Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

16 жовтня 2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який помер 25 травня 2000 року у смт. Зноб-Нвогородське Середино-Будського району Сумської області. У своїй заяві заявник посилається на те, що [PERSON] все своє життя проживав у [INFO], не був одруженим та не мав дітей. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки жодних медичних довідок щодо смерті [PERSON]. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, проте подав клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, і що не має заперечень по даній заяві, а тому суд вирішив розглянути справу на підставі документальних доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву [PERSON] про встановлення факту смерті задовольнити, виходячи з таких підстав. Згідно зі ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Допитані в якості свідків [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: вул. Зоряна, 15, смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області та [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: вул. Зоряна, 11, смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області, підтвердили факт, що [PERSON] був похований на цвинтарі в смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області. Вислухавши пояснення заявника, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, мотивуючи це тим, що [PERSON], [INFO], був громадянином України. Відповідно до довідки Середино-Будської ЦРЛ №01-08/1а/425 від 19.03.2018, вбачається, що 25 травня 2000 року медичним працівником Зноб-Новгородської селищної лікарні [PERSON] була констатована біологічна смерть [PERSON], який мешкав у смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області. Згідно довідки-характеристики №95/02/05/01-35 від 14.03.2018 [PERSON] до 25.05.2000 проживав у [INFO], один, у шлюбі не перебував, власних дітей не мав. Зі змісту довідки №96/02/05/01-35 виданою виконавчим комітетом Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області, встановлено, що [PERSON] похований на Зноб-Новгородському селищному кладовищі, підтверджується факт смерті [PERSON]. Державна реєстрація смерті громадянина [PERSON] не була проведена на території України в органах державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки медична довідка не видавалась. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до роз'ясень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК Україні суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~ \~ \~ \~ Оскільки реєстрація смерті громадянина України [PERSON], який помер 25 травня 2000 року, в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт його смерті, який достовірно встановлений судом.

Outcome: approved