Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та виселення. Свої вимоги Банк мотивував, тим, що 14.12.2006 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11095794000, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 29700,00 дол.США, зі сплатою відсотків в розмірі 12,80 % річних, строком до 13.12.2016 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 14.12.2006 року між Банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надала Банку в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, в результаті чого заборгованість по кредиту складає 49063,61 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 433624,18 грн. Посилаючись на викладені обставини Банк просив: в рахунок погашення вищезазначеної суми заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], шляхом визнання за позивачем право власності на іпотечне майно, виселити відповідача та усіх мешканців зі спірної квартири, зі зняттям з реєстраційного обліку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та наполягає на їх задоволенні. Представник [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 14.12.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11095794000, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у сумі 29700,00 доларів США зі строком повернення кредитних коштів до 13.12.2016 року, згідно з графіком погашення кредиту, та сплати 12,80 % річних. Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 14.12.2006 року, відповідно до якого остання передала в іпотеку Банку нерухоме майно: квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,7 кв.м. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Відповідно до наданого Банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 14.12.2006 року складає 49063,61 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 433624,18 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 24007,59 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 212179,08 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 25056,02 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 221445,10 грн. Суд вважає, що позивачем доведено наявність у [PERSON] невиконаних зобов'язань за кредитним договором від 14.12.2006 року, за обставин чого у Банку, у силу положень ст.33 Закону України «Про іпотеку» та умов договору іпотеки, виникло право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки. Разом з цим, 07.06.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-VІІ від 03.06.2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 Закону не може бути примусове стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст..4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку. У свою чергу, частиною 4 визначено, що протягом дії цього Закону інші закону України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідачу [PERSON] був наданий кредит в іноземній валюті та на його забезпечення остання передала в іпотеку Банку житлову квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,7 кв.м. Іншого майна у власності [PERSON] не має. Враховуючи норми Закону №1304-VІІ від 03.06.2014 року, який є чинним на момент розгляду справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Банку про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed