Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

15.06.2010р. позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.10.2005р., їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. За адресою вказаної квартири зареєстрований син позивачки [PERSON], [INFO], який з 14.05.2009р. переселився на постійне проживання до іншого житла за адресою: [ADDRESS]. Спроб чи бажання до вселення в квартиру позивачки від відповідача не було. Як вказувала позивачка, будь-яких особистих речей відповідача у будинку немає. Всі особисті речі син перевіз до нового житла. Ніяких перешкод з боку позивачки з питання проживання відповідача не було. Оскільки [PERSON] значаться зареєстрованим в цієї квартирі, позивачка змушена нести витрати по сплаті комунальних послуг. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №20 в будинку №137 по вул. Балківській в м. Одесі та встановити порядок виконання рішення, за яким рішення суду, в разі набрання ним чинності, стане підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки про що надав письмову заяву, в якій зазначив, що з травня 2009р. він не проживає з позивачкою у квартирі №20 по вул. Балківській в буд. 137 в м. Одесі, а в теперішній час проживає у квартирі, яку купила для нього позивачка за адресою: [ADDRESS]. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог в попередньому судовому засіданні. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З матеріалів справи вбачається, що відповідно договору купівлі-продажу від 28.10.2005р., позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки №743 від 07.06.2010р. у вказаній квартині крім позивачки зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2009р., особистих речей відповідача у будинку немає. Вказане підтверджується поясненнями позивачки та самого відповідача, який вказав, що він дійсно не проживає у спірній квартирі з 2009 р., витрат по її утриманню не несе. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням знятися з реєстрації за адресою спірної квартири, однак відповідач цього не зробив у зв»язку з відсутністю паспорта, від якого він відмовився з релігійних переконань, що змусило позивачку звернутися до суду за захистом своїх прав. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член родини власника втрачає право користування цим житлом, якщо він більше року без поважних причин не проживає за цією адресою. Інших умов втрати права користування житлом між власником та його членом родини не встановлено. За таких обставин суд вважає, що наявність зареєстрованого [PERSON] в квартирі, яка належить позивачці на праві власності, позбавляє її можливості вільного розпорядження квартирою та змушує її сплачувати комунальні платежі за зареєстрованого в її будинку відповідача. Таким чином суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved