Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

17.02.2015 року до Київського районного суду м.Харкова звернулась з позовом позивачка [PERSON] до відповідача та третьої особи в якій просить: Визнати [PERSON] 1954 року народження такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] Зобов'язати сектор Київський районний відділ у м.Харкові Головного управління ДМС України у Харківській області (61024, м. Харків, вул. Студентська,5/6) зняти відповідачку [PERSON] 1954 року народження з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала , що 16 червня 1998 року між [PERSON] (продавцем та [PERSON] (покупцем) було укладено договір купівлі - продажу (зареєстрованого в реєстрі за № 2 -3150 від 16.06.1998 року , бланк ААЕ № 908858.) Згідно зазначеного договору( Продавець гарантує виписку разом з членами своєї родини та звільнення житлових помешкань , які продає до 30 червня 1998 року ) . Після укладення даного договору відповідачка по справі в даному приміщення не мешкає , змінивши місце проживання , її речей в будинку немає , участі в оплаті комунальних послуг не приймає, але відповідачка по справі не виконала умов даного договору , не виписалась з даного будинку. Отже, відповідачка не проживає за адресою: [ADDRESS] тривалий час. Перед початком судового засідання від позивачки надійшла заява про слухання справи без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується , суду не надав, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У силу положень статей 21, 24 ,41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Статями 317, 358, 361 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник при цьому може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, мешкання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Таким чином, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживають більше 17-и років , не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті, вона вважається такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В даному випадку відповідачка, втратили право власності на будинок, втратили разом з одним із його складових, а саме право користування даним будинком . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved