Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

16.03.2021 року [PERSON] (далі - Позивачка) звернулася до суду з позовом до ТОВ «Верітас Інвест Груп» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позов мотивований тим, що з 04.01.2019 по 18.02.2021 Позивачка працювала у Відповідача на посаді заступника головного бухгалтера. Разом з тим, при звільненні Відповідач у повному обсязі не розрахувався з Відповідачкою і не виплатив їй заробітну плату, тому Позивачка просить стягнути її з Відповідача у судовому порядку у сумі 28363.89 грн. Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17.03.2021 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 14.04.2021 на 10:00 год. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник Відповідача причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. З письмової згоди Позивачки Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що Відповідач - ТОВ «Верітас Інверст Груп» є юридичною особою, основним видом діяльності якої є 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого майна, код ЄДРПОУ - 42272542 ( а.с.15). На підставі наказу №1 від 04.01.2019, Позивачка з вказаної дати була прийнята на роботу заступником головного бухгалтера ТОВ «Верітас Інвест Груп» (а.с.6-7). Згідно з наказом №73-к від 18.02.2021, виданим виконавчим директором ТОВ «Верітас Інвест Груп», [PERSON] , заступника головного бухгалтера, 18.02.2021 було звільнено за угодою сторін згідно з п.1 ст.36 КЗпП України та вказано на проведення повного розрахунку з нею (а.с.5, 7). Згідно з розрахунковим листком за лютий 2021 року борг Відповідача із заробітної плати перед Позивачкою становить 28363.89 грн. (а.с.8). Відповідно до статті 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У частині першій статті 1 ЗУ «Про оплату праці», яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.94 КЗпП України, визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 16 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За приписами ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Так, виходячи із наданих Позивачкою доказів, Відповідач не провів з нею у день її звільнення всіх належних розрахунків, зокрема не виплатив заробітну плату у сумі 28363.89 грн. При цьому, надані Позивачкою докази не спростовані Відповідачем, який не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та на подання відзиву на позов. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, беручи до уваги, що Суду не надано доказів того, що заборгованість із заробітної плати перед Позивачкою погашена Відповідачем, Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Також, у зв`язку із задоволення позову, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved