Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

16 січня 2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO], який після досягнення повноліття продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до припинення навчання. В обґрунтування позову вказувала, що вона, перебуваючи в шлюбі з відповідачем [INFO] року народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. При тому, що дитина продовжує навчання в навчальному закладі, відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просилв справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.12), який знаходиться на утриманні позивача. Згідно довідки від 10.01.2014 року № 703 [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення соціально-правового факультету Національного університету « Одеська юридична академія» термін навчання до 30.06.2017 року (а.с.14). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до вимог статті 199 СК України якщо повнолiтнi дочка, син продовжують навчання i у зв'язку з цим потребують матерiальної допомоги, батьки зобов'язанi утримувати їх до досягнення двадцяти трьох рокiв за умови, що вони можуть надавати матерiальну допомогу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідач працездатною тому, на переконання суду, спроможний платити аліменти на утримання дитини. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved