Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

17.07.2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовними вимогами, які згідно заяви від 27.09.2019 року доповнили та просять визначити їм додаткового строку для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини, що залишилась після померлого [INFO] [PERSON] , мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 2,74 га, яка розташована не території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіту спадкодавець не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги являються: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] . Спадкоємці першої черги на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем і таким чином прийняли спадщину. 12.02.2019 року [PERSON] та [PERSON] бажаючи відмовитись від спадщини звернулись до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. із заявами про відмову від прийняття спадщини. Крім того, 12.02.2019 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №228/02-14 від 18.03.2019 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що заяви про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] та [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, надійшли 12.02.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву від 20.09.2019 року, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Тетяна Іванівна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить, зокрема, земельна ділянка площею 2,74 га, яка розташована не території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №373541, виданого 20.03.2006 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за №01.06.527.00119. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 10.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме: [INFO] і з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,74 га, яка розташована не території Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 55097709 від 12.02.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Утконосівським відділом ЗАГС 24.03.1980 року; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 27.02.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції в Одеській області; - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 12.07.1975 року Саф`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на час відкриття спадщини проживали та була зареєстровані разом зі спадкодавцем, [PERSON] , померлим [INFO] , що підтверджено довідкою Саф`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №1634 від 22.10.2018 року, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. №228/02-14 від 18.03.2019 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що заяви про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] та [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, надійшли 12.02.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Згідно статті 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. У разі відкликання спадкоємцем своєї відмови від прийняття спадщини протягом строку, встановленого для її прийняття, він відновлює своє право на спадкування. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Коло осіб, на користь яких спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини, є вичерпним і за його волевиявленням змінюватись або доповнюватись не може. У разі коли спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь особи, вказаної в статті 1266 ЦК ( 435-15 ), правила про спадкування за правом представлення не застосовуються. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК ( 435-15 ). Аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що спадкоємець, який прийняв спадщину, однак у встановлений законодавство строк не відмовився від спадщини, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Враховуючи, що заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , від [PERSON] та [PERSON] , які фактично прийняли спадщину, надійшли 12.02.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, діючим законодавством не передбачена можливість, відмови від прийняття спадщини після спливу строку для прийняття спадщини та не передбачена можливість надання додаткового строку для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини після спливу строку для прийняття спадщини, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed