Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

15.09.2020 року ПрАТ «Насінневе» звернулось до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі, укладений 19.03.2019 року між [PERSON] та ТОВ «СМАРТЕКСПОРТ» об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 2,00 га кадастровий номер 6323385700:10:000:0202, яка розташована на території Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області та визнати припиненим право оренди земельної ділянки, а також стягнути понесені судові витрати. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.07.2009 року ВАТ «Насінневе» (перейменовано в ПрАТ «Насінневе») з [PERSON] уклало договір оренди земельної ділянки, площею 2,00 га, що розташована на території Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області, строком на 10 років. Вказаний договір оренди землі був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Красноградському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис №632330004001874 від 21.12.2012 року. При перевірці 17.10.2019 року інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПрАТ «Насінневе» дізналось, що державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за якими зареєстровано інше речове право: право оренди на земельну ділянку, яка перебуває в оренді ПрАТ «Насінневе» за новим орендарем ТОВ ««СМАРТЕКСПОРТ». Як вбачається з вказаної інформаційної довідки підставою виникнення іншого речового права є договір оренди землі №27/19 від 19.03.2019 року, укладений між ТОВ «СМАРТЕКСПОРТ» та [PERSON] . Договір оренди від 19.03.2019 року, укладений між ТОВ «СМАРТЕКСПОРТ» та [PERSON] позивач вважає, що підлягає визнанню недійсним в судовому порядку та скасуванню державної реєстрації права оренди, що виникло на підставі даного спірного договору оренди, оскільки договір оренди землі укладений між ПрАТ «Насінневе» та [PERSON] є чинним та діє до 21.12.2022 року, так як відповідно до пункту 6 Договору його укладено строком на 10 років, а згідно пункту 41 Договору - договір набирає чинності після його державної реєстрації. Ухвалою від 16.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та ухвалою від 04.11.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання. Від позивача ПрАТ «Насінневе» та його представника адвоката Удовицького Є.М. 26.01.2021 року до суду надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують на задоволенні позову наполягають. Від представника відповідача ТОВ «СМАРТЕКСПОРТ» - адвоката Мозгової О.А. 27.01.2021 року до суду надійшли письмові пояснення по справі в яких просить розглядати справу за відсутності представника відповідача та відмовити в задоволенні позову враховуючи наступне. В обґрунтування позовних вимог позивач надає договір оренди землі, укладений між ПрАТ «Насінневе» та [PERSON] 10.07.2009 року. Позивач зазначає, що предметом зазначеного договору є земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер 6323385700:10:000:0202. У тексті вказаного договору відсутнє посилання на кадастровий номер земельної ділянки та державний акт на право власності на земельну ділянку, яка є предметом зазначеного договору. Позивач надав копію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №100906, відповідно до якого на момент укладання договору від 10.07.2009 року [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2,00 га кадастровий номер 6323385700:10:000:0017. З наданої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.10.2019 року право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6323385700:10:000:0202 зареєстроване 22.05.2019 року на підставі витягу з Державного земельного кадастру, виданого 15.05.2019 року, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень. Договір оренди земельної ділянки кадастровий 6323385700:10:000:0202 укладений між відповідачем та [PERSON] зареєстрований 24.05.2019 року, тобто після її формування та державної реєстрації права власності на неї за [PERSON] . Таким чином, вважає, що державна реєстрація права оренди відповідача є законною. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Попівської сільської ради Крсноградського району Харківської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ХР №100906, який виданий Красноградською районною державною адміністрацією 03.06.2003 року, в державному акті кадастровий номер земельної ділянки зазначений 6323385700:10:000:0017 (а.с. 10). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником земельної ділянки 2,00 га кадастровий номер 6323385700:10:000:0202, підстава виникнення права власності державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР №100906, виданий Красноградською районною державною адміністрацією Харківської області 03.06.2003 року, витяг з Державного земельного кадастру виданий 15.05.2019 року (а.с. 12). Технічна документація із землеустрою щодо встановлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області від 11.05.2019 року включає в себе Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР №100906, виданий Красноградською районною державною адміністрацією Харківської області 03.06.2003 року, з відміткою про дублювання кадастрового номеру. Отже судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 2,00 га на території Попівської сільської ради Красноградського району на підставі Державного акту ХР №100906 від 03.06.2003 року, яка мала кадастровий номер на момент видачі державного акту 6323385700:10:000:0017, який згодом був замінений -6323385700:10:000:0202. 10.07.2009 року між [PERSON] та ВАТ «Насінневе» (на даний час перейменовано в ПрАТ «Насінневе») укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,00 га, яка знаходиться на території Попівської сільської ради. Вказаний договір оренди землі був зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Красноградському районі Харківської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис №632330004001874 від 21.12.2012 року, що підтверджується відміткою на договорі та листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.07.2019 року (а.с. 6-7, 11). Відповідно до листа відділу у Красноградському районі ГУ Держгеокадастру у Харківської області від 31.07.2019 № 27-20-0.23,24-255/114-19 згідно даних державного земельного кадастру Управлінням Держкомзему у Красноградському районі 21.12.2012 року за № 632330004001874 зареєстровано договір оренди землі на земельну ділянку загальною площею 2,0000 га відповідно до державного акту серії ХР № 100906 між [PERSON] та ВАТ «Насіннєве». Відомості про зміну або припинення права оренди по зазначеному договору оренди землі у Відділі відсутні (а.с .11). В позовній заяві позивач вказує про те, що 17.10.2019 року при перевірці інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПрАТ «Насіннєве» дізналося, що державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Слабинською Оленою Юріївною прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким зареєстровано інше речове право: право оренди на земельну ділянку, яка перебуває в оренді ПрАТ «Насіннєве» за новим орендарем ТОВ «САМРТЕКСПОРТ» (Код ЄДРПОУ 42836531) (підтверджується інформаційною довідкою, що додається до позову), а саме 24.05.2019 року за №47031819 прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6323385700:10:000:0202, площею 2 га, номер запису про інше речове право 31703365 від 22.05.2019. 19.03.2019 року між [PERSON] та ТОВ «СМАРТЕКСПОРТ» укладено договір оренди земельної ділянки 2 га, яка знаходиться на території Попівської сільської ради Красноградського району Харківської області, яка орендодавцю належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №100906 виданого 03.06.2003 року, кадастровий номер 6323385700:10:000:0202. Згідно інформаційної довідки №185155714 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.10.2019 року [PERSON] уклав договір оренди землі кадастровий номер 6323385700:10:000:0202, площа 2,00 га, строком на 10 років, на підставі якого зареєстровано право оренди за відповідачем ТОВ «СМАРТЕКСПОРТ» (а.с .12). Згідно ст. 125 ЗК України (в редакції від 20.12.2012 року) - право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 5 ст. 126 ЗК України (в редакції до 01 січня 2013 року) - право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону, або договором оренди землі та договором відчуження права оренди землі, зареєстрованими відповідно до закону. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції до 01.01.2013 року) - договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції до 01.01.2013 року) - укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» (станом на 09.07.2009 року на момент укладання договору між позивачем та [PERSON] ) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України - договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 210 Цивільного кодексу України - правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 року №1878 VІ - встановити, що до 01.01.2013 року державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів. Відповідно до ч. 3 обтяжень; нормативно-правовий акт № 1952-IV - права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до Указу Президента України від 05.10.2011 року №965/2011 (який набрав чинності з 01.01.2013 року), повноваження Держземагентства в частині державної реєстрації прав на земельні ділянки припиняються. З 2013 року по теперішній час державна реєстрація прав на земельні ділянки здійснюється органами Мінюсту, державними та комунальними реєстраторами, нотаріусами. Таким чином Державний земельний кадастр функціонує паралельно із Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703 (втрата чинності 11.02.2014 року), Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (втрата чинності 01.01.2016), Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 року №553). Відповідно до п. 4. ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Як свідчать предмет і підстави позову, заявлені ПрАТ «Насіннєве», товариство взяло в оренду у власника [PERSON] спірну земельну ділянку, кадастровий номер 6323385700:10:000:0202, площею 2,0000 га. Пунктом 6 Договору оренди встановлено, що договір укладено на 10 років. У пункті 41 Договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 21.12.2012 року даний Договір зареєстровано у Державному реєстрі земель за номером 632330004001874. В своїй постанові від 15 січня 2020 року по справі №322/1178/17 Велика палата Верховного Суду зазначила про те, що для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Так, з урахуванням висновків Великої палати Верховного Суду, оскільки Договір оренди земельної ділянки між ПрАТ «Насінневе» та [PERSON] від 10.07.2009 року зареєстровано у Державному реєстрі земель 21.12.2012 року, то строк дії договору починається саме з цієї дати зі строком дії до 21.12.2022 року. Сторонами не надано суду доказів того, щодо договору оренди землі від 10.07.2019 року вносились будь-які зміни, щодо строку договору чи його припинення. Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача про те, що станом на час звернення останнього до суду з даним позовом, Договір оренди є чинним. Під час дії договору оренди землі, укладеного із позивачем та [PERSON] , право оренди на зазначену земельну ділянку, кадастровий номер 6323385700:10:000:0202, площею 2,0000 га державний реєстратор 24.05.2019 року зареєстрував за ТОВ «СМАРТЕКСПОРТ» на підставі укладеного між ним і [PERSON] договору оренди від 19.03.2019 року Отже, допущено одночасну державну реєстрацію декількох прав оренди на одну й ту саму земельну ділянку, що порушує права позивача на орендовану земельну ділянку. Посилання представника відповідача на те, що право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 6323385700:10:000:0202 зареєстроване 22.05.2019 року на підставі витягу з Державного земельного кадастру, виданого 15.05.2019 року суд не приймає до уваги, оскільки право власності [PERSON] на земельну ділянку 2 га на території Попівської сільської ради Красноградського району було посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ХР №100906, який виданий Красноградською районною державною адміністрацією 03.06.2003 року та який є правовстановлюючим документом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved