Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

17.10.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки площею 2,00 га наданої для ведення особистого підсобного господарства, згідно державного акту на право постійного користування землею серії IV-XC № 012770 виданого на підставі рішення XIV сесії ХХІІІ скликання Громівської сільської Ради народних депутатів Новотроїцького району Херсонської області від 31 серпня 2000 року № 83. В поточному році вона вирішила розпорядитися вказаною земельною ділянкою, але виявила, що в державному акті в графі власник земельної ділянка зроблена помилка при написанні її по-батькові, а саме зазначено: «Лободі Ользі Олексіївні» тоді як у відповідності до паспорту громадянина України вона є «Лобода Ольга Олександрівна» . Так як вказана помилка перешкоджає їй розпоряджатися вказаною земельною ділянкою просить встановити факт належності документа. Заявник в судове засідання надала заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з»явився, належним чином про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно паспорта громадянина України серії МО 699171 заявник [PERSON], а державний акт на право постійного користування землею серії IV-XC № 012770 виданий на ім»я [PERSON]. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.\~\~\~\~ Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті, допущено помилку у написанні по-батькові власника, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості розпоряджатися своїм майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. \~ \~Враховуючи викладене,\~на підставі\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №\~5\~« Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~та

Outcome: approved