overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 21.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 58, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, та визначення місця проживання дітей немає. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-282 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 21.04.2016 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 58. Подружжя має дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Таким чином, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ 15.01.2018 року [PERSON] \~ звернулася з позовом до [PERSON] \~ про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2007 року\~\~ народження\~ в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~ Ухвалою суду від 18 січня 2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. \~\~\~\~\~\~\~\~ В обгрунтування позову [PERSON] вказує, що з\~ лютого 2007 року по березень 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ Після розірвання шлюбу проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач\~ не надає.\~ Вона не працює, син навчається в школі, в сім`ї склалося важке матеріальне становище. Колишній чоловік служить за контрактом, має постійний, стабільний заробіток і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказує, що по мірі можливості надає\~ кошти позивачці на утримання сина. Крім того, згідний сплачувати\~ їх офіційно, але в розмірі\~ ? частини, так як орендує житло.\~ Справу просить розглядати\~ у його відсутності.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~ Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] . \~\~\~\~\~ Заслухавши позивача [PERSON] , вивчивши матеріали справи, враховуючи матеріальний стан сторін, те, що відповідач орендує житло, суд вважає, що\~ позов підлягає задоволенню частково. \~\~\~\~\~ Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2007 року по 29 березня 2009 року.\~ Після розірвання шлюбу припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо.\~ Відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини, серія [NUMBER] , актовий запис № 1006.\~ Син знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча працює, отримує заробітну плату і зобов`язаний утримувати дитину. Позивачка потребує такої допомоги.\~ \~\~\~\~\~\~ Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~\~\~\~\~ Враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає, що аліменти підлягають\~ стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше\~ 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 18.01.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] обґрунтовуючи заявлені нею вимоги вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2016 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В травні 2017 року припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Проживають окремо. Матеріальної допомоги на утримання сина чоловік не надає, хоча має таку можливість, так як періодично виїжджає на заробітки до Польщі. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2016 року. В травні 2017 року відповідач виїхав на заробітки до Польщі, після чого повернувся до своїх батьків, тобто з травня 2017 року сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини, серія І-БВ № 278032. Син знаходиться на утриманні матері, що вбачається з довідки голови правління ОСББ «Д.Галицького 22» в якій вказано, що [PERSON] проживає [INFO] кв. 31 по вул. Данила Галицького в м. Камянець-Подільському разом з нею проживає син [PERSON]. Батько матеріальну допомогу на його утримання дитини не надає, хоча працездатний і спроможний утримувати дитину. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

15.01.2018 року до Вінницького районного суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, 15.07.2006 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1453. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось двоє дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання дітей. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.07.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1453, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). В період шлюбу в сторін народилось двоє дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про народження дітей (а.с.5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем «Паляща», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

15.01.2018 року до суду звернувся [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт належності йому трудової книжки серії БТ-I №5365534 від 27.10.1981 року. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, представник заінтересованої особи просив залишити заяву без розгляду. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.1981 року [PERSON], [INFO] заведено трудову книжку серії БТ-I №5365534. В подальшому здійснено запис про зміну прізвища на [PERSON] на підставі паспорта. Окрім цього в трудовій книжці відсутня печатка підприємства, яке видало трудову книжку (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 28.12.1959 року у м. Суми (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про зміну прізвища, імені та по-батькові від 08.08.1985 року [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії паспорта, виданого 09.01.1998 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області, прізвище, імя та по-батькові заявника - [PERSON], дата народження [INFO] ( а.с.6). Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин суд вважає доведеним факт належності вищевказаної трудової книжки [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення, для оформлення та впорядкування документів на отримання пенсії, суд прийшов до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

15.01.2018 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра 5-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON]. В заяві просили суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судовому засіданні представник Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити. Чоловік [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Прокурор Миргородський Є.В. в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Суд, заслухавши думку представника Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON], чоловіка [PERSON], хвору [PERSON], прокурора Миргородського Є.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.01.2018 року о 12 годині 10 хвилин до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] за направленням дільничного психіатра ПОПНД [PERSON] була госпіталізована [PERSON], [INFO] з діагнозом: біполярний афективний розлад, важкий маніакальний епізод. 12.01.2018 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: біполярний афективний розлад, поточний епізод манії з психотичними симптомами, маніоформно-параноїдний синдром. Післяпологовий період. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

15.01.2018 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 26 вересня 1996 року був батьком [PERSON], який помер 19 вересня 2007 року та її дідом. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин її батька [PERSON] з своїм батьком, а її дідом [PERSON], оскільки у свідоцтві про народження її батька в графі «батько» зазначено лише ім»я «Степан», прізвище та по-батькові відсутні, що створює їй перешкоди в оформленні права на спадщину. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення заяви не заперечують. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON], який помер 26 вересня 1996 року був батьком [PERSON], який помер 19 вересня 2007 року. Заслухавши пояснення, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про народження батька заявниці [PERSON] його батьками є: батько - [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть батька заявниці (серія 1-ЕЛ № 073242) його по батькові «Степанович». Згідно довідки виданої Атюшівським старостинським округом Коропської селищної ради, Коропського району, Чернігівської області № 3-26/1856 від 26.10.2017 року [PERSON] проживав разом в одному будинку по вул. Лісовій, 13, с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області з сином [PERSON]. Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин батька заявниці [PERSON] та його батька [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявниці документального підтвердження родинних відносин батька заявниці та його батька створює перешкоди в оформленні нею права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявниці у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

15.01.2018 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 15 вересня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного проживання в шлюбі вони мають одну неповнолітню дитину. За час шлюбу між ними склалися стійкі неприязні відносини, виникали сварки, скандали, непорозуміння, з жовтня 2017 року вони разом не проживають. Оскільки примирення між ним та відповідачкою неможливе ні за яких умов, то він просив суд розірвати їх шлюб. Позивач 05 березня 2018 року в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач 05 березня 2018 року в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, в сім'ї склались складні стосунки. За час шлюбу виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 15 вересня 2012 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 43 (а.с. 3). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, \~позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

15.01.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 травня 2011 року померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок №5 з надвірними спорудами та будівлями, що розташований за адресою: провулок Гоголя в м.Мала Виска Кіровоградської області. Вказаний спадковий будинок належав на праві особистої привтаної власності його батькові - [PERSON], який помер 27 листопада 1978 року. Після смерті [PERSON], спадщину прийняла [PERSON]. При житті, на випадок смерті, [PERSON] заповіту не залишила. В установлений законом строк до нотаріальної контори позивач не звернувся через свою юридичну необізнаність. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в три місяці. Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримав, посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 27 листопада 1978 року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія 1-ОЛ №239074. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок №5, що розташований за адресою: провулок Гоголя в м.Мала Виска Кіровоградської області, який належав йому на праві приватної власності, згідно свідоцтва на право власності на будівлю від 09.04.1975 року, зареєстрованого в реєстрову книгу за № 2887/16, виданого начальником Кіровоградського міжміськового бюро технічної інвентарізації. 17 травня 2011 року [PERSON] померла , відповідно до свідоцтва про смерть, серія 1-ОЛ №133958. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Позивач є спадкоємцем померлої за законом першої черги. Звернувшись до Маловисківської районної державної нотаріальної контори з проханням видачі свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини. В силу ст.1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що відповідач не заперечує проти визначення додаткового строку [PERSON], достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, позивач є спадкоємцем за законом першої черги померлої, інші спадкоємці відсутні, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved