Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

17.10.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 15.10.2019 року до досягнення дітьми повноліття; позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; виключити відомості з актових записів про народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , запис про батька - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що 11.04.2012 року за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. [PERSON] з 2011 року і по теперішній час проживає окремо. Малолітні діти проживають разом з нею в орендованій квартирі. Відповідач з дітьми не проживає, не відвідує їх. Відповідач жодного разу не цікавився у працівників освіти та дошкільних закладів, які відвідують (відвідували) діти, про їх успіхи та взагалі про відвідування подібних закладів. Відповідач зовсім не спілкується з дітьми, у зв`язку з чим взагалі втратив батьківських зв`язок з ними. Ухвалою суду від 22.10.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.03.2020 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи без самостійних вимог - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області від 30.09.2008 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області від 26.01.2011 року. 11.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджено рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області. Відповідач з 2011 року і по теперішній час проживає окремо, а діти проживають разом з матір`ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні. За весь час відповідач жодного разу не цікавився у працівників освітніх та дошкільних закладів, які відвідують (відвідували) діти, про їх успіхи та відвідування цих навчальних закладів. Відповідач зовсім не спілкується з дітьми, у зв`язку з чим взагалі втратив батьківський зв`язок з ними. Зазначене підтверджується наступними документами: - Довідкою дошкільного навчального закладу № 59 м. Миколаєва від 22.08.2019 року № 29; - Довідкою Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 35 від 22.08.2019 року № 138; - Довідкою Дитячого спортивного клубу «Олімпік-Миколаїв» від 27.08.2019 року; - Довідкою керівника секції спортивного танцю «GALANT». Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками Управління з питань соціального захисту населення Миколаївської області № 436 від 18.11.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 1128/020201-22/25/14/20 від 27.02.2020 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме, не піклує про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, що згідно вимог п.1, 2 ч.1 ст. 164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому, суд вважає за необхідне пояснити відповідачеві, що згідно ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов у частині позбавлення батьківських прав обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню та вважає, що такий крайній захід впливу на відповідача, як позбавлення їх батьківських прав, в даному випадку є необхідним та відповідає інтересам його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд вважає за можливе роз`яснити відповідачу положення статті 169 СК України щодо права батька, позбавленого батьківських прав, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни його поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей суд зазначає наступне. У відповідності до частини 3 статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (частина 2 статті 166 СК України). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Мати і батько, відповідно до частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до вимог частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховував обставини, передбачені статтею 182 СК України з урахуванням наявних у справі доказів. Ураховуючи викладене позовна вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про виключення відомостей про батька з актових записів про народження, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Враховуючи зазначене вище, у задоволенні позовної вимоги [PERSON] про виключення відомостей про батька з актових записів про народження слід відмовити. Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог про позбавлення батьківських прав, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 768,40 грн. На підставі ст.150, 164, 165, 166, 167 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial