Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

16 травня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 24297,03 гривень за кредитним договором № б/н від 23.09.2008 року, а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] 18.09.2009 року отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов укладеного кредитного Договору, станом на 30.04.2018 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.09.2009 року у загальному розмірі 24297,03 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 2046,86 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 17276,01 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3340,97 гривень, а також штрафи, відповідно до пункту 8,6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1133,19 грн. До теперішнього часу відповідач [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.09.2009 року у добровільному порядку не погасив, тому позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Ухвалою Василівського районного суду від 06.06.2018 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, про день та час розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON]М, в якій вона просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.32). Будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання відповідачем суду не надано, відзив на позов та заперечення проти позовних вимог, на адресу суду не подано. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст.6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.627 ЦК України \~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що відповідно до укладеного 18.09.2009 року кредитного договору, позичальник [PERSON] отримав в банківський установі - ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, кредитний Договір складається із: заяви позичальника, умов та Правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифами банку (а.с.8, 9, 10-15). При оформленні кредитної картки позичальник [PERSON] був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві про видачу кредиту (а.с.8 зворот). Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10-15), Банк після отримання від відповідача необхідних документів, а також заяви, приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку, та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту (п.п.3.2, 3,3); банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік; банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків (п.5.3), а позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.6.5); у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку (п.6.6); власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (п.6.7); при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.8.6); у разі незгоди зі зміною Правил та/або «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість (п.6.4). ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме 18.09.2009 року надав відповідачу кредитну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі, визначеному Договором. \~ \~ \~ \~ В порушення умов договору позичальник [PERSON] взяті на себе зобов'язання своєчасно не виконував, передбачені умовами договору платежі для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, своєчасно не вносив, у звязку з чим за кредитним договором № б/н від року утворилася заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.09.2009 року, відповідач [PERSON] станом на\~30.04.2018\~року має заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.09.2009 року у загальному розмірі 24297,03 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 2046,86 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 17276,01 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3340,97 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1133,19 грн. (а.с.5-7) Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, відзив, заперечення на позов суду не надані та належними і допустимими доказами в судовому засіданні не підтверджено. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позичальник [PERSON] свої зобовязання за укладеним кредитним договором № б/н від 18 вересня 2009 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість, відповідачем [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним кредитним Договором № б/н від 18 вересня 2009 року, яка виникла станом на 30 квітня 2018 року, в загальній сумі 24297,03\~ грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням від 11.05.2018 року, та оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: approved