Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

16.08.2021 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на повнолітню непрацездатну дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом до закінчення дочкою навчання. В обґрунтування\~позову позивачка\~стверджує,\~що вона\~разом з\~відповідачем є\~батьками [PERSON] ,\~яка набула\~повноліття та\~наразі навчається\~на 2-му\~курсу на\~денній формі\~в Архітектурно-художньому\~інституті ОДАБА,\~строком по\~30.06.2024\~року і тому не може працевлаштуватися. Однак, наразі відповідачем не здійснюється свій батьківській обов`язок з утримання дочки на період навчання. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 10.09.2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання призначене на 21.10.2021 року позивачка не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності, зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з відповіддю з відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, уся судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками до неї, судові повістки, скеровувались судом разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я [PERSON] за вказаною адресою місця реєстрації, яка була повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не з`явився без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. За наслідком викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуюче вищевикладене, судом у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що 29.05.2003 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції міста Одеси складено актовий запис №365, в якому в графі відомості про батька зазначено відомості про особу [PERSON] , в графі відомості про матір [PERSON] . Отже, судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , яка 04.05.2021 року набула повноліття. У відповідності до поданого до суду витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5112-783595-2017 від 05.09.2017 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка також місцем зареєстрованого мешкання її матері [PERSON] , що підтверджується відповіддю з відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області. Згідно з довідкою Одеської державної академії будівництва та архітектури від 06.08.2021 року за №05-336/21 вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою 2-го курсу Архітектурно-художнього інституту ОДАБА денної бюджетної форми навчання по програмі ОР «бакалавр з архітектури». Термін навчання складає 4 роки, а саме по 30.06.2024 року. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу (пункт 2 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень частини третьої статті 12,частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зі встановлених вище обставин, вбачається, що повнолітня дочка сторін по справі не набула двадцяти трьох річного віку, навчається на денній формі навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Суд доходить до висновку про відсутність підстав, які б свідчили про відсутність потреби повнолітньої дочки сторін у матеріальній допомозі, у тому числі з боку батька не встановлено. Судом враховується, що обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Відповідно до поданої до суду довідки ТОВ «ФАРМА-СВІТ» за №1/08 від 12.08.2021 року вбачається, що [PERSON] працює менеджером в ТОВ «ФАРМА-СВІТ» та отримує заробітну плату у розмірі 7800,00 грн. щомісячно. Доказів на підтвердження неможливості надання відповідачем утримання дочки у заявлено до стягнення розмірі до суду не надано. Враховуючи те, що відповідач є батьком [PERSON] , є працездатною особою, але добровільно допомогу на її утримання не надає, [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, доказів неможливості надавати таку допомогу суду не надано, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів у розмірі 3000 гривень, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2024 року.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 16.08.2021 року. Розглядаючи цей спір, судом враховуються висновки Європейського суду справ людини, згідно з якими, виходячи з усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved