Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

16 лютого 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 11.03.2011 року в сумі 7\~477,92 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору від 11.03.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримав. Але відповідач свої зобовязання за кредитним договором в частині повернення коштів порушив та кошти згідно умов договору не повернув. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 31.12.2014 року по кредитному договору в розмірі: 5\~114,57 грн. заборгованість за кредитом, 1\~231,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 300,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов 500,00 грн. (фіксована частина), 332,28 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 7\~477,92 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обовязок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2011 року між Приватним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) та [PERSON] (далі Позичальник) було укладено кредитний договір у вигляді Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За даною заявою Банк надав Позичальнику кредит у сумі 5\~000,00 грн., які перераховувались на картку (строк дії картки 2 роки) зі сплатою 30% річних за користування коштами, а Позичальник зобовязувався повернути отримані кошти протягом двох років і сплатити відсотки за користування кредитом. Дана заява, що фактично є кредитним договором підписана [PERSON], що підтверджує те, що вона погодилася на умови, викладені в заяві. Крім того в заяві зазначено, що [PERSON] ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані в письмовому вигляді для ознайомлення. Також зазначено, що Позичальник своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Як зазначено в заяві, Банк перерахував кошти на картку та видав її 11.03.2011 року, чим виконав свої зобовязання за договором. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання послуг передбачено право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання зобовязання. Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 30 відсотків річних. Пунктом 1.1.5.20 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з в рахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Як встановлено в судовому засіданні відповідач належним чином не виконувала свої кредитні зобовязання перед позивачем в частині повернення коштів та сплати відсотків за їх користування, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача, що станом на 31.12.2014 року по кредитному договору становить: 5\~114,57 грн. заборгованість за кредитом, 1\~231,07 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 300,00 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, штрафи відповідно до п. 1.1.5.20 Умов 500,00 грн. (фіксована частина), 332,28 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 7\~477,92 грн. Відповідач в судове засідання не зявилася, не надала суду доказів, що заборгованість є меншою чи відсутня. Отже, оскільки відповідач належним чином не виконував зобовязання за договором, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 7\~477,92 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved