Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

16.03.2020 [PERSON] звернулась із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 10.05.2017 Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 10.05.2017 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками дочки [PERSON] , [INFO] . Під час перебування у шлюбі, вели спільне господарство та намагались будувати міцні сімейні стосунки. Проте з часом їх відносини погіршились, вони не можуть спокійно вирішувати сімейні проблеми. На даний час проживають окремо, спільний побут не ведуть, не спілкуються та не мають спільних інтересів. Також позивачка зазначає, що відповідач неодноразово чинив відносно неї фізичне насильство, ображав та погрожував. З цього приводу вона неодноразово зверталась до поліції. Вважає, що збереження сім`ї та подальше спільне проживання з відповідачем неможливе. На примирення не згодна. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 03.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 25). Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідач про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Позивачка 04.08.2020 просила проводити розгляд справи у її відсутності підтримала позов, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді (а.с. 27). У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 10.05.2017 Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). З постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2018 вбачається, що 19.02.2018 та 20.02.2018 [PERSON] за місцем свого проживання вчинив конфлікти з дружиною [PERSON] , під час яких ображав останню та погрожував, чим вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.1\~ст. 173-2 КУпАП.\~ [PERSON] \~було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170, 00 грн (а.с. 11). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Таким чином, зважаючи на вказані у позові причини розірвання шлюбу, те, що мав місце факт домашнього насильства в сім`ї зі сторони відповідача, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, твердить, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, а відповідач будь-яких заперечень проти розірвання шлюбу до суду не спрямував, зважаючи, що добровільність шлюбу є однією із основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб між сторонами слід розірвати. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути 840, 80 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved