Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

15 лютого 2018 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом, вимоги якого в подальшому зменшила та в остаточній редакції позову від 16.04.2018 р. просила суд, розірвати шлюб між нею [PERSON] (до шлюбу Нарядко) [PERSON] (до зміни імені [PERSON]) Олегівною та [PERSON] (до зміни імені та по батькові [PERSON]), зареєстрований 25 листопада 2008 року виконавчим комітетом Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 18), в якому у сторін народились малолітні сини : Павло та Станіслав, [INFO], які на сьогодні проживають з нею, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як протягом спільного життя, вони виявили різні характери та погляди на сімейне життя, наслідком яких стали сварки та втрата почуття любові і взаєморозуміння один до одного, кілька місяців вони не проживають разом і не підтримують шлюбних відносин, а тому, на її думку, подальше збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивачка та її представник за адвокатським ордером не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, особисто під розписку, причини неявки не повідомили, однак від представника позивачки до суду надійшла письмова заява, в якій він повністю підтримав зменшений позов [PERSON], просив його задовольнити і розглянути справу по суті без його участі (а.с. 61,64). Відповідач та його представниця за нотаріально посвідченою довіреністю в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомили, однак від представниці відповідача до суду надійшла письмова заява, в якій вона просила суд, слухати справу без її та відповідача участі (а.с. 61,62). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 25 листопада 2008 року виконавчим комітетом Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 18), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 148603 виданого повторно ВДРАЦСом Овідіопольського РУЮ Одеської області 29.06.2011 р., в якому у сторін народились малолітні сини : Павло та Станіслав, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ЖД № 545129 та серії І-ЖД № 545128 від 07.02.2018 р., які на сьогодні, як вбачається з матеріалів позову, проживають разом із позивачкою матірю дітей (а.с. 10-12). 07.02.2018 р. позивачка змінила своє імя з «Оксана» на «Ксенія», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ЖД № 012939 від 07.02.2018 р. (а.с. 6). 29.11.2016 р. відповідач змінив своє імя та по батькові з «Іван Іванович» на «Йоханнес», що підтверджується довідкою про зміну імені відділу реєстрації актів цивільного стану Марцан-Хеллерсдорф м. Берлін від 29.11.2016 р. та Апостилем (Гаазька конвенція від 05.10.1961 р.), яким засвідчено правильність і точність перекладу з німецької на українську мови від 26.12.2016 р. (а.с. 33-38). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалось, так як протягом спільного життя, вони виявили різні характери та погляди на сімейне життя, наслідком яких стали сварки та втрата почуття любові і взаєморозуміння один до одного, кілька місяців вони не проживають разом і не підтримують шлюбних відносин, а тому, на думку позивачки, подальше збереження шлюбу між ними неможливе. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітніх дітей та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved