Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

17.10.2016р. ПАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в розмірі 106\~036, 82 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~590,56 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, у якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений про судове засідання належним чином неодноразово, але не зявлявся до судових засідань жодного разу. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 16.12.2013 р. року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №ТП329418Га/13о, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. 27.11.2014 року о 13 год. 20 хв. в м. Одесі по вул. Посмітного сталося ДТП за участю TOYOTA д/н [NUMBER], яким керував водій [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON]. Згідно відомості № 9468562 про ДТП та Постанови Київського районного суду м.Одеси від 23.12.2014 року , ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем п. 13.1 ПДР України (ст. 124 КУпАП). 27.11.2014 року Страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та про виплату відшкодування й надав усі необхідні документи. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.002.14.06388/ VESKO35479 від 26.12.2014р. та умов Договору страхування №ТП329418Га/13о від 16.12.2013 року , розмір страхового відшкодування склав 155036,82 грн., яке Позивачем було сплачено згідно платіжного доручення № 149086 від 29.12.2014 р. Цивільно-правову відповідальність відповідача на дату ДТП було застраховано у ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» (поліс № АІ/3727034 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). 18.06.2015 року позивачем по справі було направлено на адресу ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» заяву за вих. № 5576 про виплату страхового відшкодування за полісом. ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 49\~000,00 грн. За таких обставин сума збитків , які не відшкодовані на дату подання позову становить 106\~036, 82 грн. З метою досудового врегулювання спору Позивачем 14.03.2016. було направлено на адресу Відповідача [PERSON] за вих. № СУ /06388/4-1, яка не була одержана Відповідачем з невідомих причин. Однак з боку Відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, станом на дату подання позову вимоги Позивача Відповідачем не виконані. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового характеру, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України \~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем.

Outcome: approved