Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

15.10.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 06 грудня 2018 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . За час шлюбу із відповідачем, [INFO] у них народилася дитина - син [PERSON] . Далі в позові зазначила, що спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними припинені із травня місяця 2020 року, проживають з відповідачем окремо, спільного господарства більше не ведуть, однак на даний час подати позов про розірвання шлюбу вона не маю ще можливості, оскільки спільній дитині не виповнився 1 рік. Як слідує далі з позову, після припинення шлюбних відносин з відповідачем спільна їх дитина проживає разом з нею. На теперішній час вона ніде не працюю, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дитину вона утримує самостійно, отримуючи при цьому лише мізерну щомісячну державну соціальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. на місяць, земельних ділянок, нерухомого майна, транспортних засобів - у своїй власності не має, як і грошових вкладів у банках у тому числі і на депозитних рахунках. Відповідач офіційно працевлаштований і працює механізатором в ТОВ «Добрівка», отримує за свою роботу заробітну плату, однак у добровільному порядку, він ні їй, ні дитині не допомагає. Аліментів відповідач більше нікому не сплачує. Прохає стягнути із відповідача на її користь, аліменти на утримання спільної малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитиною та аліменти її утримання від чоловіка батька дитини у розмірі 1/6 частки із усіх видів його заробітку (доходу), починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , - трирічного віку, тобто по [INFO] включно. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до телефонограми та оголошення про виклик відповідача на сайті судової влади, заяв, клопотань суду не надав (а.с. 21, 22). Відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд, вважає, що існують всі умови для розгляду даної справи за наявними в ній доказами та ухвалення заочного рішення. Згідно ч. 1 ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт громадянина України № [NUMBER] виданий 13.05.2019 року, орган, що видав 2336, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 3-4). Адреса реєстрації підтверджена також довідкою про реєстрацію місяця проживання особи № 263/05-19 від 11.05.2019 року, виданою виконавчим комітетом Приазовської селищної ради (а.с. 5). Фактично остання мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.12.2018 року виконавчим комітетом Добрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] 06.12.2018 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 03 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.07.2020 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 8). Згідно довідки, виданої [PERSON] депутатом Гуляйпільської міської ради [PERSON] 13.10.2020 року, вона не зареєстрована, але дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , з нею проживає її син [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги, виданої [PERSON] . Управлінням соціального захисту населення Гуляйпільської РДА Запорізької області № 05-07/996 від 08.10.2020 року, вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Гуляйпільської РДА та їй відповідно до Порядку призначення та згідно ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.07.2020 року по 30.06.2023 року призначено допомогу при народженні дитина на сина [PERSON] , [INFO] . Допомогу нараховано в розмірі 12900,00 за період з 01.04.2020 року по 30.09.2020 року. Щомісячні виплати складають 860,00 грн. (а.с. 10). Згідно довідки Добрівської сільської ради № 250 від 29.10.2020 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Добрівка Приазовського району Запорізької області, паспорт [NUMBER] , виданий 12.08.2011 року Приазовським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13.09.2011 року (а.с. 13). Відповідач [PERSON] відзив на позов не надавав, будь-яких заяв, клопотань щодо спростування зазначених в ньому обставин не пред`являв. Відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи будь-яких інших обставин, що мають істотне значення, як визначено ст. 182 СК України, останній не повідомив. Відповідно ч. 1\~ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; \~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо стягнення аліментів на утримання матері дитини, суд зазначає наступне. Згідно ст.75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно ч.2 ст.\~84\~СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85\~СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 ст.\~84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, працює, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем [PERSON] не зазначено, тому суд вважає, що останній, на теперішній час, має можливість сплачувати аліменти на дитину саме у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно та на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дитини та дружини сторони не дійшли, угоди про матеріальне їх забезпечення між сторонами не досягнуто, дитина на теперішній час, перебуває на утриманні позивача, яка також має обов`язок щодо утримання своєї дитини, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] - аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання її як дружини-матері аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернувся до суду із позовною заявою 15.10.2020 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дитини та дружини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved