Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання сина. В позовній заяві зазначила, що 18 серпня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі в них народились діти: сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час з позивачкою проживає менший син [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Відповідач працює в шкільному закладі та отримує заробітну плату, допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання сина щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В судовому засіданні пояснив, що на даний час працює в школі кочегаром та отримує заробітну плату. Старший син [PERSON] на даний час проживає з ним та знаходиться на його утриманні, а тому просив стягнути з нього аліменти в меншій сумі ніж просила позивач. Суд, заслухавши позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних причин. В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2003 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, за актовим записом № 05. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2016 року шлюб між сторонами був розірваний. В шлюбі в сторін народились діти: сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Разом з відповідачем [PERSON] проживає їх старший син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Токарівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області № 2046 від 28 листопада 2016 року та не заперечується сторонами. Разом з позивачкою [PERSON] проживає їх менший син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Токарівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області № 1990 від 14 листопада 2016 року та не заперечується сторонами. Згідно довідки Веселинівського РЦЗ позивач [PERSON] зареєстрована як безробітна з 06 липня 2016 року та отримує допомогу по безробіттю, що в середньому становить 1047,74 грн. щомісячно. Дослідженими матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] з 15 жовтня 2016 року працює оператором котельні в Кудрявцівській [PERSON] ступенів та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати. До жовтня 2016 року перебував на обліку в Веселинівському РЦЗ та отримував допомогу по безробіттю. Відповідно до довідки відділу освіти Веселинівської райдержадміністрації № 1011-01-10 від 24 листопада 2016 року заробітна плата відповідача за жовтень-листопад 2016 року становить 2206,80 грн. Відповідач [PERSON] допомоги на утримання сина [PERSON], який проживає разом з позивачкою [PERSON] в натуральній чи грошовій формі не надає, аліменти нікому не платить. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані,та матеріальний стан відповідача, який працює, отримує постійний дохід, є батьком дитини і зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд вважає, що аліменти з відповідача можливо стягнути в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини щомісячно. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved