Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

15 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. З позову вбачається, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти мешкають з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, і до досягнення дітьми повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про тримання судової повістки наявна в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. В минулому судовому засіданні 27.02.2017 відповідач заявляв клопотання (а.с .13) про перенесення розгляду справи в звязку з тим, що він бажає укласти договір з адвокатом для захисту його інтересів. Дане клопотання судом було задоволено, оголошено перерву в судовому засіданні до 12 год. 30 хв. 04.04.2017. Цього часу було досить для укладення договору з адвокатом, ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до її розгляду. Однак, в призначений час о 12 год. 30 хв. 04.04.2017, відповідач або його представник до судового засідання не зявилися, клопотання про відкладення справи та договору на отримання правової допомоги не надали. Слід зауважити, що в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, вказує, що відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належним йому правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Статтями 27, 31 ЦПК України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав, і лише одним обов'язком: добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них обов'язки. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5) та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідач в минулому судовому засіданні надав документи щодо свого літнього батька, який є пенсіонером за списком № 1, хворіє та потребує додаткового догляду. В звязку з чим відповідач вважав, що розмір аліментів має бути меншим ніж просить позивач. Так, згідно свідоцтва про народження [PERSON], є батьком [PERSON], про що зроблено актовий запис № 1880 (а.с. 16). Батько відповідача [PERSON] є пенсіонером за списком № 1 та отримує пенсію в розмірі 1967 грн. 93 коп., що підтверджується довідкою з пенсійного фонду (а.с. 14). Згідно постанови ЛКК №142 від 01.02.2017 [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом сімейного лікаря, з діагнозом: ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ, хронічний бронхіт, хронічний холецистопанкреатит (а.с. 15) Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд критично відноситься до заперечень відповідача виходячи з такого. Твердження відповідача щодо перебування у останнього на утриманні непрацездатного батька, який тяжко хворіє та потребує додаткових витрат на лікування не підтверджені належним та відповідними доказами. Так відповідачем надані документи, що його батько дійсно хворіє та є пенсіонером. Однак жодним доказом не доведено, що відповідач приймає участь в утриманні батька, не додано жодної квитанції на придбання ліків для батька. Не долучена довідка з місця мешкання, що вони проживають разом. Крім того, [PERSON] отримує пенсію, тобто має свій власний дохід. Також відповідачем не надано відповідного рішення суду про стягнення аліментів на утримання батька. Враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів в частці від доходу (заробітку) відповідача в силу принципу диспозитивності, вирішуючи спір в межах заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на обох дітей в розмірі 1/3 частки, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної з дітей відповідного віку, що відповідатиме вимогам ст. 182 СК України, що не перевищуватиме максимально допустимого розміру аліментів, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» та відповідатиме принципам розумності та співмірності. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що розмір коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобовязання. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, повинен бути у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу відповідача. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 3. ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved