Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

15.12.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що 22 листопада 2014року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1\\2 частини земельної ділянки, площею 7,3634га, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Запорізької області. Інша 1\\2 частина вказаної ділянки належить батьковій сестрі [PERSON]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], є його діти [PERSON] та [PERSON], та його дружина [PERSON], яка відмовилась від своєї частки в спадщині на користь дочок. Позивачі звернулася в установлений законом строк до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, але їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, так як до заяв не було додано документів, які б підтверджували право власності померлого на спадкове майно. Просять суд, визнати за ними право власності на 1\\2 частину земельної ділянки площею 7,3643га, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Запорізької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по 1\\2 частці кожній, в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 22 листопада 2014 року. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав за тих обставин, які викладені в ньому, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі Гуляйпільська міська рада, [PERSON] в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Треті особи - відділ Держгеокадастру в Гуляйпільському районі, приватний нотаріус [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, подали суду заяви, в яких прохають розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Справа розглянута без їх участі на підставі наявних в ній доказів, проти чого не заперечує представник позивачів. Вислухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2014року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 305998 (а.с.15). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1\\2 частини земельної ділянки, площею 7,3634га, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Запорізької області, яку останній успадкував після померлої матері [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом ВКА № 030041, видане приватним нотаріусом [PERSON] 12 жовтня 2007року (а.с.16). Інша 1\\2 частина вказаної земельної ділянки була успадкована сестрою померлого [PERSON]. Вказана земельна ділянка перебувала у власності КСП ім.Енгельса Гуляйпільського району Запорізької області, розміром 10,67 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, і належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0215530 (а.с.18). 19 листопада 2007року Гуляйпільської державної адміністрацією було видано розпорядження за № 479 про видачу державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гуляйпільської міської ради за межами населених пунктів (а.с.19). Даним розпорядженням [PERSON] та [PERSON] було затверджено видачу державних актів на право спільної часткової власності на земельні ділянки на території Гуляйпільської міської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на площу 7,3634га ріллі, по 1\\2 кожному від розміру ділянки. Також даним розпорядженням [PERSON] та [PERSON] було запропоновано замовити в землевпорядних органах виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки та отримати їх в органах державної реєстрації. Позивачі та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON]. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], 03 квітня 1981року народження, серії ІІ-ЖС № 400150 (а.с.11), яка змінила прізвище на [PERSON], в звязку з укладенням шлюбу (свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 270870) (а.с.13), та копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії ІІ-ЖС № 457787 (а.с.12), яка змінила прізвище на [PERSON], в звязку з укладенням шлюбу (свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 050872) (а.с.14). У встановлений строк позивачі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, а відповідач -[PERSON] з заявою про відмову від своєї частки в спадщині на користь дочок спадкодавця, що підтверджується витребуваною судом копією спадкової справи №83/2015 від 14.05.2015 року (а.с.32-37). Постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 23.11.2015 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 22 листопада 2015 року [PERSON], так як спадкоємцями не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Як зазначають позивачі в позові, за час свого життя їх батько, в силу похилого віку та поганого стану здоровя державний акт на 1\\2 частину земельної ділянки не отримав. Це підтверджується також довідкою відділу Держгеокадастру у Гуляйпільському районі від 16.11.2015року за № 31-28-99.4-200/15-15 (а.с.22). Наразі проведення державної реєстрації земельної ділянки та видачі нового державного акту не є можливим, оскільки відповідно до п.13-4 Порядку ведення Поземельної книги, орган Держкомзему проводить державну реєстрацію земельної ділянки за заявою її власника. Спадкоємець не є набувачем прав на земельну ділянку, тому підстави для проведення державної реєстрації та видачі державного акту на право власності на імя померлого спадкодавця та видачі нового державного акту спадкоємцю відсутні. Суд задовольняючи позов виходить з наступного. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено в ст.1217 ЦК України спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON], порушується право позивачів на належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна за законом, їх право на спадщину вказаної земельної ділянки ніхто оспорює, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] щодо визнання за ними права власності на 1\\2 частину земельної ділянки площею 7,3634га, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, підлягають задоволенню. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наявними доказами. На підставі вищесказаного,

Outcome: approved