Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

16.03.2021 представник позивача [PERSON] адвокат Бабинець С.П. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю [PERSON] , за місцем її проживання. Ухвалою судді від 19.03.2021 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки. 24.03.2021, на виконання вимог ували судді від 19.03.2021 про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 29.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.04.2021. 12.04.2021 підготовче засідання відкладено на 11.05.2021, у зв`язку з неявкою сторін. 11.05.2021 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 20.05.2021, у зв`язку з наданням можливості відповідачу скористатися правничою допомогою та надати докази у справі. До початку підготовчого засідання від 20.05.2021 відповідач подав зустрічний позов про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком [PERSON] . У зустрічній позовній заяві відповідач зазначив, що він матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я обох дітей, їх духовний, фізичний та моральний розвиток, регулярно сплачує кошти на їх утримання, працевлаштований, є власником квартири, в якій постійно мешкає разом з меншим сином, який в свою чергу бажає мешкати разом з батьком. Протокольною ухвалою суду від 20.05.2021 зустрічний позов\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визначення місця\~проживання дитини\~прийнято до\~спільного розгляду\~з позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про визначення місця проживання дитини та об`єднано в одне провадження. У підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.05.2021. 24.05.2021 представник позивача адвокат Бабинець С.П. подав відзив на зустрічний позов. Ухвалою суду від 27.05.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 15.06.2021. 15.06.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 06.07.2021, у зв`язку з розглядом пропозицій комісії на засіданні виконкому міської ради. У судовому засіданні 15.06.2021 представник позивача позов підтримав та заперечував проти задоволення зустрічного позову, представник відповідача первісний позов не визнала та підтримала зустрічний позов. У судове засіданні 06.07.2021 учасники справи не з`явилися, представник позивача через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, інші учасники про причини неявки суду не повідомили. За правилом частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу 06.07.2021 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 14.08.2009 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11-12). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2019, яке набрало законної сили 13.12.2019, шлюб між сторонами у справі був розірваний (а.с. 10). Судовим наказом Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.02.2021 у справі № 750/1616/21, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Чернігова, на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.02.2021 та до досягнення дітьми повноліття; стягнуто з [PERSON] на користь держави 227 грн 00 коп. у відшкодування судового збору (а.с. 75). На даний час сторони проживають окремо, їх діти мешкають разом з матір`ю [PERSON] , за місцем її проживання, однак зареєстровані разом з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18). До теперішнього часу між сторонами не досягнуто згоди щодо місця проживання дітей. Позивач, вважаючи, що проживання дітей саме з нею буде найкращим чином відповідати їхнім інтересам, звернулася з даним позовом до суду. Як убачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 223808591 від 14.09.2020, позивач є власником 1/2 частини трикімнатної квартири [ADDRESS] , на підставі заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.03.2020 у справі № 750/770/20 (а.с. 16). З акта від 19.05.2021, зі слів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , засвідченого майстром та начальником технічної дільниці з обслуговування житлового фонду № 2 [PERSON] та [PERSON] , убачається, що у квартирі [ADDRESS] не зареєстровані, але проживають з лютого 2021 року по теперішній час, [PERSON] , 1983 року народження, разом з [PERSON] , 2009 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження. Як убачається з довідки про доходи, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТС-ГРУП», [PERSON] працює у вказаному товаристві на посаді ІТ-менеджера з 12 листопада 2020 року, де отримує стабільний заробіток. З довідки від 28.04.2021, виданої Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що [PERSON] не отримувала аліменти з 17.02.2021 по 27.04.2021 включно, згідно виконавчого листа № 750/1616/21, виданого 09.03.2021 Деснянським районним судом м. Чернігова. Як убачається з акта від 20.05.2021, зі слів [PERSON] та [PERSON] , засвідченого майстром та директором ПП «Техкомсервіс», [PERSON] разом зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] , 2011 року народження, постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2015, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Карнабедою Т.О., зареєстровано в реєстрі за № 808. Психологом [PERSON] видана довідка, в якій він вважає розділення дітей для окремого проживання з батьками вкрай небажане та призведе до розвитку дитячого неврозу і депресивних розладів, а також рекомендує залишити обох дітей разом з матір`ю. У висновку про визначення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , затвердженого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради рішенням від 17.06.2021 № 350, встановлено, що на цей час малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , у двокімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями. У приміщенні створені належні умови для виховання та розвитку дітей, про що складено відповідний акт. [PERSON] працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «ВТС-ГРУП» на посаді ІТ-менеджера. Має самостійний дохід. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . У приміщенні створені належні умови для виховання та розвитку дітей, про що складено відповідний акт. У червні 2021 року [PERSON] уклав трудовий договір з ФОП [PERSON] про виконання обов`язків водія автотранспортних засобів. [PERSON] та [PERSON] є учнями Чернігівської загальноосвітньої спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів фізико-математичного профілю № 12 Чернігівської міської ради. Відповідно до характеристики навчального закладу, мати приймає активну участь у вихованні та навчанні дітей. З батьком дітей класні керівники не спілкувалися. Малолітні діти написали заяви про те, що хочуть жити з матір`ю. З довідки приватного психолога м. Чернігова вбачається, що розділення дітей для окремого проживання вкрай небажане. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] . Згідно з частинами першою та другою статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до\~статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої\~статті 24 Конституції України\~громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. У\~статті 141 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Отже, вирішуючи спір про визначення місця проживання дітей суд виходить із обов`язку приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню їхніх інтересів та рівності прав батька та матері щодо участі у вихованні дітей. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до положень частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зібрані у справі докази вказують на те, що проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] з матір`ю найкраще забезпечить їхні інтереси, духовний та фізичний розвиток, а тому суд доходить до висновку про визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з позивачем, задовольнивши позовні вимоги [PERSON] та відмовивши у задоволенні зустрічного позову [PERSON] . Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір .

Outcome: approved