overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

15.07.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що [INFO] року померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,08 га., розташованої на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області. Вона є спадкоємицею за заповітом. Її рідна сестра - відповідачка по справі , яка має право на обов»язкову частку у спадщині, відмовилась від прийняття спадщини. Коли вона звернулась до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, то їй було відмовлено у оформленні права на спадщину у зв'язку з пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що в період прийняття спадщини вона хворіла, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 3775 від 31.10.11 р. , а токож довідкою до акту огляду МСЕК № 089893, просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась , повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та вказавши, що заперечень по справі не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити за слідуючими підставами. Відповідно до ч .3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,08 га., розташованої на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області. . Факт смерті [PERSON] [INFO] р. підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.- 6 ). Як видно з заповіту , посвідченого Ясенівською сільською радою Любашівського району Одеської області, [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею площею 3,08 га., розташованої на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області. ( а.с.- 7 ) Правовстановчим документом на спадок являється державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 085114 ( а.с.- 9 ) З Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 3775 від 31.10.11 р. , довідки до акту огляду МСЕК № 089893 вбачається , що позивачка являється інвалідом першої групи і в період прийняття спадщини мала незадовільний стан здоров»я , з приводу чого проходила лікування ( а.с. 11, 12 ) За таких обставин суд приходить до висновку, що причина пропущення зазначеного строку є істотною, тому належить визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

15.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 09.06.201 року, від якого мають малолітню доньку. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Крім того, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 09.06.2010 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Примирення між сторонами з боку позивачки не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с. 8) убачається, що сторони від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. З врахуванням матеріального становища сторін, оскільки відповідач не працює та не надає допомоги на утримання дитини з нього слід стягнути аліменти в розмірі ? частині заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

15.07.2014 року позивач ПАТ КБ «Привт Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в, якому вказує, між ПАТ КБ «Привт Банк» та [PERSON] (Надалі Відповідач) було укладено кредитний договір: № б/н від 07.03.2011 року. Згідно кредитного договору Відповідач 07.03.2011 року отримав кредит в розмірі 11600.00 грн. (одинадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) у вигляді встановленого кредитного ліміту та платіжну карку зі сплатою відсотків користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою затверджених наказом №СП-2010_256 від 06.03.2011 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом цій заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до кредитного договору, - при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості з а Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язаний за вказаним договором не виконав. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Крединих договорів Відповідач свої зобов'язання перед Позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується та продовжує ухилятися від сплати боргу, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед Банком станом на 30.04.2014 року на суму 18211.21 грн, з яких: - 11350.89 грн. - заборгованість за кредитом; - 5466.93 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; - 50 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 843.39 грн. - штраф (процентна складова) На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

15.07.2014 року позивач ПАТ КБ «Привт Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в, якому вказує, між ПАТ КБ «Привт Банк» та [PERSON] (Надалі Відповідач) було укладено кредитний договір: № б/н від 24.02.2011 року. Згідно кредитного договору Відповідач 24.02.2011 року отримав кредит в розмірі 4800.00 грн. (одинадцять тисяч шістсот гривень 00 копійок) у вигляді встановленого кредитного ліміту та платіжну карку зі сплатою відсотків користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою затверджених наказом №СП-2010_256 від 06.03.2011 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом цій заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до кредитного договору, - при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості з а Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язаний за вказаним договором не виконав. Всупереч вищезгаданим нормам Цивільного законодавства та умов Крединих договорів Відповідач свої зобов'язання перед Позивачем щодо повернення кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій не дотримується та продовжує ухилятися від сплати боргу, тим самим порушує істотні умови Кредитного договору. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед Банком станом на 30.04.2014 року на суму 12368.31 грн, з яких: - 4739.23 грн. - заборгованість за кредитом; - 4779.03 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; - 1784.89 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 565.16 грн. - штраф (процентна складова) На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

15.07.2014 року приватне акціонерне товариство «Українська страхова група» ( надалі ПАТ «УСГ») звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначає, що 02.05.2013 року сталася ДТП за участю водіїв [PERSON], який застрахував свою відповідальність в ПАТ «УСГ» та відповідачем [PERSON] Винним у ДТП визнано відповідача згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2013 року. Страховою компанію на виконання договору страхування, укладеного між ними та [PERSON] виплачено останньому страхове відшкодування у розмірі 89469,50 грн. ПрАТ «СК «УНІКА», в якій була застрахована відповідальність відповідача позивачу було компенсоване страхове відшкодування в межах ліміту в розмірі 50000 грн., але частина збитків, понесених позивачем залишилась не відшкодованою. Посилаючись на вимоги ст.ст. 993,1191 ЦК України просить стягнути з відповідача [PERSON] різницю невідшкодованих витрат у розмірі 39469,42 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини поважності неявки суду не повідомив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

15.07.2015 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, а саме: домоволодіння [ADDRESS] автомобіля [NUMBER]; автомобіля «Таврія» р/н [NUMBER]; ноутбука, телевізора LG. 19.09.2016 [PERSON] уточнила свої позовні вимоги в яких просить розділити спільне майно подружжя, а саме: домоволодіння [ADDRESS] (а.с.64). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що з 05.11.1999 по 04.02.2015 вона та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу за спільні кошти ними було придбано домоволодіння [ADDRESS]. У зв'язку з ти, що між сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу вищевказаного майна, позивач [PERSON] була змушена звернутись до суду для вирішення цього питання в судовому порядку. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд розділити майно, набуте під час шлюбу подружжя, виділивши [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з трьох кімнат по [ADDRESS] та [PERSON] 1/2частину житлового будинку з трьох кімнат по [ADDRESS] Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явилась надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.68). Представник відповідача по справі адвокат Радченко О.М. в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву в якій уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с.69). Оскільки представник відповідача позов визнав, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову представником відповідача, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.70 СК України та ст.370 ЦК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, на підставі ст.ст.60, 69, 70 ч.1 Сімейного кодексу України, ст.370 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

15.07.2015 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона, перебувала у зареєстрованому шлюбі по 27.02.2014. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини, які просить стягувати з 01.09.2016 оскільки з цього моменту дитина почала проживати з нею, а також просить суд розглядати справу за її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.3. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.5. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.182, 198 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

15.07.2015 до Корсунь-Шевченківського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва 16.02.2008, актовий запис №134. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася в серпні 2014 по вині відповідача. З того часу відповідач ніяких стосунків з сім'єю не підтримує, вихованням дитини та забезпеченням умов його життя не займається Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про місце проживання дитини у сторін відсутній. У судове засідання позивач з'явився, позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав повністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 16.02.2008, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва 16.02.2008, актовий запис №134 (а.с.3). Сім'я розпалася в серпні 2014 року. Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дитини у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

15.07.2015 позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1702/13-А від 12.12.2013, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9842 грн. 82 коп., з яких 5827,60 грн. - залишок по кредиту, нараховані відсотки за користування кредитом за період з 24.01.2014 по 07.07.2015 у розмірі 4015,22 грн., оскільки відповідач порушив графік погашення кредиту та відсотків за кредитом, тобто умови кредитного договору не виконує. Просив стягнути заборгованість за кредитним договором, а також суму сплаченого судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене та думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутність відповідача за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що 12.12.2013 між КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1702/13-А, згідно умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 6000 грн., строком користування 18 місяців зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, відповідач порушила умови договору, оскільки не вносила в строки, ним обумовлені, грошові кошти у рахунок погашення заборгованості, внаслідок чого й утворилась заборгованість, розмір якої станом на 07.07.2015 складає 9842,82 грн., з яких: 5827,60 грн. - залишок по кредиту, 4015,22 грн. - відсотки за користування кредитом за період з 24.01.2014 по 07.07.2015. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України та у встановлений строк. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Обов'язки позичальника відповідач не виконав. Таким чином, права позивача були порушені відповідачем та підлягають судовому захисту шляхом стягнення з нього суми боргу за кредитним договором. У зв'язку з задоволенням позову згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved