Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

16 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, Відділ у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові зазначила, що 06 червня 2008 року помер її батько [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га з кадастровим номером: 4821785000:04:000:0293, розташовану в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці за законом, а саме: діти позивачка [PERSON], відповідач [PERSON] та дружина [PERSON] 17 лютого 2011 року помер дід позивачки [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,73 га, розташовану на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. [PERSON] за життя заповіту не склав. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці за законом: дружина відповідач [PERSON], та спадкоємці за правом представлення, онуки відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] Позивачка звернулася до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки успадкованої неї після смерті [PERSON] та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки успадкованої неї після смерті [PERSON] Нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки у звязку з відсутністю у витягах з Державного земельного кадастру інформації про належність спадкодавцям земельних ділянок. У звязку з відсутністю в Державному земельному кадастрі інформації про належність спадкодавцям вищевказаних земельних ділянок нотаріус не може видати позивачці свідоцтва про право на спадщину, тому вона звернулась до суду та просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на 1/3 частку земельної ділянки успадкованої після смерті [PERSON] та на 1/3 частку земельної ділянки успадкованої після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність за участю її представника [PERSON], позов підтримує повністю. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та заяву про зменшення позовних вимог. В заяві про зменшення позовних вимог зазначив, що у звязку з допущенням помилки при розрахунку часток спадкоємців у спадщині, яка відкрилась після смерті [PERSON] просить зменшити позовні вимоги в цій частині та визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування на 1/4 частку земельної ділянки успадкованої після смерті [PERSON] Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.09.2017 року було здійснено заміну неналежного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог органу опіки та піклування Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не зявився. Від сільського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов підтримують повність. Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.09.2017 року до участі у справі в якості третьої особи замість Відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області було залучено Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не зявився. Від першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність представника управління, заперечень не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2008 року помер батько позивачки [PERSON], смерть якого було зареєстровано 08 червня 2008 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 16, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 075848. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої зокрема увійшло право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га з кадастровим номером: 4821785000:04:000:0293, розташовану в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та \~1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - третьою статті 1273 цього кодексу. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Матеріалами спадкової справи № 114/2013 встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не склав, тому право на спадкування одержали спадкоємці за законом, а саме: діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON], дружина [PERSON] та батьки [PERSON] і [PERSON]. Оскільки діти спадкодавця відповідач [PERSON], [INFO], та позивач по справі, [PERSON], [INFO], на день відкриття спадщини були малолітніми, вони у порядку ч. 4 статті 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім того, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], яка час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується копією довідки Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 884/01-04-09 від 20.08.2013 року. Оскільки батьки померлого [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживали, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подали, вони у порядку ч. 1 ст. 1272 ЦК України є такими, що не прийняли спадщину. Інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину судом не встановлено. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. 09 грудня 2013 року відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку зазначеної земельної ділянки., успадкованої ним після смерті батька [PERSON], яке зареєстроване в реєстрі за № 1-918. [PERSON] померла 01 жовтня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 149134. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 березня 2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану нею після смерті батька [PERSON] земельну ділянку. Свою відмову нотаріус обґрунтувала тим, що витяг з Державного земельного кадастру не містить інформації про належність спадкодавцю земельної ділянки. Крім того, судом встановлено, що 17 лютого 2011 року помер дід позивачки [PERSON], смерть якого було зареєстровано 25 лютого 2017 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області за актовим записом за № 29, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 130871. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,73 га, розташовану на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Матеріалами спадкової справи № 115/2013 встановлено, що [PERSON] за життя заповіту не склав, тому право на спадкування за законом в першу чергу отримали: дружина померлого [PERSON], та діти: [PERSON] та [PERSON]. Статтею 1266 ЦК України передбачено спадкування за правом представлення. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки батько позивачки [PERSON] помер раніше [PERSON], відповідно до ст. 1266 ЦК України, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] онуки померлого, отримали право на спадкування за законом за правом представлення. Оскільки онуки спадкодавця [PERSON], [INFO], та позивач по справі, [PERSON], [INFO], на день смерті [PERSON], були малолітніми, вони у порядку ч. 4 статті 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Крім того, спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], яка на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується копією довідки Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 1197/01-04-09 від 13.11.2013 року. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняв, що підтверджується копією відповідної заяви поданої до Веселинівської державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. 09 грудня 2013 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку успадкованої нею після смерті [PERSON] зазначеної вище земельної ділянки, яке зареєстровано в реєстрі за № 1-907. Крім того, 09 грудня 2013 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області [PERSON], відповідачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку успадкованої після смерті діда [PERSON] земельної ділянки, яке зареєстроване в реєстрі за № 1-915. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 березня 2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковану після смерті діда [PERSON] земельної ділянки. Свою відмову нотаріус обґрунтувала тим, що витяг з Державного земельного кадастру не містить інформації про належність спадкодавцю земельної ділянки. У звязку з відсутністю в Державному земельному кадастрі інформації про належність спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] вищевказаних земельних ділянок позивачка не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому звернулась до суду. Відповідно до 4.20. гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [PERSON] за життя був власником земельної ділянки площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: 4821785000:04:000:0293, розташованої в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 061289, виданого 04 березня 2005 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501000800. В свою чергу [PERSON] за життя був власником земельної ділянки площею 5,73 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК № 002399, виданого 01 березня 2001 року Ставківською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 189. Після отримання відповідачами [PERSON] та [PERSON]П свідоцтв про право на спадщину за законом, до Державного земельного кадастру було внесено відомості про нових власників. Відповідно до витягу з ДЗК № НВ-4802966672017 від 17.01.2017 року, власником 1/3 частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з уточненою площею 2,0012 га, з кадастровим номером: 4821785000:04:000:0293 вказано [PERSON]. Інформація про право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку у витязі з ДЗК відсутня. Відповідно до витягу з ДЗК № НВ-4803197582017 від 23.03.2017 року, власником ? частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з уточненою площею 5,7246 га, з кадастровим номером: 4821785000:04:000:0634, є [PERSON], а власником ? частки вказаної земельної ділянки є [PERSON]. Інформація про право власності спадкодавця [PERSON] у витязі з ДЗК відсутня. У відповідності до\~статей 1225 ЦК України\~і 131\~ЗК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] за життя набули право власності на вище зазначені земельні ділянки, а позивач [PERSON] в свою чергу прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved