Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

16 липня 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він постійно проживає в [INFO]. Разом з ним проживали і його батьки: [PERSON] та [PERSON], родинні звязки з якими підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ №165862, повторно виданого 28.05.2015 року. За життя, його батько мав у власності земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №119637 на земельну ділянку площею 2,53 га., рілля, кадастровий №7422489200:07:000:0254. Мати мала у власності земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №119629 на земельну ділянку площею 2,28 га., рілля, кадастровий №7422489200:07:000:0256. Батьки померли, заповіту не склали та не розпорядились в подальшому користуванні вказаними земельними ділянками. Позивач не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковані земельні ділянки, оскільки оригінали державних актів на вказані земельні ділянки втрачені та відновлення їх не можливе. Тому [PERSON] змушений звернутись до суду та просить: визнати за ним право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], померлому 15.11.2006 року, а саме на земельну ділянку площею 2,53 га., рілля, кадастровий №7422489200:07:000:0254, що належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЧН №119637, а також визнати за ним право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], померлої 17.01.2013 року, а саме на земельну ділянку площею 2,28 га., рілля, кадастровий №7422489200:07:000:0256, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЧН №119629. В судове засідання позивач надав заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує. В судове засідання представник відповідача, Тютюнницької сільської ради в судове засідання подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнають в повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори не зявився надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, при вирішення даного питання покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, позивач постійно проживає в [INFO]. Разом з ним проживали і його батьки: [PERSON] та [PERSON], родинні звязки з якими підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ №165862, повторно виданого 28.05.2015 року. За життя, його батько мав у власності земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №119637 на земельну ділянку площею 2,53 га., рілля, кадастровий №7422489200:07:000:0254. Мати мала у власності земельну частку (пай), право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку ЧН №119629 на земельну ділянку площею 2,28 га., рілля, кадастровий №7422489200:07:000:0256. Батьки померли, заповіту не склали та не розпорядились в подальшому користуванні вказаними земельними ділянками. Позивач не має можливості здійснити оформлення та реєстрацію свого права власності на успадковані земельні ділянки, оскільки оригінали державних актів на вказані земельні ділянки втрачені та відновлення їх не можливе. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Як вбачається з матеріалів справи факт того, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлих батьків підтверджується документально: свідоцтвами про смерть матері та батька, довідками сільської ради та відділу земельних ресурсів про видачу померлим правовстановлюючих документів на їх майно та іншими документами. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно із ст. 1225 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог цивільного законодавства України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а оскільки позивач при зверненні з позовом до суду сплатив на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за ним.

Outcome: approved