Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

16.07.2020 представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Свої вимоги мотивує тим, що 13.12.2017 о 18:05 в м. Київ, поблизу вул. Богатирської, буд. 26а з вини [PERSON] , який керував автомобілем марки «Nissan Teana» з державним номерним знаком [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). Вина відповідача підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2018. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль марки «Dacia Logan» з державним номерним знаком [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ). Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля марки «Dacia Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] , від 28.12.2017 вартість матеріального збитку внаслідок його пошкодження у ДТП становить 20078,18 грн. З боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з настанням події, передбаченої підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 20078,18 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 20078,18 грн. страхового відшкодування, 820,00 грн. витрат, які поніс позивач у зв`язку зі збором документів і визначенням розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку та судовий збір у розмірі 2102,00 грн. 16.07.2020 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (підпункт ґ п. 2.1). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Судом встановлено, що відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2018 [PERSON] рухаючись по вул. Богатирській 26-А в м. Києві, керуючи автомобілем «Nissan Teana», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 13.1, 2.3(б) Правил Дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Постанова Оболонського районного суду м. Києва від 21.02.2018 відповідачем не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. [NUMBER] , на час ДТП була застрахована в ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно полісу серії АК № 9237354 від 23.03.2017. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Nissan Teana», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] застрахована не була. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно звіту ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за № 2064 від 28.12.2017 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ автомобіля марки «Dacia Logan», державний реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 13.12.2017 дорівнює без урахування ПДВ та без ВТВ на запасні частини 20078,18 грн. Згідно платіжного доручення № 908748 від 04.06.2018 Моторним (транспортним) страховим бюро України було перераховано [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 20078,18 грн. У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено чіткий перелік випадків, в яких може звернутися страховик після виплати страхового відшкодування з позовом в порядку регресу до страхувальника або водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до п.1 ч.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. У пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не належить до вищевказаної категорії осіб. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, враховуючи, що позивачем було відшкодовано потерпілому завдану відповідачем майнову шкоду відповідно до положень підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом, відповідач є винуватцем ДТП, повинен нести відповідальність за завдану шкоду, суд вважає, що позов в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 20078,18 грн. підлягає задоволенню. Щодо стягнення 820,00 грн. витрат, які пов`язані зі збором документів і визначенням розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку: суд вважає, що такі витрати позивача не входять до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а є витратами, пов`язаними з господарською діяльністю Моторного (транспортного) страхового бюро України і право на компенсацію таких витрат у порядку регресу Законом не визначено. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні даного позову сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується квитанцією №9798424 від 30.06.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2102,00 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: partial