Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

16 липня 2013 року до суду надійшов зазначений позов в якій позивачка вказала, що з 01 квітня 2011року по 29 травня 2012 року вона працювала у відповідачки продавцем, про що свідчать записи в трудовій книжці. За весь період роботи, відповідачка не виплачувала їй заробітну плату. В зв¦язку із чим вона стала наполягати на звільненні її з посади. Однак відповідачка нарахувала безпідставний борг в сумі 26856,68 грн. та взяла з неї розписку про те, що вона нібито ці гроші взяла в борг з каси магазину. 31 травня 2012 року відповідачка звільнила її з посади за угодою сторін, однак заборговану заробітню плату не виплатила та розрахунку при звільненні не провела. Незважаючи на неодноразові усні звернення про виплату заборгованості по заробітній платі їй в цьому було відмовлено. Позивачка вважає дії відповідачки незаконними. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з приватного підприємця [PERSON] на її користь не виплачену заробітну плату за період з 01 квітня 2011року по травня 2012 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі. Просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по заробітній платі та внести відомості до трудової книжку про роботу на підприємстві. Представник відповідача та третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи. (а.с.51). Позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, а тому суд ухвалив провести такий розгляд справи, вирішивши її на підставі наявних в ній доказів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] дійсно працював у відповідача сторожем 2007 року по 01 липня 2010 року. Заробітну плату отримував не регулярно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] працював у відповідача сторожем, заробітну плату не отримував з травня 2009 року. Також зазначив, що позивач неодноразово звертався до власника підприємства з вимогою виплатити заробітну плату, але він йому відмовляв, посилаючись на відсутність коштів. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також ствердили факт перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем в період з 2007 року по липень 2010 року. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача, представника позивача та свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював сторожем у ТОВ «КПВТ» з 10 листопада 2007 року. Заробітна плата йому нараховувалась та виплачувалась з відрахуванням обовязкових податків і зборів в розмірі 1200грн. За період з травня 2009 по 30 червня 2010 року відповідач не виплачував заробітну плату позивачу та заборгував йому 10517 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 24 ч.4 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до ст.48, ст.49 КЗпП України трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві понад пять днів. До трудової книжки заносяться відомості про роботу. Власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Сторони були попереджені судом про обовязок, згідно зі ст. 27 ч.2 ЦПК України, для підтвердження своїх вимог та заперечень подати усі наявні у них докази. Суд на підставі ст. 10,11,60 ЦПК України, а саме

Outcome: approved