Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

17.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 16.12.1992 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Дачна, 41, м. Гуляйполе Запорізької області. На підставі рішення виконкому Гуляйпільської міської ради № 22 від 10.03.1972 року номер житлового будинку було змінено з № 41 на № 51. Іншою частиною вказаного житлового будинку володів [PERSON], який також помер. Встановити його спадкоємців не виявилося за можливе, так як відомостей про прийняття будь-ким спадщини не має. Після смерті батька, спадкоємицею першої черги була її мати [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але права власності в порядку спадкування не оформила. 14.06.2005 року її мати померла. Державну реєстрацію права власності на ? частину житлового будинку проведено не було, правовстановлюючі документи відсутні. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку позивачка не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на імя спадкодавця, а тому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, який належав перелому [PERSON]. В судове засідання позивач, представник позивача не зявилися, подали суду заяву, в якій прохали розглянути справу без їх участі, позов підтримали за тих обставин, які викладені в ньому, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач - Гуляйпільська міська рада, третя особа- приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявились, надали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, просили розглянути справу без їх участі. Справа розглянута без їх участі на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено в ст.1217 ЦК України спадкування може здійснюватися за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріалами встановлено, що 16.12.1992 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 156498 від 11.09.2001 року (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку № 51 по вулиці Дачна, в м. Гуляйполе Запорізької області, про що свідчить копія Свідоцтва про право особистої власності від 23.06.1964року, виданого на підставі рішення виконкому Гуляйпільської міської Ради депутатів трудящих від 21.05.1964 року, протокол № 10 (а.с.11). Також матеріалами встановлено, що позивачка є рідною донькою померлого [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження позивачки (а.с.6), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Після смерті батька, спадкоємицею першої черги була її мати [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але права власності в порядку спадкування не оформила. 14.06.2005 року її мати померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 357842 від 09.06.2016 року (а.с.10). Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 29.06.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], так як спадкоємицею пропущено шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини. (а.с.17). Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз'яснень, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач може звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той, з подружжя, хто його пережив. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.1 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] відноситься до першої черги спадкоємців за законом відповідно до ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом судом не встановлено. Позивач звернулася до суду за захистом свого невизнаного нотаріусом права на житловий будинок № 51, розташований по вул. Дачна, в м. Гуляйполе Запорізької області, який належав її батькам, в порядку спадкування. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування на ? частини будинку є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved