Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

16 липня 2013 р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів. Посилалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який був зареєстрований та проживав у [ADDRESS], з 1948 року по день смерті. Вказала, що після смерті батька відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 7,8 умовних кадастрових гектарів, призначена для сільськогосподарського товарного виробництва, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Бузький», про наявність якої вона дізналася випадково в кінці червня 2013 р., оскільки постійно проживає за межами області. У спадковому майні є й житловий будинок по [ADDRESS]. Є єдиною спадкоємицею, оскільки дружина померлого, а її мати - [PERSON] померла раніше чоловіка, а саме, [INFO] Зазначила, що батько та мати проживали однією сім'єю з 1948 р., а в 1986 р. зареєстрували шлюб між собою, а тому спадкодавець є її батьком, але це не записано в її свідоцтві про народження. Вважає, що пропустила строк звернення із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, внаслідок постійного проживання в іншій місцевості за межами Миколаївської області, а також затяжної хвороби. З посиланням на ці обставини та статті 1217, 1266, 1270, 1272, 1301 ЦК України, ст. ст. 234, 256 ЦПК України просила встановити факт про те, що [PERSON] за життя був її батьком, що дасть їй право на успадкування майна і надати додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. У попередньому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник райдержадміністрації вимоги визнала частково, а саме, не заперечувала щодо встановлення факту родинних відносин, а у визначенні додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини просила відмовити, оскільки позивачем без поважних причин пропущено строк встановлений законом. У судовому засіданні позивач цивільний позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання представник райдержадміністрації не з'явився, але надав суду письмове пояснення, в якому вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення (а. с. - 58). Представник третьої особи (сільська рада) також заявлені вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] і [PERSON], з 1948 року проживали однією сім'єю без укладення шлюбу по [ADDRESS], а 14 червня 1986 року вони уклали між собою шлюб у встановленому законом порядку. Викладене підтверджується відповідними довідками сільської ради (а. с. - 12-14). [INFO], у [PERSON] народилася друга по рахунку дитина - [PERSON] (позивач) по батькові яку записано «[PERSON]» (а. с. - 30, 31). Зі змісту свідоцтва про народження [PERSON] видно, що матір'ю записана [PERSON] (російською мовою), а в графі «батько» запис відсутній (а. с. - 10). Проте, з досліджених у судовому засіданні письмових пояснень мешканців села Бузьке - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], довідки сільської ради, особистого листа позивача до родичів, а також Акту обстеження умов проживання [PERSON] (спадкодавця) випливає, що останній є її батьком (а. с. - 18-20, 47, 53, 54, 69). Отже виходячи з цих обставин слід зробити висновок про те, що [PERSON] є батьком позивачки, але не записаний таким в її свідоцтві про народження, оскільки на час її народження не був одружений з [PERSON]. Таким чином, факт родинних відносин спадкодавця з позивачем підлягає задоволенню. 09 вересня 1983 р. позивач одружилася і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]» (а. с. - 11, 7). [INFO] мати позивача - [PERSON] померла (а. с. - 65). [INFO] помер - [PERSON], тобто спадкодавець (а. с. - 17). Спадкові відносини регулюються відповідно до правил Цивільного кодексу Української РСР (в ред. 1963 р. (далі - ЦК УРСР), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, тобто відкриття спадщини. Так, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). В силу ст. 529 ЦК УРСР у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти померлого. Як уже встановлено судом спадкоємцем за законом є донька спадкодавця, тобто позивач у справі. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Судом з'ясовано, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася і до цього часу спадкоємці із письмовими заявами про успадкування майна померлого до нотаріальної контори не зверталися (а. с. - 25, 26). Викладене позивач не оспорює і суду пояснила, що знала про смерть батька, але не приїжджала у село у зв'язку з тим, що проживає за межами області, а також вона та син хворіли. Лише у червні місяці 2013 р. дізналася про те, що після смерті батька залишилася земельна частка (пай), а тому вирішила успадкувати право на неї поновивши строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Таким чином, позивач не здійснила дії зазначені у ст. 549 ЦК УРСР, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Згідно ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. За правилами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, на підтвердження поважності пропуску встановленого законом строку для успадкування майна від батька позивач не надала суду жодного доказу, який би свідчив про перешкоду їй у такий тривалий період (десять років) звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Надана позивачем довідка про наявність хвороби не свідчить про перешкоду для неї протягом десяти років не звертатися до нотаріуса для успадкування майна (а. с. - 16, 33). Необізнаність спадкоємця про наявність спадкового майна також не є поважною причиною для продовження строку. Крім того, судом з'ясовано, що спадкову масу складає житловий будинок розташований по [ADDRESS] (а. с. - 63). Право на земельну частку (пай) розміром 7,8 умовних кадастрових гектарів, про яку йде мова у позові, 07 грудня 2000 р. за нотаріально посвідченим договором відчужено спадкодавцем у виді дарування на користь Держави в особі управління праці і соціального захисту населення Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області (а. с. - 49). Наведене свідчить про те, що позивач без поважних причин пропустила строк звернення до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, відтак, то й відсутні правові підстави для продовження строку з метою успадкування майна спадкодавця.

Outcome: partial