overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

15.10.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 65990 грн. 75 коп. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді техника-програміста. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 24.10.2019 року №466/211 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.10.2019 року складає 65990 грн. 75 коп. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 65990 грн. 75 коп. станом на 01.10.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

15.10.2019 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 18.07.2015 року вона\~ перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Внаслідок чого часто виникають суперечки, ведення спільного господарства та сімейні відносини фактично припинені.\~\~ Спір про майно відсутній. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надав заяву, позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутність, проти винесення рішення при заочному розгляді не заперечує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про\~ причини неявки не повідомив, відзив не подав. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 18.07.2015 року\~ сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 4). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

15.10.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з [PERSON] на її користь Ѕ частину коштів фактично понесених нею витрат на додаткові потреби для малолітньої доньки [PERSON] в сумі 190 728,25 грн. 15.05.2020 року Новоград-Волинським міськрайонним судом винесено рішення (далі - Рішення) по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на додаткові витрати. За змістом рішення стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти, фактично понесені позивачем на додаткові потреби для малолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 100 327 (сто тисяч триста двадцять сім) грн. Також стягнено з [PERSON] в дохід держави судовий збір 1003 (одна тисяча три) грн. 27 коп. Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Підстав для виклику сторін в судове засідання судом не встановлено, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлено, що в рішенні суду вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача половини коштів за навчання спільної доньки у ТОВ «Міжнародна Французька школа» за 2018-2019 навчальний рік у розмірі 100 327 грн. Одночасно позивачем до матеріалів справи долучено довідку про оплату нею вартості навчання у ТОВ «Міжнародна Французька школа» і за перше півріччя 2019-2020 навчального року у розмірі 102 098,20 грн. Таким чином, щодо позовної вимоги про стягнення половини вартості навчання у ТОВ «Міжнародна Французька школа» за перше півріччя 2019-2020 навчального року позивачем надано докази та пояснення, а стороною відповідача - заперечення, однак щодо неї судом не ухвалено рішення. Оскільки позивачем одноособово оплачено навчання доньки у ТОВ «Міжнародна Французька школа» за перше півріччя 2019-2020 навчального року у розмірі 102 098,20 грн., тому виходячи з позиції рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, та враховуючи той факт, що відповідач поряд з позивачем взяв на себе обов`язки по оплаті навчання доньки згідно договору, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення половини вказаних витрат у розмірі 51049,10 грн. з відповідача на її користь. Також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 510,49 грн. як один відсоток з майнової вимоги з врахуванням суми судового збору, стягнутого за рішенням суду від 15.06.2020 року. Відтак судом встановлені підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

15.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з початку 2019 року між сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Відповідач позов визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.03.2012 року, від шлюбу мають малолітню дитину. З початку 2019 року сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

15.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньок аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на її користь. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв`язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

15.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 60780 грн. 54 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працювала у відповідача на посаді провідного інженера-конструктора. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 24.10.2019 року №466/211 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.10.2019 року складає 60780 грн. 54 коп. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 60780 грн. 54 коп. станом на 01.10.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

15.10.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] , за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.04.1997 року виконкомом Новополтавською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 8, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились з вересня 2014 року, причиною розлучення є несумісність характерів. 18.10.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. 15.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду справи по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 03.12.2019 року та 17.12.2019 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, 17.12.2019 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17.04.1997 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зміст позовної заяви вказує на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з вересня 2014 року остаточно припинили сімейні та подружні стосунки, сторони проживають відокремлено, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім`ї, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї. При цьому сторони не дійшли добровільної згоди щодо спільного звернення з заявою про розірвання їх шлюбу до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

15. 10. 2019 року позивачка звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 30.09.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, місце державної реєстрації: відділ реєстрації актів громадського стану виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №240. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Мають протилежні погляди а шлюб, сім`ю та виховання дітей. На примирення не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку підготовчого судового засідання позивач надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що 30 вересня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача « [PERSON] » ( а.с.4). Факт наявності у сторін малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] підтверджується копією свідоцтва про народження ( а. с. 5 - 6 ). Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього заперечує, мотивованого обґрунтування при цьому не зазначає, суд вважає доведеним факт розпаду сім`ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

15.10.2019 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради (далі позивач) звернулось до суду з позовом і, уточнивши 07.11.2019 раніше заявлені вимоги, просило стягнути із [PERSON] (далі відповідач) безпідставно отримані грошові коштів у вигляді житлової субсидії в сумі 7178 грн 19 коп., а також 1921 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач не вказав у заяві про призначення житлової субсидії про факт перебування в шлюбі його дочки [PERSON] , що потягло до безпідставної виплати житлової субсидії в період з 01.05.2018 по 28.02.2019 включно, яка підлягає стягненню в судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі заяви відповідача від 27.05.2015 йому було призначено житлову субсидію, починаючи з 01.05.2015 (а.с. 5-12). Під час перевірки позивачем майнового і сімейного стану відповідача було встановлено, що в доданій до заяви про призначення субсидії декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії відповідач не вказав факт перебування в шлюбі його дочки [PERSON] , яка на час отримання субсидії проживала з відповідачем однією сім`єю (а.с. 5 зв.). Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 № 329 в редакції, що діяла до 14.08.2019, починаючи з 01.05.2018 призначення житлової субсидії здійснювалося лише після подання нових заяв і декларації, якщо у домогосподарстві зокрема були особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. За таких обставин, починаючи з 01.05.2018 відповідач повинен був повідомити про свій фактичний сімейний стан і перебування в зареєстрованому шлюбі дочки - [PERSON] , чого не було зроблено. Зазначене призвело до безпідставної виплати відповідачу в період з 01.05.2018 по 28.02.2019 включно житлової субсидії в сумі 7178 грн 19 коп. Враховуючи ту обставину, що відповідач добровільно безпідставно отриману суму коштів житлової субсидії позивачеві не повернув, отримана ним житлова субсидія підлягає стягненню в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

15.10.2020 акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором від 22.04.2018, що виникла станом на 24.06.2020, в сумі 23194 грн 65 коп., а також понесених судових витрат у сумі 2102 грн. Позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.04.2018 сторони уклали кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (далі по тексту - Договір, а.с. 10-22). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 24.06.2020 становила 23194 грн 63 коп., зокрема: заборгованість по сплаті тіла кредиту - 17740 грн 65 коп., заборгованість по сплаті пені та комісії - 5453 грн 90 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 8, 9), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

15.10.2020 акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за кредитним договором від 26.04.2019, що виникла станом на 24.06.2020, в сумі 14127 грн 92 коп., а також понесених судових витрат у сумі 2102 грн. Позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.04.2019 сторони уклали кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка (далі по тексту - Договір, а.с. 9-27). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті тіла кредиту, яка станом на 24.06.2020 становила 14127 грн 92 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 8), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved