Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

16.05.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, в якому зазначила, що з березня 1994 року проживала спільно з відповідачем, але шлюб між ними офіційно зареєстровано не було. Від спільного проживання з відповідачем [INFO] народився їх син [PERSON], який на даний час досягнув повноліття. Однак, у листопаді 2000 року сімейні відносини з відповідачем припинилися, вони стали проживати відокремлено. 01 вересня 2012 року повнолітній син [PERSON] вступив і на даний час навчається на другому курсі Новобузького коледжу Миколаївського національного аграрного університету по спеціальності «Будівництво та експлуатація будівель і споруд» на денній формі навчання. Посилаючись на те, що повнолітній син не має можливості працювати, а його навчання потребує додаткових матеріальних витрат (плата за проживання та харчування в їдальні учбового закладу, придбання одягу, учбового приладдя, проїзд до навчального закладу, тощо), просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина у зв'язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення їх спільною дитиною 23-х річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] у судове засідання не з'явився надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, заявлені вимоги просив задовольнити. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно вимог ч.1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою. В силу ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Досліджені матеріали справи вказують на те, що відповідач [PERSON] являється батьком сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження (копія) серії [NUMBER] від 05.08.1995 року), який на час розгляду справи досягнув повноліття. Як вбачається з довідки Софіїівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за № 986 від 12.05.2014 року на утримані громадянки [PERSON], перебуває син [PERSON], [INFO]. З довідки Новобузького коледжу Миколаївського національного аграрного університету №72 від 26.02.2014 року видно, що [PERSON] дійсно є студентом другого курсу вказаного навчального закладу, денної форми навчання, спеціальності «Будівництво та експлуатація будівель і споруд», на бюджетній основі. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що повнолітній [PERSON], який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги і відповідач [PERSON], як його батько має можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно починаючи з 16.05.2014 року і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved