Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

15.11.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування будинковолодінням. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що їй належить на праві власності будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами, а саме житловий будинок № 51 на вул. Поперечній в с. Ширівці Хотинського району Чернівецької області. Вказує, що в зазначеному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO], яка є колишньою дружиною її племінника. Відповідач фактично за місце реєстрації не проживає з березня 2017 року, будь яких обовязків по утриманню будинковолодіння не несе та участі у його утриманні не приймає, чим суттєво порушує її права. Окрім того, [PERSON] не є по відношенню до неї, як власниці будинку родичкою чи членом її сімї, місце перебування її невідоме, зі слів знайомих вона перебуває за кордоном. На підставі викладеного, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинковолодінням з господарськими будівлями та спорудами, а саме, житловим будинком № 51 по вул. Поперечній (колишня Матросова), в с. Ширівці Хотинського району Чернівецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від її представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у його з позивачем відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником будинку, що розташований в с. Ширівці по вул. Поперечна, буд. 51 Хотинського району, Чернівецької області, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 14.07.2014 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 24194823 від 14.07.2014 року. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], яка зареєстрована та проживає в [INFO], встановлено, що в даному господарстві зареєстрована [PERSON], [INFO], проте вона з березня 2017 року в даному господарстві не проживає. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 71 ЖК України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн., приймаючи до уваги те, що позивач на підставі ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 грудня 2017 року звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved