overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові і поваги один до одного. На примирення не згоден. У судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2009 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З моменту подачі позову по теперішній час сторони не примирилися, фактичні шлюбні відносини припинились з 08.03.2013 року. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки причини, за якими позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, родина існує формально тому що сімейні відносини дружина та чоловік не підтримують, спільного господарства не ведуть, інших інтересів між ними немає, збереження родини стало неможливим. Оскільки спір про розірвання шлюбу вирішений на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові і поваги один до одного. На примирення не згодна. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої просить ухвалити по справі заочне рішення, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Місце проживання дітей сторонами не оспорюється. З моменту подачі позову по теперішній час сторони не примирилися, фактичні шлюбні відносини припинились з грудня 2012 року. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки причини, за якими позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, родина існує формально тому що сімейні відносини дружина та чоловік не підтримують, спільного господарства не ведуть, інших інтересів між ними немає, збереження родини стало неможливим. Оскільки спір про розірвання шлюбу вирішений на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що проживаючи в цивільному шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. З 2002 року сторони почали проживати окремо, але відповідач приходив до сина, давав кошти на його утримання. З 2013 року відповідач коштів на утримання дитини не надає. Останній працює у ВАТ «Львівська вугільна компанія», має стабільний заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти. Позивач у судове засідання на з'явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засідання 19.02.2014 року та 13.03.2014 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Від спільного проживання сторін, в останніх є син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER]. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1,2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачем. 03.05.2012 року шлюб було розірвано, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В зв'язку з викладеними обставинами просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, згідно якої проти позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). Як вбачається з довідки, наданої головою комітету мікрорайону «Роздольний» № 9 від 10.01.2014 року, позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] разом із донькою [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходів батька щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 16.01.2014 року. Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 121 гривень 80 копійок, вказані судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, так як не він батько дитини. В суд щодо оспарювання батьківства не звертався. Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 123. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач не хворіє, працездатний, але не працює, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 12.06.2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області за актовим записом № 237. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами були припинені в січні 2013 року. Причиною припинення шлюбних відносин між сторонами стало те, що вони втратили взаєморозуміння, почуття любові, поваги та довіри один до одного, відповідач втратив інтерес до сім'ї, не приймає ніякої участі у справах сім'ї, не цікавиться дитиною, не надає матеріальної допомоги в утриманні сім'ї. Вона вважає, що подальше існування шлюбу суперечить її інтересам, самій суті сім'ї, моральним засадам суспільства, тому збереження шлюбу є неможливим. Майнових претензій позивач до відповідача не має, а якщо виникнуть такі претензій, вони будуть їх вирішувати окремо. За таких обставин вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області за актовим записом № 237; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]»; витрати у вигляді судового збору в сумі 229, 40 грн., сплачені позивачем при поданні позову до суду, стягнути з відповідача на її користь; після розірвання шлюбу місце проживання дитини залишити з нею за адресою: [ADDRESS]. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, в телефонному режимі позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін у попередньому судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ,посилаючись на те ,що між ним та відповідачем 8.07.2013 року і 7 .08.2014 року було укладено договjри позики .просила стягнути з відповідачки за договорами позики матеріальну шкоду ,так як добровільно сплатити її відповідачка відмовляється 46900 гривень і 5000 гривень моральної шкоди . Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,надала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві ,та просила стягнути з відповідачки за договорами позики 46900 гривень і 5000 гривень моральної шкоди . Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,надала пояснення аналогічно викладеним у позовній заяві ,та просила стягнути з відповідачки за договорами позики 46900 гривень і 5000 гривень моральної шкоди . . Відповідачка у судовому засіданні позов визнала ,пояснила ,що вона брала у борг у позивачки 8.07.2013 року 6 500 гривень ,та зобов'язалась повернути їх протягом 10 днів ,крім того брала у борг у позивачки 21 000гривень і 1800 доларів США 7.08.2013 року і до тепер не повернула борг так як в неї не має коштів . Заслухав пояснення сторін та дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини . Між позивачем та відповідачем 8.07.2013 року було укладено договір позики згідно якого позивач позичив відповідачу 6500гривень гривень, яки той зобов'язався повернути через 10 днів . Між позивачем та відповідачем 7.08.2013 року було укладено договір позики згідно якого позивач позичив відповідачу 21000 гривень гривень і 1800 доларів США, яки той зобов'язався повернути через 10 днів . Дані обставина підтверджується письмовим доказом ,а саме розписками ,оригінали яких було досліджено у судовому засіданні (а.с37,38 ) та які приєднані до справи . Як вбачається з пояснень позивача до тепер відповідач борг не повернув . Відповідач проти позову не заперечував і не надав жодного доказу який би свідчив про виконання ним зобов'язання пояснила ,що повернути борг не може так як в неї немає коштів .. Тому суд вважає ,що позов у частині стягнення боргу з відповідача у суму 46 900 на користь позивач підлягає задоволенню так як він знайшов своє підтвердження доказами у судовому засіданні та ці вимоги обґрунтовані вимогами закону .,та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по договорам позики у сумі 46 900 гривень. У вимогах позивача про стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. За судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача 512гривень На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.04.2009 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 2009 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем одружилися 24.04.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, на примирення позивачка не згодна. Просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву до суду, що позов визнає в повному обсязі та просив справу слухати у його відсутність. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.04.2009 року у відділі РАЦС Краматорського управління юстиції Донецької області, актовий запис №217, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.107 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина - [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, який був уточнений в ході судового розгляду, про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/7 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно на її утримання, на час навчання до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що вона у теперішній час є студенткою першого курсу денного відділення факультету біотехнології та природокористування Харківської державної зооветеринарної академії. Позивач проживає в гуртожитку, отримує невеличку стипендію. Їй разом з матір'ю важко нести витрати пов'язанні з її навчанням. Відповідач є її батьком, у теперішній час матеріальної допомоги їй не надає, хоча має таку можливість, оскільки він працює, має постійний дохід. Позивач та її представник належним чином повідомлені про місце, час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надіслали суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, визнання позову та не заперечення проти стягнення з відповідача коштів у розмірі 1/7 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно на утримання дочки, яка навчається на теперішній час. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved