Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

16.02.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області про позбавлення батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2003 року по 15 листопада 2005 року. В шлюбі у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2005 року відповідач був зобов'язаний до оплати аліментів на її користь на утримання доньки в розмірі 75 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 10 серпня 2005 року. Однак [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів та вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2006 року був засуджений по ст. 164 ч. 1 КК України та притягнутий до покарання в виді 100 годин громадських робіт. Після відбуття покарання [PERSON] не платив аліментів, не надав ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини, та жодного разу не бачився з дитиною. Згідно довідки Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції від 02.02.2015 року за № 5-1749, заборгованість по аліментам у відповідача станом на 01 лютого 2015 року складає в сумі 8528 грн. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею. Батько дитини, відповідач по справі, ніякої участі у вихованні доньки, забезпеченні необхідними речами, продуктами харчування не приймає, не цікавиться здоров'ям дівчинки, її успіхами у навчанні. Просила суд позбавити відповідача - [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовну вимогу підтримала повністю, наполягала на її задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив винести рішення на розгляд суду. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. З 25 грудня 2003 року по 15 листопада 2005 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. 26.03.2004 року у позивачки з відповідачем народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача, проживає разом зі нею за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 02-41/373, виданою Виконавчим комітетом Билбасівської селищної ради Слов'янського району 09.02.2015р. Ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини підтверджується довідкою, наданою Билбасівською Загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, в якій зазначено, що батько [PERSON], учениці 5 класу не приймає участі у вихованні доньки. Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2005 року відповідач був зобов'язаний до оплати аліментів на користь позивача на утримання доньки в розмірі 75 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 10 серпня 2005 року. Однак [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів та вироком Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 червня 2006 року був засуджений по ст. 164 ч. 1 КК України та притягнутий до покарання в виді 100 годин громадських робіт. Після відбуття покарання [PERSON] не платив аліментів, не надав ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно довідки Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції від 02.02.2015 року за № 5-1749, заборгованість по аліментам у відповідача станом на 01 лютого 2015 року складає в сумі 8528 грн. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконкомі Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області № 17 від 27.03.2015 року, [PERSON] свої батьківські обов'язки не виконує протягом тривалого часу, та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, вихованням та утриманням дитини займається мати, яка створила належні матеріально-побутові умови для своєї доньки, орган опіки та піклування при виконкомі Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], її виховання та утримання, що суд розцінює як ухилення від виховання доньки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. На підставі наданих доказів суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO], обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини та конкретних обставин справи, немає можливості вплинути на відповідача з метою змінити ставлення до виховання своєї доньки, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164 СК України, ст. ст. 10, 11, 82, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

Outcome: approved