Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

15.09.2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 20 квітня 1991 року по 24 вересня 2013 року, від шлюбу мають повнолітню доньку [INFO]. Під час перебування у шлюбі разом із відповідачем придбали спільне майно. Позивач звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про розподіл спільного сумісного майна подружжя, а саме визнання особистого права власності на ? частину комплексу будівель і майна, що зареєстровано та знаходиться: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, буд. 1 Ж. Рішенням Самарського районного суду від 09 липня 2015 року позов було задоволено частково та за нею було визнано право право вланості на ? частину комплексу будівель і майна, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 1Ж, та до складу якого входять: комплекс будівель і внутрішнього обладнання, які складаються з будівлі цеху №2 прибудови, надбудови, балкону (літ И-1, И-1 (І) над И-1), загальною площею 5515,1 кв.м.; побутових прощень, прибудови (літ. Л-3 Л-1 (І) Л-1 (ІІ)), загальною площею 1089,6 кв.м., будівлі цеху СТК, прибудови, ганку (літ. АВ-1 АВ-4, АВ-1(ІІ), АВ-1 (ІІІ) АВ-1 (ІV) ав), загальною площею1103,8 кв.м.; будівлі цеху (літ. АМ-1), загальною площею 298,0 кв.м.; огорожі (№1-8, 11-13, 15); замощення (І-ІІІ); нежитлові будівлі, які складаються з будівлі електроцеху (літ. Ю-1), загальною площею 140,1 кв.м., будівлі цеху (літ. АЛ-1), загальною площею 611,6 кв.м.Однак, при зверненні до державної реєстраційної служби у м. Дніпропетровську з заявою про державну реєстрацію у Реєстрі речових прав на нерухоме майно, права власності на визнану за нею ? частину майна, отримала відмову у державній реєстрації у звязку з накладеними забороною та арештами на вищевказаний обєкт нерухомості. Внаслідок накладення державними виконавцями обтяження у вигляді іпотеки і арешту, у тому числі на частку її майна, вона не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. У звязку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом та просить звільнити з під іпотеки та арешту належну їй ? частину комплексу будівель та майна, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 1 Ж (а.с. 2-5). В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Предстаник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «ВТБ Банк» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,третьої особи відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерста юстиції України в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши доводи та пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про придбання приміщень з прилюдних торгів від 14 березня 2003 року, посвідчених приватним нотаріусом [PERSON] приватний підприємець [PERSON] придбав комплекс будівель та споруд з прибудовами та побутовими приміщеннями, будівля електроцеху за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 1 ж (а.с. 10, 12). Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року за [PERSON] було визнано право право вланості на ? частину комплексу будівель і майна, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 1Ж, та до складу якого входять: комплекс будівель і внутрішнього обладнання, які складаються з будівлі цеху №2 прибудови, надбудови, балкону (літ И-1, И-1 (І) над И-1), загальною площею 5515,1 кв.м.; побутових прощень, прибудови (літ. Л-3 Л-1 (І) Л-1 (ІІ)), загальною площею 1089,6 кв.м., будівлі цеху СТК, прибудови, ганку (літ. АВ-1 АВ-4, АВ-1(ІІ), АВ-1 (ІІІ) АВ-1 (ІV) ав), загальною площею1103,8 кв.м.; будівлі цеху (літ. АМ-1), загальною площею 298,0 кв.м.; огорожі (№1-8, 11-13, 15); замощення (І-ІІІ); нежитлові будівлі, які складаються з будівлі електроцеху (літ. Ю-1), загальною площею 140,1 кв.м., будівлі цеху (літ. АЛ-1), загальною площею 611,6 кв.м (а.с. 45-46). Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 23732940 від 17 серпня 2015 року [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова на комплекс будівель, що розташований: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, будинок 1ж (а.с. 34-35). Так, з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна станом на 26.08.2015 року вбачається, що спірне майно знаходиться в іпотеці та має обтяження. Номер запису про іпотеку 3168471, підстава виникнення іпотеки: Договір № 6 про внесення змін до іпотечного договору третьої черги №№ 29-30/08МВ-1 від 20.08.2008 р., серія та номер: 1870, виданий 15.08.2012 приватним нотаріусом Дніпропетровська МНО [PERSON] Також, наявні записи про обтяження за номерами: 3168531, 3168665, 10324530; спеціальний розділ - за номерами: 5779440, 5786734, 10321935 (а.с. 36-44). 20 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством ВТБ Банк та [PERSON], який є майновим поручителем за Товариство з обмеженою відповідальністю «Механіка» був укладений Іпотечний договір третьої черги № 29-30/08МВ-1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за № в реєстрі 3801. Предметом іпотеки за даним договором є наступне нерухоме майно: 1) Комплекс будівель, який складається з: будівлі цеху № 2, прибудови, надбудови, балкону (літ. И-1, И,-1, над И,-1), загальною площею 5515,1 кв.м.; побутові приміщення, прибудови (літ. Л-3, Л,-1, Л,,-1), загальною площею 1089,6 кв.м.; Будівля цеху СТК, прибудови, ганок (літ. АВ-1, АВ,-4, АВ,,-1, АВ,,,-1, АВIV-1, ав), загальною площею 1103,8 кв.м.; Будівля цеха (літ. АМ-1), загальною площею 298.0 кв.м.; огорожі (№ 1-8, 11-13, 15); кран (№ 9, 10, 14); Замощення (І-ІІІ); Надземна галерея (№16). 2) Нежитлові будівлі, які складаються з: Будівля електроцеху (літ. Ю-1), загальною площею 140,1 кв.м.; Будівля цеха (літ. АЛ-1), загальною площею 611,6 кв.м. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Як вбачається із засвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] заяви, [PERSON] дала згоду своєму чоловікові [PERSON] на передачу нерухомого майна, яке було набуто під час зареєстрованого шлюбу та належить їм на праві спільної власності подружжя: нежитлові будівлі та комплекс будівель, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, буд. 1ж в іпотеку до Дніпропетровської філії відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк в забезпечення зобовязань Товариства з обмеженою відповідальністю «Механіка» за кредитним договором укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Механіка» із вищевказаним банком, дану заяву зареєстровано в реєстрі за № 3800. Згідно із ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; ( Абзац другий частини першої статті 17 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3273-IV від 22.12.2005); реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. [PERSON] предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відмовляючи у позові суд виходить з того, що не зважаючи на належність позивачу внаслідок поділу спільного майна подружжя ? частини спірного майна не тягне за собою звільнення даного майна з під іпотеки та зняття арешту, оскільки на сьогоднішній день відсутні підстави для припинення іпотеки, яка виникла на підставі Іпотечного договору третьої черги № 29-30/08МВ-1, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за номером в реєстрі 3801, а також не скасовані підстави з яких були накладені арешти на спірне майно. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Обраний позивачем спосіб захисту, як звільнення з під іпотеки і арешту майна взагалі відсутній Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено підстав для звільнення з під іпотеки і арешту належної їй частини майна, а тому позовні вимоги є не підтвердженими належними та допустимим доказами в розумінні ст. 57-60 ЦПК України. Аналізуючи приведені вище норми права та розглядаючи і вирішуючи спір на засадах змагальності та диспозитивності відповідно до положень статей 10, 11 ЦПК України та оцінюючи в сукупності надані сторонами докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню в заявлений позивачем спосіб не підлягають. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України поверненню не підлягають.

Outcome: dismissed