Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

16.04.2021 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить видати стосовно [PERSON] обмежувальний припис, яким заборонити йому строком на 6 місяців наближатися до неї на відстань ближче ніж 2 метри в місці спільного проживання (перебування): [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб. Заяву мотивує тим, що вона є матір`ю [PERSON] .. Разом вони зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . На даний час [PERSON] вчиняє психологічне і фізичне насильство в сім`ї проти неї. З даного приводу вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів та за її зверненнями відповідними органами було винесено заборонні приписи стосовно кривдника, а саме: складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №105800 від 12.03.2021 року строком на 5 діб; складено терміновий заборонний припис АА №105760 від 07.04.2021 року строком 5 діб. Однак образи та фізичне насилля щодо заявника з боку заінтересованої особи не припинилися. Так, ані наявність заяв про вчинення адміністративних правопорушень, що пов`язані з домашнім насильством, ані наявність численних термінових заборонних приписів, не впливають належним чином на заінтересовану особу та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо заявниці. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16.04.2021 року відкрито провадження по справі, призначено судовий розгляд справи на 19.04.2021 року. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала повністю, просить суд її задовольнити. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали даної справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Разом вони зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство щодо [PERSON] . З даного приводу [PERSON] неодноразово зверталася до правоохоронних органів та за її зверненнями відповідними органами було винесено заборонні приписи стосовно кривдника, а саме: складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №105800 від 12.03.2021 року строком на 5 діб; складено терміновий заборонний припис АА №105760 від 07.04.2021 року строком 5 діб. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] по відношенню до [PERSON] , суд вважає, що заявник, як жертва домашнього психологічного і фізичного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] .. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved