Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

15.02.2019 року до суду надійшла вказана заява, в якій представник заявника просить визнати відумерлою спадщину - квартиру [ADDRESS] , яка відкрилась [INFO] після смерті [PERSON] , та передати вказану відумерлу спадщину у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі ХМР. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - 11 ХДНК про встановлення факту проживання, визнання права власності в порядку спадкування за законом, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15.03.2016 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 06.11.2018 року, рішення Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 року скасовано, та в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи - ХМР, 11 ХДНК про визнання права власності відмовлено. Квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло належала [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі був зареєстрований лише померлий [PERSON] , та був знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. У зв`язку з відсутністю спадкоємців після смерті останнього, заявник звернувся до суду з вказаною заявою. Представник заявника ХМР Лях І. Ю. в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР та заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило. 15.02.2019 року вказана справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 26.02.2019 року було відкрито окреме провадження по даній справі, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.03.2019 року задоволено клопотання представника заявника, та витребувано у 11 ХДНК належним чином завірену копію спадкової справи заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 23.05.2019 року витребувано повторно у 11 ХДНК належним чином завірену копію спадкової справи заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (з усіма заявами про прийняття спадщини та постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій). В судовому засіданні залучено в якості заінтересованої особи по справі [PERSON] . Ухвалою суду від 25.06.2019 року закрито підготовче провадження по справі, та справу призначено до судового розгляді по суті. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту восьмого частини другої ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання спадщини відумерлою. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ХМЦПДЖФ 07.05.1998 року реєстр. [NUMBER] [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] після своєї смерті заповіт не залишив, він не був одружений. Після його смерті у 11 ХДНК була заведена спадкова справа №464/2014 року, з якої вбачається, що після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] Постановами державного нотаріуса 11 ХДНК було відмовлено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] [PERSON] звернулась до суду за захистом свого права спочатку в окремому провадженні із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, але ухвалою суду від 25.12.2014 року, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області 04.02.2015 року, вказану заяву було залишено без розгляду. В подальшому [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова в порядку позовного провадження із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, але рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.03.2016 року, їй було відмовлено в задоволенні позовних вимог. [PERSON] та [PERSON] постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.10.2016 року не оскаржували, та з відповідними позовами до суду не звертались. [PERSON] звертався до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, який рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 року було задоволено, але вказане рішення скасовано постановою Харківського апеляційного суду від 06.11.2018 року. Предметом заяви у справі, є визнання спадщини, яка залишились після смерті [PERSON] , відумерлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Статтею ст. 335 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Приписами ст. 338 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Згідно ч. 2 статті 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Вимоги ч. 3 статті 1277 ЦК України визначають, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (статті 1217,1258 ЦК України). Таким чином, умовою визнання спадщини відумерлою є відсутність спадкоємців у спадкодавця, усунення їх від спадщини, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини спадкоємець [PERSON] , якій на даний час не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Доказів того, що остання усунена від спадщини, відмовилась від її прийняття, або не приймає її, матеріали справи не містять, а тому підстав для ухвалення рішення відповідно до ст. 338 ЦПК України на разі не існує. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні даної заяви необхідно відмовити за наведених вище підстав. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed