Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

16 лютого 2016 року ТОВ «Менеджмент Інвестицій» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 липня 2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 153-15/СК. Відповідно до п.1.1 договору, кредитор надає, а позичальник отримує грошові кошти в розмірі 1500 грн., строк кредиту 14 календарних днів з моменту його отримання позичальником, а саме з 14 липня 2015 року до 27 липня 2015 року включно. Термін сплати відсотків за користування кредитом: в момент повернення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 27.07.2015 року включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,5% в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту. Сукупна вартість кредиту становить 547% річних, або 1,5% в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 315,00 грн. за 14 днів або 22,50 грн. за день. Крім того, відповідно до п.8.3 Договору, у разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2% від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Станом на 12.02.2016 року прострочена заборгованість позичальника становить 11371,66 грн. та складається з таких сум: -заборгованість по кредиту 1500,00 грн.; -заборгованість по відсоткам 315,00 грн.; -заборгованість по простроченим відсоткам 3663,90 грн.; -заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 2% - 240,00 грн.; -заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 5802,70 грн.; -3% річних від простроченої суми 90,06 грн. 11 січня 2016 року засобами поштового звязку відповідачу було направлено вимогу про виконання зобовязань за договором. Проте таку вимогу було проігноровано. В подальшому заявник змінив позовні вимоги в звязку з частковим погашенням відповідачем штрафних санкцій, та заявою від 30.11.2016 року просив суд стягнути з відповідача 10721,66 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 14 липня 2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту № 153-15/СК. Відповідно до п.1.1 договору, кредитор надає, а позичальник отримує грошові кошти в розмірі 1500 грн., строк кредиту 14 календарних днів з моменту його отримання позичальником, а саме з 14 липня 2015 року до 27 липня 2015 року включно. Термін сплати відсотків за користування кредитом: в момент повернення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 27.07.2015 року включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1,5% в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту. Сукупна вартість кредиту становить 547% річних, або 1,5% в день від суми заборгованості, що у грошовому вираженні складає 315,00 грн. за 14 днів або 22,50 грн. за день. Відповідно до п.8.2 договору, позичальник, який порушив строки повернення обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до п.8.3 Договору, у разі порушення строків повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2% від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи із третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, зміна умов зобовязання тощо. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач свої зобовязання за договором виконав, що підтверджується видатковим касовим ордером від 14.07.2015 року (а.с. 10). Відповідач не виконував взяті на себе зобовязання за договором, в звязку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем. 11 січня 2016 року ТОВ «Менеджмент Інвестицій» направило відповідачу вимогу про виконання зобовязання з погашення кредиту, відсотків по кредиту та штрафів згідно умов договору споживчого кредиту № 153-15/СК (а.с. 14). За розрахунками, наданими позивачем у заяві про зміну позовних вимог, яка надійшла до суду 30.11.2016 року, розмір заборгованості [PERSON] становить 10721,66 грн. та складається з наступних сум: -заборгованість по кредиту 1500,00 грн.; -заборгованість по відсоткам 315,00 грн.; -заборгованість по простроченим відсоткам 3663,90,00 грн.; -заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям 5152,70 грн.; - 3% річних від простроченої суми 90,06 грн. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, викладені в заяві про зміну позовних вимог від 27.09.2016 року, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved