Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

15 грудня 202 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним вище позовом, у якому, із урахуванням уточнень позовних вимог, просять позбавити [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] . У судове засідання позивачі не з`явилися. До суду подана письмова заява про розгляд справи у відсутність сторони позивачів. У судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду письмову заяву про визнання позову. Згідно із статтями 383, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтями 401, 402, 406 ЦК України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут припиняється, зокрема, у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. За змістом частини третьої статті 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Судом досліджено: - копію технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , у якому міститься копія свідоцтва про право власності на це нерухоме майно; Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно; копія договору дарування частки квартири від 14 березня 2016 року № 144; копія договору дарування частки квартири від 16 березня 2016 року № 187; копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інші зібрані по справі докази, у тому числі щодо кредитних правовідносин та виконавчого провадження (а.с. 10-43). Статтями 4, 12, 13 ЦПК України чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановлено, що сервітут на користування нерухомим майном не встановлений, відповідач у квартирі не проживає й нею не користується. Зважаючи на обраний спосіб захисту порушених прав позивачів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Чинне житлове та цивільне законодавство України визначає способом захисту визнання тієї чи іншої особи такою, що за певних обставин визнається такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Такого способу захисту прав як позбавлення особи прав на користування нерухомим майном не передбачено.

Outcome: approved