Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

15.08.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Миколаївської міської ради, третя особа Біржа нерухомості «Миколаїв-ХХІ століття», в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу №33 від 15.02.2002 року 1/10 частки домоволодіння [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 15.02.2002 року за реєстровим №33 на Біржі нерухомості «Миколаїв-ХХІ століття» та визнати право власності на 1/10 частки домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 15 лютого 2002 року її невісткою [PERSON] було придбано у відповідача вказане нерухоме майно. Договір купівлі-продажу було посвідчено на Біржі нерухомості «Миколаїв-ХХІ століття» та зареєстровано за №33. Позивачці стало відомо, що такі договори підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, що і стало причиною звернення до суду. Також зазначила, що вищезазначена частка домоволодіння належала її невістці [PERSON], яка померла [INFO], на підставі вищезазначеного договору купівлі - продажу. Після її смерті фактично спадщину прийняв син позивачки - [PERSON], який належним не оформив своїх спадкових прав на 1/10 частки домоволодіння [ADDRESS] після смерті дружини. Після смерті свого сина [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. У видачі свідоцтва на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Посилаючись на вищенаведене, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частки домоволодіння [ADDRESS]. В подальшому уточнивши позовні вимоги, просила визнати дійсним договір купівлі-продажу №33 від 15.02.2002 року 1/10 частки домоволодіння [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 15.02.2002 року за реєстровим №33 на Біржі нерухомості «Миколаїв-ХХІ століття» та визнати право власності на 1/100 частку домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. До судового позивачка не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. До судового засідання представник позивачки не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, поважної причини своєї неявки суду не повідомив, про час і дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. Представник відповідача - Миколаївської міської ради до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позов просив розглянути за його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Представник третьої особи - Біржі нерухомості «Миколаїв-ХХІ століття» до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, поважної причини своєї неявки суду не повідомив, про час і дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Судом приймалось рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 лютого 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила належну продавцю на праві власності 1/10 частину домобудівлі [ADDRESS]. Договір посвідчено Біржею нерухомості «Миколаїв-ХХІ століття» та зареєстровано в реєстрі за №33. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі її істотні умови та виконали всі зобов'язання одна перед одною за цим договором. Договір було зареєстровано Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 28.02.2002 р. в реєстрову книгу за реєстр. №1321. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Реєстрація за позивачами права власності на спірне домоволодіння в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації унеможливлює у теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була. В той же час, як було встановлено вище, невісткою позивачки, як покупцем було виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема вона: оплатила продавцю вартість частки домоволодіння, прийняла її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєструвала біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Оскільки факт купівлі-продажу домоволодіння і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час домоволодіння, з приводу якого виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд вважає позовні вимоги в частині визнання вищезазначеного договору купівлі - продажу дійсним обґрунтованими. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 1/100 частки домоволодіння [ADDRESS], суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 19 лютого 2008 р. зроблено актовий запис №953 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/10 частки домоволодіння [ADDRESS], яку у відповідності до п.3 ст.1268 Цивільного кодексу України прийняв [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав. Згідно відповіді Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори за вих..№1714/01-16 від 10.09.2014 року спадкова справа після смерті [PERSON] померлої [INFO] не заводилась. [PERSON] помер [INFO], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 06 лютого 2014 року зроблено актовий запис №570 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/10 частки домоволодіння [ADDRESS]. На частину будинку, що належала сину позивачки свідоцтво про право на спадщину не видавалося. В строки, встановлені ст. 1270 ЦК України позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 01.08.2014 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (постанова нотаріусу від 01.08.2014 р.) Однак, як вбачається з матеріалів справи, згідно Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 липня 2011 року змінено ідеальні частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] визнано за [PERSON] право власності на 10/100 частин вищезазначеного домоволодіння. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, у тому числі, батьки спадкодавця. Таким чином, враховуючи вище викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved