Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

17.06.2009 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг за кредитним договором від 13.11.2007 року № ЄА/ 3369/1 в сумі 138 827,17 гривень (еквівалентні сумі 18 147,34 доларів США) та судові витрати у справі. Позовну заяву обгрунтовує тим, що 13.11.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ЄЛ/ 3369/1, згідно якого надано кредит у розмірі 2000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.11.2009 року. Одночасно було укладено договори поруки від 13.11.2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк» та [PERSON] та [PERSON], згідно яких відповідачі прийняли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобовязання відповідача [PERSON], які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі. Проте всупереч умов вказаних договорів кошти по кредиту не вносяться, сума заборгованості складає суму позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача , дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ЄЛ/3369/1, згідно якого надано кредит у розмірі 2000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.11.2009 року. Проте відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за вказаним кредитним договором належним чином не виконує. Згідно п.п.6.5, 6.6 Кредитного договору позивач має право стягувати нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання відповідачем умов цього договору. Відтак, розмір заборгованості відповідача за неповернення кредиту та сплаті відсотків за користування ним станом на 08.05.2009 року становить 18147,34 (доларів США) - з яких 14303,46 доларів США - заборгованість по поверненню кредиту; 2182,53 долари США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 766,07 доларів США - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом; 32,68 доларів США - штраф( фіксована частина); 862,60 доларів США - иитраф(процентна складова). Виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором забезпечено договорами поруки 13.11.2007 року між ПАТ КБ „ПриватБанк» та [PERSON] та [PERSON], згідно яких відповідачі прийняли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобовязання відповідачка [PERSON], які виникають з умов кредитного договору в повному обсязі. Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, як солідарні боржники перед кредитором відповідають боржник і поручитель. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України та умов договору позичальник зобовязаний сплатити Банку неустойку за порушення своїх зобовязань. Проте в порушення даних вимог позичальник не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, чим порушує прийняті на себе зобовязання. Згідно із статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк неодноразово повідомляв позичальника про недопустимість існування прострочення сплати відсотків за кредит та прострочення погашення самого кредиту, що стверджується наявними в матеріалах справи копіями листів на поштових повідомлень. Позичальник жодним чином на ці листи не відреагував, прострочення по кредиту не погасив і борг продовжує збільшуватись. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними, відтак підлягають до задоволення. До стягнення з відповідачів в користь позивача підлягають також судові витрати в силу дії вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved