Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

16 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати на її користь з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 гривень, починаючи з 16.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1200 гривень. В обґрунтування позову вказала, що в цей час на її користь з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у недостатньому розмірі, що відповідає 889,50 гривень, чого не вистачає матері на забезпечення потреб і розвиток дитини. При цьому вона має другу дитину, [INFO] , і знаходиться в декретній відпустці по догляду за нею, а тому просить збільшити розмір аліментів. Ухвалою судді від 29 вересня 2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд по суті з повідомленням (викликом) сторін. 28 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому пояснив, що частково визнає заявлені вимоги, і просить збільшити розмір аліментів до 2000 гривень, та стягувати їх з моменту набрання рішенням у справі законної сили. Вказав, що для забезпечення потреб дитини, він вже тривалий час сплачує аліменти в такому розмірі, у зв`язку з чим має переплату по аліментам на суму 4648,15 гривень. 16 березня 2021 року представник позивача адвокат Мельникова Я.В. надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі. 23 березня 2021 року представник відповідача адвокат Ярошенко О.О. також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та просив частково задовольнити позов, у визнаному відповідачем розмірі 2000 гривень. Також просив стягнути з позивачки понесені його довірителем витрати на правову допомогу у розмірі 1200 гривень. Таким чином, суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Згідно ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] і [PERSON] (а.с.7). Судовим наказом від 15 червня 2020 року у справі Провадження №2-н/337/469/2020 ЄУН №337/2312/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3500,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття до [INFO] . Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 28 серпня 2020 року ЄУН №337/2312/20 Провадження № 6/337/80/2020 (а.с.21-22): Визнано судовий наказ ЄУН №337/2312/20 (провадження № 2-н/337/469/2020), виданий 15.06.2020 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, таким, що не підлягає виконанню в частинні стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3500,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття до [INFO] ; Стягувати в подальшому з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з 11.06.2020 року та до досягнення дитиною повноліття , тобто до [INFO] . В іншій частині судовий наказ ЄУН №337/2312/20 (провадження № 2-н/337/469/2020), виданий 15.06.2020 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів залишено без змін. При цьому, [PERSON] з червня по вересень 2020 року сплачував аліменти в розмірі 2000 гривень на місяць (а.с.46). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, в силу вимог ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того із батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом стягувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів, чи суттєві зміни у його сімейному стані, можуть бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як було встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] і [PERSON] (а.с.8). Таким чином, на цей час дійсно відбулись зміни у сімейному стані [PERSON] , і тепер вона є матір`ю двох неповнолітніх дітей, а отже у справі наявні передбачені законодавцем підстави для зміни розміру аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд відповідно до ст. 182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини (а.с.9, 10-15); стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; розмір його доходів (а.с.53-55), інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, за якими при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. За абз.3 ч.2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На цей час, з 01 січня 2021 року, такий прожитковий мінімум дорівнює 1921 гривні. При цьому розмір аліментів, щодо якого відповідач [PERSON] визнав позов (2000 гривень), хоч і в незначному розмірі, однак перевищує такий рівень, і узгоджується з його доходами (а.с.53-55). Суд вважає, що щонайменше цей розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність встановлення аліментів в розмірі 2000 гривень, що буде відповідати принципу справедливості, забезпечувати баланс дотримання прав дитини, та при цьому, буде можливим для виконання платником аліментів. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, а аліменти у зміненому розмірі необхідно стягувати з дня набрання чинності цього рішення суду. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України ст.ст. 5, 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 гривень. Щодо компенсації сторонам витрат на правову допомогу слід зазначити таке. За п.1) ч.3. ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2. ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.3) ч.2. ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, від компенсації витрат пов`язаних з розглядом справи, на відміну від сплати судового збору, позивачка не звільнена. Згідно наданих\~сторонами розрахунків\~ [PERSON] \~понесені витрати\~на правову\~допомогу адвоката\~Мельникової Я.В.\~у розмірі\~1200\~гривень,\~а [PERSON] \~витрати на\~правову допомогу\~адвоката Ярошенка О.О. у розмірі 1200 гривень. Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Оскільки сторонами понесені рівні витрати на правничу допомогу, суд вважає за необхідне звільнити їх від обов`язку сплачувати один-одному судові витрати. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial