Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

15.06.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 12.07.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, з вересня 2013 року не витримала сварок з боку відповідача та пішла від нього, з 03.10.2013 року мешкають окремо, вважає, що спільне проживання буде суперечити її інтересам, прохає розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що з відповідачем мешкали однією сімєю з березня 2013 року без реєстрації шлюбу, у неї є двоє малолітніх дітей, син [PERSON], [INFO], та донька Марина, [INFO], 12.07.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, відносини з відповідачем не складалися, у вересні була сварка, 02.10.2013 року відбулася сварка і вони припинили спільне проживання, 18.04.2014 року вона народила доньку [PERSON], відповідач робив спроби поновити спільне проживання, але вона проти цього, відповідач висловлює погрози на її адресу, спору щодо майна та виховання доньки немає, прохає розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Кейда. Відповідач заперечував проти позову, суду пояснивши, що з позивачем вони знайомі більше 2 років до реєстрації шлюбу, вони посварилися і він мешкав однією сім`єю з іншою жінкою, позивач його повернула до себе, він ставився нормально до її дітей, матеріально забезпечував сім'ю, вона була вагітна, коли вони припинили спільне проживання, він дізнався, що вона народила доньку, батьком якої він є, прохає надати один місяць для спілкування з позивачем і вияснити чи це його дитина, заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 12.07.2013 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 30 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ЖС №124133, виданого 12.07.2013 року (а.с.6). З 03 жовтня 2013 року сторони припинили спільне проживання і мешкають окремо. 18.04.2013 року народилася [PERSON], батьками якої є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ЖС №253170, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області 06.05.2014 року (а.с.7). Донька мешкає з позивачем. Відповідач здійснив спроби поновити спільне проживання, але позивач категорично проти поновлення спільного проживання. Спору щодо майна подружжя та виховання доньки у сторін не має. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Суд, оцінивши заяву відповідача щодо надання часу в один місяць для спілкування з позивачем і вияснення чи це його дитина, вважає, що дана заява не носить конструктивного характеру, яка може привести до примирення сторін, з огляду на те, що сторони мешкають порізно, позивач не бажає поновлювати спільне проживання та спілкуватися з відповідачем, так як вона побоюється відповідача, на неможливість примирення сторін вказує також та обставина, що в період часу з 03.10.2013 року по 15.06.2015 року сторони не примирилися, поведінка відповідача в судовому засіданні не свідчить про примирення, так як останній висловлює претензії позивачу щодо умов та припинення спільного проживання, висловлює сумніви щодо походження дитини від нього. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими доказами. Суд при постановленні рішення керується вимогами ч.8 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище Родько на Кейда, а після оформлення розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище Кейда то суд відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про те, що при оформленні розірвання шлюбу в органах державного РАЦСу залишити [PERSON] прізвище Кейда.

Outcome: approved