Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

15 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила поділити спільне сумісне майно подружжя визнавши за позивачем право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за час шлюбу з відповідачем вони придбали № 115 в буд. 269 по пр. Миру в місті Чернігові. 10.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано рішенням суду, квартира була придбана за час шлюбу, оскільки придбане майно є спільною сумісною власністю просила визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 04.06.2005 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2014 року шлюб було розірвано. Під час подружнього життя 23.01.2008 року за договором купівлі-продажу на імя [PERSON] була придбана квартира за адресою: [ADDRESS]. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 63 СК України дружина і чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином спірна квартира за адресою: [ADDRESS] є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до вимог ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved