Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

16 липня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якій вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 вересня 2017 року між сторонами було укладено шлюб. Однак спільне життя у сторін не склалося, на теперішній час сторони проживають окремо. За час шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час малолітня дитина мешкає разом із позивачем по справі. Позивач офіційно не працевлаштована, на теперішній час перебуває відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Коштів які вона отримує від держави занадто мало для забезпечення нормального життя дитини та позивача. Позивач зазначає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, однак не бажає цього робити. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 17 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Призначено судове засідання. Позивачв своїй позовній заяві просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 23 вересня 2017 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 23 вересня 2017, актовий запис № 4094. (а.с. 7) Від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16 травня 2020 року. (а.с. 8) Позивач в позовній заяві зазначила, що спільне життя у сторін не склалося, на теперішній час вони мешкають окремо. Малолітня дитина на теперішній час проживає разом з позивачем по справі та знаходиться на її повному утриманні. Коштів які отримує позивач недостатньо для забезпечення нормального рівня життя її та дитини. Самостійно працювати позивач не в змозі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. У зв`язку з тим, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, вона просить суд стягнути з нього аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. (а.с. 9, 10, 11) Відповідно до вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно частини першої ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Тобто, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи працює вона, а також незалежно від її матеріального становища - за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини не надав. Натомість в матеріалах справи міститься його Декларація про доходи за 2019 рік, з якої вбачається, що він офіційно працює та має змогу надавати матеріальну допомогу. (а.с. 12-13) Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягає задоволенню в повному обсязі. В свою чергу, суд звертає увагу, що діючим законодавством не передбачено обов`язковості стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини саме у розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved