Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

17.08.2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст.ст. 181-183,192 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 19, 27, 28, 43, 49, 76, 83, 84, 95, 170, 174, 175, 177 ЦПК України, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючі з 16.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття на підставі Судового наказу Славутицького міського суду Київської області від 06 липня 2021 р., зменшити їх розмір до 1/4 частини усіх видів мого заробітку (доходу), визначити їх розмір у частці від мого заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачкою [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 24.07.2014 року Славутицьким міським судом Київської області, на підставі рішення суду по справі № 377/711/14-ц, яке набрало законної сили 04.08.2014 року, та зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київської області. За період сумісного життя з відповідачкою у них народилися три доньки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] батьком яких в свідоцтвах про народження записаний позивач. 06 липня 2021 року Славутицький міській суд Київської області розглянув заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей (справа №377/354/21, Провадження №2-н/377/63/21) за заявою [PERSON] до позивача про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Судовим наказом Славутицького міського суду Київської області від 06 липня 2021 року, заявлені вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, та судом видано судовий наказ, яким наказано стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] [INFO] , та дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. На даний час у нього змінилося сімейне, та матеріальне становище, погіршився стан здоров`я, що потребує значних додаткових зусиль та матеріальних витрат і тих коштів які залишаються після стягнення аліментів не вистачає для задоволення власних потреб, та утримання нової родини. 14 лютого 2017 року позивач офіційно одружився, та зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київський області, актовий запис № 12. Від взаємних відносин, ще до укладення та реєстрації офіційного шлюбу, у позивача з другою дружиною [PERSON] народилася сумісна дитина син [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний позивач, що також підтверджується свідоцтвом про народження виданим Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київський області, актовий запис № 173. Також позивач звертає увагу на той факт, що у сина також є певні проблеми зі станом здоров`я, а саме він розпочав скаржитися на низький зір обох очей, в зв`язку з чим для встановлення діагнозу, розпочали відвідувати лікарів, та проводити його обстеження, після чого в «Очній клініки Новий зір» йому було поставлено діагноз: - Міопія слабкого ступеню обох очей. На даний час позивач зареєстрований та постійно проживає в квартирі, яка належить другій дружині, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , за яку щомісячно вони разом несуть певні витрати по оплаті житлово- комунальних послуг (вартість з управління багатоквартирним будинком, водопостачання, та водовідведення, опалення, електрична енергія, утилізація сміття, телебачення, Інтернету, послуги домашнього телефону та домофону). Крім цього позивач також звертає увагу на стан свого здоров`я, який починаючі з 2014 року та по сьогоднішній день знаходиться не в дуже гарному вигляді, тому що на жаль весь цей час він дуже безвідповідально ставився до його обстеження, та фактично не займався лікуванням та профілактикою присутніх в нього хвороб, що в подальшому призвело до погіршення стану здоров`я. Відповідно до виписки з амбулаторної карти №1368 від 09.08.2021р. за вищевказаний період вбачається присутність в позивача декількох хвороб наявність яких щорічно підтверджується при медичних обстеженнях. Також починаючі з 18 липня 2020 року позивач вимушений був звернутися за наданням медичної допомоги в клініку «Стоматгарант» зі скаргами на зубну біль, кровоточивість в яснах, неприємний запах з роту та рухомість зубів та запалення ясен. Після попереднього проведеного обстеження мені встановлено наступний діагноз: - «Генералізований пародонтит III ступеня» (зубів нижній та верхній шелепи). Вартість всієї програми лікування та реабілітації становить понад 200000,00 (двісті тисяч) гривень. На даний момент позивач вже сплатив 123 675,00 (сто двадцять три тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн. 19.04.2021 року позивач працевлаштувався до ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом» в якості Провідного інженера - інспектора групи з нагляду за охороною праці та пожежною безпекою з посадовим окладом 29241 гривень 00 копійок, що підтверджується копією Наказу №35-пр від 14.04.2021року «про прийняття на роботу». 18.10.2021 року звільненого за власним бажанням. Тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, з 1/3 до 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Ухвалою судді від 25.08.2021 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання. 07.09.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що позовні вимоги в повній мірі необґрунтовані та не підтверджені доказами, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів. Так, дійсно, 06 липня 2021 року Славутицьким міським судом Київської області був виданий наказ (справа №377/354/21 провадження №2-п/377/63/21) про стягнення з [PERSON] (Позивача) аліментів на утримання наших двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 16 червня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач не виконував взяті на себе зобов`язання щодо належного матеріального утримання дітей, які були взяті ним після розірвання шлюбу та переїзду до іншого місця проживання. За сім років, з 2014 року Позивач жодного разу не проводив із дітьми відпустку, не брав із собою на відпочинок, не проводив із дітьми більше ніж 2 години за тиждень. Позивач невірно вказує суму матеріального забезпечення на дітей, про яку сторони домовились, а саме не менше 10000 гривень (десяти тисяч) гривень щомісячно. З 1 вересня 2021 року відповідач втратила статус багатодітної матері а з ним і разом пільги по оплаті за навчання та проживання дітей і тепер вимушена все оплачувати в повному обсязі. Позивач працював на режимному підприємстві ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом». яке має службу охорони праці, яка ретельно слідкує за здоров`ям всіх своїх працівників. Крім того, при працевлаштуванні на вказане підприємство Позивач проходив обов`язковий медичний огляд, за результатами якого всі лікарі дали заключення про його нормальний стан здоров`я, в тому числі і для робіт з роз`їздим характером роботи та з правом виконання робіт в зоні іонізуючого випромінювання, медогляд якого передбачає підвищені вимоги щодо стану здоров`я. Отже, всі його зазначені діагнози, витяги, консультаційні висновки та ін., що стосується його «погіршення стану здоров`я» не відповідає дійсності. 14.09.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладені заперечення на відзив, позивач вважає посилання відповідача необґрунтованими, безпідставними, непідтвердженим, та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. 21.09.2021 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач заперечувала проти позову в повному обсязі, та виклала свої аргументи на спростування фактів на які посилається позивач. 06.10.2021 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 19.10.2021 року ухвалою суду відкладено судовий розгляд справи за клопотанням позивача. 24.11.2021 року ухвалою суду відкладено судовий розгляд справи за клопотанням відповідача. В судове засідання 14.12.2021 року позивач та відповідач особисто не з`явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності, за участю їх представників. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що: Шлюб між сторонами розірвано 24.07.2014 року Славутицьким міським судом Київської області (справа № 377/711/14-ц, яке набрало законної сили 04.08.2014р.). За час шлюбу у них народилися три доньки: [PERSON] , [INFO] (Серія [NUMBER] ), [PERSON] [INFO] (Серія [NUMBER] ), та [PERSON] [INFO] (Серія [NUMBER] ). 06 липня 2021 року судовим наказом Славутицького міського суду Київської області стягнуто аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] [INFO] , та дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючі з 16.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. (справа №377/354/21, Провадження №2-н/377/63/21). Відповідно до копії свідоцтва про народження у позивача - [PERSON] - [INFO] народився син [PERSON] , актовий запис №173 (Серія [NUMBER] ). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб позивач - [PERSON] - 14 лютого 2017 року зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] , актовий запис 12 (Серія [NUMBER] ). З 19.04.2021 року позивач працевлаштований до ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом» та звільнений за власним бажанням 18.10.2021 року. З 21.10.2021 року позивач працевлаштований до ТОВ «ГК «Ауріс» на посаду начальника відділу охорони праці. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Враховуючи положення ст.ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначені позивачем докази не свідчать про погіршення його матеріального стану, оскільки він має місце роботи і посилання позивача на той факт, що в нього народилась ще одна дитина - син [PERSON] , [INFO] , не позбавляють його обов`язку продовжувати матеріально утримувати спільних доньок [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено наявності підстав, передбачених ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Славутицького міського суду Київської області від 06 липня 2021 року на користь відповідача у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісяця на утримання дітей. Вказаний розмір аліментів суд вважає справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь батька в утриманні двох дітей, які проживають разом з відповідачем, і є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку двох спільних доньок [PERSON] та [PERSON] . На підставі наведеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed