Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

17.01.2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи\~ тим, що з 17.11.2012 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, спільних вподобань та поглядів на сімейне життя, вже тривалий час вони не підтримують сімейно шлюбні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, тому просила його розірвати. 03.03.2020 року, після усунення позивачем недоліків позову, судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті. 10.04.2020 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила шлюб розірвати, залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » та залишити за нею судові витрати у справі. 10.04.2020 року відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4\~ ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.11.2012 року у відділі ДРАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1454, від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові, поваги та довіри один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу між сторонами підлягає до задоволення, оскільки вони мають стійке волевиявлення щодо його розірвання, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила клопотання, в якому просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. ( а.с.1) та заявила клопотання про залишення даних витрат за нею без відповідного відшкодування.

Outcome: approved