Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

16 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якій просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкод у користуванні коридором, кухнею та побутової кімнатою, які знаходяться у спільній сумісній власності за адресою [ADDRESS] та надати позивачу [PERSON] ключі від вказаних приміщень, стягнути з відповідачів компенсацію моральної шкоди у сумі 6000 грн. солідарно. Заяву мотивують тим, що вона, позивачка [PERSON], є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 24.6 кв.м., яка складається з 1-ї кімнати житловою площею 15,1 кв.м. та допоміжних приміщень згідно з договором купівлі продажу квартири. У спільному користуванні з відповідачами у позивача [PERSON] знаходяться приміщення коридору, кухні та побутової кімнати. З серпня 2010 року, відповідачі перешкоджають позивачці [PERSON] у користуванні спільними сумісними кухнею, коридором та санвузлом, які знаходяться у спільній сумісній власності з відповідачами. Відповідачі не впускають її до побутових приміщень, оскільки ці приміщення відповідачі закривають на ключ, який позивачці не дають. Позивачка не має можливості приготувати їжу, не має можливості помитись, скористатись туалетом тощо. Враховуючи конфліктну ситуацію, а також те, що питання стосується цивільно-правових відносин змушена звертатися до суду з даним позовом. Крім цього такими діями відповідачів позивачці заподіяна моральна шкода, яку позивачка оцінює в 6000 грн. та просить дану суму стягнути з відповідачів солідарно. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві мотиви, просили його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судову засідання не з'явилися, однак подали суду письмові заперечення на позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча були повідомлення про дату та час розгляду справи,є що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення а в зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.09.2010 за номером ВРА №110588 позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] загальною площею 24.6 кв.м., яка складається з однієї кімнати, житловою площею 15,1 кв.м. та допоміжних приміщень. Крім цього дана обставина підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №314991346101, та листом-відповіддю на звернення до ДП «Промінь - житло», яке є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS], завіреним директорок ДП «Промінь-житло» [PERSON]. Згідно з технічним паспортом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 08.08.2008 № 279 на приватизовану квартиру [ADDRESS] в спільному сумісному користуванні з відповідачами знаходяться приміщення коридору пл. 29,4 кв.м. під. літерою XVIII на плані, кухні пл. 13,8 кв.м. під. літерою XIX та побутової кімнати пл. 9,0 кв.м. під літерою XX. Крім цього в судовому засіданні встановлено, що з часу поселення позивача [PERSON] в квартиру, а саме з серпня 2010 року, відповідачі перешкоджають їй у користуванні приміщеннями спільного користування, а саме кухнею, коридором та санвузлом, які знаходяться у спільній сумісній власності з відповідачами. Ці приміщення відповідачі закривають на ключ, який у позивача відсутній. З приводу протиправних дій відповідачів позивачка 07 травня 2014 року зверталася з заявою до Шевченківського РВ ЯМУ УМВС України у Львівській області, про факту перешкоджання користування спільною сумісною власністю з боку відповідачів. Після звернення позивача до ДП «Промінь-житло», яке є балансоутримувачем житлового будинку [ADDRESS] відповідачам були вручені листи з проханням не чинити позивачу [PERSON] перешкод у користуванні приміщеннями загального користування в будинку [ADDRESS] Статтями 10, 12 та 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 3) припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 317, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У відповідності до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законом. Статтею 391 ЦК України врегульовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи все вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині усунення перешкод в користуванні слід задовольнити. Стосовно відшкодування моральної шкоди, завданої позивачці, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. В судовому засіданні позивачка навела міркування, з яких вона виходила, визначаючи розмір моральної шкоди. Зокрема те, що внаслідок відмови відповідачів надати доступ позивачу до приміщень загального користування та добровільної відмови відповідачів надати можливість користуватися коридором, кухнею та побутової кімнатою, які знаходяться у спільній сумісній власності за адресою [ADDRESS] на протязі п'яти років, вона постійно переживає, нервує, в неї відсутній нормальний ритм життя, вона не може приготувати їжу, не має можливості помитись, скористатись туалетом тощо. За таких обставин, із врахуванням характеру і тривалості страждань позивачки, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди слід задовольнити частково. Крім цього з відповідачів слід солідарно стягнути на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірні 249,60 грн.

Outcome: partial