Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

15.11.2018 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сімю протягом 33 років з [PERSON], який помер 10.04.2018 року. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що 10.04.2018 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала в цивільному шлюбі близько 33 років. Зазначила, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить частка у спільній сумісній власності на квартиру з господарськими будівлями, частка у спільній сумісній власності на земельні ділянки площею 0,2334 га та 0,0520 га, земельні ділянки площею 4,1356 га та 0,0765 га, але для оформлення спадщини на майно необхідно надати до нотаріальної контори документи щодо підтвердження шлюбних відносин зі спадкодавцем. Як вказує заявник, проживши 33 роки з [PERSON], вважала його своїм чоловіком, тому згідно чинного законодавства звернулася до Валківської районної державної нотаріальної контори, очікуючи, що зі збігом шестимісячного терміну з дня смерті чоловіка зможе отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на належне йому за життя майно, але через відсутність зареєстрованого шлюбу згідно чинного законодавства позбавлена такої можливості, в звязку з чим змушена звернутися до суду. Заявник просила розгляд справи проводити за її відсутності. При цьому заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. У разі винесення рішення просила повернути надлишково сплачений судовий збір. Представники заінтересованих осіб подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, вказали, що не заперечують проти задоволення заяви. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 10.04.2018 року, що підтверджується даними Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 630243, виданого 11.04.2018 року Виконавчим комітетом Баранівської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис № 05. За змістом довідки, виданої Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області №02-26/117 від 07.05.2018 року, та акту депутата сільської ради [PERSON] від 22.05.2018 року заявник [PERSON] [INFO], проживала разом з [PERSON], який помер 10.04.2018 року, як подружжя протягом 33 років по день його смерті за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. [PERSON] поховала свого співмешканця [PERSON] за власні кошти. Згідно довідки №02-26/126 від 23.05.2018 року зареєстрованими за адресою [INFO] на даний час значаться: власник - [PERSON] та її син - [PERSON]. Як вбачається із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ№839382 від 14.02.2007 року квартира №1, що розташована за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Мізяки, вул. Нова, 13, згідно розпорядження органу приватизації №25 від 29.01.2007 року належить на праві спільної сумісної власності заявнику [PERSON], померлому [PERSON] та сину заявника [PERSON], витяг про реєстрацію №13568019 від 14.02.2007 року. Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 574437 виданого 17.06.2011 року та списку співвласників земельної ділянки серії АА № 007521 виданого 17.06.2011 року, співвласниками земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,0520 га значаться померлий [PERSON], заявник [PERSON] та її син [PERSON] Відповідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 574438 виданого 17.06.2011 року та списку співвласників земельної ділянки серії АА № 007522 виданого 17.06.2011 року, співвласниками земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства розміром 0,2334 га значиться померлий [PERSON], заявник [PERSON] та її син [PERSON] Оцінивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що на час відкриття спадщини заявник та померлий [PERSON] проживали однією сімєю більше 5 років та вели спільне господарство, про що свідчить наявність спільно набутого майна. З інформації Валківської державної нотаріальної контори Харківської області № 1854/02.14 від 29.12.2018 року слідує, що після померлого 10.04.2018 року [PERSON], [INFO], який на час відкриття спадщини проживав у [INFO], 25.04.2018 року відкрита спадкова справа № 77/2018 рік на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON], яка вважає себе дружиною спадкодавця, однак шлюб зі спадкодавцем не був зареєстрований. Станом на 29.12.2018 року будь-які інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї до нотаріальної контори не надходили. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину померлого [PERSON], є [PERSON], яка на час відкриття спадщини проживала спільно з ним, що підтверджується довідкою виконкому Баранівської сільської ради Валківського району Харківської області № 02-26/112 від 27.04.2018 року. Однак, [PERSON] не надала документи, що є підставою для закликання її до спадкування за законом (свідоцтво про шлюб або рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення - шлюбні відносини зі спадкодавцем чи проживання однією сімєю зі спадкодавцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини). Таким чином, встановлення факту спільного проживання однією сімєю з померлим заявнику необхідно для оформлення спадкових прав на спадкове майно після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Обєктом відносин спадкування виступають права та обовязки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об'єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов'язки спадкодавця. В п.21 даної Постанови встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно підпункту 4.4 пункту 4 глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 9 (набрав чинності 07.03.2012 року) при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтв. Факт проживання спадкоємців однією сімєю підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ч.3 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Із наданих заявником доказів вбачається, що вона на час відкриття спадщини спільно проживала за адресою: [INFO], однією сімєю більше пяти років з [PERSON], який помер 10.04.2018 року. Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заяву, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України та надає заявнику право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом у четверту чергу в передбаченому законом порядку. Спір про цивільне право ніким не заявлено, тому справу розглянуто судом в порядку окремого провадження. П.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що при подачі фізичною особою заяви у справах окремого провадження, судовий збір обчислюється в 0,2 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2018 року, в якому відповідна позовна заява подана до суду, становить 352,40 грн. Разом з тим, [PERSON] при зверненні із заявою до Валківського районного суду Харківської області сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне повернути заявнику надлишково сплачений при подачі заяви судовий збір в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved