overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2006 року. Від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх доньок: Ганну, [INFO] та Марію [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сімї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим. В судове засідання сторони не зявилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 29.07.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2006 року (а.с.5). Від даного шлюбу мають двоє неповнолітніх доньок: Ганну, [INFO] та Марію [INFO] (а.с.7,8). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сімї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 15.06.2012 року у Відділі РАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинили в листопаді 2014 року по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Тому, позивач прохав суд шлюб, зареєстрований з [PERSON] розірвати. Від шлюбу дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій позов визнала. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в листопаді 2014 року, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дитини: сина Андрія, [INFO], батьком якого є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 23 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1844. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них [INFO] року народилася донька [PERSON] Після народження дитини сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подружжя більше двох років не підтримують сімейних віносин. Дитина на даний час проживає з мамою. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу. Просить позов задовольнити, прізвище залишити [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не наполягає на збереженні шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу (повторне), сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1844 (а.с.11). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них [INFO] року народилася донька [PERSON], яка є малолітньою та на час розгляду справи проживає з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя більше двох років не підримують подружніх та сімейних відноси. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу позивачеві залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] року її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є донькою спадкодавця та спадкоємцем за заповітом від 06.12.2003 року. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], який є сином спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом. Позивач [PERSON] спадщину прийняла фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини постійно не проживали, на теперішній час на спадщину не претендують. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, позивачу було відмовлено у видачі даного свідоцтва у зв'язку з наявністю заповіту на ім'я відповідача [PERSON] та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. У зв'язку з викладеним, позивач [PERSON] просить встановити, що частка [PERSON], померлого [INFO] року, та [PERSON] в праві спільної сумісної власності подружжя в квартирі [ADDRESS] становить у кожного з них по 1/2 частини та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у зв'язку з прийняттям спадщини після чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, як за спадкоємцем першої черги за законом. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши суду письмові заяви в яких позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутністю. Оскільки відповідачі позов визнали, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ч.1ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, на підставі ст.ст.370, 1222, 1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ч.1 ст.70 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 23.08.2003 року відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 233. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання зявилась, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про час місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 125181 від 14.07.2015, виданого відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 233. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачкою, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дітей на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 18.04.2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 24.06.2015 року після конфлікту, який стався між ними через зловживання відповідачем алкогольними та наркотичними засобами, в подальшому непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на задоволенні її позовних вимог, категорично відмовилась від надання сторонам строку на примирення, оскільки конфлікти в сім'ї, на її думку, стають небезпечними для її життя, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Дослідивши обставини справи та наявні докази, заслухавши пояснення позивача та показання свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 18.04.2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №464. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, після конфлікту, який стався між ними через зловживання відповідачем алкогольними та наркотичними засобами, з 24.06.2015 року сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка вітчим позивача - [PERSON] показав суду, що після звільнення відповідача з місця позбавлення волі між подружжям постійно виникають конфлікти і сварки на ґрунті зловживання відповідачем алкогольними та наркотичними засобами. При таких обставинах подальше сумісне проживання сторін неможливе та небезпечне для [PERSON], З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає відновити собі дошлюбне прізвище «[PERSON]». Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Зазначивши, що за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 2007 року отримує від відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 300 гривень щомісяця. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги дитині не надає. Позивачка просить змінити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони до суду не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області в м. Тростянець, актовий запис № 171. Від шлюбу мають сина [PERSON]., [INFO]. На даний час дитина перебуває на утриманні позивачки, власних коштів позивачці не вистачає, щоб забезпечити належний розвиток і матеріальне забезпечення доньки. Відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, чим ставить у скрутне матеріальне положення позивача. Тому позивач звернулася до суду та просить стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. В судове засідання відповідач не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин і підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-БП № 048461, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]./а.с. 4/ Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в графі батько вказаний [PERSON] /а.с.5/. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Охтирської міської ради, від 10.07.2015 року № 361 (а.с. 6), [PERSON] зі своїм сином [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач визнав заявлені позовні вимоги позивача в повному обсязі, суд вважає за можливе позов задовольнити i стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого державою для дитини відповідного віку на час сплати аліментів. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

16.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей де вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], діти проживають з нею. Відповідач на утримання дітей матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дітей, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки не працює. Вислухавши доводи сторін , дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 10 грудня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвом про народження дітей (копії) [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Казанківської селищної ради Миколаївської області діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], який зареєстрований як безробітний в Казанківському РЦЗ та з врахуванням вимог ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved