Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

15.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду міста [PERSON] із позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27.07.2012 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 273. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Діти залишаються проживати разом із відповідачем. 26.02.2018 року Ухвалою суду, за клопотанням відповідача, сторонам по справі було надано строк на примирення в три місяці. Провадження у справі було зупинено та призначено до судового розгляду на 23.05.2018 року о 09 годині 30 хвилин. Сторони були повідомлені, що у разі їхньої не явки в судове засідання на призначену дату та час, провадження у справі буде закрито за примиренням сторін. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 27.07.2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 273. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. У сторін по справі спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Діти залишаються проживати разом із відповідачем. Шлюбні відносини сторонами припинені з 2017 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] не висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище, тому надалі буде іменуватися прізвищем «Крачковська». З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно п. 9 Перехідних положень ЦПК України, в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved