Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

16.03.2016 р. до Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до Орчицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Зачепилівської районної ради Харківської області, третя особа директор Орчицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Зачепилівської районної ради Харківської області [PERSON], про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та несвоєчасний розрахунок при звільненні, в якому позивач зазначив, що з 09.04.2012р. працював на посаді сторожа Орчицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Зачепилівської районної ради Харківської області. 30.10.2015 р. [PERSON] було звільнено з роботи за згодою сторін відповідно до наказу № 54-к від 26.10.2015 р. Із змісту заяви вбачається, що позивачу не було видано його трудову книжку ні в день звільнення, ні під час проведення розрахунку з ним 05.11.2015 р. Від отримання трудової книжки позивач не відмовлявся. Трудову книжку [PERSON] отримав 02.02.2016 р. після другого письмового звернення з цим питанням до відповідача. Потім позивач звернувся до відповідача із письмовою завою про виплату йому середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки відповідачем після звільнення позивача, що склала 95 днів, на що, отримав відмову. Тому, [PERSON] звернувся до суду з вимогою стягнути із відповідача середньоденний заробіток в сумі 8\~847,35 грн. у звязку із несвоєчасним поверненням йому його трудової книжки за період з 31.10.2015 р. по 02.02.2016 р. включно; зобовязати третю особу внести зміни до трудової книжки позивача і днем його звільнення з посади сторожа вказати 02.02.2016 р. В судовому засіданні адвокат [PERSON], представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги в частині зобовязання саме відповідача? а не третьої особи, вчинити запис в трудовій книжці та уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача та третя особа [PERSON] та представник третьої особи адвокат [PERSON] проти позову заперечували. Просили у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, а саме: - позовну заяву; - копію сторінок паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON]; - копію трудової книжки [PERSON]; - заяви [PERSON] від 28.01.2016р., 02.02.2016р., 03.02.2016р.; - лист директора Орчицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Зачепилівської районної ради Харківської області від 04.02.2016р.; - довідку про доходи [PERSON] від 17.02.2016р.; - довідку відділу освіти Зачепилівської районної державної адміністрації № 01/30-300 від 17.02.2016р.; - поштові повідомлення; - копію заяви [PERSON] про перерахування розрахункових в заробітну плату від 26.10.2015р.; вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: -ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; -ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу»; - ч.1 ст. 47 КЗпП України: «Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу»; - ч.1 ст. 116 КЗпП України: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум»; - ст. 117 КЗпП України: «В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору»; - п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» в чинній редакції: «Оскільки згідно зі ст. 235 КЗпП оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання причин звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника»; - п.2 Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та міністерства соціального захисту України від 29.07.1993р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників»: «З прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 N 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується»; - абзац 2 п.2.27 розділу 2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників»: «Днем звільнення вважається останній день роботи»; - абзацом 2 ч. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 : «У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді». Судом встановлено, та сторонами не оспорюється, що позивача 30.10.2015р. було звільнено з посади сторожа Орчицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів за згодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП) на підставі наказу від 26.10.2015р. №54-к (а.с.7,8). Повний розрахунок по заробітній платі з позивачем відповідачем здійснено 05 листопада 2015р. Трудову книжку позивачем отримано 02 лютого 2016 року. При цьому, суд вважає, що відповідач не довів відсутності своєї вини у несвоєчасному розрахунку з позивачем по заробітній платі. Так як відповідно до наказу про його звільнення від 26.10.2015р. №54-к відповідач мав достатньо часу, аби підготувати розрахунок на день звільнення позивача. Проте, необхідні для нарахування та виплати розрахунку документи було направлено відповідачем до районного відділу освіти лише в день звільнення позивача 30.10.2015р. Суд не може визнати належним доказом заяву від 26.10.2015р., подану від імені позивача, так як він оспорює факт написання ним такої заяви. Виходячи з чого суд вважає за необхідне стягнути середній заробіток за період від 02.11.2015р. по 05.11.2015р. (робочі дні) в порядку, встановленому Порядком обчислення середньої заробітної плати, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100. Середньоденний заробіток позивача визначено довідкою від 17.02.2016р. №01/30-300 в сумі 93,13 грн. Отже, до виплати йому належить 93,13 * 4 = 372,52 грн. Інші позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як: По перше, ґрунтуються на нормах Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162, яка на цей час не застосовується. По друге, позивач жодним чином не довів того, що він вчиняв дії, направлені на отримання ним трудової книжки в період до 28.01.2016р. А позивач перешкоджав йому в отриманні трудової книжки. Як вбачається з пояснень представників сторін в судовому засіданні, 30.10.2015р. позивач трудову книжку не отримав, 28.01.2016р. директора школи [PERSON] не було на робочому місці під час подання заяви про видачу трудової книжки. А 02.02.2016р. трудову книжку за заявою позивача йому було видано. Отже, відсутні неправомірні дії з боку відповідача. По третє, позивач не довів того, що за відсутності у нього на руках трудової книжки, він мав вимушений прогул, так як не зазначив жодного факту відмови йому у прийнятті на роботу за цих підстав у вказаний період від 30.10.2015р. по 02.02.2016р. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, позивач лише вирішував питання свого працевлаштування навесні з початком весняно польових робіт. Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує з відповідача на користь Держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, що складає: 372,52 / 8847,35 * 551,20 = 23,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial