Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

17.10.18 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: - збільшити розмір стягнення аліментів і стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття; - продовжити стягнення аліментів на користь позивача, після досягнення повноліття, у зв`язку із навчанням до досягнення 23 річного віку [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною 23 річного віку. В обґрунтування позову вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час з відповідачем розлучені, діти проживають з позивачем. Стверджує, що відповідач участі в вихованні дітей не приймає, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує. Заборгованість по аліментам станом на 01.03.2018 р. складає 14852 грн. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року (суддя Панчук М.В.) відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. 03.01.2019 р. позивач звернулась в суд з заявою про залишення без розгляду позовні вимоги в частині збільшення розміру стягнення аліментів на утримання [PERSON] та стягнення аліментів після досягнення повноліття у зв`язку з навчанням до досягнення 23 річного віку [PERSON] . За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2020 року справу №568/1456/18 передано для розгляду судді Радивилівського районного суду Сільман А.О. Ухвалою від 22.12.2020 р. позовну заяву у справі № 568/1456/18 прийнято до розгляду суддею Сільман А.О. та призначено судове засідання на 26.01.2021 р. Ухвалою від 26.01.2021 р. відкладено розгляд справи на 10.02.2021 р. В судовому засіданні позивач підтримав заяву про залишення без розгляду позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] , позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Розглянувши заяву про залишення без розгляду позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] , суд враховує наступне. Статтею 13 ЦПК України передбачає право позивача на власний розсуд розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору, у зв`язку з чим виключно позивачу належить право вибору характеру своїх процесуальних дій: залишити позов без розгляду, чи закінчити судовий розгляд справи. Відповідно п. 5 ч. 1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Оскільки, заява про залишення позову без розгляду подана в суд до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне позовну заяву у справі № 568/1456/18 в частині позовних вимог про збільшення розміру та стягнення аліментів до досягнення 23 річного віку на утримання [PERSON] залишити без розгляду. А відтак, предметом спору у даній справі є збільшення розміру стягнення аліментів і стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне. Шлюб між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 1 від 2007 р., що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] від 06.03.2012 р. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 06.05.2006 р. стягнено з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 120 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення, Радивилівським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист № 2-209 від 14.04.2006 р. Відповідно до ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст. 192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.182 - 184 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 2 ст. статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише норми ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов`язок батьків утримувати своїх дітей, зокрема: ст. 181 «Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину», ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». В будь-якому випадку, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить стягувачу. Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом зміни розміру суми в твердій грошовій сумі 1500 грн. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся в суд з даним позовом 17.10.2018 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції суду вх.. № 3530/18 від 17.10.18 р. За вказаних обставин позов слід задоволити, збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. щомісячно з 17.10.2018 р. до досягнення дитиною повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved