Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

16 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 30% від доходу відповідача щомісяця. Позов обґрунтований тим, що сторони протягом певного часу проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання, а саме [INFO] вона народила дочку [PERSON], яка на момент звернення до суду та на момент розгляду справи в суді проживає з позивачем. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно допомоги не надає, тому посилаючись на вимоги ст..ст. 180-183 СК України, позивач звернулася до суду. Ухвалою судді від 17.05.2017 року відкрите провадження по справі. 26.09.2017 року відповідачем подане клопотання про призначення судово-генетичної експертизи, яке задоволене ухвалою суду від 26.09.2017 року, провадження по справі зупинене до проведення експертизи. Згідно висновку експерта № 487 [PERSON] дійсно являється батьком дитини [PERSON], [INFO], з вірогідністю 99,99999%. Ухвалою суду від 22.12.2017 року за результатами підготовчого провадження призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Представник відповідача заперечував проти позову, просив взяти до уваги наявність у відповідача на утриманні матері похилого віку, а також ту обставину, що з нього стягуються аліменти на утримання матері дитини у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця. Крім того, просив суд взяти до уваги стан його здоров'я та необхідність проходження тривалого курсу лікування, а також наполягав на тому, що відповідач надає матеріальну допомогу матері дитини та самій дитині, а саме 27.06.2017 року позивач власноручно отримала 1500 грн. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с. 4), вірогідність походження дитини від батька підтверджена проведеною судово-медичною експертизою. Малолітня дитина проживає та зареєстрована з матір'ю, про що свідчать відповідні довідки виконавчого комітету Попасненської сільської ради Новомосковського району (а.с. 5,6). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів батько малолітньої дитини ухилявся від обов'язку, встановленого ст. 180 СК України щодо утримання дитини, між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини. Протягом судового розгляду між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів утримання дитини, а тому суд, у відповідності до вимог ч.3 ст. 181 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у частці від заробітку. З урахуванням вимог ст. 182 СК України, суд бере до уваги стан здоров'я відповідача, останній перебуває на диспансерному обліку у лікаря-невропатолога, однак не визнаний у встановленому порядку непрацездатним, інших утриманців судом не встановлено. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 25 травня 2017 року відповідача зобов'язано до сплати аліментів на утримання матері дитини у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, а тому з урахуванням всіх обставин по справі, а також з урахуванням вимог ч.1 ст. 183 СК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Визначений судом розмір аліментів є необхідним для дитини та буде достатнім для її гармонійного розвитку. З урахуванням вимог ст. 191 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти з моменту звернення до суду, тобто з 16.05.2017 року. При цьому суд бере до уваги подану представником відповідача розписку, датовану 27.06.2017 року, про те, що позивач отримала від відповідача 1000 грн. на утримання дитини, однак така розписка не може бути розцінена судом, як домовленість щодо способів утримання дитини, та може бути врахована державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. У відповідності до вимог п. ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у виді судового збору, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial