Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

15.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу). Допустити негайне виконання рішення. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 06.11.1999 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON], яка на даний є повнолітньою, навчається і є студентом 1 курсу Українського державного університету залізничного транспорту. Також позивач має іншу дитину від повторного шлюбу із [PERSON] У зв'язку із тим, що самотужки вона не в змозі повністю забезпечити дитину усім необхідним для її життєдіяльності, вона звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання учасники справи не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] у поданій заяві на задоволенні позову наполягала та просила його задовольнити. Просила розгляд справи провести за її відсутності. На фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала. Відповідач [PERSON] у поданій заяві не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Просив розгляд справи провести за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER], виданого 06.11.1999 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 102. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 48. (а.с. 5) На даний час дочка [PERSON] є студентом 1-го курсу Українського державного університету залізничного транспорту, денної форми навчання. Факультет - Навчально-науковий центр гуманітарної освіти. Термін проходження навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Зазначене також підтверджується копією Договору № 61-1-002пк17 про надання освітніх послуг. (а.с. 8, 9) Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Коментарями до ст. 199 СК України роз'яснено, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. З вищенаведеного вбачається, що при вирішенні питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення зокрема встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з'ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, її мати, [PERSON] несе витрати на її утримання, в той час, коли батько [PERSON] також має змогу надавати матеріальну допомогу. За таких обставин, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15.05.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved