Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

16.06.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява [PERSON], заінтересовані особи, - виконавчий комітет Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області як орган опіки та піклування, психоневрологічний інтернат с. Стави Кагарлицького району Київської області, про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, в якій заявник просить суд винести рішення, яким: - визнати недієздатною громадянку України [PERSON], [INFO], місце проживання: [INFO], з моменту набрання рішенням суду законної сили; - встановити опіку над громадянкою України [PERSON], [INFO], місце проживання: [INFO] і та призначити їй опікуна громадянку України [PERSON], [INFO], паспорт серія СМ №614701 виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 10.03.2004 р., що зареєстрована за адресою: [INFO]; - витребувати з психоневрологічного інтернату с. Стави Кагарлицького району Київської області копію паспорту [PERSON], [INFO]; - призначити судово-психіатричну експертизу для з'ясування психічного стану [PERSON], щодо здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При призначенні експертизи на вирішення експертів поставити наступні питання: - чи страждає [PERSON] на психічну хворобу? - якщо [PERSON] страждає на психічну хворобу, то чи здатна вона усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними? - якщо [PERSON] страждає на психічну хворобу, то чи є така хвороба за своїм характером хронічною та стійкою? Проведення експертизи доручити Київській обласній психіатричній лікарні № 1 в с. Глеваха Київської області. 22.06.2015 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині заяви. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримав, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині заяви. В судовому засіданні представник заінтересованої особи, - виконавчого комітету Ліщинської сільської ради як органу опіки та піклування [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримав частково, не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатною, проте, заперечував проти призначення її опікуном [PERSON] з огляду на наступне. Він є головою села Ліщинка Кагарлицького району Київської області, окрім того, тривалий час, майже все своє життя, живе в даному селі. [PERSON] також знає досить тривалий час. Знає, що вона з дитинства хворіє на хворобу, в зв»язку з чим перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ. Коли ще були живі її близькі родичі, вони за нею наглядали, коли родичі померли, [PERSON] почала проживати сама. Під час самостійного проживання вона за собою доглядати самостійно не могла, тому їй сільською радою був призначений соціальний працівник, який наглядав за [PERSON] Проте, після того, як [PERSON] влаштувала пожежу в будинку, в якому проживала, внаслідок чого в будинку стало не можливо проживати, він спочатку влаштував [PERSON] тимчасово в лікарню Кагарлицької ЦРЛ, а потім згодом, з допомогою Кагарлицької районної державної адміністрації влаштував [PERSON] в психоневрологічний інтернат с. Стави Кагарлицького району Київської області, де вона на даний час і перебуває. Зазначає, що близьких родичів у [PERSON] немає, що ж стосується заявниці [PERSON], то вона йому, як голові села висловлювала свою думку про те, що вона не буде доглядати за [PERSON], хай за нею доглядає сільська рада. [PERSON] ніколи не доглядала за [PERSON], ніколи не допомагала їй в побуті, та й взагалі не турбувалася про [PERSON] На його думку, [PERSON] просто хоче отримувати пенсію на [PERSON], окрім того, на його думку, хоче отримати пай, яким володіє [PERSON] У [PERSON] в самої немає свого житла, в зв»язку з чим часто змінює місце проживання, а тому він не розуміє, яким чином [PERSON] буде здійснювати нагляд за [PERSON] В судовому засіданні представник заінтересованої особи, - психоневрологічного інтернату с. Стави Кагарлицького району Київської області [PERSON] в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримав частково, не заперечував проти визнання [PERSON] недієздатною, проте, заперечував проти призначення її опікуном [PERSON] з огляду на наступне. Він є директором психоневрологічного інтернату с. Стави Кагарлицького району Київської області, тому особа [PERSON] йому відома, так як вона на даний час перебуває в установі, яку він очолює. [PERSON] надійшла до інтернату фактично не доглянута, на даний час вона почуває себе добре, в неї є коли своїх знайомих, скарг на перебування в інтернаті не висловлює, спроб покинути інтернат не було. За той час, відколи [PERSON] перебуває в інтернаті, до неї ніхто не приходив із рідні, по документах він знає, що близьких родичів у неї немає. Що ж стосується заявника [PERSON], то перший раз він її побачив в залі судового засідання, тому категорично заперечує проти призначення її опікуном над [PERSON] Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, викладених в заяві, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. Отже, що стосується визнання [PERSON] недієздатною, то дану вимогу слід задовольнити, з огляду на наступне. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 326 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу. Так як особа, відносно якої вирішується питання щодо визнання її недієздатною, а саме, -[PERSON], на даний час зареєстрована за адресою: [INFO], та на даний час фактично проживає за адресою: [INFO], - по місцю розташування психоневрологічного інтернату в с. Стави Кагарлицького району Київської області, то дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду, як суду загальної юрисдикції першої інстанції. Фактичні обставини справи. Заявником по даній справі є [PERSON], [INFO], уродженка с. Халча Кагарлицького району Київської області, паспорт серії СМ 614701, виданий 10 березня 2004 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO], фактично проживаюча за адресою: [INFO] (Ліщинська), вул.. Степова, 59. Вона є племінницею особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною, - [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім»ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Слід зазначити, що до членів сім»ї фізичної особи відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України належать особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Це, зокрема, чоловік (жінка), діти, батьки, непрацездатні особи, які перебувають на утриманні, інші родичі, які проживають з даною особою і ведуть спільне господарство, як зазначено в ст. 64 ЖК України. Крім того, слід зазначити, що до близьких родичів, які можуть подати заяву про визнання фізичної особи недієздатною відносяться особи, пов»язані між собою походженням одного від другого або спільним походженням від одного предка. Відповідно, враховуючи ту обставину, що заявник [PERSON] та особа, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, - [PERSON] , є племінницею та тіткою, заявник [PERSON] є правомірним заявником в розумінні ч. 1 ст. 237 ЦПК України. Що стосується особи, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, то такою особою є громадянка України [PERSON], [INFO], уродженка село Ліщинка Кагарлицького району Київської області, паспорт серії СМ 5565444, виданий 06 серпня 2003 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрована за адресою: [INFO]. Суд, в дотримання ч. 1 ст. 239 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров»я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу, на підставі ухвали, ( а.с., 29 31), ухвалою призначив по справі 09.07.2015 року судово психіатричну експертизу, по результатах якої отримав висновок судово психіатричного експерта № 227ц, ( а.с., 36 - 37), в якій зазначено наступне: анамнез життя та хвороби: спадкової обтяженості психічними хворобами не виявлено. З раннього дитинства відставала у розвитку від однолітків, ніде не навчалася, професії не придбала, матір померла, доглядалася сестрою, яка померла наприкінці 2011 року, після чого під експертна була направлена до психоневрологічного інтернату. психічний стан: свідомість збережена. Назвала свої ім'я, прізвище, але не знає свого віку, року народження, назви лікарні, куди приїхала, цілі приїзду. Не здатна осмислити сенсу експертизи, що проводиться. Не знає країни, в якій проживає. Мова малорозбірлива. Не знає розміру своєї пенсії. Міміка, емоції малодиференційовані. Не орієнтується в елементарних життєвих поняттях, ситуаціях. Інтелект, пам'ять суттєво недорозвинуті, критичні здібності фактично відсутні. неврологічний стан: зіниці однакові, фотореакції збережені. Асиметрія носо-губних складок. Сухожильні рефлекси рівномірні. соматичний стан: без ознак виражених хворобливих станів з боку внутрішніх органів на період огляду. Обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені та виявлені при дослідженні об»єктів експертизи: [PERSON] з раннього дитинства відставала у розвитку від однолітків, не засвоїла ніяких загальноосвітніх знань, не набула ніякої професії, олігофренія в ступеню імбецильності діагностувалася їй вже давно, з 1980 року вона перебуває із цим діагнозом на обліку у психіатра, в 1989 році надана 1 група інвалідності по даному захворюванню з дитинства довічно. Хвора дезадаптована в соціумі та побуті, потребує стороннього догляду. Під час проведеного обстеження у під експертної виявлені торпідність мислення, психічних реакцій взагалі, крайня примітивність та конкретність суджень, нездатність до встановлення причинно наслідкових зв»язків між предметами і явищами, нерозвиненість понятійного мислення, відмічається загальне недорозвинення інтелекту пам»яті, функцій уваги, зрідненість словникового запасу, нездатність до критичної оцінки свого стану, поведінки, що відповідає розумовій відсталості на рівні імбецильності. [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання помірну розумову відсталість (МКХ 10; F 71) у формі олігофренії в ступеню імбецильності, тому вона за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вищевказаний висновок є належною та допустимою, обґрунтованою підставою для суду для визнання [PERSON] недієздатною з огляду на наступне. Так, згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, одним із факторів, що впливають на дієздатність фізичної особи, є стан її психіки. У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦК України розширено перелік підстав, внаслідок яких фізична особа, не здатна розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, може бути визнана недієздат\-ною і зазначено, що для визнання фізичної особи недієздатною необхідний хронічний, стій\-кий психічний розлад. Порядок визнання фізичної особи недієздатною визначається ЦПК України. Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стій\-кий розлад психіки, згідно законодавства, зокрема ЦПК України, належать до компетенції відповідних медичних закладів, тому ст. 258 ЦПК України передбачає, що суддя в порядку підготовки справи до розгляду за наявності достатніх даних про психічну хворобу або недоумство особи призначає для визначення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду Украї\-ни «Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи не\-дієздатним від 28 березня 1972 р. (зі змінами від 29 листопада 1974 р., від 24 квітня 1981 р., від 30 березня 1984 р., від 25 грудня 1992 р. і від 25 травня 1998 р.) зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров'я, виписки з історії хвороби й інші документи, видані лікувально - профілактичними установами. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим. Суд оцінює висновок експерта поряд з іншими доказами за своїм внутрішнім переконанням,

Outcome: partial