Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

15 березня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 15.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття; позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], проте, як зазначає позивачка відповідач жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Крім того, оскільки відповідач не приймає участі в утриманні дитини, яка проживає з позивачем, з відповідача мають бути стягнуті аліменти. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином через друковані засоби масової інформації повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, до суду не надійшли пояснення чи заперечення на заявлені вимоги. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши думку позивача та її представника, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2002 року по 20.12.2006 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Його батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Статтею 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація у своєму висновку від 13.06.2016 року № 109/02/40-4979 вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач не виконує батьківські обов'язки з народження дитини. Отже, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач не цікавився дитиною та не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому суд на підставі викладеного приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Крім того, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час участь в утриманні дитини не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на її утримання не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров'я дитини (доказів, що на даний час дитина перебуває на обліку чи потребує спеціального лікування немає), відповідач інших дітей на утриманні на даний час не має, має постійне місце роботи та постійний дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, визначає розмір аліментів в розмірі 1/4 частини доходу [PERSON], але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] з моменту подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved