Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

17.09.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 02 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1641. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у шлюбі у них народилися: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою від 20.09.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у зазначеній справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, пояснила що на час розгляду справи проживає окремо з дітьми. Відповідач в останнє судове засідання не прибув. Через представника адвоката Кінаша З.Ф. заявив клопотання про відкладення розгляду справи, т.я. перебуває на лікарняному. Адвокат підтримав таке клопотання. Позивач заперечила щодо клопотання, оскільки вважає це затягуванням справи. В судовому засіданні 03.12.2021 відповідач отримав позовну заяву з додатками, надав пояснення. За час перерви не подав суду письмових пояснень, відзиву, клопотань. Представник просив надати термін на примирення, в т.ч. для зясування дісної причини розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий зареєстрований 02 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №1641. У шлюбі у народилися: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, копії яких містяться в матералах справи /арк.спр.8-10/. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. Щодо твердження представника відповідача про надання строку для примирення, оскільки можливо зберегти шлюб, то суд приходить такого. Як вбачається з матеріалів справи, позов подано до суду 17.09.2021 і станом на день прийняття рішення, суд встановив, що відповідачем з моменту подання позову не вчинено жодних дій, які б могли привести до примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому немає необхідності для надання строку для примирення. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дітям, що мають істотне значення. На підставі ст.110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved