Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 17.05.2014 року мала місце дорожньо-транспортна пригода в якій було пошкоджено належний їй на праві власності автомобіль марки «BMW-7301» д.н.з. [NUMBER]. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], водія автомобіля «Шевролет» д.н.з. [NUMBER], що встановлена та підтверджується постановою судді Дарницького районного суду м. Києва. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/2302304. 19.05.2014 року звернулася до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з заявою про виплату їй страхового відшкодування у зв»язку з настанням страхового випадку, з вини страхувальника [PERSON] 31.07.2014 року отримала лист від ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», яким її було повідомлено про прийняття рішення на підставі складеного страхового акту № 663-14К про виплату страхового відшкодування у розмірі 4 240, 84 грн. 06.08.2014 року звернулася з заявою про виплату страхового відшкодування та повідомила банківські реквізити для перерахунку суми страхового відшкодування. Однак, у порушення умов зазначеного договору обов»язкового страхування, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не виплатило страхове відшкодування, а також не надало відповіді на її запит від 14.01.2015 року про причини невиплати належної їй суми страхового відшкодування. Просила стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхове відшкодування у розмірі 4 240, 84 грн. інфляційні втрати у розмірі 1 522, 46 грн., 3 % річних у розмірі 110, 95 грн., пеню у розмірі 722, 06 грн., а також відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору. 03.07.2015 року позивач [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, просила стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на її користь страхове відшкодування з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 6 717, 49 грн.; 3 % річних у розмірі 212, 57 грн.; пеню у розмірі 1 684, 06 грн., а разом 8 614, 12 грн. У судове засідання позивач не з»явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, просила задовольнити її вимоги з зазначених у позовній заяві підстав. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, не забезпечило явку у судове засідання свого представника, направило на адресу суду заперечення, відповідно до змісту яких зазначило, що граничний термін виплати настав 17.10.2014 року, а не в червні, як зазначила позивач. Крім того, просило не застосовувати положення ст. 625 ЦК України до правовідносин з яких виник спір та задовольнити позовні вимоги частково. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи, ухвалити рішення на підставі наявних у справі даних. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2014 року, по вул. Декабристів у м. Києві, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Шевролет» д.н.з. [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю «BMW-7301» д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Вина водія автомобіля «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] у вчиненні зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01.07.2014 року (а.с. 6). Відповідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Обов»язкова цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], яким керував [PERSON] була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до полісу № АС/2302304. 19.05.2014 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» з заявою про отримання страхового відшкодування, надала всі необхідні документи для здійснення виплати. За правилами ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 2. ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). За змістом ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Звертаючись в суд з позовом, позивач [PERSON] стверджує, що 31.07.2014 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» направило на її адресу листа у якому повідомила, що після розгляду документів за страховим випадком, що стався 17.05.2014 року було складено страховий акт № 663-К на виплату страхового відшкодування у розмірі 4 240, 84 грн. (а.с. 8-9, 10, 11). 06.08.2014 року повторно звернулася з заявою про виплату страхового відшкодування та повідомила банківські реквізити для перерахунку суми страхового відшкодування, а 14.01.2015 року з письмовим запитом щодо терміну у який буде виплачено суму страхового відшкодування (а.с. 12, 13-15). Однак, сума страхового відшкодування ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не була виплачена. Відтак, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» визнало страховим випадком дорожньо-транспортну пригоду, що сталася з вини особи, яка керувала застрахованим автомобілем «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб - автомобіль «BMW-7301» д.н.з. [NUMBER], а належне до виплати власнику пошкодженого транспортного засобу страхового відшкодування складає 4 240, 84 грн. З огляду на те, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не виконало свої зобов»язання за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що був укладений з власником транспортного засобу - автомобіля «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], яким керував [PERSON] щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, а тому суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 4 240, 84 грн. Звертаючись в суд з позовом, позивач [PERSON] також просила стягнути з відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на її користь інфляційні втрати, 3 % річних та штрафні санкції у вигляді пені. Представник відповідача заперечував щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності. За правилами ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України «Про страхування», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за яким нараховується пеня. Відповідно до рекомендацій, що містяться у п. 21 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів, про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу страхувальника зобов»язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625). Судом достовірно встановлено, що відповідачем ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» порушено виконання зобов»язань щодо виплати страхового відшкодування [PERSON] відповідно до договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АС/2302304 від 21.05.2013 року у добровільному порядку, строк виконання яких відповідно до правил ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не міг бути пізніше 17.08.2014 року. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, відповідно таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, процентів річних на суму страхового відшкодування, входять до складу грошового зобов'язання і не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а є способом захисту майнового права та інтересу особи, що має право на таке відшкодування, який полягає у відшкодуванні її матеріальних витрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від страховика за користування невиплаченими грошовими коштами, належними до сплати особі, майно якої пошкоджено, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини страховика та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. За змістом статтей 526, 625 ЦК України: зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» не виконала свого обов»язку відповідно до договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АС/2302304 від 21.05.2013 року у добровільному порядку щодо виплати страхового відшкодування [PERSON], а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог та стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] інфляційних втрат та 3 % річних на відшкодування шкоди, завданої порушенням строків виплати страхового відшкодування та пені, що є цивільно-правовою відповідальністю за порушення строків виплати страхового відшкодування. Отже, з підстав невиконання ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» своїх зобов»язань за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/2302304 від 21.05.2013 року, останнє має сплатити на користь позивача штрафні санкції у вигляді пені за період з 18.08.2014 року по 14.01.2016 року, а також за цей же період інфляційні втрати та 3 % річних у розмірах, які за проведеним судом розрахунком становлять: пеня - 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) х 12, 5 % (облікова ставка НБУ з 18.08.2014 року по 12.11.2014 року) / 100 % / 365 х 87 = 126, 35 грн.; 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) х 14, 00 % (облікова ставка НБУ з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року) / 100 % / 365 х 85 = 138, 26 грн.; 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) х 19, 5 % (облікова ставка НБУ за період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року) / 100 % / 365 х 26 = 58, 91 грн.; 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) х 30, 00 % (облікова ставка НБУ з 04.03.2015 року по 27.08.2015 року) / 100 % / 365 х 176 = 613, 47 грн.; 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) х 27, 00 % (облікова ставка НБУ з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року) / 100 % / 365 х 28 = 87, 84 грн.; 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) х 22, 00 % (облікова ставка НБУ з 25.09.2015 року по 14.01.2016 року) / 100 % / 365 х 112 = 286, 29 грн., а разом 126, 35 грн. + 138, 26 грн. + 58, 91 грн. +613, 47 грн. + 87, 84 грн. + 286, 29 грн. = 1 311, 12 грн.; інфляційні втрати - 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) х 103, 45 % / 100 % - 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) = 146, 31 грн.; 3 % річних - 4 240, 84 грн. (сума страхового відшкодування) х 3 % / 100 % / 365 х 477 = 166, 26 грн. З огляду на висновки суду, про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог, понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у розмірі 487, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved