Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

16 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача територіального громади в особі Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Друга дніпропетровська держнотконтора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач у своєму позові посилалася на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], який постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. Про його смерть 19 квітня 2014 року позивачу повідомила її двоюрідна сестра [PERSON], яку в свою чергу повідомив їх дядько [PERSON] 22 квітня 2014 року позивач отримала свідоцтво про смерть свого батька. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру, що належала йому на праві власності за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є позивач та її сестра [PERSON] [PERSON] звернулася до Другої дніпропетровської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 5 травня 2014 року їй було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини, який сплинув 20 лютого 2014 року. Строк для прийняття спадщини був пропущений у зв'язку з необізнаністю про смерть [PERSON], оскільки він пішов з сім'ї та з позивачем не спілкувався. Позивач у своєму позові просила суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та встановити додатковий строк для прийняття спадщини. У своїй заяві до суду позивач просила розгляд справи проводити за її відсутності, задовольнивши позовні вимоги. Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, до суду свого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив. Третя особа, повідомлена про дату та місце судового засідання належним чином, до суду свого представника не направила, про причини неявки свого представника суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (5). [PERSON] [INFO] помер (а.с. 4). На звернення [PERSON] до Другої дніпропетровської держнотконотори, постановою держаного нотаріуса № 1354/02-31 від 5 травня 2014 року, їй було відмовлено в прийняття заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Абз. 1 п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 7 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Відповідно до абз. 5, 6 п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 7 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, суд вважає, що причини, які обумовлюють пропуск позивачем строку, що встановлений законом, для звернення із відповідною заявою про прийняття спадщини до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори у встановленому порядку, слід визнати поважними, вбачається, а свідками було підтверджено, що на момент смерті спадкодавця ні він, ні позивач не спілкувалися, оскільки він залишив свою сім'ю, про факт смерті позивача повідомила її двоюрідна сестра. На думку суду зазначені причини, у їх сукупності, зробили неможливим своєчасне звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в передбачений законом строк, та є поважними. Визначаючи додатковий строк, достатній для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, який не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК, суд вважає, що три місяці є достатнім строком для подання позивачкою відповідної заяви. Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за нею права на спадщину. Адже спадкоємець після визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК звернувшись в нотаріальну контору або, в разі наявного спору між спадкоємцями, звернутись з окремим позовом у встановленому законом порядку до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved