Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в смт. Зарічне, на вул. Харківця, 101, Зарічненського району, Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 20 квітня 2014 року померла її мати [PERSON]. Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в смт. Зарічне, на вул. Харківця, 101, Зарічненського району, Рівненської області. Вона є спадкоємцем за законом, та прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала, просила визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні предявлений [PERSON] позов визнала. Суду пояснила, що є дочкою [PERSON], на спадщину не претендує, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, позов просить задовольнити. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2014 року помела мати позивача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ГЮ № 155009 від 22 квітня 2014 року (а.с.7). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 101 на вул. Харківця, селища Зарічне, Рівненської області, власником будинку зазначена спадкодавець [PERSON] (а.с.15-17). Судом встановлено, що позивач є дочкою померлої [PERSON], що стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-ГЮ № 238869 від 11 січня 2016 року (а.с.6), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач [PERSON] також є дочкою спадкодавця [PERSON], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження V-УР № 0776455 від 07 березня 1964 року (а.с.21). Відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, на спадщину не претендує. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16 березня 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON], 16 березня 2016 року заведено спадкову справу № 47 (а.с.5). Позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем (а.с.9), та протягом строку для прийняття спадщини не відмовилася від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 07 червня 2016 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в смт. Зарічне, на вул. Харківця, 101, Зарічненського району, Рівненської області, з підстав відсутності правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.4). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформила та не отримала правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присудивши з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1). На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved