Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

16.10.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 2500,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2020 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу частини восьмої статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що сторони з 18.09.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.01.2020 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 14.04.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області. Відповідно до довідки, виданої КП ФМР «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» від 09.09.2020 року № 07-4086, [PERSON] зареєстрований та проживає за місцем реєстрації його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Його батько [PERSON] з березня 2019 року і по теперішній час не проживає з ними та не приймає участі у вихованні дитини. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, при цьому цей обов`язок покладається як на матір дитини так і на батька. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України та роз`яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року встановлений в розмірі - 2395 грн, з послідуючим зростанням. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів щомісяця в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн, позивач зазначила, що дитина знаходиться на її утриманні, матеріальної допомоги від держави не отримує. Відповідач є здоровим та працездатним, постійно підробляє, має нерегулярний мінливий дохід, інших осіб на утриманні немає, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 2500,00 грн. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях При вирішенні спору суд виходить з засад рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а саме, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов`язки по утриманню дітей і повинен їх виконувати. Позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували можливість сплати аліментів відповідачем саме в розмірі 2500,00 грн, а тому суд вважає правильним і справедливим покладення обов`язку по утриманню дитини в рівних долях на кожного з батьків. За таких обставин, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, визначаючи розмір аліментів в розмірі 2000,00 грн, оскільки позивач не обґрунтувала заявлений нею до стягнення розмір аліментів та не надала доказів на підтвердження правильності і справедливості визначеного нею розміру аліментів саме в розмірі 2500,00 грн. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial