Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

16.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 03.04.2014 року, а саме суму основної заборгованості 2755,85 грн., відсотки 4899,50 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.04.2014 року між КС «Народний кредит» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено договір № 229/14-10976/02 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у сумі 9500, 00 грн. зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 18,08 % річних та 1,47 % щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 03.04.2016 року. Зазначив, що відповідач порушила свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 13.06.2016 року становить 7655,35 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому Позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 03 квітня 2014 року між КС «Народний кредит» та членом Кредитної спілки [PERSON] було укладено договір № 229/14-10976/02 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у кредит у сумі 9500,00 грн. зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 18,08 % річних та 1,47 % щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 03.04.2016 року (а.с.5). Встановлено, що КС «Сімейна позика» виконала свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснила видачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 9500,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 03.04.2014 року (а.с.9). В свою чергу, відповідач скористалася кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконала. Відповідно до п.2.4 договору погашення кредиту і відсотків здійснюється позичальником згідно з графіком місячних платежів рівними частками в сумі 680 грн. щомісячно не пізніше 3 числа поточного місяця, починаючи з наступного місяця після надання кредиту, до повного погашення боргу згідно з даним договором через касу або на рахунок кредитодавця. Остаточне погашення залишку кредиту і відсотків здійснюється не пізніше 03.04.2016 року. Пунктом 2.5 договору передбачено, що при затримці сплати кредиту і відсотків по ньому цей договір вважається таким, що має підвищений ступінь ризику, і в цьому випадку, починаючи з наступного дня після 3 числа, відсотки за користування кредитом встановлюються в подвійному розмірі порівняно з п.2.3 договору. Відповідно до п.2.3 договору, відсотки за користування кредитом становлять 18.08 % річних та 1.47 щомісяця від суми кредиту. Відсотки нараховуються кредитодавцем на основну суму кредиту, починаючи з наступного дня після дати видачі кредиту позивальнику і до остаточного погашення заборгованості за кредитом. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 13.06.2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, становить 7655,35 грн., з яких: 2755,85 грн. - сума заборгованості за кредитом; 4899,50 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.6). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Договору про надання споживчого кредиту № 229/14-10976/02 від 03 квітня 2014 року в розмірі 7655,35 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved