Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

15 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком №50, який розташований за адресою: вулиця Астраханська, смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, з підстав, передбачених ст.405, ч.1 ст.391 ЦК України. В обґрунтування вимог зазначено, що після смерті матері [PERSON], яка померла 11 вересня 2017 року, заявник [PERSON] є власником житлового будинку № 50, розташованого по вулиці Астраханській в смт.Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 березня 2018 року. Але з 2014 року у зазначеному будинку зареєстрований, але не проживає його племінник [PERSON], який є сином його померлого брата [PERSON]. За вказаною адресою також була зареєстрована мати відповідача, дружина його померлого брата, яка добровільно подала заяву про зняття з реєстраційного обліку. Відповідач проживає в смт.Приазовське, куди і перевіз свої речі. Прохання позивача подати заяву для зняття з реєстраційного обліку за вище наведеною адресою відповідач проігнорував. У зв'язку з викладеним, позивач обмежений у здійсненні права розпоряджатися власністю на свій розсуд. Представник позивача - адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЗП № 052760 від 08.05.2018 року, в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги повністю визнає. Враховуючи викладене та відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює в підготовчому судовому засіданні рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що після смерті матері заявника [PERSON], яка померла 11 вересня 2017 року відкрилася спадина у вигляді житлового будинку № 50, розташованого по вулиці Астраханській в смт.Нововасилівка Приазовського району Запорізької області. [PERSON] після смерті матері прийняв спадщину та є власником зазначеного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 березня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, спадкова справа №206/2017, зареєстровано в реєстрі за № 211. Факт того, що заявник [PERSON] є власником житлового будинку № 50 по вулиці Астраханська в смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області, підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу -117760324) від 20 березня 2018 року, сформований Мелітопольською державною нотаріальною конторою Мелітопольським міським нотаріальним округом Запорізької області. За даними довідки Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 887 від 20 квітня 2018 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але з 2014 року за вказаною адресою не проживає. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1ст.321 ЦК України). Згідно ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється також на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. З урахуванням зазначених обставин, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки він у зазначеному будинку не проживає з 2014 року. Позивачем [PERSON] понесені і документально підтверджені (квитанцією від 10 травня 2018 року) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 гривень. Частина 1\~статті 142\~ЦПК України\~та ч.3\~ст.7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» передбачають,\~що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (704,80 : 2=352,40) що становить 352, 40 грн. Також, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України інша частина судового збору (50%) у розмірі 352, 40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved