Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулася з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк» «Надра», в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 150050,55 гривень та 4808,53 доларів США за договором банківського вкладу в державній валюті на момент сплати. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 30 липня 2014 року [PERSON] було відкрито депозитний вклад у ПАТ КБ «Надра» в рамках пакету послуг «Перший» [NUMBER] у відділенні №0402 м. Донецька. 31 жовтня 2014 року позивачкою у відділенні №1526 м. Одеси було переукладено договір банківського пакету послуг «Перший». Депозитний вклад [NUMBER] строком на 3 місяці у сумі 6000,00 доларів США у рамках пакету [NUMBER]. Строк депозитного вкладу закінчився 31 січня 2015 року. 06 лютого 2015 року у ПАТ КБ «Надра» була введена тимчасова адміністрація і на рахунку позивачки залишилась грошова сума у розмірі 4804,53 долара США. Крім того, між позивачкою і відповідачем було укладено договір пакет послуг «перший» поточний рахунок [NUMBER] у національній валюті, на якому на теперішній час знаходиться вклад у розмірі 150050,55 гривень, яки також не повернутий. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, причина неявки якого визнана з неповажних причин, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. За правилами ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається. У відповідності до ч. 1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 2 ст. 530 ЦК України, зокрема, передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Викладені у позові обставини невиконання відповідачем свого обов'язку щодо дострокового повернення на вимогу позивача депозитів (грошових коштів) за договорами банківського вкладу свідчать про порушення ним вимог умов договорів та ст.526, ч.І ст. 527,ч. 2 ст.530, ч. 2 ст. 1060 ЦК України, що у відповідності до ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язання (неналежне виконання). Діями відповідача порушено право позивача на отримання грошових коштів за зазначеними вище строковими договорами банківських вкладів (депозитів). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, у зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. Також у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved