Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

15.09.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Київської районної в місті Полтаві ради про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи позов тим, що 07.06.2007 року їй належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. З метою вирішення власних господарських потреб вона збудувала гараж «В», погріб «в», сарай «Г» та вбиральню «Д». З метою реєстрації права власності на новозбудовані об'єкти нерухомого майна вона звернулася до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, але їй було відмовлено в задоволенні заяви, посилаючись на порядок в прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461. В зв'язку з чим, просила суд визнати за нею право власності на самовільно збудований гараж «В», погріб «в», сарай «Г» та вбиральню «Д», що знаходяться в [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник за дорученням [PERSON] не з'явилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Представник Київської районної в м.Полтаві ради за дорученням Пеляк В.В. в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в судове засідання свого представника не направ, попередньо надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при винесення рішення покладаються на розсуд. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 07.06.2007 року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та складається з будинку цегляного літ. А-1, житловою площею 42,1 кв.м., загальною площею 78,4 кв.м. та господарських будівель, а саме: сараю літ. Б, вбиральні літ. Ж, колодязю №1, огорожі №2-4 (а.с.3). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], площею 0,0568 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.8). Також судом встановлено, що на вищевказаній земельній ділянці позивачем, для поліпшення житлових умов самовільно, без отриманих на це дозволів було збудовано гараж «В», погріб «в», сарай «Г» та вбиральню «Д». Згідно звіту про проведення технічного обстеження від 01.06.2016 року, за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта, конструкції стан яких оцінюється як непридатний до нормальної експлуатації або аварійний - не виявлено та встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації [PERSON] гаражем «В», погребом «в», сараєм «Г» та вбиральнею «Д», що розташовані в [ADDRESS] (а.с.10-13). З метою реєстрації права власності на новозбудовані об'єкти нерухомого майна [PERSON] звернулася до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Полтавської області, на що їй було відмовлено в задоволенні заяви, посилаючись на порядок в прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 (а.с.14). Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до п.2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Враховуючи те, що нерухоме майно, а саме: гараж «В», погріб «в», сарай «Г» та вбиральню «Д» збудоване [PERSON] на земельній ділянці, що належить їй та постійно використовується нею за своїм господарським призначенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved