Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

16 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON], 1946 року народження, яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка на території Михайловецької сільської ради Мурованокуриловецького району загальною площею 2,9735 га (державний акт серії [NUMBER]) кадастровий номер [NUMBER] та [NUMBER]. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], крім неї є [PERSON] та [PERSON], які в свою чергу не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та на неї не претендують, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Вона спадщину прийняла, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 4). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіслали суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнають та вважають їх такими, що підлягають задоволенню (а.с. 24-27). Представник відповідача Михайловецької сільської ради також в судове засідання також не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.28). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Михайлівці Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,9735 га, до якої входять земельні ділянки площею 2,9034 га (кадастровий номер [NUMBER]) та площею 0,0701 га (кадастровий номер [NUMBER]). Вартість вказаних земельних ділянок становить 71607 гривень та 1480 гривень 62 копійки відповідно. Факт належності земельних ділянок [PERSON] та їх вартість підтверджується архівною копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 12), технічною документацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 13), довідкою відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області № П-2671/0-2578/6-16 від 06.10.2016 року (а.с. 14). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 7), свідоцтвом про народження позивача (а.с. 8), свідоцтвом про шлюб (а.с. 9), довідкою Михайловецької сільської ради № 509 від 12.08.2016 року (а.с 11), стверджується, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], яка має право на спадкування. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є також відповідачі [PERSON] та [PERSON], які, в свою чергу, спадщину не прийняли та на неї не претендують. Інші спадкоємці як за законом так і за заповітом відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 315/2015 на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] слідує, що [PERSON] 10.12.2015 року подала заяву до Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини залишеної після смерті [PERSON] Інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] відмовилась від спадщини про що подали відповідну заяву. Проте 04 листопада 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для її вчинення. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 19 серпня 2016 року, слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого на прізвище [PERSON] втрачено (а.с. 10), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved