Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

16 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» про зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи свій позов тим, що вона звернулася до БТІ із заявою про ознайомлення з планом забудови по [ADDRESS] . Оскільки відповідач безпідставно відмовляє їй у ознайомленні з планом, вказуючи про його відсутність, змушена звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач у судовому засіданні підтвердила свої позовні вимоги, просила задовольнити позов. Представник відповідача Савін О.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , вказав, що вказану інформацію надати [PERSON] неможливо через відсутність на підприємтві детального плану [ADDRESS] . Суд, заслухавши сторони у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до дублікату договору купівлі-продажу, що зареєстровано в реєстрі 1-680 від 30.06.2010 року, посвідчений Ізюмською державною нотаріальною конторою,замість договору купівлі-продажу, посвідченого Ізюмською державною нотаріальною конторою , зареєстрованого в реєстрі №1-1689 від 03.06.1993 року - [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] .(а.с.6) Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 22 жовтня 1961 року виданого в місті Ізюм РАЦС Харківської області [PERSON] та [PERSON] є подружжям.(а.с.8) Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 26.01.2018 року підтверджено факт смерті [PERSON] , який мав місце [INFO] в місті Ізюм Харківської області.(а.с.7) [PERSON] неодноразово зверталася до начальника Ізюмського БТІ з клопотанням про ознайомлення з планом провулку Фруктового в місті Ізюмі Харківської області, але 11.02.2021 року та 19.10.2020 року начальник КП «Ізюмське МБТІ» Сова І. повідомила [PERSON] , що вказану інформацію надати [PERSON] неможливо через відсутність на підприємстві детального плану вулиць, провулків, в`їздів, проїздів, площ міста Ізюма.(а.с.10-11). У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорування. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, судом встановлено що позивачка є спадкоємицею за законом першої черги. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст..32 Конституції України, кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Представником відповідача надано суду докази того, що надати інформацію [PERSON] не має можливості, через її відсутність у наявності на підприємстві. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проаналізувавши надані сторонами суду докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю, оскільки позивачем не доведено порушення її прав відповідачем. Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed