Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

15 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Юрій Олександрович, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання незаконним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. (а.с.2) Позивач [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги, 15 листопада 2016 року звернулася до суду з позовом в остаточній редакції до [PERSON], [PERSON], Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, треті особи - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Юрій Олександрович, Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що 28.09.2007 року її бабуся, [PERSON], уклала з нею, [PERSON] договір довічного утримання, відповідно до якого передала у її власність житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], договір посвідчено державним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.10.2007 року. У відповідності до договору довічного утримання, вищезазначений житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці площею 1407 м2, державного фонду. 28.09.2007 року нотаріусом було зареєстрована заборона відчуження нерухомого майна до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Позивач зазначила в заяві, що [PERSON] померла [INFO]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], як діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом після [PERSON] померлої [INFO] [PERSON] посилалася в заяві на те, що 24.04.2013 року за її заявою обтяження на домоволодіння було припинено. Згідно до ч. 1 ст. 377 ЦУК України до особи, яка набула право власності на житловим будинок (крім багатоквартирного), будівлю, або споруду, переходить право власності. або користування на земельну ділянку, на якій вони розмішені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановленого для попереднього землевласника (землекористувача). Оскільки вона стала власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, до неї перейшло і право користування земельною ділянкою, на якій розміщене належне їй нерухоме майно. На початку березня 2014 року, відповідачі повідомили її, що вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом у рівних частках після смерті [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою [ADDRESS] та належала померлій на підставі державних актів про право власності, крім, того відповідачі повідомили, що мають намір продати земельну ділянку, а новий власник знесе належний їй будинок. В наступному їй стало відомо, що у відповідності до Державного акту на право власності серії [NUMBER], виданого 16 жовтня 2009 року на підставі рішення 18 сесії 5 скликання Новомосковської міської ради від 25 липня 2008 року за № 569, [PERSON] була власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS], площею 0,1000 га., яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за № [NUMBER]. У відповідності до Державного акту на право власності серії [NUMBER], виданого 16 жовтня 2009 року на підставі рішення 18 сесії 5 скликання Новомосковської міської ради від 25 липня 2008 року за № 569, [PERSON] була власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS], площею 0,0424 га., яка надана для ведення особистого селянського господарства. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER]. Позивач зазначила в заяві, що відповідно до ч. 1 ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. [PERSON] в позові посилалася на те, що вважає приватизацію земельної ділянки незаконною, оскільки з 28.09.2007 року [PERSON] вже не була власником жилого будинку. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки, що явно порушує її права. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати незаконним та частково скасувати рішення 18 сесії 5 скликання Новомосковської міської ради від 25 липня 2008 року за № 569. в частині передачі [PERSON] земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] площею 0,1000 га., яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та 0. 0424 га.. для ведення особистого селянського господарства; -визнати незаконним Державний акт та скасувати державну реєстрацію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], на земельну ділянку площею 0,1000 га., яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER], виданий 16 жовтня 2009 року Новомосковською міською радою Дніпропетровської області на ім'я [PERSON]; -визнати незаконним Державний акт та скасувати державну реєстрацію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], на земельну ділянку площею 0,0424 га., яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER], виданий 16 жовтня 2009 року Новомосковською міською радою Дніпропетровської області на ім'я [PERSON]; -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 січня 2014 року видане на ім'я [PERSON], на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]; -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 січня 2014 року видане на ім'я [PERSON], на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.1000 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]; -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 січня 2014 року видане на ім'я [PERSON], на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0424 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення особистою селянського господарства та розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]; -визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 27 січня 2014 року видане на ім'я [PERSON], на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.0424 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення особистою селянського господарства та розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В судове засіданні представник позивача [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Третя особа - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Куліш Ю.О. в судове засідання не з'явився. Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 вересня 2007 року між [PERSON] і [PERSON] був укладений договір довічного утримання, відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язалася довічно матеріально забезпечувати [PERSON] в порядку та на умовах, визначених договором, договір посвідчено нотаріально. У відповідності до договору довічного утримання, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці державного фонду площею 1 407 кв.м. На підставі ст. 748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до ст. 334 цього Кодексу У відповідності до ч.4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що право власності [PERSON] було зареєстроване 04.10.2010 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 04.10.2007 року № 16168465. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що з 04.10.2007 року позивач [PERSON] є власником нерухомого майна - жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно до ч. 1 ст. 377 ЦУК України до особи, яка набула право власності на житловим будинок (крім багатоквартирного), будівлю, або споруду, переходить право власності. або користування на земельну ділянку, на якій вони розмішені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановленого для попереднього землевласника (землекористувача). Таким чином, з 04 жовтня 2007 року [PERSON] є користувачем земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що рішенням 18 сесії 5 скликання Новомосковської міської ради від 25 липня 2008 року за № 569 [PERSON] була передана у власність земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,1000 га., яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка площею 0.0424 га., яка розташована за зазначеною адресою та надана для ведення особистого селянського господарства. Згідно до вимог Земельного кодексу України, в користування або у власність можуть бути передані лише вільні земельні ділянки. Суд приходить до висновку, що рішення Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в частині передачі спірних земельних ділянок [PERSON] підлягає скасуванню, оскільки винесене без врахування тієї обставини, що станом на 25 липня 2008 року (дату винесення рішення) власником жилого будинку, господарських будівель та споруд, а отже і користувачем земельної ділянки, на якій розміщенні об'єкти нерухомого майна була позивач [PERSON], в зв'язку з чим, зазначене рішення не відповідає вимогам законодавства України та порушує права позивача. Судом встановлено, що 16 жовтня 2009 року Новомосковською міською радою Дніпропетровської області на ім'я [PERSON] був виданий Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], на земельну ділянку площею 0,1000 га., яка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER] 16 жовтня 2009 року Новомосковською міською радою Дніпропетровської області на ім'я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], на земельну ділянку площею 0,0424 га., яка надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою [ADDRESS], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за [NUMBER]. Суд приходить до висновку, що вищезазначені державні акти оформлені неправомірно, оскільки власником жилого будинку, господарських будівель та споруд, а отже і користувачем земельної ділянки, на якій розміщенні об'єкти нерухомого майна була позивач [PERSON], в зв'язку з чим, були порушені її права. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кулішем Ю.О., з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO], звернулися діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що 27 січня 2014 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кулішем Ю.О. на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1000 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] 27 січня 2014 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кулішем Ю.О. на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.1000 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]; 27 січня 2014 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кулішем Ю.О. на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0424 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення особистою селянського господарства та розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]; 27 січня 2014 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кулішем Ю.О. на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0.0424 га., кадастровий номер [NUMBER], яка надана для ведення особистою селянського господарства та розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Оскільки рішення, яким [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки підлягає скасуванню з підстав, зазначених судом вище, державні акти на право приватної власності, які видані на підставі зазначеного рішення також є недійсним, підлягають визнанню недійсними також і свідоцтва про право на спадщину за законом. В позовній заяві [PERSON] просила суд скасувати державну реєстрацію Державниз актів право власності на земельну ділянку, які видані 16 жовтня 2009 року Новомосковською міською радою Дніпропетровської області на ім'я [PERSON], в зв'язку з чим, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26 жовтня 2011 року № 1141 Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Рішенням суду не скасовувалося рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно, в той же час, вищезазначеним Порядком не передбачено інших підстав для скасування державної реєстрації прав. Так, у відповідності до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. На підставі п. 37 Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. В зв'язку з наведеним, вимоги про скасування державної реєстрації Державних актів на право власності на землю не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: partial