Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

15.01.2018 року позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20.10.2001 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Синельниківського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 226. Від цього шлюбу мають дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO]. З початку 2017 року вони з відповідачем проживають за однією адресою, але не однією сімєю. З вказаного часу чоловік перестав матеріально піклуватися про сімю, піддержувати подружні стосунки. Ці обставини негативно відбиваються на вихованні дітей, суперечить її інтересам. Вважає, що сімя розпалася остаточно, строк на примирення просить не надавати. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20.10.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Синельниківського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 226. До початку підготовчого судового засідання позивачка надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить залиши їй прізвище Деревянко. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про одруження, з якого вбачається, що 20 жовтня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача «Тараненко » (а.с.7). Факт наявності у сторін неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8, 9). Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сімї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач просить судові витрати залишити за ним, тому судовий збір не підлягає стягненню на його користь. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved