Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

15 березня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Акціонерного товариства «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 71 741, 31 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідно до укладеної угоди про надання кредиту №501051090 від 01.08.2018 року [PERSON] отримав кредит у сумі 67 190, 64 грн на строк до 01.08. 2022 року. Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 01.02.2019 року становить 71 741, 31 грн. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Представник позивача, Мальцева А.В., яка діє на підставі довіреності № 008850/18 від 06.12.2018 року, в судове засідання не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що 01.08.2018 року на підставі Анкети - заяви [PERSON] між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено угоду про надання кредиту № 501051090 шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту та Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501051090. (а.с. 5, 6, 7-8, 9) Відповідно до умов вказаної угоди про надання кредиту [PERSON] отримав кредит у розмірі 67 190, 64 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 16, 99 % річних, строком на 48 місяців та зобов'язався повернути його відповідно до графіку платежів, який є частиною Договору. (а.с. 7-8) Пунктом 1 б договору також передбачено, що за обслуговування кредиту комісійна винагорода становить 2, 25 % від суми кредиту. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Представник позивача вказує, що відповідач не виконує в повному обсязі зобов'язання за кредитним договором, а саме: не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками у розміру та строки, передбачені Договором. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 01.02.2019 року відповідач має заборгованість у розмірі 71 741, 31 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 63 974, 03 грн.; заборгованість за процентами - 2 031, 91 грн.; заборгованість за комісією - 4 535, 37 грн., штрафи - 1 200, 00 грн. (а.с.19, 20-22) Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Окрім того, представник позивача просила суд встановить подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до виконання рішення відповідно до п. 10. ст. 265 ЦПК України. Відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Отже, встановлення подальшого нарахування відсотків або пені є правом, а не обов'язком суду. У даному випадку, враховуючи обставини справи, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, суд не вбачає підстав для встановлення подальших нарахувань відповідно до умов кредитного договору до виконання рішення Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до меморіального ордеру від 11.03.2019 року у сумі 1 921, 00 грн. (а.с. 2) На підставі викладеного і

Outcome: partial