Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

16.09.2016 позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача [PERSON] і, з урахуванням уточнених позовних вимог, просять зобов'язати позивача повернути безпідставно набуті нею кошти. В обґрунтування своїх вимог вказують на те, що відповідач [PERSON], позиціонуючи себе як досвідчений інвестор, запропонувала позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] на особистій зустрічі віддати їй кошти під процент 240 % річних (0,8% в день) з виплатою винагороди кожного тижня, при цьому, вона позиціонувала себе як «хранитель» Взаємного Фонду «Меркурій». Зловживаючи довірою позивачів та вводячи їх в оману про надійність інвестицій, емоційно розповідала про високі доходи, покупки автомобілів, квартир та можливість часто подорожувати за кордон на відпочинок, таким чином спокушаючи стати членом фонду і робити постійні грошові внески. При цьому, не попереджала про існуючі ризики. Таким чином, 06.03.2015 позивачем [PERSON] було перераховано на карту «Приватбанк» [PERSON] грошові кошти в сумі 2 998 грн., і 30.05.2015 було також перераховано грошові кошти в сумі 84 998 грн.; 26.12.2014 позивачем [PERSON] було перераховано грошові кошти в сумі 10 000 грн., і 17.02.2015 грошові кошти в сумі - 998 грн.; 18.06.2015 позивачем [PERSON] було перераховано грошові кошти в сумі 14 998 грн.. 09.06.2015 на сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було опубліковано інформаційне повідомлення про сумнівну діяльність групи осіб з брендом «Меркурій - Взаємний Фонд». У листі зазначено, що про діяльність Фонду свідчить про противоправні дії з метою заволодіння коштами громадян України шляхом введення їх в оману, яка здійснюється групою осіб з брендом «Меркурій - Взаємний фонд». Фонд не має реєстрації як фінансової установи. Інформація про «Меркурій - Взаємний фонд» не внесена до Державного реєстру фінансових установ та до Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, які веде Нацкомфінпослуг. Крім того, діяльність «Меркурій - Взаємний фонд» має ознаки порушення Закону України «Про захист прав споживачів» щодо заборони нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману або є агресивною і спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він би не погодився. Так, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняються як такі, що вводять в оману, зокрема, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Також, позивачі посилаються на те, що з листа від 03.07.2015 на офіційному сайті «Приватбанк» вбачається, що «Приватбанк» заблокував фінансову піраміду «Меркурій». Зокрема, «Приватбанк» заблокував можливість використання своїх фінансових інструментів для фонду «Меркурій», діяльність якого має всі ознаки фінансової піраміди та підпадає під норми закону про протидію шахрайству. Як зазначають у «Приватбанк», блокування операцій функціонерів фінансової піраміди здійснюється згідно з вимогами законодавства про запобігання відмиванню коштів, отриманих незаконним шляхом, а також вимогам обов'язкового фінансового моніторингу операцій приватних осіб у великих розмірах. Приміром, щоденний обіг за картками й рахунками функціонерів «Меркурія» перевищує 1 млн. грн. Окрім того, діяльність «Меркурія» порушує норми закону про роботу фінансових установ. Таким чином, карта «Приватбанк» [PERSON] була заблокована банком як «хранителя» офіційно визнаної державою у особі Нацкомфінпослуг фінансової піраміди Взаємний Фонд «Меркурій». Після раптового зупинення виплат позивачі звернулись до відповідача [PERSON] щодо питання повернення їхніх коштів, а також обіцяних 240% річних прибутку від вкладів, але повертати кошти вона відмовляється, натомість агітувала робити нові внески, тоді нібито обіцяла частково повертати старі внески. На даний час відповідач на дзвінки та на повідомлення позивачів не відповідає. Оскільки, відповідач отримувала кошти у позивачів під 240 % річних, дані кошти не передавались позивачами як дарунок або в цілях благодійності, а з метою отримання прибутку, вважають, що дані кошти відповідачем набуті безпідставно, а тому просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] - 87 996,00 грн., на користь позивача [PERSON] - 10 998,00 грн., на користь позивача [PERSON] - 14 998,00 грн.. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, а також проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце та час судового засідання повідомлялася належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Згідно положень ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Суд неодноразово направляв відповідачу повідомлення про дату і час судового розгляду у даній справі, проте судові повідомлення повернулися без вручення їх адресатові з відміткою поштового відділення «за закінченням зберігання». При таких даних, враховуючи, що відповідач судові повідомлення не отримує, згідно вимог закону вважається повідомленою належним чином, справа в провадженні суду перебуває тривалий час, прийняла затяжний характер з причини неявки відповідача в судові засідання, суд знаходить можливим з урахуванням вимог ст. ст. 224, 280 ЦПК України розглянути справу в даному судовому засіданні у відсутності відповідача в заочному порядку, проти чого не заперечують позивачі. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи і оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з інформації, наданої АТ КБ «Приватбанк» щодо перерахунку коштів на рахунки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), 06.03.2015 позивачем [PERSON] було перераховано на карту «Приватбанк», яка належить відповідачу [PERSON], грошові кошти в сумі 2 998 грн.. Дана платіжна операція була здійснена за допомогою терміналу самообслуговування за адресою: Біла Церква, вул. Турчанинова, 11 (відділення банку). 30.05.2015 позивачем [PERSON] було перераховано на карту «Приватбанк», яка належить відповідачу [PERSON], грошові кошти в сумі 84 998 грн.. Дана платіжна операція була здійснена за допомогою терміналу самообслуговування за адресою: Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 40 (магазин «Фокстрот»). 26.12.2014 позивачем [PERSON] було перераховано на карту «Приватбанк», яка належить відповідачу [PERSON], грошові кошти в сумі 10 000 грн.. Дана платіжна операція була здійснена за допомогою терміналу самообслуговування за адресою: Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 40 (ТРЦ «Гермес»). 17.02.2015 позивачем [PERSON] було перераховано на карту «Приватбанк», яка належить відповідачу [PERSON], грошові кошти в сумі 998 грн.. Дана платіжна операція була здійснена за допомогою терміналу самообслуговування за адресою: Біла Церква, вул. Турчанинова, 11 (відділення банку). 18.06.2015 позивачем [PERSON] було перераховано на карту «Приватбанк», яка належить відповідачу [PERSON], грошові кошти в сумі 14 998 грн.. Дана платіжна операція була здійснена за допомогою терміналу самообслуговування за адресою: Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 40 (магазин «Фокстрот»). Дані обставини також підтверджуються дослідженими судом квитанціями про перерахунок грошових коштів у зазначених вище сумах, та у зазначений вище час. Отже, судом достовірно встановлено факт переказу позивачами, зазначеними ними сум грошових коштів на рахунок відповідача. Як зазначено у позовній заяві та не спростовано відповідачем, вказані вище грошові кошти відповідачем не були повернути. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Зобов'язання з безпідставного набуття майна виникають за наявності таких умов: наявність факту набуття або зберігання майна; набуття або зберігання здійснено за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для набуття або зберігання майна. Статтею 1213 ЦК України передбачений обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Разом з цим, ст. 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню, так не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] набула майно позивачів, а саме перераховані ними на її рахунок грошові кошти без достатньої правової підстави та не повернула їх. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики суду в судові засідання не з'явилась та не надала суду доказів на підтвердження наявності у неї правових підстав для отримання грошових коштів від позивачів, чи доказів того, що вказані грошові кошти були нею повернуті. За таких обставин, суд знаходить вимоги позивачів обґрунтованими та приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачами суми судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved