Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

16.05.2017 року ПАТ «Київенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води у якому просив суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за надані послуги з центрального опалення в сумі 9101,64 грн., заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води в сумі 13425,00 грн., 3% річних та інфляційну складову заборгованості в сумі 4908,69 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER], за яким ПАТ «Київенерго» здійснює надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до вказаного помешкання, де проживає відповідачка [PERSON], проте остання не проводить оплату за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 01.01.2017 року утворилась заборгованість, яка становить 9101,64 грн. (за надані послуги з центрального опалення) та 13425,00 грн. (за надані послуги з постачання гарячої води). Оскільки відповідачка у добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач вимушений був звернутися до суду за її примусовим стягненням, а також просив суд стягнути 3% річних, інфляційну складову заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору . Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з'явилась, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником особового рахунку № [NUMBER] та отримує послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS]. Публічне акціонерне товариство «Київенерго» визначено обов'язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року. Відповідно до п.11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Згідно з п.21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Відповідно до п.18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.30 Правил, споживач зобов'язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов'язки відповідно до законодавства. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи, а саме з наданого розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 01.01.2017 року заборгованість відповідачки перед позивачем за період часу з липня 2014 року по грудень 2016 року складає 9101,64 грн. (за надані послуги з центрального опалення) та 13425,00 грн. (за надані послуги з постачання гарячої води). Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого представником позивача у позовній заяві розрахунку 3% річних та інфляційної складової заборгованості за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за період часу з жовтня 2014 року по грудень 2016 року складає 629,46 грн. та 4279,24 грн. відповідно. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з центрального опалення в сумі 9101,64 грн., заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води в сумі 13425,00 грн., а також 3 % річних в сумі 629,46 грн. та інфляційна складова заборгованості в сумі 4279,24 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., а всього 29035,33 грн. (9101,64 грн. + 13425,00 грн. + 629,46 грн. + 4279,24 грн. + 1600,00 грн.).

Outcome: approved