Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

15липня 2015 року ПАТ «Укргазбанк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «УКРГАЗБАНК», та відповідач [PERSON] було укладено кредитний договір №301/ф/М5 та додаткову угоду №1 до нього від 16.02.2009 року. Згідно умов п.1.1. кредитного договору, банком надано позичальнику кредит в сумі 110 000,00 доларів США, на строк з 18.12.2007 року по 17.12.2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних у валюті кредиту. Відповідно до умов кредитного договору банком було видано позичальнику кредит в сумі 110 000,00 доларів США шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника №262064111.840, відкритий в Дніпропетровській філії Банку, що підтверджується меморіальним валютним ордером № TR.4024.1.18 від 18.12.2007 року. Того ж дня, кредитні кошти були отримані Позичальником з каси банку готівкою, що підтверджується заявою про видачу готівки №75-49 від 18.12.2007 року. В порушення взятих на себе зобовязань позичальник, починаючи з травня 2008 року, перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені п.3.3.3 кредитним договором) сплачувати заборгованість за кредитом, внаслідок чого, виникла заборгованість - прострочений кредит та перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені п. 3.3.4. кредитного договору) сплачувати проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого, з урахуванням п. 3.1.10. кредитного договору, виникла заборгованість - прострочені проценти. У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, у травні 2012 році позивач звернувся до Індустріального районного суду із позовною заявою про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. При цьому, заборгованість була розрахована станом на 04.05.2012 року, в той час, як кредитний договір продовжував діяти - проценти за користування кредитом продовжували нараховуватись. 29.08.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення у цивільній справі №2/0417/4876/2012 про задоволення позову позивача, яке набрало законної сили 22.04.2013 року Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року апеляційну скаргу було задоволено частково; змінено резолютивну частину рішення в частині уточнення періоду, за який стягнена заборгованість, - за період з 18.12.2007 року по 04.05.2012 року. Рішення суду, що набрало законної сили, виконано не було. Позивач зазначає, що кредитний договір продовжував діяти, з 05.05.2012 року (дата розрахунку до первинної позовної заяви на 04.05.2012 року) та проценти за користування кредитом продовжували нараховуватись, і станом на 20.05.2015р. сума заборгованості щодо сплати процентів становить: заборгованість по процентах поточна складає 512,58 доларів США; заборгованість по процентах прострочена складає 22 343.58 доларів США., а всього становить - 22 856,16 (двадцять дві тисячі вісімсот пятдесят шість доларів США 16 центів). Крім того, станом на 20.05.2015 р. загальна заборгованість по пені складає 601 228,90 (шістсот одна тисяча двісті двадцять вісім гривень 90 копійок), в тому числі: - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 385 245.31 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату процентів -215 983,59 грн. До того ж, позивач зазначає, що нього виникли підстави для стягнення з позичальника штрафу, передбаченого п.4.2 договору іпотеки, який становить (715700,00 х 5% = 35785,00) 35785,00грн (тридцять пять тисяч сімсот вісімдесят п'ять гривень 00 копійок). На підставі чого просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість та пеню за кредитним договором №301/ф/М5 від 18.12.2007 року станом на 20.05.2015 року в загальній сумі 22 856,16 (двадцять дві тисячі вісімсот пятдесят шість доларів США 16 центів) доларів США та 637 013,90 (шістсот тридцять сім тисяч тринадцять гривень 90 копійок) грн., в тому числі: - заборгованість по процентах поточна - 512,58 (пятсот дванадцять доларів США 58 центів); - заборгованість по процентах прострочена 22 343,58 (двадцять дві тисячі триста сорок три доларів США 58 центів); - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 385 245,31 (триста вісімдесят пять тисяч двісті сорок пять гривень 31 копійка); - пеня за несвоєчасну сплату процентів - 215 983,59 (двісті п'ятнадцять тисяч девятсот вісімдесят три гривні 59 копійок); - штраф згідно п.4.2 договору іпотеки за не страхування предмету іпотеки - 35 785,00грн (тридцять пять тисяч сімсот вісімдесят пять гривень 00 копійок), та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 18.12.2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 301/ф/М5 (а.с. 4-6). Згідно з п.1.1 договору банк надав Позичальнику кредит, в сумі 110 000,00 доларів США. Кредит надається на строк з 18 грудня 2007 р. по 17 грудня 2019 р. або по день визначений в п. 3.3.11. цього договору із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних. Згідно з п. 3.1.1. відкрито позивальнику позичковий рахунок №22035624111.840 та видано позичальнику кредит в сумі зазначеній в п. 1.1 цього договору з позичковою рахунка, шляхом: Перерахування на поточний рахунок Позичальника №262064111.840 відкритий в Дніпропетровській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 305448, що підтверджується меморіальним валютним ордером № TR.4024.1.18 від 18.12.2007 року. Згідно заяви про видачу готівки №75_49 від 18.12.2007 року позичальником [PERSON] були отримані кредитні кошти готівкою з каси банку. В порушення взятих на себе зобовязань Позичальник, починаючи з травня 2008 року, перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені п.3.3.3 кредитним договором) сплачувати заборгованість за кредитом, внаслідок чого, виникла заборгованість - прострочений кредит та перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені п. 3.3.4. кредитного договору) сплачувати проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого, з урахуванням п. 3.1.10. кредитного договору, виникла заборгованість - прострочені проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України, визначає - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов кредитного договору, у травні 2012 році [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду із позовною заявою про стягнення з Позичальника заборгованості за кредитним договором. При цьому, заборгованість була розрахована станом на 04.05.2012 року, в той час, як кредитний договір продовжував діяти - проценти за користування кредитом продовжували нараховуватись. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2012 року у цивільній справі №2/0417/4876/2012 задоволено позов Банку. Відповідачкою [PERSON] було подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.04.2015 року апеляційну скаргу було задоволено частково; змінено резолютивну частину рішення в частині уточнення періоду, за який стягнена заборгованість, - за період з 18.12.2007 року по 04.05.2012 року. Рішення суду, що набрало законної сили 22.04.2013 року, виконано не було. Отже, факт укладення між Банком та Позичальником кредитного договору, факт отримання кредитних коштів, факт порушення умов кредитного договору Позичальником, є такими що встановлені судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір продовжував діяти, з 05.05.2012 року (дата розрахунку до первинної позовної заяви на 04.05.2012 року) проценти за користування кредитом продовжували нараховуватись, і станом на 20.05.2015р. сума заборгованості щодо сплати процентів становить: заборгованість по процентах поточна складає 512,58 доларів США; заборгованість по процентах прострочена складає 22 343.58 доларів США. Таким чином, заборгованість щодо сплати процентів становить - 22 856,16 (двадцять дві тисячі вісімсот пятдесят шість доларів США 16 центів). Відповідно до умов п. 5.3 кредитного договору - за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом. Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Пункт 5.8 кредитного договору вказує на те. що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених Банком під час виконання умов цього договору. Так, станом на 20.05.2015р. загальна заборгованість по пені складає 601 228,90 (шістсот одна тисяча двісті двадцять вісім гривень 90 копійок), в тому числі: - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 385 245.31 грн.; - пеня за несвоєчасну сплату процентів -215 983,59 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18 грудня 2007 року між Банком та Позичальником було укладено договір іпотеки № 301 /ф/М5/1 з без оформлення заставної, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за №6461. Згідно з п. 2.1. договору іпотеки, предметом іпотеки є двокімнатна квартира житловою площею 31,8 кв.м., загальною площею 55,5 кв.м., яка знаходиться у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, буд. ІА[ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2003р., посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстровано в реєстрі за №5077. Відповідно до п.2.2 договору іпотеки предмет іпотеки оцінено сторонами в 715 700,00 (сімсот п'ятнадцять тисяч сімсот гривень 00 копійок). Пунктом 3.3.4 договору іпотеки передбачено, що на період дії цього договору Іпотекодавець зобовязаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування. Згідно п.3.3.13 кредитного договору Позичальник зобовязаний вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування майна, яке береться в заставу, визначеного п.2.1 цього договору, зокрема, вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого Позичальник виконає всі зобовязання за цим кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік. Відповідно до п.4.2 договору іпотеки за невиконання чи неналежне ( в тому числі, невчасне) виконання п.п.3.3.1-.3.3.13 даного договору Іпотекодавець сплачує на користь Іпотекодержателя (штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки. 18.12.2007р. між [PERSON] та ЗАТ «[PERSON] компанія «УКРАЇНСЬКА [PERSON]» було укладено Договір №04-0401-0183 добровільного страхування заставного майна. Згідно п.2.11 вказаного договору період страхування з 19.12.2007 року та діє по 18.12.2008року. 11.11.2009 р. між Мороз О.1. та ЗАТ «[PERSON] компанія «УКРАЇНСЬКА [PERSON]» було укладено Договір №04-0432-00/4 добровільного страхування заставного майна. Згідно п.2.9 вказаного договору період страхування з 12.11.2009 року та діє по 11.11.201 Ороку 19.05.2011 р. між [PERSON] та ЗАТ «[PERSON] компанія «УКРАЇНСЬКА [PERSON]» було укладено Договір №04-0402-11-000000006 добровільного страхування заставного майна. Згідно п.2.9 вказаного договору період страхування з 20.05.2011 року та діє по 19.05.2012року. Таким чином, Позичальником було порушено безперервність дії договору страхування заставного майна. Після 19.05.2012 року доказів підтвердження дії договору страхування майна, що знаходиться в іпотеці Банку, та/або безперервність дії договору страхування [PERSON] надано не було до Банку. Таким чином, у АБ «УКРГАЗБАНК» виникають підстави для стягнення з Позичальника штрафу, передбаченого п.4.2 договору іпотеки, який становить (715700,00 х 5% = 35785,00) 35785,00грн (тридцять пять тисяч сімсот вісімдесят п'ять гривень 00 копійок). Діями Позичальника порушені норми матеріального права, що регулюють відносини у сфері зобов'язального права, а саме - положення ст.ст. 526, 527, 530, 629, 1049, 1050 ЦК України, умови кредитного договору та договору застави, у зв'язку з чим виникли підстави для цивільно-правової відповідальності Позичальника перед Банком за порушення зобов'язань за кредитним договором. В судовому засіданні встановлена загальна сума заборгованості Позичальника перед Банком за кредитним договором, станом на 20.05.2015 року становить 22 856,16 (двадцять дві тисячі вісімсот пятдесят шість доларів США 16 центів) та 637 013,90 (шістсот тридцять сім тисяч тринадцять гривень 90 копійок), в тому числі: - заборгованість по процентах поточна - 512,58 (пятсот дванадцять доларів США 58 центів); - заборгованість по процентах прострочена - 22 343,58 (двадцять дві тисячі триста сорок три доларів США 58 центів); - пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 385 245,31 (триста вісімдесят пять тисяч двісті сорок пять гривень 31 копійка); - пеня за несвоєчасну сплату процентів - 215 983,59 (двісті п'ятнадцять тисяч девятсот вісімдесят три гривні 59 копійок); - штраф згідно п.4.2 договору іпотеки за не страхування предмету іпотеки - 35 785,00грн (тридцять пять тисяч сімсот вісімдесят пять гривень 00 копійок). Згідно п. 1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (1218,00*3=3654,00грн.) Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті у звязку з предявленням вказаного позову становить: 3 654,00 грн. ((22856.16дол.США * 21,25258 =485 752,37 грн. в еквіваленті на 20.05.2015р. + 35785,00грн. =521537,37 *0,01). Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто Цивільний кодекс закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦКУ зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved