Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

15.07.2020 [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача на її користь збитки, завдані вилученням за рішенням суду земельної ділянки у розмірі 50\~097, 00 грн.; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 13.07.2021 року позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 55 405 грн. 63 коп. і витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.. 21.07.2021 представник позивача звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~000, 00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення у її відсутність та відсутність позивача (а.с.121). Відповідач і представник відповідача у судове засідання не з`явилися вдруге, згідно поданої заяви представник відповідача просить відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з тим, що перебуває в іншому судовому засіданні (а.с.124). Відповідно до ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. \~ \~ \~ \~Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. \~ \~ \~ \~Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Згідно п.п.1, 2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. \~ \~ \~ \~Поважність причин неявки сторони в суд є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку. \~ \~ \~ \~Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки відповідача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки відповідача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки відповідач і представник відповідача повторно не з`явилися у судове засідання, тому суд, ураховуючи вищевикладене, приходить до висновку про наявність підстав для розгляду заяви у їх відсутності. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 23.06.2021, укладений між адвокатом Ващук Ю.С. та Лозовою Ю.В. (а.с.101), акт приймання передачі виконаних робіт /наданих послуг від 15.07.2021 (а.с.102), квитанцію до прибуткового касового ордеру №8 від 18.07.2021 на суму п`ять тисяч гривень (а.с.103), розрахунок за договором про надання правової допомоги №24 від 23.06.2020 (а.с.104). Таким чином наявні достатні правові підстави для ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в сумі 5 000 грн.

Outcome: approved