Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

16.10.2019 року позивач звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з дня подання позову до суду і до припинення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х років. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.07.1998 року по 26.07.2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . До досягнення дитиною повноліття, а також в період навчання в Прилуцькому медичному училищі до 30.06.2019 року з відповідача за рішенням суду стягували аліменти на її утримання. На даний час дитина є повнолітньою, однак з 01.09.2019 року продовжує навчатись у Київському міжнародному університеті (на заочній формі навчання). Навчання здійснюється на контрактній основі, стипендія їй не нараховується. Термін навчання з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 року. У зв`язку з навчанням на контрактній основі, без отримання стипендії, а також через необхідність оплачувати вартість проживання у гуртожитку, нести витрати на проїзд до місця навчання та назад, харчування, тощо у дочки коштів на все це не вистачає, повністю утримувати себе самостійно вона не може, тому вона потребує матеріальної допомоги батьків. Донька проживає разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні. Однак позивач не має змоги самостійно її утримувати, оскільки отримує невисоку заробітну плату. Відповідач будучи батьком дитини у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює зварювальником цеху №1 ТОВ «ПК «Пожмашина». На підставі вищевикладеного, позивач і звернулась до суду з вказаним цивільним позовом. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання,хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. У зв`язку з цим, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.07.1998 по 26.07.2006, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та про розірвання шлюбу (а.с.7-8). [PERSON] навчається на 2 курсі у Київському міжнародному університеті (на заочній формі навчання). Навчання здійснюється на контрактній основі, стипендія не нараховується. Термін навчання з 01.09.2019 р. по 30.06.2023 року (а.с.9). Довідкою про склад сім`ї №724 від 08.05.2019 року підтверджується склад сім`ї позивачки, яка має доньку [PERSON] (а.с.10). Згідно договору про надання освітніх послуг вартість навчання за один навчальний рік складає 16900,00 грн. (а.с.13). Вартість проживання в гуртожитку становить 2280,00 грн. за один місяць згідно договору про надання послуг на проживання в гуртожитку (а.с.14). Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч.ч.8,9 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, при визначенні розміру аліментів (матеріальної допомоги) враховуються, як стан здоров`я, матеріальне становище дитини, так і стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка або дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дитиною віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим, у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що спільна [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття і продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, щодо факту неможливості надання матеріальної допомоги на утримання доньки доказів суду не надав, тому, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача (доходів) до закінчення нею навчання щомісячно, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд визнає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: partial