overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

17.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 19.04.1997 року [PERSON], вказувала, що вона є спадкоємицею за заповітом, пропустила строк для подачі заяви у зв'язку з тим, що не знала про складений заповіт [PERSON], яким заповів все своє майно; в судове засідання позивачка звернулася письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.19). Представник Затковецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 16). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 19.04.1997 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право приватної власності на земельну ділянку площею 2.02 га, розташованої на території Зятковецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.3, 8). На випадок смерті 11.03.1994 року [PERSON] у Зятковецькій сільській раді Гайсинського району Вінницької області склав заповіт за яким все своє майно, та те на що він буде мати право на час смерті, заповів [PERSON] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 016445 від 07.06.1998 року, уклали шлюб 07.06.1998 року [PERSON] та [PERSON], (а.с.6). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 235/01-16 від 23.02.2016 року спадкова справа після померлого 19.04.1997 року [PERSON] не заводилась (а.с.15). Спірні відносини регулюються: - ч. 1 ст. 1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч. 3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після померлого 19.04.1997 року [PERSON]П, і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивачки, їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

17.02.2016 року, а уточнивши вимоги 09.06.2016 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON],в якому просить стягнути з відповідача, - по розписці від 11.10.2013 року кошти в сумі 4 059,26 грн., з яких: - 2 160,00 грн. - сума позики, - 147,50 грн. - 3% річних від простроченої суми, в період з 11.11.2013 року по 17.02.2016 року, - 1 751,76 грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за прострочення в період з 11.11.2013 року по 17.02.2016 року, - по розписці від 06.11.2013 року кошти в сумі 6 576,37 грн., з яких: - 3 500,00 грн. - сума позики, - 237,87 грн. - 3% річних від простроченої суми, в період з 13.11.2013 року по 17.02.2016 року, - 2 838,50 грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за прострочення в період з 13.11.2013 року по 17.02.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що розписці від 11.10.2013 року, він надав відповідачу в борг кошти в сумі 2 160,00 грн. строком до 11.11.2013 року, а розписці від 06.11.2013 року, він надав відповідачу в борг кошти в сумі 3 500,00 грн. строком до 13.11.2013 року По даний час кошти не повернуті, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійша заява про розгляд справи без його та позивача участі, при цьому позов він підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує. (а.с.37) Відповідач також не з»явився в судові засідання, призначені на 16.05.2016 року, на 29.06.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

17.02.2016 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 08.07.2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 440. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Близько року подружжя не підтримує шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та фактично не проживають разом. Через непорозуміння та різні погляди на життя, сімейно-шлюбні відносини між ними не склалися. Позивачка переконана, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала заяву, у якій позов підтримала в повному обсязі, пояснивши, що вона майже рік проживає з іншим чоловіком та просила розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу виявила бажання відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій позов визнав, підтвердивши, що примирення між ними не відбулося та просив розглядати справу у його відсутності (а.с. 19). Третя особа: Дніпровський відділ РАЦС РС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 440 від 08 липня 2006 року, складений Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з 2015 року, що ними не заперечувалось. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка [PERSON] виявила бажання відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

17.02.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

17.02.2016 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] без шлюбу, посилаючись на те, що з 1980 року він проживав із нею у незареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство, таким чином перебували у фактичних шлюбних відносинах. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно та на даний час заявник виявила бажання скористатись своїм правом на прийняття спадщини, а тому просить суд встановити факт проживання однією сім'єю із [PERSON]. В судове засідання заявник не зявилась, до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність та одночасно зазначає, що заяву підтримує повністю. Представник заінтересованої особи Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. До суду надійшла заява за підписом сільського голови, у якій заінтересована особа повідомляє суд, що позов визнає повністю, просить суд розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей\~158,\~169 ЦПК України\~суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників процесу та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються\~ст.256 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON]народився 01.04.1954 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯК № 887658, виданим 06.04.1954 року (а.с.18 на звороті). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ТП №277737 від 02.12.2015 року, виданого виконавчим комітетом Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області [PERSON] помер 01.12.2015 року, про що 02.12.2015 року зроблено відповідний актовий запис № 45 (а.с. 6). Відповідно до довідки №201, виданої 20.01.2016 року виконавчим комітетом Карповецької сільської ради Чуднівського Житомирської області, [PERSON] проживав разом із [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою: вул. Леніна, буд. 102, с. Карпівці Чуднівського району Житомирської області, вели спільне домашнє господарство (а.с 7). Встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] без шлюбу має для заявника суттєве юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на прийняття спадщини, що відкрилась після його смерті. З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, а також приймаючи до уваги повне визнання вимог заяви заінтересованою особою, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю із [PERSON] без шлюбу, підлягає задоволенню відповідно до положень\~ст.256 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

17.02.2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, з проханням встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 734837 площею 2,82 га, яка розташована на території Радомишльської міської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого Радомишльським районним відділом земельних ресурсів 17.04.2012 року на ім'я «Димнич Олександри Максимівни», з тих підстав, що при видачі вказаного Державного акту невірно записано її прізвище «Димнич», хоча згідно паспортних даних правильно прізвище «Димніч». На теперішній час іншим шляхом встановити факт належності заявникові вказаного Державного акту не має можливості. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю проведення державної реєстрації прав, повязаних із правом власності на земельну ділянку. Заявник надала клопотання про підтримку вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с.11). Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду(а.с.12). Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Особа заявника засвідчується: ксерокопією паспорта громадянина України на ім'я [PERSON], серії ВМ № 124790 (а.с.3). 17.04.2012 року на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 21.02.2005 р. заявниці був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 734837 площею 2,82 га, яка розташована на території Радомишльської міської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого Радомишльським районним відділом земельних ресурсів 17.04.2012 року на ім'я «Димнич Олександри Максимівни» (а.с.4). Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складений вищенаведений документ, дають достатні підстави ідентифікувати її як заявника [PERSON], [INFO], встановивши факт належності їй спірного правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Факт встановлюється для необхідності проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

17.02.2016 року на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач аргументує свої вимоги тим, що [PERSON], яка проживає в [INFO], в 2013 році звернулась до нього з проханням взяти в борг грошові кошти у сумі 10000 (десять тисяч) грн., та 1000 (одну тисячу) доларів США, зобовязавшись повернути їх до 10 жовтня 2015 року, відповідно до чого складено розписку, яку зареєстровано 01.09.2015 року виконкомом Сараженецької сільської ради. По проходженню строку з моменту написання вищезазначеної розписки, грошові кошти повернуто не було, чим порушено умови договору. Вимоги позивача повернути йому зазначену суму грошей були проігноровані, тому врегулювати дане питання мирним шляхом позивач не має змоги. На момент подачі позову, [PERSON], зазначає, що з врахуванням індексу інфляції сума боргу складає 16930 грн. 00 коп. та 1000 доларів США. Дані обставини змусили позивача звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву, позовні змінив у бік зменшення та просив стягнути з відповідача суму 26071 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що надала відповідну заяву. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно письмової розписки від 01.09.2015 року [PERSON] отримала в борг у [PERSON] суму 10000 (десять тисяч) грн., та 1000 (одну тисячу) доларів США. Зобов'язалась борг повернути до 10 жовтня 2015 року (а.с. 8). Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту розписки, наданої позивачем та вимог чинного законодавства, з урахуванням зменшення позовних вимог позивачем. Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 26071 гривень. Судовий збір, який сплатив позивач згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

17.02.2016 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про зобов»язання здійснити певні дії. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 30.03.2016 року справу повернуто до Новозаводського районного суду м. Чернігова для ухвалення додаткового рішення в частині витрат на правову допомогу. Сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином (а.с.66-67). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність не з»явившихся сторін по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат. Встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.02.2016 року (а.с.40-41), відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про зобов»язання здійснити певні дії, при цьому не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи те, що позивач в ході судового розгляду не відмовився від заявлених позовних вимог, внаслідок їх виконання відповідачем (а.с. 35), що стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, суд не вбачає правових підстав для стягнення на його користь витрат на правову допомогу, які, у розумінні ст. 79 ЦПК України, відносяться до судових витрат.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

17.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він проживає з малолітньою дитиною, так як відповідачка в письмовій формі відмовилася від дитини, по даний час не проживає у сім'ї і не піклується про дитину. Позивач [PERSON], в зв'язку з неявкою в судове засідання відповідачки, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Також відповідачка [PERSON] в поданій письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутність, згідна на розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 21 грудня 2010 року Домажирською сільською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №12. Від даного шлюбу сторони мають п'ятьох неповнолітніх дітей, з яких малолітня донька [PERSON], [INFO], проживає з позивачем. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з серпня 2014 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дітей не має. Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

17.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 8782,35 грн, яка виникла станом на 19.10.2015 року та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 20.10.2015 року по дату постановлення судового рішення у справі, який підтримала в судовому засіданні. Представник відповідача позов не визнав. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що згідно наказу відповідача №284/к від 12.10.2015 року, позивач з 19.10.2015 року був звільнений з роботи у звязку із скороченням штатів - ст.40 ч.1 КЗпП України (а.с.4) Відповідач на момент звільнення працівника з роботи не здійснив виплату позивачу заборгованість із заробітної плати в розмірі 8782,35 грн. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. У відповідності до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України - підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач, в порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України, не виплатив позивачу на момент звільнення належні грошові суми по заборгованості із заробітної плати в розмірі 8782,35 грн (з яких вже утримані податок та обовязкові платежі), суд стягує з відповідача на користь позивача також середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні працівника з роботи за період з 20.10.2015 року по 31.03.2016 року в розмірі 5729,22 грн (88 робочих днів*106,12 грн - середньоденний заробіток позивача, за виключеннях 3609,34 грн отриманих позивачем в Чернігівському міському центрі зайнятості за період з 01.11.2015 року по 29.02.2016 року), із утриманням податку та обовязкових платежів із вказаної суми і ці обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі (за дві позовні вимоги) - необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

17.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з липня 2007 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2003 року та вони є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з липня 2007 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, сторони поновлювати сімейні стосунки не бажають, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значними - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved