Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

16 січня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00грн., починаючи з дня подання позовної заяви до суду та досягнення дитиною повноліття. 13 червня 2019 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та досягнення дитиною повноліття В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області 09 лютого 2015 року по цивільній справі № 635/10270/14-ц. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач почав ухилятись від виховання малолітнього сина та не надає жодної матеріальної допомоги на його утримання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 24 квітня 2019 року о 11год. 30хв. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивача надала до суду заяву, якою підтримує уточнені позовні вимоги та просить їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність. Відповідача надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, ухвалити рішення з урахуванням уточненого позову. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2008, який було розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області 09 лютого 2015 року по цивільній справі № 635/10270/14-ц. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, та з огляду на встановлені судом обставини,

Outcome: approved