Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

17.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що її дядьку [PERSON] відповідачу по справі, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.03.2000 року, належить квартира [ADDRESS]. В 2000 року відповідач [PERSON] поїхав жити в Російську Федерацію, на теперішній час місце його знаходження позивачу невідомо, зв'язок з ним втрачено. Позивач [PERSON] з 2001 року по теперішній час відкрито, безперервно володіє належною відповідачу квартирою №6 в будинку №21 по вул. Щорса в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, сплачує за комунальні послуги, зробила ремонт. Жодних перешкод в реалізації [PERSON] йогоправа власності на спірну квартиру позивач ніколи не чинила, тому вважає, що законно набула право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальню давністю. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] Встановити за набувальною давністю. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за допомогою оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» №22 (1721) від 31.03.2016 року. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що дану позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п.п.9, 11, 13 Постанови №5 від 07.02.2014 рокуПленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Ураховуючи положення\~пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень\~статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 2001 року по теперішній час проживає в [INFO] (а.с.6), що належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] (а.с.4), таким чином, позивач добросовісно заволоділа та відкрито, безперервно продовжує володіти спірною квартирою: більше 10 років постійно проживає в квартирі (а.с.6), сплачує за комунальні послуги, робить ремонт та всіляко поліпшує житлові умови (а.с.7-11). Таким чином, суд вважає, що у позивача [PERSON] маються всі законні підстави для визнання за нею права власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS], а тому даний позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.15, 16, 328, 344 ЦК України,

Outcome: approved