Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

15.08.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за нею права власності на земельні ділянки загальною площею 3,5443 га., що належали її бабі [PERSON], яка померла 18 серпня 2014 року. Вказала, що після смерті останньої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входять вказані земельні ділянки. Вона звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте не може оформити спадкові права, оскільки Державні акти на право власності на земельні ділянки, які підтверджували право [PERSON] на земельні ділянки були втрачені, що стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача, Білогірської селищної ради Хмельницької області, належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позов [PERSON] визнав. Представник третьої особи, відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із доводами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON], яка померла 18 серпня 2014 року, мала право на земельні ділянки площею 0,9372 га. та 2,6071 га., розташовані на території Білогірської селищної ради Хмельницької області, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки, серії ХМ №№ 036660, 036661, виданих на підставі розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області №141 від 07 липня 2003 року, зареєстровані 25 липня 2003 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№557,556, відповідно. Вказані обставини підтверджуються даними довідок відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №№01-466/17, 01-467/17 від 11.08.2017 року (а.с.а.с.15,16). Вказані Державні акти були втрачені, про що свідчить оголошення в газеті «Життя і слово» №15-16 (11124-11125) від 25 лютого 2016 року (а.с.а.с.18-21). Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-БВ №239097, виданого 18 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білогірського районного управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] померла 18 серпня 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №48 (а.с.7). Після смерті [PERSON] прийняла спадщину [PERSON], позивачка по справі, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та оформивши право на частину спадкового майна, що вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №48804703, виданої 31.08.2017 року Хмельницьким обласним нотаріальним архівом. З довідки слідує, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №57170171 та видано свідоцтво про прийняття спадщини (а.с.32). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43271379, виданого 16.03.2016 року приватним нотаріусом Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.11) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.03.2016 року тим же нотаріусом, реєстровий №128 (а.с.10), вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], позивачка по справі, оформивши право на частину спадково майна (житловий будинок). Незважаючи на прийняття спадщини позивачка не може оформити право на спадщину на земельні ділянки, оскільки Державні акти на право власності на земельні ділянки, які належали [PERSON], втрачені, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу [PERSON] №133/01-16 від 15 серпня 2017 року (а.с.17). [PERSON] ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивачів, як до спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права власника майна, проте із за втрати державного акта на право власності на земельну ділянку, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. [PERSON] ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що земельні ділянки, визначені Державними актами на право приватної власності на земельні ділянки, серії ХМ №№ 036660, 036661належать позивачці, як спадкоємцю [PERSON] [PERSON] ч. 4. ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved