overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

15 липня 2014 року позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в обґрунтовування заявлених вимог вказували, що 15.05.2000 року був укладений договір міни нерухомого майна - квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] На підставі зазначеного договору власником квартири [ADDRESS] в рівних долях є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Однак, позивачі не можуть розпорядитися зазначеною квартирою, оскільки договір міни нотаріально не засвідчений, що суперечить діючому законодавству. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, надав заяву про визнання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, - Універсальної товарної біржі «Марія» в судове засідання не в'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, П»ятої МДНК в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд на підставі ч. 2 ст. 47 (в редакції 1963 р.) ЦК України, знаходить позов обґрунтованим, оскільки якщо одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Судом встановлено, що 15.05.2000 року між сторонами був укладений договір міни нерухомого майна № 260, який посвідчений Універсальною Товарній Біржі «Марія», згідно якого позивачі обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на належну відповідачам квартиру [ADDRESS] Вказаний договір зареєстрований у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу № 110 за реєстровим номером 7092 від 18 травня 2000 року. Відповідно до відповіді П»ятої МДНК від 20 червня 2014 року № 978/02-14/64-14 [PERSON] роз'яснено, що нотаріальна контора не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, а саме на частку квартири [ADDRESS], оскільки вказаний договір міни не відповідає вимогам діючого законодавства. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання угоди дійсною є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки договір міни укладений відповідно до чинного законодавства, що діяло на час його укладання, а відтак у відповідності до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

15 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 червня 2010 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем не склались у зв'язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалась, позивачка просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання теж не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 22 червня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Однією сім'єю сторони не проживають, фактично шлюбні стосунки між ними припинені. Як вбачається із позовної заяви, основою розпаду сім'ї послугувало те, що сторони не зійшлись характерами, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сім'ї. Відповідач свою думку з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловив. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача позивачка відмовилась. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

15 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 8 червня 2002 року з відповідачем перебувала в шлюбних відносинах, від яких [INFO] народилася дочка [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Її коштів для повноцінного утримання їх спільних дочки та сина не вистачає. Відповідач на даний час працює в Сумській філії ПАТ «Укртелеком», регулярно отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків не має. За таких обставин позивачка просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не прибув, в заяві просив розглянути справу без його участі, позов визнав повністю. Судом встановлено, що сторони з 8 червня 2002 року перебувають у шлюбних відносинах, від яких у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 4, 5). Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні (а.с. 7). Матеріально забезпечувати дітей в добровільному порядку відповідач відмовляється. [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований, працює електромеханіком лінійних споруд та абонентських пристроїв в Сумській філії ПАТ «Укртелеком», регулярно отримує заробітну плату, що стверджується довідкою (а.с. 6), інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180 - 182, 183 Сімейного Кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

15 липня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений нею 19.04.2002 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2002 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 212, від якого народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з початку 2013 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

15 липня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від подружнього життя у них народилась дитина, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у іі відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції виданого 14.04.2009 року, актовий запис № 391, [PERSON] народилась [INFO], батьком дитини є [PERSON]. На даний час дитина проживає разом із матір'ю -[PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним, і в змозі надавати допомогу позивачці на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законні, тому задовольняє їх. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

15 липня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на малолітню дитину зазначивши ,що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 18 грудня 2004 року , зареєстрованому Дзержинським РАЦСом м. Кривого Рогу , актовий запис № 603 . Від сумісного життя з відповідачем мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO]. У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає , вона просить суд стягувати з аліменти в розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача щомісяця , починаючи з 15.07.2014 року до повноліття дитини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно . причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви сторін , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебувають в шлюбі з 18.12.2004 року , зареєстрованому Дзержинським РАЦСом м. Кривого Рогу , актовий запис № 603. Від сумісного життя вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки дитина , що потребує допомоги , перебуває на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини . Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

15 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 20 червня 1992 року відділом РАГС Київського РВК був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 598. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кожна з сторін окремо звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. При цьому у своїй заяві відповідач зазначив, що він згодний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 20 червня 1992 року відділом РАГС Київського РВК був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 598. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

15 липня 2014 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі 22.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 6. Від шлюбу сторонни мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання неповнолітньої дочки не надає. Позивач у судове засідання не зявилася, але попередньо надала суду письмову заяву у якій просить справу слухати в її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про слухання справи в його відсутності. З позовними вимогами погоджується повністю. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 6), та в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, ухиляється від обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки № 1898 від 11.07.2014, виданої виконавчим комітетом Деснянською селищною радою Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] проживає з [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

15 липня 2014 році до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якої представник позивача вказав, що 07 жовтня 2010 року між Одеським національним морським університетом (далі по тексту університет) та [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]) був укладений договір на навчання № 1004-237-2-10/з відповідно до якого позивач зобов'язувався надати студенту освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, а замовник зобов'язувався своєчасно вносити плату за освітню послугу. Загальна вартість освітньої послуги складає 20 740 грн., відповідач своїх зобов'язань перед університетом не виконує, в зв'язку з чим університет просить суд стягнути з [PERSON] на користь університету заборгованість за договором навчання, яка складає 11 100 грн. та судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання з'явився, на позові наполягає. Відповідачка позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до 901 ч.1 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до положень ст. 903 ч.2 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Так судом встановлено, що 07 жовтня 2010 року між Одеським національним морським університетом та [PERSON], [INFO], (код [NUMBER]) був укладений договір на навчання № 1004-237-2-10/з відповідно до якого відповідачка за отримання послуг за навчання має заборгованість, яка складає 11 100 грн., що підтверджується учбовою карткою студента. Відповідач своїх зобов'язань по договору навчання не виконував, університет надав розрахунок заборгованості з врахуванням того, що відповідач на 5 курсі не навчався, бо був відрахований з 4 курсу, а саме - 31.08.2013 року, освітньої послуги впродовж 5 курсу йому не надавалося, а тому позивач має сплатити позивачу 17 150 грн. - вартість освітньої послуги, яка надавалась впродовж 2,3 та 4 курсів. Таким чином, відповідачці було надано освітню послугу на суму 17 150 грн., але сплатила за неї лише 6 060 грн., а тому їй необхідно сплатити решту суми, що складає 11 100 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь університету підлягає стягненню судовий збір 243грн. 60 коп. (а.с. 1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

15 липня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 15 липня 2011р. з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку - [PERSON], [INFO].н, яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею, і на її утримання відповідач буде сплачувати аліменти. Причиною звернення до суду, є відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини. Крім, цього він зловживає спиртними напоями. В такому стані він дозволяє застосовувати до неї фізичне насильство. Між ними відсутнє порозуміння, відсутні спільні інтереси, постійно виникали конфлікти. Проживають вони окремо. На цей час, вона абсолютно впевнена в тому, що їхня сім'я розпалася остаточно і збереження бути не може. На примирення з відповідачем вона не згодна. Спору про майно в них не має. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2). Позивач в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності позов визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що з 15 липня 2011р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 липня 2011р. (а.с.4). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина - [PERSON], [INFO].н, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 жовтня 2011р. (а.с.5). В силу ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved