Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

16 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається із земельної ділянки, розташованої на території Привільської сільської ради Глухівського району Сумської області. [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїм племінникам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач звернулась до нотаріуса з метою прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини. Також мотивує свої вимоги тим, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причини, оскільки хворіла. Тому позивач просить суд визначити їй додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після померлої тітки [PERSON] .. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2019 року по справі відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, у якій вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справи без її участі та задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 68). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали заяви, відповідно до яких позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі. Справу просять розглянути без їх участі (а.с. 30, 69). Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, розташованих на території Привільської сільської ради, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 54-58). За заповітом від 30.06.2004 року [PERSON] , [INFO] , все своє майно, належне їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все те, на що за законом вона буде мати право, заповіла своїм племінникам: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Отже, сторони є спадкоємцями за заповітом. З довідки, виданої виконкомом Привільської сільської ради Глухівського району Сумської області № 03-11/488 від 17.12.2018 року вбачається, що останнє постійне місце проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , було за адресою: [ADDRESS] . На час смерті разом з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Привільською сільською радою 30.06.2004 року за № 09 (а.с. 7). Позивач звернулась до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу із усною заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 10). З копії спадкової справи та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с.34-67) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заявами про отримання свідоцтв про право на спадщину, була заведена спадкова справа № 120-2019, [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/3 частині спадкового майна. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Судом з`ясовано, що позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини тим, що хворіла та з 07.01.2005 року по 13.01.2005 року лікувалась амбулаторно у дільничного терапевта поліклінічного відділення Глухівської ЦРЛ, що підтверджується довідкою Глухівської ЦРЛ (а.с.9). Суд визнає, що хвороба позивача є достатнім доказом непереборності та істотності труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини в строк, та враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, наявність заінтересованості позивача у прийнятті спадщини, визнання позовних вимог відповідачами (а.с. 30,69), з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, а також беручи до уваги принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що визначення позивачу (спадкоємцю за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам, а тому вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць, що буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з цим, позовні вимоги до Привільської сільської ради жодним чином не мотивовані. З огляду на наявність інших спадкоємців, які на час звернення до суду прийняли спадщину, але не надали згоди на визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу [PERSON] , суд вважає Привільську сільську раду неналежним відповідачем. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial