Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

16 вересня 2015 року [PERSON], як єдина спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до суду з позовом до Шишацької селищної ради Шишацького району, вказуючи на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла 07 травня 2013 року, залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Павлика, 42 в селищі Шишаки Полтавської області, та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0.60 га, яка розташована на території цього ж населеного пункту, але відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на імя спадкодавця на предмет спадщини перешкоджає її оформленню, тому просила визнати за нею в судовому порядку право власності на успадковане майно. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність / а. с. 30/. У судове засідання не зявився й представник відповідача. В адресованій суду заяві Шишацький селищний голова просив провести розгляд справи у відсутність представника Шишацької селищної ради Полтавської області / а. с. 29 /. Перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Так, 07 травня 2013 року в селищі Шишаки Полтавської області померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області 07 травня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 31 та видано свідоцтво про смерть серії І КЕ № 235834 / а. с. 8/. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Шишацької селищної ради Шишацького району, останнім місцем проживання нині померлої [PERSON] було селище Шишаки, вул. Павлика, 42 Полтавської області, разом з якою на момент смерті проживала донька [PERSON] , дошлюбне прізвище якої « Зінченко », разом з дітьми та онукою / а. с. 5, 7 / Згідно свідоцтва про право особистої власності від 15 липня 1997 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Шишацької селищної ради народних депутатів Шишацького району Полтавської області № 63 від 24 червня 1997 року, нині померлій [PERSON] вцілому належав житловий будинок з господарськими будівлями, що по вул. Павлика, 42 в селищі Шишаки Полтавської області / а. с. 14 /. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 05 червня 2013 року приватним підприємством « Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз « Інвентаризатор », обумовлене домоволодіння складається з житлового будинку літери « А 1, а », погребу літера « Б », сараю літера « В », літньої кухні літера « Г », сараю літера « Д », гаражу літера « Е », колодязю « номер 1», ринкова вартість якого становить 94 500 грн. 00 коп. / а. с. 15 20/. Окрім цього, на підставі рішення Шишацької селищної ради народних депутатів № 89 від 09 грудня 1993 року [PERSON], як мешканці селища Шишаки, вул. Павлика, 42 Полтавської області, передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, площею 0. 60 га, яка розташована на території селища Шишаки Полтавської області, у звязку з чим останній видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ ПЛ, № 017738, який 23 березня 1993 року зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 423 / а. с. 10 /. Зважаючи на викладене, позивач [PERSON] являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом на спадкове майно померлої матері [PERSON], яка, фактично прийнявши спадщину після останньої, звернулася до Шишацької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, про що до Спадкового реєстру внесено відповідний реєстраційний запис / а. с. 22 /. Однак, у видачі такого свідоцтва, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями, що по вул. Павлика, 42 в селищі Шишаки Полтавської області, їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та, як наслідок, рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно / а. с. 23 /. При цьому, рішення про відому у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0.60 га, державним нотаріусом не приймалося. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Павлика, 42 в селищі Шишаки Полтавської області, єдиною спадкоємицею за законом якого являється позивач [PERSON], яка прийняла спадщину та не відмовилася від неї, від так за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно. Разом з цим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання за нею права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, оскільки вона не надала суду жодних доказів, що її право власності в цій частині порушене, оспорене чи не визнане. На підставі викладеного,

Outcome: partial