Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

17.06.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15.09.1995 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON]. Подружнє життя не склалося через непорозуміння і несумісність характерів, на грунті чого виникали сварки. З 01.09.2012 р. проживають окремо і сімейних стосунків не підтримують, спору про поділ майна не виникає, питання утримання дітей вирішили у судовому порядку. Просить залишити їй шлюбне прізвище. Судовий розгляд проводиться в присутності перекладача Дніпропетровської обласної організації ТО УТОГ (Українське товариство глухих) [PERSON], оскільки сторони є глухонімими. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що строк для примирення, який надавався судом, позитивних результатів не дав. Відповідач позов не визнає і пояснив, що від шлюбу з [PERSON] мають двоє дітей, старший [PERSON] заперечує проти розірвання шлюбу. Намагався примиритися з дружиною, але вона цього не бажає, однак він наполягає на збереженні сім'ї. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 15 вересня 1995 р. у відділі реєстрації громадянського стану виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 949 (а.с. 3), від якого мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Шлюбні відносини між подружжям припинені з 01.09.2012 р. і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, проживають окремо, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Питання утримання дітей вирішено у судовому порядку, спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній. При цьому суд зазначає, що ухвалою суду від 22.10.2013 р. сторонам надавався строк для примирення, однак сторони протягом строку примирення не доклали зусилля для збереження сім'ї і поновлення шлюбних стосунків, позивач категорично проти подальшого примирення. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу має бути задоволена і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права дітей. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved