Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

15 червня 2020 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому вказав, що 15 травня 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9882647496. Згідно договору позичальник отримала 29000,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою річних процентів - 0,01% та щомісячних процентів - 3,99 % від суми кредиту. 15.05.2018 [PERSON] було письмово повідомлено про те, що право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, згідно якого АТ «ТАСКОМБАНК» набуло\~право вимоги\~на стягнення\~заборгованості,\~в тому\~числі за кредитним договором № 9882647496 від 15 травня 2018 року. [PERSON] своє зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Станом на 17.01.2020 року її заборгованість становить 62197 грн. 66 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 27740 грн. 04 коп.; заборгованість по річним процентам 3 грн. 43 коп.; заборгованість по щомісячним процентам 18924 грн. 18 коп.; сума пені нарахованої на суму простроченої заборгованості 11680 грн. 01 коп.; сума нарахованої неустойки 3850 грн. 00 коп. В зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором\~№ 9882647496\~від 15\~травня 2018\~року у розмірі 62197 грн. 66 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3153 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 17.08.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 10.09.2020 року представником ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» подано клопотання про залучення правонаступника АТ «ТАСКОМБАНК» - ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до Договіру факторингу № б/н від 29.07.2020. Ухвалою суду від 10.02.2021 дане клопотання задоволено та замінено позивача у справі з АТ «ТАСКОМБАНК» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал». В судове засідання представник позивача не з`явився, у заяві про заміну сторони у судовому провадженні просив розглянути справу за його відсутності. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Цюпкою О.В. було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнаються частково, на суму 42230 грн. 49 коп., які включають в себе: сума основного боргу 23489 грн. 92 коп.; проценти 15940 грн. 57 коп.; пеня 2800 грн. 00 коп. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 травня 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9882647496. Згідно договору позичальник отримала 29000,00 грн., строком на 24 місяці, зі сплатою річних процентів - 0,01% та щомісячних процентів - 3,99 % від суми кредиту. 15 травня 2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 згідно якого АТ «ТАСКОМБАНК» набуло право вимоги на стягнення заборгованості, в тому числі за кредитним договором № 9882647496 від 15 травня 2018 року. Про відступлення права вимоги відповідачка була письмово повідомлена 15.05.2018. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 17.01.2020 року заборгованість [PERSON] становить 62197 грн. 66 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 27740 грн. 04 коп.; заборгованість по річним процентам 3 грн. 43 коп.; заборгованість по щомісячним процентам 18924 грн. 18 коп.; сума пені нарахованої на суму простроченої заборгованості 11680 грн. 01 коп.; сума нарахованої неустойки 3850 грн. 00 коп. Відповідно до матеріалів справи, 15.05.2018 ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» перерахував на рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 грн. 00 коп., що підтверджується заявою на видачу готівки № 393818083 від 15.05.2018. Відповідач на погашення заборгованості за кредитним договором 05.09.2018 сплатила на користь АТ «ТАСКОМБАНК» грошові кошти в сумі 4732 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією № 1343-4502-4583-0025. Відповідно до\~п.\~5\~паспорту кредиту\~від ТОВ\~«Фінансова Компанія\~«Центр фінансових\~рішень» №\~2647496\~за користування\~коштами відповідач\~мала сплачувати\~проценти у\~розмірі 4\~%\~щомісячно (що\~складає 48\~%\~річних).\~А відповідно\~до п.\~6\~паспорту кредиту\~визначено графік\~повернення кредиту\~та сплати\~процентів,\~з якого\~вбачається,\~що повернення\~кредиту та\~сплата процентів\~мали здійснюватися\~щомісяця в\~строк до\~20\~числа рівними\~платежами.\~Тобто станом\~на 05.09.2018\~відповідачем було\~допущено прострочення\~сплати процентів\~за період\~з 15.05.2018\~по 20.08.2018\~(98\~днів)\~у сумі\~3221\~грн.\~92\~коп.\~(25000,00\~х 48%/365\~х 98). Стаття 1049 ЦК України покладає на позичальника обов`язок повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування», у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчим кредит у повному обсязі ця сума погашає у першу чергу прострочену до повернення суму кредиту та прострочених процентів за користування кредитом. Тому 05.09.2018 відповідачем при здійсненні платежу на погашення кредиту було сплачено 1510 грн.08 коп. (4732,00 - 3221,92), а отже сума заборгованості за тілом кредиту складається 23489 грн. 92 коп. (25000,00 - 1510,08). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу Виходячи з цього задоволенню підлягають вимоги про стягнення процентів за період з 21.08.2018 по 17.01.2020, (оскільки позивач 17.01.2020 заявив вимогу про дострокове повернення кредиту) сума яких складає 15940 грн. 57 коп., що розрахована наступним чином: за період з 21.08.2018 по 05.09.2018 (16 днів) на суму заборгованості 25000,00 грн.: 25000,00 х 48% / 365 х 16 = 526 грн. 03 коп. за період з 06.09.2018 по 17.01.2020 (499 днів) на суму заборгованості 23489,92 грн.: 23489,92 х 48% / 365 х 499 = 15414 грн. 54 коп. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3). Із розрахунків заборгованості вбачається, що до стягнення з відповідача нарахована пеня на суму простроченої заборгованості в загальній сумі 11680 грн. 01 коп. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те ж порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс/15 від 21.10.2015. Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею нарахованою на суму простроченої заборгованості, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору. Представником відповідача в поданому до суду відзиві зазначено про застосування строку позовної давності до стягнення суми заборгованості у виді неустойки, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Та визнаються вимоги про стягнення неустойки у вигляді штрафу у сумі 2800 грн.00 коп. нарахованого за період червня 2019 року по січень 2020 року (8 місяців) на суму прострочення понад 90 днів (350,00 х 8), які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Щодо заявленого представником відповідача [PERSON] адвокатом Цюпкою О.В. клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених нею витрати на професійну правничу допомогу, то суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що була сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) зазначенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Цюпкою О.В. було подано до суду договір про надання правової допомоги від 15.12.2020 з розрахунком наданих послуг та підтвердженням оплати коштів в сумі 4000 грн. 00 коп. та опис робіт виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги від 15.12.2020. Таким чином, відповідачем доведено понесенні ним витрат на правову допомогу, в розмірі 4000 грн. 00 коп., що підлягають стягненню з позивача пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем було заявлено до стягнення 62197 грн. 66 коп., а до задоволення підлягає сума боргу в розмірі 42230 грн. 49 коп., що становить 67,90 % (62197,66 х 100% : 42230,49) від заявлених вимог, тому частина позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено становить 32,10% (100% - 67,9%), а витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню в розмірі 1284 грн. 00 коп.(4000 грн. х 32,10%), які слід стягнути з ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] . Щодо судових витрат, які складаються із сплаченого судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в загальній сумі 3153 грн. 00 коп., які були понесені позивачем та документально підтверджені, то вони відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено до стягнення 62197 грн. 66 коп., а до задоволення підлягає сума боргу в розмірі 42230 грн. 49 коп., що становить 67,90 % (62197,66 х 100% : 42230,49) від заявлених вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню в розмірі 2140 грн. 88 коп.(3153 грн. х 67,90%), які слід стягнути з відповідача. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні, тому суд вважає, що з [PERSON] потрібно стягнути на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» різницю покладення судових витрат, а саме 856 грн. 88 коп. (2140,88 1284,00). На підставі викладеного,

Outcome: partial