Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

17.10.2017 року позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, зазначаючи, що відповідач отримувала пенсію за вислугу років як непрацюючий пенсіонер на підставі ст.. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська. При призначенні пенсії відповідача було повідомлено про її обовязок у разі працевлаштування протягом десяти днів надати дані про це до органів Пенсійного фонду. Позивач зазначив, що при проведенні звірки даних з державними реєстрами загальнообовязкового державного соціального страхування юридичних та фізичних осіб-підприємців було виявлено працевлаштування відповідача з 05.09.2011 року, про що свідчить наказ від 05.09.2011 року № 46-Ос Самарської районної санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України. У зв'язку із неповідомленням відповідачем про своє працевлаштування остання незаконно отримала суму пенсії у розмірі 3253,43 грн. У зв'язку з викладеним позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму незаконно отриманої пенсії у розмірі 3253,43 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 46). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. На адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач перебувала на обліку управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська та отримувала пенсію за вислугу років як непрацюючий пенсіонер відповідно до ст.. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 5). При оформленні пенсії відповідача було повідомлено про її обовязок у разі працевлаштування протягом десяти днів надати дані про це до органів Пенсійного фонду (а.с. 7). Як встановлено судом, при проведенні [PERSON] звірки даних з державними реєстрами загальнообовязкового державного соціального страхування юридичних та фізичних осіб-підприємців було виявлено працевлаштування відповідача з 05.09.2011 року, про що свідчить наказ від 05.09.2011 року № 46-Ос Самарської районної санітарно-епідеміологічної станції Міністерства охорони здоровя України (а.с. 8). У зв'язку з неповідомленням відповідачем [PERSON] про її працевлаштування відповідач незаконно отримала пенсію у розмірі 3253,43 грн. (а.с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобовязані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоровя тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), має повернути потерпілому це майно. Як встановлено судом, відповідачем не було повідомлено УПФУ про її працевлаштування, внаслідок чого вона безпідставно отримала пенсійні виплати за період з вересня 2011 року по грудень 2011 року на загальну суму 3253,43 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно виплачені пенсійні виплати у розмірі 3253,43 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved