Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

16.09.2015 року заявник звернувся в суд з названою заявою. Посилався на те, що він є рідним сином [PERSON], який володів на праві власності жилим будинком № 38 по вул. Шевченка в с. Єгорівка, Волноваського району, Донецької області та земельною ділянкою, площею 4,15 га, що розташована на території Єгорівської сільської ради. 14.03.2015 помер його батько. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини зясувалось, що отримати спадщину він не має можливості, у звязку з тим, що не може підтвердити факт родинних відносин з батьком, а саме, що він є його рідним сином, тому що в свідоцтві про смерть батька, його прізвище записано [PERSON], у нього в паспорті прізвище записано [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин необхідно йому для прийняття спадщини. Тому просив суд встановити факт, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], померлого 14.03.2015 року. В судовому засіданні заявник підтвердив заявлені вимоги. Зацікавлена особа, яка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явилася і повідомлень про причини неявки від неї не надійшло. Вислухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 14.03.2015 року в м. Волноваха Волноваського району Донецької області помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Виконкомом Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис №4 (а.с.5). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді: будинку, розташованого по вул. Шевченка, №38 в с. Єгорівка, Волноваського району, Донецької області, який належав померлому згідно свідоцтва про право власності на колгоспний двір (а.с.7) та земельної ділянки площею 4,15 га, що розташована на території Єгорівської сільської ради, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.6). Заявник має право на спадщину після смерті батька [PERSON], але юридично оформити на себе спадщину не має можливості у звязку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем. В свідоцтві про смерть батька заявника, його прізвище записано [PERSON] (а.с.5). В свідоцтві про народження заявника його прізвище [PERSON], крім того там же в графі «батько» мовою оригіналу записано [PERSON], а в графі «мати» мовою оригіналу записано [PERSON] (а.с.4). Причиною розбіжностей в прізвищі його батька є та обставина, що при видачі паспорту помилково було літеру «е» записано як літеру «о». На сьогоднішній день його прізвище [PERSON]. Свідкок [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON], [INFO], доводиться рідним сином [PERSON], померлого 14.03.2015 року. Заявник звертався до нотаріуса для прийняття спадщини, отримав відповідь, що видати свідоцтва про право на спадщину за законом не можливо на даний час, оскільки є розбіжності при написанні прізвища його батька [PERSON], померлого 14.03.2015 року та його [PERSON] (а.с.8). Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник є рідним сином померлого [PERSON]. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що встановлення факту родинних відносин має юридичне значення для заявника [PERSON], так як від нього залежить виникнення майнових прав, іншого порядку його встановлення діюче законодавство не передбачає, тому вимоги заявниці обґрунтовані на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.256-259 ЦПК України,

Outcome: approved