overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

17.02.2015 р. позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про реальний розподіл житлової площі за адресою м. Полтава, вул. Станіславського 4а та вселення в дану квартиру. В подальшому позивачі змінили свої позовні вимоги та прохали визначити порядок користування квартирою № 31 по вул. Станіславського 4а в м. Полтаві. Прохали виділити в користування [PERSON], [PERSON] житлову кімнату «7» площею 17,4 кв.м, балкон площею1,1 кв.м, [PERSON] виділити в користування житлову кімнату «6» площею 12,1 кв.м. Інші приміщення в квартирі залишити в загальному користуванні. Вселити [PERSON], [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. Стягнути судові витрати та витрати за проведення експертизи. В судовому засіданні [PERSON] позов повністю підтримала та пояснила , що [PERSON] їй разом з сином перешкоджає в користуванні квартирою, змінив замки , вони не можуть досягнути згоди з приводу користування спірною квартирою. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав та прохав застосувати до даних правовідносин строк позовної давності , оскільки позивачі добровільно залишили спірне нежитлове приміщення ще у 2007 р. Суд, заслухавши пояснення сторін , свідків , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане 10.06.2004 р. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1\\3 частини квартири [ADDRESS]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 18.08.2006 р. Сімейні відносини між сторонами не склалися , виникали постійні конфлікти , тому [PERSON] разом із сином [PERSON] вимушені були залишити квартиру. Оскільки позивачі є співвласниками даної квартири, то мають рівні права з відповідачем на проживання, користування квартирою. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном , що є їхньою спільною власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі , яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Позивачі підлягають вселенню в квартиру [ADDRESS]. Спірна квартира складається з кімнати « 7» пл. 17,4 кв.м., балкону площею 1,1 кв.м , кімнати «6» пл. 12,1 кв.м , коридору «1» пл. 5,1 кв.м , коридору « 2» пл. 2,5 кв.м , ванної кімнати « 3» пл. 2,6 кв.м , вбиральні « 4» пл. 1,0 кв.м , кухні « 5» пл. 6,8 кв.м . Запропонований порядок користування квартирою позивачами не порушує будь чиїх прав. В задоволенні позовних про стягнення витрат за проведення експертизи слід відмовити , оскільки по справі проводилася експертиза з приводу реального розподілу житлової площі . Позовні вимоги були змінені позивачкою на визначення порядку користування спірною квартирою. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

17.02.2015 р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу(а.с.3), мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2009 р. зареєстровано шлюб з відповідачем. Мають спільну неповнолітню дитину. Спільне життя не склалось; спільне господарство не ведеться; шлюбні відносини фактично припинили своє існування з 25.07.2014 р.. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує; судові витрати просить з відповідача не стягувати; прізвище залишити «[PERSON]». Причини неявки відповідача суду не відомі. Суд визнає причини неявки відповідача неповажними. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у відсутність сторін та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Судові витрати не стягуються, оскільки позивачка просить цього не робити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

17.02.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку з відпусткою по догляду за дитиною. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем, від спільного подружнього життя в них народився син [PERSON] [INFO] У зв'язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трьохрічного віку просила стягнути з відповідача в примусовому порядку на своє утримання аліменти в розмірі по 200 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала пояснивши, що інших доходів немає, дитину доглядає сама, допомогу отримує на утримання дитини в розмірі 130 грн., яку витрачає виключно на дитину, а вона залишається матеріально не захищеною. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає та не виявляє такого бажання. Відповідач в судове засідання не явився, в матеріалах справи маються його особисті розписки, які свідчать про те, що відповідач знав про розгляд справи в суді, причину неявки суду не повідомив, за його заявами розгляд справи неодноразово було відкладено (29,33). Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку суд встановив. Спір витікає із сімейних правовідносин, регулюється сімейним законодавством. 13 липня 2012 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З довідки про склад сім»ї (а.с.5) вбачається, що позивачка з дитиною проживає окремо, отримує допомогу по догляду за дитиною 130 (сто тридцять) грн. (а.с.6). Право на утримання виникає на підставі ст. 84 ч. 4 СК України, де зазначено що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру утримання на дружину суд враховує доходи обох сторін, та те, що відповідач офіційно не працевлаштований, стабільної заробітної плати не визначено. Відповідачем будь-яких доказів того, що він не отримує доходи суду не надано. За такого суд приходить висновку, що [PERSON] має змогу утримувати дружину на час перебування її у відпустці по догляду за їх спільною дитиною. На підставі ст. 88 ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

17.02.2015 р. ухвалою суду було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] 10.03.2016 р. від позивача надійшла заява про роз'яснення п. 11 ухвали суду від 17.02.2015 р., так як 05.10.2015 р. державним виконавцем,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

17.02.2016р. [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що під час внесення запису в свідоцтві про його народження була зроблена помилка, а саме: запис прізвища його матері був зроблений як, «Іванишина», тоді як необхідно було внести правильний запис як, «Іванішена». В теперішній час в заявника виникла необхідність встановити факт що, [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Заявник [PERSON] в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа по справі [PERSON], позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні, зокрема, паспортом та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 4-5), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним [PERSON],[INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON],[INFO]., то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

17.02.2016 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

17.02.2016 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно на її користь, обгрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON] мають дочку, яка утримується нею, а батько матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, змінив місце проживання і місце роботи. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив і заяву про можливість розгляду справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 105. Батьками дитини у свідоцтві про її народження записані сторони (а.с. 7). Відповідач утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо її матеріального забезпечення не виконує, письмових заперечень проти позову не подав як доказів в підтвердження того, що він за станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу дитині чи відсутні для цього джерела доходів, та що не має зобов'язань щодо інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню. При цьому судом встановлено, що [PERSON] за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фактично не проживає, не має постійного місця роботи, а тому має нерегулярний дохід. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та на підставі статей 75, 84, 179 - 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

17.02.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.05.1984 року, одруження було зареєстровано Билбасівської селищною радою Слов'янського району Донецької області, актовий запис № 26. Від шлюбу вони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В подальшому стосунки погіршились через непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, між нами зникли почуття і щирість у відношеннях. Замість цього з'явились сварки та скандали. З 2008 року позивач мешкає у своїх родичів з дітьми, хоча місцем реєстрації залишається адреса відповідача. Шлюбні стосунки вони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, таким чином сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально і зберегти його неможливо. Час для примирення їм не потрібен. Спору про розподіл майна та місце мешкання дітей не має. Діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] будуть мешкати з матір'ю [PERSON], а відповідач буде у добровільному порядку виплачувати аліменти. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу та задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї [PERSON] неможливе. Враховуючи інтереси дітей, суд вважає за необхідне залишити дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на вихованні їх матері - [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача потрібно стягнути на користь держави судовий збір, так, як позивач звільнений від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

17.02.2016 р. звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею і [PERSON], визнавши, що останній є її чоловіком. Зазначені вимоги, які заявником підтримані в судовому засіданні, обгрунтовуються тим, що 13.06.2015 р. помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому автомобіль марки ЗАЗ TF699P, 2007 року випуску д/н [NUMBER]. 15.02.2016 р. для оформлення спадщини після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса, але їй відмовлено у видачі свідоцтва з посиланням на те, що у неї з [PERSON] родинний звязок як між чоловіком та дружиною не підтверджується документально, так як свідоцтво про смерть [PERSON] визнано прізвище імя по батькові «Васильківський Олександр Вікторович», а у свідоцтві про одруження зазначено російською мовою «Васильковский Александр Викторович», однак у її паспорті українською мовою вказано «Васильковська Наталія Володимирівна», тому їй необхідно підтвердити факт родинних відносин з [PERSON]. Заінтересована особа голова Лозуватської сільської ради Пятихатського району [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви, підтвердила, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом на території сільської ради та були чоловіком і дружиною. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 18.02.1989 р. «Васильковский Александр Викторович» (російською мовою), [INFO], та «Войченко Наталья Владимировна» (російською мовою), [INFO], зареєстрували шлюб та [PERSON] присвоєно прізвище «Васильковская», актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІІ-КИ № 320495 (а.с. 5). З свідоцтва серія 1-КИ № 632630, виданого 15.06.2015 р. виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради, актовий запис № 19, [PERSON] помер в с. Лозуватка Пятихатського району 13 червня 2015 р. (а.с. 4). Згідно довідки Лозуватської сільської ради від 16.02.2016 р. [PERSON] до смерті був зареєстрований і проживав в [INFO] разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с. 11). Невідповідність прізвища [PERSON] прослідковується у свідоцтві про укладення шлюбу серія ІІІ-КИ № 320495 від 18.02.1989 р. між [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською мовою) (а.с. 5), однак в свідоцтві про смерть 1-КИ № 632630 від 15.06.2015 р. та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серія АЕС № 111859 вказано саме прізвище «Васильківський» (а.с. 4, 6). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що вони достовірно знають про те, що [PERSON] і [PERSON] є чоловіком та дружиною. [PERSON] є її двоюрідним братом, а [PERSON] являється її рідним братом. За таких обставин судом встановлено, що [PERSON] являється дружиною [PERSON], а встановлення даного юридичного факту дає право заявнику на вступ у спадщину на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

