Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Товарна Біржа Мегаполіс-Інфо, в якому просила визнати дійсним договір № 86 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений на Товарній Біржі Мегаполіс-Інфо 21.08.1999 року між [PERSON] з одного боку та [PERSON] (діючою від свого імені та від імені свого сина [PERSON]) та [PERSON] (діючою від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON]) з другого боку, мотивуючи тим, що на даний час не має можливості зареєструвати даний договір у нотаріальному порядку, в зв'язку з тим, що їй невідомо місцезнаходження відповідачів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без її участі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідачів. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення, яке відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 21.08.1999 року між [PERSON] (діючою від свого імені та від імені свого сина [PERSON]), [PERSON] (діючою від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON]) та [PERSON], як членами біржі, було укладено договір №86 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS], тобто між [PERSON] та відповідачами існували відносини, пов'язані з купівлею-продажем об'єкту нерухомості, які регулюються Цивільним кодексом України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин. Згідно ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Відповідно до вимог ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальному посвідченню підлягали тільки договори купівлі-продажу житлового будинку. Статтею 224 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до умов договору купівлі-продажу від 21.08.1999 року [PERSON] виконала свої зобов`язання як покупець, а саме оплатила продавцям вартість придбаного об`єкту нерухомості, у свою чергу продавці [PERSON] та [PERSON] передали покупцю [PERSON] квартиру № 23, яка знаходиться по вулиці Защука 25 м. Миколаєва. Відповідно до ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Товарна Біржа Мегаполіс-Інфо, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі по 162 гривні 91 копійки.

Outcome: approved