Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

16 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Нгалули [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості у розмірі 4627456 грн. 50 коп. за кредитним договором № 2007/686/Ф03.9/144 від 06 квітня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру № 65, буд. 176, по Люстдорфській дорозі, в м. Одеса, яка є власністю Нгалули [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого у державному реєстрі правочинів 06 квітня 2007 року за номером 2014506, шляхом визнання за позивачем права власності на цю квартиру; виселення без надання іншого жилого приміщення усіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та/або проживають у цій квартирі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним \~чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню. \~ Судом встановлено, що 06 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та Нгалулою [PERSON] був укладений кредитний договір № 2007/686/Ф03.9/144, згідно з умовами якого банк надав позичальникові кредитні кошти у розмірі 111150 доларів 00 центів США з розрахунку 12,70 % річних на строк до 5 квітня 2027 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2007/686/Ф03.9/144 від 06 квітня 2007 року, між ПАТ «Укрсоцбанк» та Нгалулою [PERSON] укладено договір іпотеки від 06 квітня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно - № 65, буд. 176, по Люстдорфській дорозі, у м. Одесі. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, відповідач не виконує покладенні на нього зобовязання за кредитним договором по поверненню кредитних коштів у строк та у розмірах зазначених відповідним графіком, що є невідємною частиною кредитного договору, у звязку з чим, станом на 01 травня 2015 року у відповідача перед банком утворилась заборгованість за кредитним договором № 2007/686/Ф03.9/144 від 06 квітня 2007 року у розмірі 219864 доларів 75 центів США, що за курсом НБУ становить 4627456 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання, позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом . Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не було виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 530, 612, 625 ЦК України, якщо встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~ Відповідно до ст. 611 ЦК України, у випадку невиконання зобовязання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, боржник зобовязаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Як вбачається зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. \~ Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. \~ Згідно зі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду шляхом надання права продажу іпотеко держателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі за договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки, зокрема, шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Позивачем не надано доказів того, кого саме слід виселити з зазначеної квартири. Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Суд вважає, що станом на цей час немає підстав для виселення з цієї квартири усіх фізичних та юридичних осіб, що зареєстровані та/або проживають у цій квартирі, оскільки вони у цій частині є неконкретизованими та абстрактними, а суд не може вирішувати питання про виселення з квартири інших не встановлених осіб, які не приймали участі у справі в якості відповідачів. Відповідно до п.п. 8, 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким. Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підлягає судові витрати у розмірі 3654 грн. 00 коп. Разом з тим, на момент дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII, суд вважає за можливе відстрочити виконання судового рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі викладеного,

Outcome: partial