Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

16.11.2015 року заявник звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що її донька, [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) І.А., та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.03.1999 року по 24.01.2001 року. 10.01.1999 року в них народився син, [PERSON], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] Після розірвання шлюбу [PERSON] продовжував проживати разом з [PERSON] та неповнолітнім сином в м. Святогірську, вул. 1 Травня, 64. В жовтні 2010 року [PERSON] пішов з родини, проживав окремо, участі у вихованні дитини не приймав. 10.08.2015 року [PERSON] померла. Дитина проживає разом з заявницею та знаходиться на її утриманні. З жовтня 2010 року [PERSON] не подає про себе жодних відомостей, до теперішнього часу до сина він не повернувся, місце його знаходження невідоме. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявниці для призначення її піклувальником над неповнолітнім онуком та отримання державної допомоги, тому заявниця просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник наполягала на задоволенні заяви.\~ Представник Органу опіки та піклування Словянської міської ради, [PERSON], в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник УСЗН Словянської міської ради в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити. Суд знаходить заяву обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 43 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем його проживання протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами. [PERSON], [INFO], за адресою: м. Святогірськ, вул. 1 Травня, буд. 64, фактично не проживає на протязі пяти років, що підтверджується актом депутату Святогірської міської ради від 30.10.2015 року. Згідно довідки Словянського МВ ГУ МВС України в Донецькій області від 28.10.2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], в розшуку за Словянським МВ ГУМВС України в Донецькій області не перебуває. Згідно бази даних АІПС «АРМОР», останній також не перебуває у розшуку за іншими МРВ ГУМВС УМВС України. Заяви про безвісне зникнення та смерть [PERSON] до ОВС не поступали. З метою встановлення місця знаходження [PERSON] була проведена звірка з лікувальними закладами та відділеннями СМЕ м. Словянськ, а також суміжних міст та областей України, проте перераховані заходи позитивного результату не надали, оскільки ідентифікувати останнього серед невідомих хворих та невпізнаних трупів не представляється можливим у звязку з відсутністю схожих прикмет зовнішності. [PERSON] був перевірений за обліками ДІАЗ МВС України та перевірений за списками звільнених полонених. Наразі інформація про місце знаходження та місце проживання [PERSON] на території України відсутня. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №695216. З довідки Святогірської [PERSON] ступенів від 02.11.2015 року встановлено, що за час навчання [PERSON], його батько у школі жодного разу не зявлявся, участі у вихованні та навчанні сина не приймав. Батьківські збори завжди відвідували тільки мати та бабуся. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] за місцем свого мешкання не проживає з жовтня 2010 року, відомості про його місцезнаходження відсутні. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що [PERSON] відсутній в місці свого постійного проживання більше року, останні відомості про місце його перебування були отримані у жовтні 2010 року. Оцінивши представлені заявником у силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, необхідність визнання [PERSON] безвісно відсутнім для вирішення питання щодо встановлення піклування над його неповнолітньою дитиною, суд визнає, що заява про визнання [PERSON] безвісно відсутнім підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved