Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

15.11.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діяла [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, згідно якої позивач просить: Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 3776-Б/742 від 10.12.1999 року, укладений між позивачем, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діяла [PERSON] на Одеській універсальній товарній біржі, щодо продажу 27/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Визнати за позивачем, [PERSON] право власності на 27/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку: літ. «А» житловою площею 90,3 кв. м., житлового будинку літ. «Б», житловою площею 19,8 кв. м., підвалу літ. «Г», сараю літ. «Ж», споруд № 1-3. У судове засідання позивач, не з`явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. В судове засідання відповідачі не з`явились, надали заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позову не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 ЦПК України, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. У судовому засіданні встановлено, що 10 грудня 1999 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діяла [PERSON] на Одеській універсальній товарній біржі був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3776-Б/742 у вигляді 27/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] . Даний договір купівлі-продажу був укладений між позивачем та відповідачами на Одеській універсальній товарній біржі та не був посвідчений нотаріально. До цього часу позивач користувався вже двадцять років спірним майном, яке йому належить, сплачував необхідні платежі, ремонтував будівлю, стративши на все це значні грошові кошти. Зазначене в договорі нерухоме майно належало відповідачам [PERSON] , [PERSON] на підставі розпорядження № 2776 від 12.09.1994 року, зареєстрованого в Білгород-Дністровському БТІ за № 738, реєстрова книга № 64Г-2776. Як вбачається, з відповіді КП БТІ від 28.11.2019 року - згідно свідоцтва про право власності від 31.12.2012 року власником 27/100 часток домоволодіння [ADDRESS] був [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.199 року, реєстраційний № 3776-Б/742, який було зареєстровано Ьілгород-Дністровським міжським бюро технічної інвентаризації 07.02.2000 року в реєстровій книзі № 6, за реєстровим № 738. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Сторони виконали всі умови та вимоги ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що на момент укладення угоди купівлі-продажу сторони були членами біржі, зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу частини житлового будинку, допущену до обороту на товарній біржі. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved