overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

17.10.2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивача, з листопада 2016 року шлюбні відносини між ними фактично припинено, дітей від шлюбу не мають, примирення між ними неможливе. За таких обставин подальше формальне існування шлюбу обмежує їхню особисту свободу та порушує їхні особисті інтереси, збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам і тому позивач вирішив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статтей 280, 281 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім'ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 2016 року у Комунарському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 163, серії [NUMBER] від 10.10.2017 року. За ствердженням позивача, яке відповідачка не спростувала, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При цьому, звернення позивача до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність його вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням принципу його добровільності, закріпленого в ст.24 СК України, є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. При таких обставинах шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

17.10.2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивача, на протязі останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, майнових спорів між ними немає, від шлюбу не мають спільних дітей, одруження з відповідачкою виявилося невдалим, збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам і тому позивач вирішив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статтей 280, 281 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім'ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.07.2009 року у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 275. За ствердженням позивача, яке відповідачка не спростувала, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, набутого у шлюбі, між сторонами немає. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При цьому, звернення позивача до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність його вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням принципу його добровільності, закріпленого в ст.24 СК України, є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. При таких обставинах шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

17.10.2017 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за ствердженням позивачки, вони з відповідачем близько 27-х років тому перестали існувати як подружжя, від шлюбу мають двох дорослих дітей, спільного майна не мають, у кожного з них склалося власне життя, вони давно стали чужими людьми, яких нічого не пов'язує, одруження з відповідачем виявилося невдалим, збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам і тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статтей 280, 281 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім'ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 травня 1997 року у виконавчому комітеті Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № 16. За ствердженням позивачки, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, набутого у шлюбі, між сторонами немає. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При цьому, звернення позивачки до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність її вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням принципу його добровільності, закріпленого в ст.24 СК України, є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. При таких обставинах шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов [PERSON] Після розірвання шлюбу залишити дружині прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

17.10.2017 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 26.02.2012 року відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 27.09.2017 року склала в сумі 12638,83 грн., з яких заборгованість по кредиту в сумі 3152,47 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 3381,17 грн., заборгованість за пенею в сумі 6105,19 грн., прохає стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12638,83 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. 17.10.2017 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. 25.10.2017 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Каракай Н.Д. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судове засідання на 23.11.2017 року. 06.11.2017 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. справа прийнята до провадження та призначена в судове засідання до розгляду на 23.11.2017 року. 23.11.2017 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено в зв`язку з відсутністю інформації щодо належного повідомлення відповідача на 05.12.2017 року. 05.12.2017 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено в зв`язку з відсутністю інформації щодо належного повідомлення відповідача на 28.12.2017 року. 28.12.2017 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання на 16.01.2018 року. 16.01.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті в судове засідання на 14.02.2018 року. 14.02.2018 року позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

17.10.2017 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 31.01.2011 року відповідач отримав кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 21.09.2017 року склала в сумі 18945,27 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в сумі 3187,19 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9076,86 грн., заборгованість по пені в сумі 5302,84 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 878,35 грн., прохає стягнути з відповідача заборгованість в сумі 18945,27 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн. 17.10.2017 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

17.10.2017 року заявник звернувся до суду з\~ заявою про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], що померла 19.04.1990 року. Заявник в обґрунтування заяви пояснив, що фактично вступив в управління майном спадкодавця його матері, оскільки постійно обробляв земельну ділянку, збирав урожай, здійснював догляд за будинком та господарськими спорудами. Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Іванівська сільська рада в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Представник заінтересованої особи Чернігівська районна державна нотаріальна контора в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі нотаріальної контори. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, знаходить підстави для задоволення заяви. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 16.01.1990 року, (а.с.7). Після її смерті залишилося спадкове майно - будинок № 47 по вул. Шевченка в с. Буди Чернігівського району Чернігівської області. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], тобто заявника по справі (а.с.6). Згідно довідки Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 30.08.2017 року № 264 [PERSON] на момент смерті була зареєстрована за адресою: [INFO] по вул. Шевченка (а.с. 8). Згідно інформації Державного нотаріального архіву Чернігівської області, спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилася. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, під час дії якого відкрилася спадщина, передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Заявником в судовому засіданні доведено, чого не заперечували заінтересовані особи, що заявник прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 16.01.1990 року, оскільки він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, а саме будинку № 47 по вул. Шевченка в с. Буди Чернігівського району Чернігівської області, що належав спадкодавцю. Встановлення даного факту заявнику потрібно для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

17.10.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1951р.н., яка мешкає за адресою: м.Дніпро, Тополя 1[ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.10.2017р. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької лікарні КЗ «ОЦЕМДта МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, агресивно налаштована. Виказує маячні ідеї відношення, переслідування. Мислення паралогічне. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, маячний с-м. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

17.10. 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.10.2017р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.10.2017р. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Дніпропетровська міська лікарня №1»ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не може задовольнити свої життєві потреби внаслідок маячних переживань. [PERSON]. було поставлено попередній діагноз органічне ураження головного мозку , виражений психоорганічний сіндром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON]. до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

17.10.2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Васильківський р-н, с.Медичне, вул. Центральна, 1. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.10.2017р. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.10.2017р. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК»ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий відмовляється від прийому ліків, дратівливий, агресивний, погрожує батькам фізичною розправою, погрожує їх убити. Мислення паралогічне. Критично свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний с-м на фоні вираженого змішаного типу дефекту. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved