Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

16 січня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO], сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Фрунзівської районної державної адміністрації від 22.07.1996 року № 271/96, зареєстрованого 09.06.2000 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 54. В заяві посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] батько заявника. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 жовтня 2017 року, актовий запис складено 11 листопада 1960 року № 62, в якому померлий [PERSON], записаний батьком заявника. [PERSON] зареєструвала шлюб та прізвище [PERSON] змінено на [PERSON], в подальшому прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у розмірі 5, 71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 09.06.2000 року у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» відповідно до розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації № 271/96 від 22.07.1996 року та який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 54. 10 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 жовтня 2017 року, державний нотаріус Романова І.С. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її батька [PERSON], який помер [INFO], через те що згідно поданого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що виданий Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 09 червня 2000 року встановлено наявність помилки в написанні прізвища та по-батькові власника сертифікату, а саме: «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]». Крім того на вказаному бланку сертифікату є незастережне виправлення. Таким чином, вказані розбіжності не дають можливості заявникові прийняти спадщину від померлого батька. Заявник та представник заявника у підготовче судове засідання не з'явилися, але попередньо надали до суду заяву в якій вказали, що вимоги заяви підтримують у повному обсязі, просять суд їх задовольнити та розглядати справу за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Павлівська сільська рада Захарівського району Одеської області у судове засідання не з'явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без його участі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] батько заявника [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане Йосипівською сільською радою Фрунзівського району Одеської області 19 липня 2001 року. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 жовтня 2017 року, актовий запис складено 11 листопада 1960 року № 62, в якому померлий [PERSON], записаний батьком заявника. Відповідно до листа Фрунзівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 10.01.2018 року № 23/60-24 [PERSON] зареєструвала шлюб, прізвище [PERSON] змінила на [PERSON]. В подальшому прізвище заявника [PERSON] змінено на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.02.1992 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у розмірі 5, 71 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 09.06.2000 року у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» відповідно до розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації № 271/96 від 22.07.1996 року та який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 54. 10 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 жовтня 2017 року, державний нотаріус Романова І.С. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її батька [PERSON], який помер [INFO], через те що згідно поданого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], що виданий Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 09 червня 2000 року встановлено наявність помилки в написанні прізвища та по-батькові власника сертифікату, а саме: «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть зазначено «[PERSON]». Крім того на вказаному бланку сертифікату є незастережне виправлення. Належність спадкодавцю сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] підтверджується листом міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районнах від 18.12.2017 року № 0-15-0.192-3976/125-17 в якому зазначено, що гр. [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну ділянку частку (пай) колишнього КСП «Прогрес» серії [NUMBER] на території Павлівської сільської ради Захарівського району Одеської області на підставі розпорядження № 271/96 від 22.07.1996 року, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 54 від 16.06.1996 року, а також копією свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] де спадкодавець зазначений як [PERSON]. Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Оскільки невідповідність в написанні прізвища та по батькові заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації права щодо прийняття спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved