Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

17.07.2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на користь СПД « [PERSON] », 648382 грн. 26 коп. заборгованості, згідно договору підряду №19/04 від 19.04.2019 року, 107890 грн. 35 коп. пені за прострочення платежу, 8900 грн. 00 коп., що становить 3 % річних від прострочених сум заборгованості, 11727 грн. 26 коп., що становить суму втрат внаслідок інфляційних процесів, а також судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача вимоги [PERSON] підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 18.02.2021 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору підряду №19/04, укладеного 19.04.2019 року між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON] , позивач зобов`язався виконати для відповідача власними силами та з власних матеріалів і комплектуючих роботи щодо утеплення фасаду споруди по [ADDRESS] (а.с.25). Правочином у відповідності до норм ст.202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Згідно ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч.1 ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Як з`ясовано судом, на виконання умов даного договору, приватним підприємцем [PERSON] було здійснено визначені договором роботи у встановлені строки. За надані позивачем послуги відповідач зобов`язувався здійснити оплату з розрахунку 19,5 у.о. за 1 м2, в сумі 993212 грн. 57 коп. 23.04.2019 року на виконання договору відповідачем було оплачено - 150000 грн. 01.06.2019 року - 70000 грн. та 18.07.2019 року - 100000 грн. Тобто, всього по договору підряду №19/04 від 19.04.2019 року було внесено 320000 грн., використаних підрядником здебільшого на витратні матеріали. В подальшому, не дивлячись на виконання [PERSON] всіх умов договору, розрахунок замовником так і не проведено. Відповідно до ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Як перевірено судом, термін дії договору, визначений п.п.6.2 п.6 завершився 31.12.2019 року, однак, відповідачем належно не виконуються його умови, оскільки згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за №28-0-1-1, форми КБ-3 2013, за виконані роботи у [PERSON] перед приватним підприємцем [PERSON] існує борг в сумі 648382 грн. 26 коп., який на даний час не погашено (а.с.26). Розглядаючи спір, що виник між сторонами, судом досліджено договір №19/04 від 19.04.2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи та встановлено справжню правову природу укладеного договору, з наданням оцінки всім наявним доказам і з`ясовано, що між позивачем та відповідачем укладено договір підряду. Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання у відповідності до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2020 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію по договору підряду від 19.04.2019 року, однак вона залишена останнім без відповіді та виконання (а.с.32). Суд констатує, що згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч.1 ст.79 ЦПК України). Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. В свою чергу, згідно із ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В ході розгляду даної справи, судом встановлено фактичні обставини спору між сторонами, які стороною відповідача не спростовано. Враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] , відповідачем у справі, зобов`язань за договором підряду №19/04 від 19.04.2019 року, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] , в частині стягнення заборгованості за вказаним договором в сумі 648382 грн. 26 коп. Що стосується позовних вимог [PERSON] стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на користь СПД « [PERSON] », 107890 грн. 35 коп. пені за прострочення платежу згідно договору підряду №19/04 від 19.04.2019 року, 8900 грн. 00 коп., що становить 3 % річних від прострочених сум заборгованості, 11727 грн. 26 коп., що становить суму втрат внаслідок інфляційних процесів, а також судових витрат по справі, суд приходить до наступних висновків: Згідно ч.ч.1, 2 ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як вбачається із спірного договору, зокрема п.3.4, за його умовами відповідач повинен був в повній мірі оплатити роботи не пізніше як на п`ятнадцятий день після повного завершення робіт, включаючи усунення, виявлених недоліків. За наслідками виконаної роботи претензій з приводу виявлених недоліків, від замовника не поступало. У відповідності, до п.3.5 договору підряду №19/04 від 19.04.2019 року, у разі невчасної або неповної оплати замовником виконаних робіт у передбачені договором терміни, останній сплачує пеню в розмірі 0,1% від залишкової суми за кожен день прострочення платежу. Таким чином, нарахування пені здійснюється з суми невиконаного зобов`язання в розмірі 648382 грн. 26 коп., з 31.12.2019 року по 15.06.2020 року і становить 107890 грн. 35 коп. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також 8900 грн. 00 коп., що становлять 3% річних від прострочених сум заборгованості, згідно договору підряду №19/04 від 19.04.2019 року та 11727 грн. 26 коп., що становлять суму втрат внаслідок інфляційних процесів. Що стосується судових витрат по справі, суд прийшов до наступного висновку. При зверненні до суду із даним позовом [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 3000 грн. 00 коп. та подано клопотання про розстрочення йому сплати решти судового збору. Згідно ухвали судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.08.2020 року постановлено відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача [PERSON] в користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме 3000 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Крім того, оскільки сплату решти судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення у даній справі та ухвалюючи рішення суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 4769 грн. 00 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст.202, 526, 530, 536, 610, 625, 626, 837, 854, 865 ЦК України та

Outcome: approved