батьківські обов`язки, відвідує своїх дітей у центрі реабілітації, в свою чергу діти бажають проживати разом з матір`ю. У зв`язку із цим підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відсутні, що було встановлено Хортицьким районним судом м. Запоріжжя при розгляді цивільної справи про позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд враховує, що підставою для влаштування дітей до реабілітаційного центру стало те, що [PERSON] в своєму житлі створила незадовільні умови для проживання там дітей, було встановлено, що в квартирі було брудно, відсутні умови для харчування, не було меблів. Як наслідок діти були відібрані від матері, поміщені до реабілітаційного центру. Після цього власник квартири [PERSON] не дає [PERSON] проживати в квартирі. Відповідач протягом останнього року проживає в квартирі, адресу якої відмовляється повідомити органу опіки та піклування. Як пояснила сама [PERSON] , її знайомий дозволив їй тимчасово проживати в квартирі, хоча власником квартири є його донька. Вона перебуває в квартирі «в гостях». За усною домовленістю із цією особою, вона допомагає по господарству, за це має право там проживати. Таким чином, у разі повернення дітей [PERSON] , у суду немає відомостей про те, де будуть мешкати діти, враховуючи неможливість проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Відомостей про наявність права користування іншим житлом відповідач суду не надала. [PERSON] не надала суду підтвердження того, що діти матимуть будь-яке житло у разі їх повернення з реабілітаційного центру. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що сподівається на те, що діти будуть їй повернуті, а орган опіки та суд допоможуть їй потрапити до квартири свого брата [PERSON] . При цьому суд роз`яснював відповідачу, що вона може вирішити питання про вселення до квартири в судовому порядку. Але протягом розгляду справи [PERSON] із позовом про вселення до житла до суду не зверталась. Також під час розгляду справи представник органу опіки та піклування роз`яснив [PERSON] можливість спробувати влаштувати її та дітей до гуртожитку, проте [PERSON] жодних дій для цього не зробила, що свідчить про відсутність у неї інтересу до вирішення питання про забезпечення своїх дітей житлом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач довів в судовому засідання наявність підстав для відібрання дітей від [PERSON] . У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язків щодо утримання дитини. Враховуючи, що у разі відібрання дітей та передачі їх органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для вирішення їх подальшої долі, вони будуть знаходитись на утриманні органу опіки або іншої установи чи особи, у суду є підстави для стягнення аліментів на утримання дітей з [PERSON] .

Outcome: approved