17.02.2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто»» (далі відповідач) про захист прав споживачів та стягнення коштів, в якому просить в порядку захисту прав споживача стягнути з TOB «Лізингова компанія «Ваш Авто» на його користь сплачені за договором фінансового лізингу № 002786 від 11.12.2015 року кошти в сумі 41000 грн., 410 грн. банківської комісії за послуги перерахування коштів та неустойку у розмірі 7380 грн., а всього - 48790 грн. у зв'язку із розірванням договору, укладеного поза торговельним або офісним приміщенням відповідача (а.с.1-3). 24.03.2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача сплачені кошти за договором фінансового лізингу № 002786 від 11.12.2015 року та неустойку в сумі 66420 грн., з яких 25010 грн. неустойка за 61 день (а.с.48). В обґрунтування позову зазначає, що 11.12.2015 року між ним та відповідачем у м. Павлограді Дніпропетровської області було підписано договір № 002786 фінансового лізингу з додатками. Позивач вказує, що він, щоб встигнути оформити документи за один день, повинен був діяти швидко, так йому пояснила менеджер, зняла копії паспорта та ідентифікаційного коду, надала платіжну квитанцію на оплату 20% вартості автомобіля та направила до банку, а сама сказала, що тим часом буде заповнювати договір. Перед здійсненням оплати з документів, що підлягали до підпису, йому надали заявку на автомобіль, де було зазначено тип авто, комплектація, а також комплект гуми (4-колеса) у подарунок. Діючи за інструкцією менеджера, позивач сплатив у Павлоградському відділенні «Платинум Банк» 41000 грн., повернувся до офісу, надав копію квитанції менеджеру та отримав від неї для підпису пакет документів. На питання позивача, звідки буде доставлено автомобіль та про можливість прискорити доставку, так як погода була сприятлива, менеджер йому відповіла, що можливо авто буде у Харкові вже через 3 дні. Після підписання документів йому сказали чекати дзвінка від автоцентру протягом трьох-семи днів. Позивач стверджкє, що йому ніхто не передзвонив. Зателефонувавши за київським номером телефону, вказаним у договорі, він отримав відповідь, що ніхто йому автомобіль доставляти не збирається, доки він не сплатить його повну вартість. Проконсультувавшись із юристами та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

17.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Так, позивачка залишила сім'ю і стала зустрічатися з іншим чоловіком. У зв'язку з цим шлюбні стосунки між ними припинені з жовтня 2015 року. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася. Подала заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за її відсутності. При цьому просила повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 22.09.2000 року сторони уклали шлюб, від якого мають дітей: сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-8) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили в жовтні 2015 року і з того часу проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. В рамках розглядуваного позову майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

17.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.06.2003 року Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 5, посилаючись на те, що шлюбні відносини припинено з 2009 року, спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння під час вирішення побутових проблем, наявність постійних сварок, відсутність з боку дружини підтримки. Сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, спір про майно, а також місце проживання дітей відсутній. Отже, враховуючи, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу, справу просила розглядати за її відсутності. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER], 21.06.2003 року між [PERSON] та [PERSON] Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5 /а.с. 7/. Сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 17 та [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 4 /а.с. 8, 9/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved