Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

16 серпня 2021 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про поділ спільного майна подружжя. Зокрема позивач вказала, що під час перебування в шлюбу з відповідачем вони\~ придбали житловий будинок по [ADDRESS] , який на даний час оформлений на колишнього чоловіка.\~ Зважаючи на те, що даний будинок був придбаний в шлюбі за спільні кошти подружжя, позивач претендує на 1/2 його частину. Ухвалою суду від 18 серпня\~ 2021 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати її за правилами загального\~ позовного провадження. В підготовчому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач позов визнав, вказав, що будинок був придбаний під час перебування в шлюбі на кошти, отримані від фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. Кредитні кошти ним в повному обсязі ще не повернуті. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про те, що визнання позову відповідачем\~ є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторонами не заперечується, що з 06 червня 2014 року вони перебувають в шлюбі між собою. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 25 серпня 2021 року шлюб між ними розірвано. На момент розгляду справи дане рішення не набрало законної сили. Житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] \~ був придбаний 20 жовтня 2015 року за кошти, отримані відповідачем від Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та оформлений на відповідача, що підтверджується відповідними договорами купівлі-продажу, кредитною угодою та супроводжуючою їх документацією (а.с. 11-15). Додаткових зобов`язань щодо розпорядження спірним будинком на відповідача умовами кредитного договору не покладено. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 275313579 від 17.09.2021 житловий будинок по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] . Відомості про реєстрацію іншого речового права, про державну реєстрацію іпотек, про державну реєстрацію обтяжень в реєстрі відсутні.\~ Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сторонами не заперечується, що спільний будинок придбаний у шлюбі, при його придбанні не використовувались особисті кошти когось із подружжя, а отже суд вважає даний будинок об`єктом спільної власності подружжя. Підстав для відступу від засади рівності часток подружжя у даному будинку судом не встановлено. Сторони погоджуються на поділ даного будинку шляхом визнання за кожним з них права власності на його 1/2 частину, що відповідає змісту ч.2 ст. 71 СК України. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати складаються 908 грн. сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved