Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

15 травня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті коштів за Договором про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 10 вересня 2012 року за реєстровим номером 1510 у сумі 4 005 226,62 (чотири мільйони п`ять тисяч двісті двадцять шість гривень 62 копійки), з яких: -заборгованість у сумі 1 022 780,00 грн. (один мільйон двадцять дві тисячі сімсот вісімдесят гривень); -інфляційне збільшення заборгованості у сумі 1 397 642,42 грн. (один мільйон триста дев`яносто сім тисяч шістсот сорок дві гривні 42 копійки); -3% річних від загальної суми заборгованості у сумі 131 644,00 грн. (сто тридцять одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 00 копійок); -пеня у сумі 1 453 160,20 грн. (один мільйон чотириста п`ятдесят три тисячі сто шістдесят гривень 20 копійок). В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 10 вересня 2012 року між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва», яке діє в інтересах та від імені Київської міської ради відповідно до Рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за номером 607/3068, договору доручення № 21/02 від 21 лютого 2006 року та [PERSON] було укладено Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Смекаліною Л.Т. за реєстровим номером 1510. 16 вересня 2013 року між Комунальним Підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору від 10.09.2012 року, за умовами якої термін дії акта комісії Київської міської державної адміністрації по вирішенню земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 08 грудня 2012 року № 35 та від 17 травня 2012 року № 41 подовжено до 31.12.2013 року. Проте, відповідач у порушення вимог чинного законодавства та взятих на себе зобов`язань згідно Договору про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 10.09.2012 року та Додаткової угоди №1 від 16.09.2013 року до нього, у зазначений строк виплату компенсації не здійснив, грошові кошти на банківський рахунок позивача не перерахував, ні здійснив ніяких належних дій, спрямованих на прийняття Київською міською радою рішення про надання позивачу нової земельної ділянки та побудувати для позивача новий садовий будинок, що як наслідок послугувало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про примусове стягнення грошової компенсації за договором. 27.07.2018 ухвалою судді [PERSON] відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 04.02.2019 відповідно до розпорядження № 53 від 04.02.2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у зв`язку з відстороненням від посади судді [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 14, 33 ЦПК України справу було розподілено до розгляду судді Печерського районного суду Ільєвій Т.Г. 05.02.2019 ухвалою суду, вказану позовну заяву було прийнято до провадження судді Ільєвої Т.Г., та призначено підготовче судове засідання. Окрім цього, 22.02.2019 позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, разом з тим в судовому засіданні, позивач від вказаної заяви відмовився та підтримав позовні вимоги у первісній редакції. Ухвалою від 08 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 17 липня 2019 року представником відповідача Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» подано до суду відзив на позовну заяву, у якому позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування позиції зазначено, що грошова компенсація не була виплачена через відсутність належного фінансування. При цьому земельна ділянка у позивача не вилучалася та добровільно позивачем не передавалася. Одночасно зазначено, що наявність у Дирекції державного акту на право користування земельною ділянкою на території Русанівських садів у Дніпровському районі від 14.02.20111. підтверджує законне землекористування відповідача спірною земельною ділянкою. У судовому засіданні позивач, позов без урахування зави про збільшення позовних вимог, підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на доводи, викладені у відзиві. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). 16.12.2005 року рішенням Київської міської ради № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» зі змінами та доповненнями, затверджено перелік земельних ділянок на території Русанівських та Воскресенських садів у Дніпровському районі м. Києва, що підлягають вилученню (викупу) для суспільних потреб м. Києва при будівництві Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену (зі змінами та доповненнями), згідно якого позивачу доручено викупити земельні ділянки на території Русанівських та Воскресенських садів, які знаходяться у приватній власності громадян, з вирішенням майново-правових питань в повному обсязі відповідно до законодавства або забезпечити компенсацію громадянам, ділянки яких підлягають винесенню з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену, за земельні ділянки, земельні насадження, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, що підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу та лінії метрополітену. У зазначений перелік включена земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 66:524:017, яка входить до меж площі земель, що відведена позивачу і знаходиться на території садових товариств та підпадає під межі будівництва Подільського мостового переходу. Надання земельних ділянок підприємствам, установам та організаціям, що належать до державної або комунальної власності, у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Порядок надання у постійне користування земельних ділянок цим суб`єктам передбачено статтями 122 і 123 Земельного кодексу України. Право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Згідно з п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» від 19 квітня 1993 року № 284 розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2008 року № 608 створено комісію з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. 10 вересня 2012 року між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м.Києва», зареєстрованого Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією 08 жовтня 1998 року, свідоцтво про державну реєстрацію серії АОО № 024725, ідентифікаційний код юридичної особи 05445267, місцезнаходження: 01014, м.Київ, вул. Петра Болбочана, 6, яке діє в інтересах та від імені Київської міської ради відповідно до Рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за номером 607/3068, договору доручення № 21/02 від 21 лютого 2006 року та [PERSON] (надалі - Користувач, Позивач), що мешкає і зареєстрований в [ADDRESS] ,податковий номер [NUMBER] , було укладено Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського округу Смекаліною Л.Т. за реєстровим номером 1510. Відповідно до п. 1 даного договору підставою для його укладення є взаємна домовленість Сторін щодо умов виконання ними Рішення Київської міської ради від 16 грудня 2005 року за № 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м.Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів». Згідно з Додатком № 2 до цього Рішення, Київська міська рада встановила варіанти компенсації садівникам Русанівських і Воскресенських садів за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, які підлягають знесенню в зв`язку з будівництвом Подільського мостового переходу, а пунктом 12 Рішення доручила Дирекції здійснити компенсацію за внесення садових ділянок відповідно до Додатку № 2 цього рішення та відселити громадян. Позивач є членом садового товариства та користувачем земельної ділянки, яка згідно з Технічною документацією державного інституту «Укррибпроект» розташована на території садового товариства [ADDRESS], кадастровий номер 66:524:017. Площа земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні Позивача, становить 558,48 кв.м. Згідно абз. 4 п. 1 Договору перелік об`єктів, що підлягають вилученню у позивача ( [PERSON] ) разом із земельною ділянкою, визначений у Звіті про оцінку земельної ділянки з поліпшенням, що розташована за адресою: [ADDRESS] , ділянка номер 1-6 (один «б») та визначення розміру збитків, відшкодувань і витрат на поліпшення земель , складеному за результатами експертної грошової оцінки Земельної ділянки з поліпшенням, яка проводилась ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки». Розмір відшкодувань користувачу визначений в актах Комісії Київської міської державної адміністрації по вирішенню земельних та майнових питань про надання садівникам компенсації за знесення садових ділянок, що попадають в зону будівництва Подільського мостового переходу від 08 грудня 2011 року № 35 (затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації 26 грудня 2011 року № 2490) та від 17 травня 2012 року № 41 (затверджений розпорядженням Київської міської державної адміністрації 12 червня 2012 року № 994). Відповідно до п. 3 Договору у зв`язку із вилученням земельної ділянки для суспільних потреб Користувач надав згоду на отримання ним компенсації за варіантом № 1 Додатку № 2 до рішення: надання земельної ділянки і будівництво будинку «під ключ». Позивач (Користувач) обрав для будівництва садового будинку земельну ділянку під будівельним номером 97 (дев`яносто сім) і проект будинку СБ-05. Відповідно до п. 5 Договору, Сторони дійшли згоди про те, що користувач дає свою згоду на вилучення для суспільних потреб Земельної ділянки, Будинку та інших об`єктів, визначених у Звіті про оцінку земельної ділянки, якою він користується, за умови надання йому компенсації за варіантом один і грошової компенсації, передбаченої пунктом 10 Договору. Відповідно до п. 16.2.2. Договору, Дирекція бере на себе зобов`язання сплатити позивачу суму грошової компенсації, здійснити належні дії, спрямовані на прийняття Київською міською радою рішення про надання Користувачу Нової земельної ділянки та побудувати для Користувача Новий садовий будинок. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема з договорів та правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Акти комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 08 грудня 2012 року № 35, затверджений Розпорядженням Київської міської державної адміністрації 26 грудня 2011 року № 2490 та від 17 травня 2012 року № 41, затверджений Розпорядженням Київської міської державної адміністрації 12 червня 2012 року № 994. Таким чином, термін сплати грошової компенсації позивачу, передбаченої пунктом 10 Договору, спливав через 12 місяців після затвердження Актів. 16 вересня 2013 року між Комунальним Підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору від 10.09.2012 року. За умовами додаткової угоди, термін дії акта комісії Київської міської державної адміністрації по вирішенню земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 08 грудня 2012 року № 35 та від 17 травня 2012 року № 41 подовжено до 31.12.2013 року. Наряду з вказаним, під час судового розгляду встановлено, що по суті і не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні та зі змісту відзиву вбачається, що відповідач у порушення вимог чинного законодавства та взятих на себе зобов`язань згідно Договору про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 10.09.2012 року та Додаткової угоди №1 від 16.09.2013 року до нього, у зазначений строк виплату компенсації не здійснив, грошові кошти на банківський рахунок позивача не перерахував. Слід зазначити, що суд критично відноситься до посилання сторони відповідача на Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про внесення змін до деяких розпоряджень, у тому числі й до Розпорядження від 12.06.2012р. № 994, оскільки вони фактично відбулися після спливу встановленого строку дії Акту комісії (до 31 грудня 2013 року). Офіційне тлумачення дії акту у часі міститься в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 р., № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням НБУ щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), - за загальним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. З огляду на викладене, слід прийти до висновку, що визначений строк здійснення розрахунків між сторонами, згідно умов Договору та Додаткової угоди до нього № 1 сплив 31.12.2013р., а внесення змін щодо строків дії Акту комісії відбулося після встановленого строку його дії, інших додаткових угод, запропонованих відповідачем, позивачем підписано не було. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійсни ти свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ст. 631 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), в результаті чого настають правові наслідки, у тому числі відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. У відповідності до частини першої ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина друга вказаної статті Кодексу). У зв`язку із викладеним суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення грошової компенсації відповідно до п. 5 договору в сумі 4 005 226,62 грн. без ПДВ. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню, починаючи з січня 2014 року по березень 2018 року включно, інфляційне збільшення заборгованості в 1 397 642, 42 грн. та 3% річних від загальної суми заборгованості у розмірі 131 644, 00 грн. котрі розраховані позивачем у позовній заяві та даних на спростування вказаних сум відповідачем не надано. Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. З урахуванням наведеного позовні вимоги на суму 1 453 160,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за розрахунком, наведеним представником позивача у позовній заяві, з яким погоджується суд. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збій у розмірі 8 810,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved