Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

16.08.2017 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 25.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 155. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейно-шлюбні стосунки не склалися через судимість чоловіка [PERSON], якого 26.10.2016 року Петриківським райсудом засуджено до позбавленням волі на 5 років. З того часу їхні стосунки значно погіршилися, подружжя втратило взаємопорозуміння та припинило спілкування. На даний час відповідач відбуває покарання в Машівській виправній колонії № 9 с. Кустолово-Суходілка Машівського району Полтавської області. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, примирення не відбулося, тому позивачка змушена звернутись до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки подальше збереження шлюбу неможливе. Майнових претензій між ними немає. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з посиланням на вищевказані обставини, просила розірвати шлюб не надаючи строку для примирення, про що надала відповідну заяву до суду. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Корнієнко» (а.с. 12). Відповідач [PERSON] у судове засідання надіслав з Машівської виправної колонії № 9 с. Кустолово-Суходілка Машівського району Полтавської області розписку про отримання копії позовної заяви, з доданими до неї матеріалами та пояснення, у якому позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 17, 19). Вислухавши позивачку, враховуючи думку відповідача, оглянувши матеріали справи, при розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 155 від 25.12.2015 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що шлюб фактично перестав існувати з жовтня 2016 року. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру, втрата порозуміння та взаємоповаги. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею позивачки [PERSON], а відповідач [PERSON] не заперечував проти припинення шлюбу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменувалися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Корнієнко» Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Зважаючи на позовну вимогу щодо розподілу судових витрат, сплачений судовий збір [PERSON] в розмірі 640 грн (а.с. 1) при зверненні до суду із позовною заявою, залишити за нею. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved