Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

17.07.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та на своє утримання - у розмірі 600 грн. до досягнення дитиною трьох років, який підтримала у судовому засіданні. Суду пояснила, що вже рік не проживає спільно з [PERSON] Дитина залишилась жити з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги ніякої їй не надає. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Ніяких доходів, крім одноразової державної допомоги на дитину у розмірі 800 грн. не отримує. А з січня 2015 року виплата цієї допомоги буде припинена. Інших доходів вона не має. ЇЇ мати, з якою вони зараз проживають однією сім'єю, надавати їй допомогу не може, оскільки отримує мінімальну зарплату. Просить позов задовольнити. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати, понесені нею на оплату проїзду до експертної установи до м. Запоріжжя у загальному розмірі 448 грн. Відповідач [PERSON] у серпні 2014 року подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] (а.с.21-22). Ухвалою суду від 17.11.2014 року зустрічний позов було залишено без розгляду. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Суду пояснили, що відповідач постійної, офіційної роботи не має, на обліку у Центрі зайнятості не перебуває. Підробляє на будівництві, на ремонті квартир. У середньому на місяць має дохід близько 1200 грн. Відповідач просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 200 грн., на утримання дружини 200 грн. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а.с.7). Рік тому сімейні стосунки між подружжям були припинені. [PERSON] разом дитиною проживає у своїх батьків. Дитина фактично перебуває на утриманні матері. Матеріальної допомоги відповідач не надає. Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини ( аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину або у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років визначено у розмірі 1032 грн. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину до 6 років не може бути меншим ніж 310 грн. Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 84 СК України визначено також, що дружина з якою, проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З пояснень відповідача вбачається, що постійної роботи він не має, має дохід від підробіток в середньому 1200 грн. на місяць. Інших утриманців відповідач не має. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача, а також те, що відповідач є здоровою, працездатною особою і не має інших утриманців, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліментів на утримання дружини у розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, понесених нею на оплату проїзду до експертної установи до м. Запоріжжя для проведення генетичної експертизи, яка була призначена ухвалою суду за клопотанням відповідача для вирішення зустрічного позову, то суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині компенсації міжміського проїзду Бердянськ-Запоріжжя і зворотно ( для матері та дитини), а також проїзду в міському транспорті Запоріжжя. Витрати на купівлю продуктів харчування та засобів гігієни у цей день на суму 63,34 грн., суд відносить на рахунок стягнутих аліментів, оскільки такі витрати не є витратами, які пов'язані із розглядом справи. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У п. 46 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що виплата сум сторонам та їх представникам, свідкам, спеціалістам, перекладачам, експертам передбачає відшкодування витрат, понесених ними у зв'язку з переїздом до іншого населеного пункту та явкою до суду, у порядку,передбаченому ст. 85 і 86 ЦПК. Відповідно до ч.5 ст. 86 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Граничний розмір компенсації витрат у даному випадку визначається постановою Кабінету міністрів України N 590 від 27.04.2006р. «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути транспорті витрат, понесених нею на проїзд до експертної установи до м. Бердянська та зворотно у розмірі 373,12грн., а також транспортні витрати на проїзд в міському транспорті по м. Запоріжжю у сумі 12,00 грн., а всього стягнути 385,12 грн. Крім цього з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial