Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

16.11.2015 року представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері позивачки - [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилась спадщина за законом до складу якої входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 0,92 га, яка розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, що належала померлій згідно Сертифікату серії [NUMBER] від 28.05.1997 року. Стверджує, що на дане спадкове майно претендує позивачка [PERSON] та її сестра [PERSON], які спадщину фактично прийняли, оскільки приступили до обробітку вищевказаної земельної ділянки. Однак, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на право власності на зазначену земельну ділянку (вищевказаного сертифікату) та неможливість отримання його дублікату, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв'язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачкою [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки (середньої земельної частки) площею 0,92 га, яка розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] В судове засідання представник позивача не з'явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності. Представник відповідача - Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, проте подав до суду копію спадкової справи №458/09, заведеної після смерті [PERSON], а також заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON]. До складу даної спадщини входить, зокрема, право власності на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) площею 0,92 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала померлій на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 28.05.1997року. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №458/09, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є діти померлої - дочка [PERSON] (позивачка у справі) та дочка [PERSON] (третя особа у справі), які у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявили про відмову від неї. Крім них, спадкоємцями першої черги спадкування за законом є також дочка померлої - [PERSON] та син померлої - [PERSON], які спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку не прийняли та на таку не претендують. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного Сертифікату на право приватної власності на землю) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER] від 28.05.1997року; копією свідоцтва про народження позивачки [PERSON]; копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON]; копією матеріалів спадкової справи №458/09, заведеної після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. З огляду на наведене, оскільки судом безспірно встановлено, що на час своєї смерті [PERSON] належала спірна земельна ділянка площею 0,92 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території с.Санники Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, та те, що позивачка [PERSON] та її сестра [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом майна своєї матері [PERSON] та прийняли спадщину після її смерті, беручи до уваги те, що інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає, суд приходить до висновку, що право власності на вищевказане майно перейшло у порядку спадкування в рівних частинах до позивачки [PERSON] та її сестри [PERSON], а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на ? частину спірної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved