overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

15.02.2017 р. позивач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. 05.03.2018 р. відповідач [PERSON] подала до суду заяву про відвід судді Яценко Н.О. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2018 р. заява [PERSON] про відвід головуючому по справі судді Яценко Н.О. передана на розгляд судді Васалатію К.А. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Дослідивши обставини, зазначені відповідачем у заяві про відвід, приходжу до висновку, що дана заява про відвід фактично свідчить про незгоду учасника процесу з рішенням судді, що в розумінні вимог чинного процесуального законодавства України, не може бути покладене в основу рішення про задоволено заяви про відвід. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, і тому суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи, а тому підстав для задоволення даного відводу відсутні. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

15.02.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 07.07.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, залишивши судові витрати за нею. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, врахував позицію відповідача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.07.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1035. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

15.02.2018 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що 11.05.2006 р. в с.Мітлинці Гайсинського району померла [PERSON], по-батькові яку в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 04059141 зазначено «Афанасієвна», що перешкоджає заявнику отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, просив встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 04059141, розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 5952 грн. № 220 від 24.06.1997 р. належить [PERSON] для подальшого оформлення ним спадщини в державній нотаріальній конторі. Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 14). Представник Мітлинецької сільської ради до суду не з`явився, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 15). Доведено, що [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за законом спадкового майна у виді сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 04059141, розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 5952 грн. № 220 від 24.06.1997 р. після смерті 11.05.2006 р. [PERSON], через зазначення її по-батькові в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 04059141 «Афанасієвна» не може реалізувати своє право на спадщину. Дані правовідносини регулюються ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки, [PERSON], [INFO] є спадкоємцем за законом спадкового майна у виді сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 04059141, розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 5952 грн. № 220 від 24.06.1997 р. після смерті 11.05.2006 р. [PERSON], через зазначення її по-батькові в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН № 04059141 «Афанасієвна» не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу; в обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. Позивач просила розглянути справу за її відсутності. Сторони в підготовче засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним. Відповідач надіслав суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 09.09.2005 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як випливає з позовної заяви, яку відповідач визнав, з лютого 2017 року подружжя проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 02.07.2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 683. Від шлюбу вони мають дитину: син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сімї вважає неможливим, оскільки подружні відносини з відповідачем припинені з червня 2016 року, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Просить суд шлюб розірвати. Позивач та відповідач подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія 1-ГЮ № 058721 від 02.07.2010 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 02.07.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 683 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі за заявою залишити за позивачем. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 17.04.2010 року в Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 130. В період шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені у вересня 2017 році, у звязку із конфліктами, які виникали під ведення сумісного побуту, різними поглядами на життя. Подальше збереження шлюбу неможливим, втрачено любов та взаєморозуміння. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 17.04.2010 року в Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 130 а.с. 9, в період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO] а.с.10, шлюбні відносини між сторонами припинено, втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстрований 30 квітня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 333, оскільки відповідачкою не склалося сімейне життя, проживають окремо з травня 2017 року, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву по розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, прохав шлюб розірвати. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] викликалася в судові засідання - 05 березня 2018 року на 09:30 годину, та 10 квітня 2018 року о 10:00 годині, - не з'явилася, про час та місце судового засідання була не повідомлена належним чином, - шляхом вручення судової повістки з повідомленням, але відзиву до даного часу не надіслала. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або повідомлення причин; відповідач не подав відзиву.(ухвалює заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 30 квітня 2015 року, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 333. (а.с.9). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки сторони не бажають налагодження подружніх стосунків, позивач вимагає розірвання шлюбу, при викладених обставинах позов підлягає задоволенню. Враховуючи те, що відповідачка не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

15.02.2018 року\~ [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання\~ неповнолітньої дитини. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач щомісячної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини\~ відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви та копії доданих до неї документів направлялися відповідачу [PERSON] та отримані ним (а.с.22). Відзиву на позов у встановлений законом строк на адресу суду від відповідача не надійшло. У відповідності до положень ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки\~ сторонами не направлено на адресу суду клопотань про інше. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що\~ сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина перебуває на утриманні матері (а.с.5). Згідно ст.ст. 180, 181, 182 СК України\~ батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вищевикладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача\~[PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1994 року. Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище: «Щапова». Відповідач [PERSON] позов визнав. Шлюб просив розірвати, вважаючи що підстав для примирення немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2014 року. Мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище: «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав. Шлюб просив розірвати, вважаючи що підстав для примирення немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO] народження (а.с. 5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивачки на підставі ст.. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, стягнених з нього за рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 06 серпня 2013 року на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO]. 16.02.2018 року направлено запит в Чабанівську сільську раду Камянець-Подільського району про місце реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 21.02.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 06 березня 2018 року по справі проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду. До початку розгляду справи позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, що стверджується поштовим повідомленням, приєднаним до матеріалів справи, проте в судове засідання не зявився. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з відповідача стягуються аліменти відповідно до рішення даного суду на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто на даний час розмір аліментів становить 360 грн., але цих коштів на утримання дитини не достатньо. Її матеріальне становище погіршилось у звязку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, тому вважає за доцільне звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів. При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 06 серпня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнено аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач працює неофіційно, постійно отримує заробітну плату, його матеріальні статки збільшились, а чинним законодавством збільшено розмір аліментів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved