Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

16.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування, посилаючись на те, що його батькам [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 14989 від 25 липня 1994 року на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, та після її смерті позивач відмовився від своєї частки на спадщину та його батько [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із вказаної вище квартири. Право власності на квартиру за [PERSON] на час його смерті було зареєстровано на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину від 27 березня 2006 року, виданого Третьою донецькою державною нотаріальною конторою 21 січня 2011 року та дубліката свідоцтва про право власності на житло від 25 липня 1994 року, виданого Фондом комунального майна Донецької міської ради. Будучи єдиним спадкоємцем за законом, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. Після чого дізнався про наявність заповіту, посвідченого 01 червня 2011 року, згідно з яким [PERSON] заповів вказану квартиру в рівних частках позивачу та [PERSON] Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 жовтня 2013 року за позовом [PERSON] зазначений заповіт визнаний недійсним. Після набрання рішенням законної сили, позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 19 грудня 2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, а саме дублікатів свідоцтв, які знаходяться у третьої особи [PERSON] та які вона відмовляється надати. За таких обставин просить суд визнати за ним право власності на спірну квартиру. Позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача - Територіальної громади в особі Пролетарської районної в м. Донецьку ради, у судове засідання не з'явився, надав суду лист, просив справу розглянути без їх участі та винести рішення на розсуд суду (а. с. 30). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] позов не визнала та пояснила, що проживала однією сім'єю із померлим [PERSON], доглядала за ним, витрачала свої кошти на його лікування. Дублікати правовстановлюючих документів отримував батько позивача, де ці документи зараз їй невідомо. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру № 14989 від 25 липня 1994 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку від 29 червня 2011 року, актовий запис № 586, [PERSON] помер [INFO]; зі свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку від 27 вересня 2005 року, актовий запис № 1212, [PERSON] померла [INFO] ( а. с. 7, 12). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 березня 2006 року, виданого Третьою донецькою нотаріальною конторою, видно, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON], яке складається із 1/2 частини квартири [ADDRESS], є [PERSON] (а. с. 8). Право власності [PERSON] на спірну квартиру зареєстровано у визначеному законом порядку (а. с. 11, 13). Крім того, як видно зі спадкової справи № 437/2011, 17 грудня 2010 року був виданий дублікат свідоцтва про право власності № 14989 від 25 липня 1994 року, виданого Фондом комунального майна Донецької міської ради, а 21 січня 2011 року був виданий дублікат свідоцтва про право на спадщину від 27 березня 2006 року, виданого Третьою донецькою нотаріальною конторою (а. с . 18-23). Як пояснив у судовому засіданні позивач, у нього є оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, однак існують дублікати, які скасовують дію первинних документів. Незважаючи на те, що [PERSON] надавала до нотконтори дублікати свідоцтв, вона відмовляється їх повернути. Відповідно до рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 жовтня 2013 року № 2/262/2/2013 заповіт, складений [PERSON] , який був посвідчений 01 червня 2011 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №4050 визнано недійсним (а. с. 37-39). Рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 11 лютого 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 7 квітня 2014 року, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, зміну черговості спадкування - відмовлено (а. с. 46, 55). Проаналізувавши зміст наведених вище судових рішень та матеріали спадкової справи № 437/2011, наданої Третьою донецькою державною нотаріальною конторою, суд дійшов висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 30 червня 2011 року . Постановою державного нотаріуса Яценко В.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 грудня 2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] ( а. с. 20). Із положень ст. 1261 ЦК України випливає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син - [PERSON] Спадкове майно складається квартири [ADDRESS]. Також судом встановлено, що [PERSON] не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину через відсутність у нього дублікатів свідоцтва про право власності на житло № 14989 від 25 липня 1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 березня 2006 року. За таких обставин, позивач в інший спосіб, крім звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити свої права не може. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично вступив в управління спадковим майном, а тому можливо встановити за ним право власності на спірне майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved