Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

16.01.2014 року до суду з позовом звернулася [PERSON], в якому просить суд, визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після померлої [INFO] року матері [PERSON], а саме на жилий будинок, який знаходиться по [ADDRESS], як спадкоємиці за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що її мати [PERSON], мала у власності зазначений житловий будинок, однак позивачці було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного нерухомого майна спадкодавцю. Позивачка заявлені позовні вимоги підтримала із підстав, які наведено у позовній заяві та просить суд задовольнити її позовні вимоги повністю, подавши до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутності. Представник відповідача - Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області у судове засідання не з'явився подавши до суду письмову заяву щодо розгляду справи у відсутності їхнього представника. Заявлені позовні вимоги визнають. Представники третіх осіб - Реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції в Житомирській області і Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Олевської районної державної адміністрації Житомирської області у судове засідання не з'явилися також, подавши до суду письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області № 3825 від 18.12.2013 року по господарській книз за [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS], який був побудований і зданий в експлуатацію в 1973 році. Під забудову зазначеного будинку [PERSON], за вказаною адресою, виділялася земельна ділянка в розмірі 0.25 га., що стверджується довідкою № 3826 від 18.12.2013 року цієї ж сільської ради та копією технічного паспорту.(а.с.10-15). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року.(а.с.5). Позивачка є дочкою померлої [PERSON], і на час відкриття спадщини постійно проживала разом із матір'ю - [PERSON], вели спільне підсобне господарство, що стверджується копією свідоцтва про народження позивачки та слідує із довідки Білокоровицької сільської ради Житомирської області № 3824 від 18.12.2013 року (а.с.6,9). Інші спадкоємці на спадкове майно після померлої [PERSON], крім позивачки на спадщину не претендують.(а.с.17,18,20). При зверненні позивачки до Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємцю першої черги, після смерті матері [PERSON], позивачці було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується відповідною постановою Олевської державної нотаріальної контори від 18.12.2013 року (а.с.21). Суд, дослідивши і оцінивши всі письмові докази по справі, прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 року), з яких слідує, що спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», роз'яснено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи те, що позивачка є спадкоємцем за законом та фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, а саме будинком [ADDRESS], а право власності на спадкове майно належне померлій [PERSON] повністю підтверджене у судовому засіданні, однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлому спадкодавцю, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивачка є дочкою померлої [PERSON], яка своє майно не заповідала, і у зв'язку з чим позивачка має право, як спадкоємець першої черги в силу ст.529 ЦК УРСР 1963 року на спадкування за законом, оскільки інші спадкоємці не заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved