Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь суму в розмірі - 2581 грн. за завдані матеріальні збитки, 704 грн. вартість складання звіту про визначення вартості збитків, 500 грн. вартість витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до договору дарування від 31 липня 2001 року він є власником квартири, розташованої за адресою: м.Токмак, вул. Куйбишева, б. 52 кв.1. На підставі дозвільних документів квартира використовується під магазин «Малахіт», загальною площею 65,10 м2, відповідно до технічного паспорту. Поверхом вище над магазином розташована квартира відповідача [PERSON]. Неодноразово відповідач затопляв магазин, внаслідок відсутності з його боку контролю над приладами водопостачання. Так, 04.06.2015 року та 04.03.2016 року в той час, коли в магазині вже не було нікого, він був затоплений з квартири [ADDRESS], яка належить відповідачу. Затоплення магазину сталося з вини відповідача внаслідок його недбалих дій, що підтверджується актами від 04.06.2015 року та від 04.03.2016 року. Внаслідок затоплення магазину 04.06.2015 року були пошкоджені плити на стелі «Армстронг» та товар на суму 231,30 грн. Відповідач відшкодував в добровільному порядку вартість пошкодженого товару на суму 231,30 гривень. Через вказане затоплення магазин потребує ремонту, відповідно до звіту про визначення вартості збитків вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню магазину складає 647,00 грн. Затоплення магазину, яке відбулося 04.06.2015 року сталося внаслідок того, що відповідач забув закрити кран, що і призвело до затоплення, про що складений акт від 04.06.2015 року. Акт складався в присутності голови ОСББ [PERSON]; його власника магазину; продавця магазину [PERSON], свідка [PERSON]Н; відповідач [PERSON] від підпису відмовився. Затоплення магазину, яке відбулося 04.03.2016 року сталося внаслідок того, що у відповідача зламався водний змішувач і він вчасно не помітив витік води, що і призвело до затоплення, про що складений акт від 04.03.2016 року. Внаслідок затоплення були пошкоджені стіни та стеля в коридорі, стеля у кладовці, стіни та стеля торгового залу, підлога в кабінеті; також меблі в кабінеті, а саме: робочий стіл та пенал; пошкоджена електропроводка. Акт складався в присутності голови ОСББ [PERSON] квартира; [PERSON], [PERSON]; відповідач від підпису відмовився. Через вказане затоплення магазин потребує ремонту, відповідно до звіту про визначення вартості збитків вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню магазину складає 1934,00 грн. Загальний розмір завданої йому майнової шкоди становить 2581,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду письмові заперечення, де зазначив, що в доданих до позову документах відсутні докази щодо його винних дій чи бездіяльності при завданні майнової шкоди майну позивача. Вперше про затоплення магазину позивача він дізнався в березні 2016 року, коли позивач приніс йому обидва акти про затоплення і запропонував їх підписати. Однак він відмовився від підпису, адже магазин не затоплював. Крім того, до складу комісії, яка складала акт не входив слюсар-сантехнік, а у звіті про визначення вартості збитків, завданих магазину «Малахіт» є суперечності в датах, а саме датою складання звіту є 14.03.2011 року (п.2 Резюме до звіту, п.1.1 звіту), що суперечить даті оцінки 04.03.2016 року. Також в п.1.1 звіту оцінювач зазначив, що огляд та фотографування обєкту зроблені ним особисто 06.03.2016 року. Але на фотографіях доданих до звіту чітко видні калюжі води на підлозі, що викликає сумнів у правдивості зазначених оцінювачем відомостей, адже не може вода знаходитись на підлозі протягом 3 діб в опалювальному приміщенні. Однак в судовому засіданні відповідач [PERSON] дав інші показання, відповідач пояснив, що позов не визнає в повному обсязі, однак дійсно з його квартири [ADDRESS] 04.06.2015 року та 04.03.2016 року відбулися затоплення приміщення магазину «Малахіт», що розташований під його квартирою. Затоплення, що відбулося 04.06.2015 року сталося через те, що напередодні відбулося відключення води і він забув закрити кран. Зранку 04.06.2015 року позивач повідомив йому про затоплення, він пішов до магазину і побачив, що кілька плиток на стелі намокли та прогнулися, також деякі продукти харчування намокли. Ті продукти, що промокли він забрав собі, відшкодувавши відповідачу їх вартість в розмірі 231,30 грн. Щодо плит на стелі, то він вважає, що їх було пошкоджено набагато менше, ніж 20 шт. про що заявляє позивач. Акт затоплення приміщення магазину 04.06.2015 року складався не в його присутності і він відмовився його підписати. Що ж стосується затоплення, яке відбулось 04.03.2016 року, то воно сталося через те що в нього в квартирі лопнув шланг китайського виробництва і своєї провини він не визнає. Вважає, що ушкоджень від затоплення було значно менше, ніж вказує позивач, так, наприклад, ламінат взагалі не був пошкоджений. Акт затоплення приміщення магазину 04.03.2016 року складався також не в його присутності, він прийшов до магазину лише ввечері 04.03.2016 року і від підпису в акті відмовився. У звязку з чим відповідач просить в задоволені позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди відмовити в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що раніше вона працювала продавцем в магазині «Малахіт», що належить позивачу [PERSON] Вона першою побачила затоплення магазину, що відбулось 04.06.2015 року. Приблизно о сьомій ранку вона відкрила приміщення магазину та побачила, що частина плитки на стелі від залиття розмокла та впала на підлогу, частина плитки від води прогнулась. Скільки плитки на стелі було ушкоджено вона вже не памятає. Памятає, що їй довелось йти по воді, яка стекла зі стелі. Також частина продуктів була мокрою. Вона зателефонувала [PERSON] та повідомила, що сталося. [PERSON] пішов до відповідача та привів останнього в магазин. Той бачив всі наслідки затоплення. Після чого викликали голову ОСББ, описали всі продукти. В магазині після залиття була вона, позивач, голова ОСББ [PERSON], [PERSON], відповідач. Відповідач казав, що він забув закрити кран. Після затоплення їй довелося пів дня прибирати магазин. Відповідач [PERSON] дав за прибирання 100 грн. ці гроші він розділив між нею та [PERSON] Також [PERSON] відшкодував позивачу вартість зіпсованих продуктів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона прибирає в магазині «Малахіт», що належить позивачу [PERSON] Вона памятає, що два рази з квартири зверху магазин був затоплений, після чого вона виносила плитку, що попадала зі стелі, витирала підлогу. Більше нічого не памятає. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є головою правління ОСББ по вул. Ковальська (Куйбишева), 52 та має на обслуговуванні квартиру позивача [PERSON] №1, в якій знаходиться магазин «Малахіт» та квартиру №5, яка знаходиться над магазином та належить відповідачу [PERSON] Свідок суду пояснив, що 03.06.2015 року в будинку було відключення води. Вранці 04.06.2015 року до нього прийшов [PERSON] та повідомив, що його магазин затопив відповідач [PERSON] Він пішов до магазину, також в магазин підійшов відповідач. Вони все обдивились і вирішили домовитись мирним шляхом, а саме він дозволив [PERSON] деякий час не сплачувати квартплату, оскільки домовились, що квартплату в рахунок завданих збитків за нього буде сплачувати [PERSON] Відповідач погодився, однак гроші за квартиру позивача так жодного разу не сплатив, при зустрічі повідомив, що це для нього дуже багато. В березні 2016 року було друге затоплення з квартири [PERSON], останній забув закрити кран чи кран зламався, йому точно не відомо. В актах розписувався, там зазначено все вірно. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (Ковальська) в м. Токмак Запорізької області, що підтверджується договором дарування від 31 липня 2001 року (а.с. 6). На підставі дозвільних документів квартира використовується під магазин «Малахіт», загальною площею 65,10 м2, відповідно до технічного паспорту та рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради від 27.09.2001 року за №224/2 (а.с.7-9). Так, 04.06.2015 року та 04.03.2016 року в той час, коли в магазині вже не було нікого, він був затоплений з квартири [ADDRESS] (Ковальська), яка належить відповідачу. Затоплення магазину сталося з вини відповідача внаслідок його недбалих дій, що підтверджується актами від 04.06.2015 року та від 04.03.2016 року та поясненнями самого відповідача, який в судовому засіданні повідомив, що 04.06.2015 року забув закрити кран, а 04.03.2016 року лопнув шланг китайського виробництва. З акту про затоплення торгівельного приміщення «Малахіт», складеному 04 червня 2015 року в присутності директора магазину [PERSON], продавця магазину [PERSON], свідка [PERSON], голови ОСББ [PERSON] вбачається, що при обстеженні приміщення магазину в м. Токмак по вул. Куйбишева, 52/1 встановлено, що внаслідок залиття зазначеного магазину водою мешканцями квартири [ADDRESS] були пошкоджені плити підвісної стелі «Армстронг», частина яких впала на вітрини холодильних камер, підлоги, частково висіли прогнутими. Вода знаходилась на продовольчих полицях, холодильній камері, столі, вагах, калькуляторі, підлозі. Продукти харчування та майно прийшли у непридатність: вермішель вагова 16 кг, хліб, булка, штрудель, борошно 2 кг, борошно 1 кг, чіпси 2 пак., дріжджі, пластівці «Геркулес» 2 пак., крупа «Хуторок» на загальну суму 231,3 грн., калькулятор, плити підвісної стелі «Армстронг» 20 шт., виробництва Німеччини. Причина затоплення зі слів власника квартири № 5 над магазином [PERSON] не закритий кран. Відповідач [PERSON] від підпису в акті відмовився. (а.с.13) З акту про затоплення кабінету, коридору, складу магазину «Малахіт», складеному 04 березня 2016 року в присутності директора магазину [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], голови ОСББ будинку №52 [PERSON], вбачається, що при обстеженні приміщення магазину в м. Токмак по вул. Куйбишева, 52/1 встановлено, що внаслідок залиття зазначеного приміщення магазину водою мешканцями квартири [ADDRESS] стіни, стеля, підлога кабінету, коридору, складу були залиті водою зверху. Робочий стіл, пенал з документацією також були у воді. Для відновлення необхідно провести наступні роботи: коридор ремонт, шпаклівка, фарбування стін, стелі 14 м2, комора стеля 1 м2 (шпаклівка, фарбування), кабінет шпаклівка, фарбування стін, стелі 42 м2, кабінет підлога (повна заміна ламінату) 7,4 м2, кабінет ремонт робочого столу, пеналу. Пошкоджена електропроводка кабінету. Причина затоплення зі слів власника квартири № 5 над магазином [PERSON] поломка змішувача в кухні його квартири. Відповідач [PERSON] від підпису в акті відмовився. (а.с. 14). Внаслідок затоплення магазину 04.06.2015 року були пошкоджені потолочні плити «Армстронг» та товар на суму 231,30 грн. Відповідач відшкодував в добровільному порядку вартість пошкодженого товару на суму 231,30 гривень, тобто вартість пошкоджених продуктів харчування. Відповідно до звіту про визначення вартості збитків, завданих магазину «Малахіт», що розташований за адресою: буд. 52/1 по вул. Ковальська (Куйбишева), м. Токмак, Запорізької області, внаслідок затоплення, складеного 14.03.2016 року оцінювачем [PERSON], загальна вартість збитків, нанесених приміщенням магазину «Малахіт» внаслідок затоплення, яке сталося 04 березня 2016 року та 04 червня 2015 року, станом на дату оцінки 04.03.2016 року, становила 2581 грн. (а.с.15-54) Суд критично ставиться до заперечень відповідача, що звіт про визначення вартості збитків не може бути визнано допустимим доказом через розбіжності в датах його складання, оскільки відповідно до відповіді на запит наданої [PERSON] вих.№ 18 від 30 серпня 2016 року оцінювач [PERSON] повідомив, що датою складання звіту необхідно вважати 14.03.2016 року, а не 14.03.2011 року, це є звичайною опечаткою. Доводи відповідача [PERSON] про те, що даний звіт не підтверджує дійсну вартість ремонту по усуненню пошкоджень, завданих залиттям магазину, необґрунтовані. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів. Відповідач, не погоджуючись з розміром матеріальної шкоди, визначеної цим звітом, не спростував правильність розрахунку за звітом та при розгляді справи не заявив клопотання про призначення судової експертизи з цього питання. Таким чином, внаслідок залиття магазину позивачу заподіяна матеріальна шкода в розмірі 3285 грн., яка складається з наступного: 2581 грн. вартість збитків, завданих магазину «Малахіт» внаслідок затоплення, 704 грн. вартість робіт зі складання звіту про визначення вартості збитків. Згідно із ч. 2\~ст.1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином,\~цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини:\~якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу\~саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження того, що затоплення сталося не з його вини. Згідно\~\~ч. 4\~\~ст. 319 ЦК України\~власність зобов'язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, але й нести відповідальність перед суспільством за належне використання цих прав. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому\~\~належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, але й повинен виконувати певні обов'язки, зокрема, утримувати майно, та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов'язаних із забезпеченням належного стану майна. Таким чином, залиття магазину позивача та завдання йому шкоди у зв'язку з пошкодженням його майна відбулося саме з вини відповідача, оскільки останній повинен був вживати заходів щодо належного утримання квартири, своєчасно усувати всі несправності, які порушують нормальну експлуатацію будинку. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 8 ч. 2. ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зі звіту про визначення вартості збитків, завданих магазину «Малахіт», що розташований за адресою: буд. 52/1 по вул. Ковальська (Куйбишева), м. Токмак, Запорізької області, внаслідок затоплення, складеного 14.03.2016 року, вбачається, загальна вартість ресурсів на ремонтні роботи, які необхідні для усунення пошкоджень магазину внаслідок залиття, яке сталося 04 березня 2016 року та 04 червня 2015 року, станом на дату оцінки 04.03.2016 року, становила 2581 грн., (а.с. 15-54). Крім того, компенсації за рахунок відповідача підлягають витрати, понесені позивачем на здобуття доказів, які судом прийняті до уваги та на підставі яких вирішено спір, таким чином за роботи зі складання звіту позивач сплатив 704 грн. (оригінал документу а.с. 60), які підлягають стягненню з відповідача. Згідно вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків підлягають задоволенню, та підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 2581 грн. та вартість робіт зі складання звіту про визначення вартості збитків 704 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. (а.с.1) Крім того, до витрат, повязаних з розглядом справи відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України належать витрати на правову допомогу. Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката по складанню позовної заяви в розмірі 500 грн. (оригінал документу а.с.59) На підставі викладеного,

Outcome: approved