overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 12.01.2010 року. Сторони мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги і вирішили проживати окремо. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не зявився. В заяві просив справу розглядати без його присутності, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявилася також. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дітей просила залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу бажала зберегти прізвище «Сімончук». Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходжу до наступного. Сторони 12.01.2010 року зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю по вул. Уварова, 35, в м. Новоград-Волинському (а.с. 6-7). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач та відповідач в своїх заявах наполягали на розірванні шлюбу, що свідчить про дійсну волю чоловіка та дружина. Строк на примирення просили не давати. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання дітей сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає обґрунтованим подальше проживання синів разом з матірю. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання зберегти прізвище «Сімончук». Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 22.10.2010 року, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 22.10.2010 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманих сум пенсії за період з 01 березня по 31 серпня 2016 року включно в загальному розмірі 7268 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач отримувала пенсію по втраті годувальника, яку було призначено на період її навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну (на денній формі навчання). Втім, 09.02.2016 року відповідач була відрахована з університету за невиконання навчального плану, про що позивачу не повідомила, внаслідок чого безпідставно отримала в березні-серпні 2016 року пенсійні виплати в сумі 7268 грн, які підлягають стягненню в судовому порядку. Сторони в судове засідання не зявилися, при цьому предстаник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач народилася 26.05.1996 року в м. Чернігові. З липня 2014 року вона отримувала пенсію по втраті годувальника, відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV, яку виплачував позивач. Вказана пенсія підлягала виплаті відповідачеві до закінчення нею навчання в Київському національному університеті технологій та дизайну (на денній формі навчання) - до 30.06.2017 року. Як випливає з листа Київського національного університету технологій та дизайну від 06.03.2017 № 2214-17 (а. с. 8), наказом від 09.02.2016 № 21-к відповідача відраховано з університету за невиконання навчального плану. Тому, починаючи з 01.03.2016 року відповідач втратила право на отримання пенсії по втраті годувальника. За приписом статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон) пенсіонери зобовязані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати; у разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.\~ Статтею 103 Закону встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Таким чином, предявлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманих сум пенсії за період з 01 липня по 31 серпня 2016 року включно в загальному розмірі 1456 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач отримував пенсію по втраті годувальника, яку було призначено на період навчання в Чернігівському національному технологічному університеті (на денній формі навчання). Втім, 30.06.2016 року відповідач був відрахований з університету за невиконання навчального плану, про що він позивачу не повідомив, внаслідок чого безпідставно отримав у липні-серпні 2016 року пенсійні виплати в сумі 1456 грн, які підлягають стягненню в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, при цьому надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач позов визнав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач народився 08.04.1997 року в м. Чернігові. З квітня 2015 року він отримував пенсію по втраті годувальника, відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV, яку виплачував позивач. Вказана пенсія підлягала виплаті відповідачеві до закінчення ним навчання в Чернігівському національному технологічному університеті (на денній формі навчання) - до 30.06.2018 року. Як випливає з листа Чернігівського національного технологічного університету від 11.04.2017 № 1201/05-691 (а. с. 8), наказом від 30.06.2016 № 542-с відповідача відраховано з університету за невиконання навчального плану. Тому, починаючи з 01.07.2016 року відповідач втратив право на отримання пенсії по втраті годувальника. За приписом статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон) пенсіонери зобовязані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати; у разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.\~ Статтею 103 Закону встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Таким чином, предявлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 04.11.2008 року в сумі 27198 грн 99 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 04.11.2008 року сторони уклали договір кредиту (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір, а. с. 11-26). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.02.2017 року становить 27198 грн 99 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 5513 грн 88 коп., заборгованість по сплаті відсотків 8105 грн 47 коп., пеня 11808 грн 26 коп., штраф 1771 грн 38 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 10 зв.), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 14.10.2013 року в сумі 89479 грн 54 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 14.10.2013 року сторони уклали договір кредиту (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір, а. с. 8-33). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2017 року становить 89479 грн 54 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 6309 грн 63 коп., заборгованість по сплаті відсотків 74695 грн 66 коп., пеня 3737 грн 13 коп., штраф 4737 грн 12 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 7), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка\~надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 17 червня 2016 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачкою вони вступили 21.02.2014 року. Шлюб реєструвався відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьк, актовий запис № 56.Шлюб у обох перший. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спірного майна не мають. Однією родиною мешкали до квітня 2016 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що між ними постійно виникали сварки, оскільки кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, вони втратили почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Вважає, що при сформованих обставинах подальше сумісне проживання не можливе. Строк на примирення не потрібен. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання не зявилась. надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов визнає у повному обсязі проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд,\~ перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі\~ ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.02.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьк зроблено актовий запис № 56 (а.с.4). Від спільного шлюбу дітей не мають. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, примирення між ними не сталося,позивач на задоволенні позову наполягає, оскільки втратив почуття любові та поваги до відповідачки, яка визнала позов у повному обсязі, що підтверджує її незаінтересованість у збереженні родини та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, стягнутих на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 500 грн до 890 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що стягнута судом сума аліментів у даний час не забезпечує належне утримання дитини та її нормальний розвиток. Позивач у судове засідання не зявилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач позов визнав повністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.01.2015 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розмірі 500 щомісячно, починаючи з 28.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють забезпечити нормальний розвиток дитини за ту суму аліментів, що стягнуто судом. Частиною другою статті 182 Кодексу в редакції Закону від 17.05.2017 № 2037, що набрав чинності 08.07.2017 року, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, предявлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

17.07.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на його утримання. Позов обґрунтовано тим, що позивач є батьком відповідача, є непрацездатним за віком. Матеріальну допомогу відповідач на утримання непрацездатного батька добровільно не надає. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, тому може бути визнаний судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖД № 318686 виданим Сорочинським міським бюро ЗАГС Оренбургської області від 15.03.1975 року. Позивач є пенсіонером за віком. В жовтні 2015 року на фоні гіпертонічної кризи переніс інсульт, потребує відновлювальних курсів стаціонарного та амбулаторного лікування, що підтверджується довідкою, виданою військово-медичним клінічним центром Південного регіону, виданою 29.06.2017 року. Позивачу, на час розгляду справи виповнилось 65 років. Він є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1\~ст. 202 Сімейного кодексу України\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст. 205 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Вивчивши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання, як непрацездатного батька. У відповідності до п.3\~ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

17.07.2017 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що з 15.12.2005 р. вона з відповідачем перебувають у шлюбних відносинах. Від даного шлюбу у них дітей не має. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, за останні роки їх спільного проживання сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, з 2009 року почали проживати окремо, відповідач залишився проживати у своїх батьків, а вона повернулася проживати до помешкання своїх батьків в с. Колочав, Міжгірського району.. Позивачка вважає, що подальше збереження сімї та спільне проживання стало неможливим, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Представник позивачки [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити та не надавати строк для примирення сторонам. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи. Причини неявки суду невідомі. Суд ухвалив, за згодою представника позивачки, винести заочне рішення в справі. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 15.12.2005 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають з 2009 року, не підтримують жодних стосунків, відповідач заперечення проти розірвання шлюбу не подав. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат немає.

Outcome: approved