Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

16 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Білогірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (надалі - відділ ДВС) про звільнення майна з-під арешту, а саме належне на праві власності позивачу нерухоме та рухоме майно. В обґрунтування позову зазначив, що на виконанні відділу ДВС протягом 2011-2014 років перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з нього боргу на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Виконавчі провадження були завершенні в зв'язку з відсутністю майна у боржника, на теперішній час жодних виконавчих проваджень на виконанні відділу ДВС не перебуває. Борг перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» був ним погашений у повному обсязі і на сьогоднішній день заборгованості немає. В червні 2018 року він звернувся з заявою про зняття арешту з належного йому рухомого та нерухомого майна до відділу ДВС, проте йому було відмовлено у знятті арешту з майна через збіг строку зберігання завершених виконавчих проваджень, який становить три роки, і виконавчі провадження за вказаний період знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, від представника надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити в її відсутності, вимоги свого довірителя, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач - Білогірський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник в судове засідання не з'явився. Третя особа АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, представник в судове засідання не з'явився. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Білогірського управління юстиції на протязі 2011-2014 років перебувало зведене виконавче провадження про стягнення боргу з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Згідно витягу з єдиного реєстру виконавчих проваджень від 04 вересня 2017 року по виконавчому провадженню № 38477210 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 96255946 від 04 вересня 2017 року було з'ясовано, що постановами відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 16 червня 2011 року накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 11295079). Об'єктом обтяження виступає усе майно, яке належить позивачу, на підставі постанов про відкриття виконавчого провадження №28029328 від 08 серпня 2011 року, реєстраційний № 11953980, № 35642100 від 11 грудня 2012 року, реєстраційний № 13367371, №38477210 від 17 червня 2013 року, реєстраційний № 2123507, та № 45837410 від 16 грудня 2014 року, реєстраційний № 8098562. Виконавчі провадження були завершенні в зв'язку з відсутністю майна у боржника, на теперішній час жодних виконавчих проваджень на виконанні відділу ДВС не перебуває, що підтверджується довідкою відділу ДВС від 22 червня 2018 року № 14.1-32/2300 та вищезазначеними витягами з єдиного реєстру виконавчих проваджень. Відповідно довідки відділу ДВС від 22 червня 2018 року № 14.1-32/2301 зняти арешт із майна [PERSON] немає підстав, так як державним виконавцем 29 грудня 2014 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану згідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» і дане виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання, який становить 3 роки, та в разі повного погашення боргу перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» йому необхідно звернутися до суду щодо винесення рішення стосовно зняття арешту з майна. Борг перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] був погашений у повному обсязі і на сьогоднішній день заборгованості немає, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26 березня 2018 року № RM2RB78DE2FKD65J. Разом з тим, згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 96255946 від 04 вересня 2018 року та витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади від 04 вересня 2017 року № 53320238 слідує, що постановами відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на нерухоме та рухоме майно позивача. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 386, ч.1 ст. 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року № 660-XIV, яка діяла на момент повернення виконавчого документа стягувачу), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. У відповідності до п. 15 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 № 512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження. При цьому, у відповідності до п. 15 вищевказаної Інструкції, у разі якщо завершене виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження. На сьогодні позивач [PERSON] має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з поданого позивачем пенсійного посвідчення № [NUMBER] він є інвалідом 2 групи довічно. Враховуючи те, що позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved