Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Мотивує свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться на її утриманні. На даний час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Фактично вони з дитиною живуть з домашнього господарства, а тому в повній мірі вона сама не взмозі утримувати сина. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійну роботу і отримує регулярно заробітну плату. Вказує, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, не приймає участі в вихованні та не цікавиться її життям. Позивач в судове засідання не зявилася, у поданій письмовій заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони з 8 травня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі. 4 серпня 2013 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі (а.с. 4). Судом встановлено, що позивач разом із дитиною проживає в [INFO]. Відповідач також проживає в [INFO]. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Липоводолинському районному центрі зайнятості як безробітній, за січень 2017 року йому нараховано 1844 грн. 27 коп. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 СК України, яка покладає обовязок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як батько дитини, може і зобовязаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років становить 1355 грн. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 406 грн. 50 коп. Враховуючи положення ч. 1 ст. 182 СК України, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 376 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: partial