Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

16.05.2017 року [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем офіційно в шлюбі не перебувала, але проживали в цивільному шлюбі з 2010 року до кінця 2015 року. Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який був визнаний відповідачем у належному порядку, тому за документами та фактично позивачка для дитини є матірю, а відповідач - батьком. Дитина проживає разом з [PERSON], на даний час відвідує комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №370». Позивачка в своєму позові також зазначила, що зі свого боку вона докладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, відвідування дитсадку та інші потреби дитини. Відповідач проживає в іншому місці та з квітня 2015 року участі у вихованні та утриманні спільної дитини не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, у звязку з чим позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 гривень, але не менше 30 відсотків\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 травня 2017\~\~ року\~ і до\~ повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якої, згідно свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №333436, є відповідач і який проживає з матірю, знаходиться на її утриманні. Відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дітям, в звязку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій суми. Відповідно ч.2 ст.182 СК України (в редакції на момент подання позову), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно\~ вимог ст. 191\~ СК України\~ аліменти на дитину присуджуються\~ за рішенням суду від дня предявлення\~ позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи дані обставини справи, розмір та межі заявлених позовних вимог, суд стягує з відповідача на корить позивача аліменти на утримання сина, який проживає разом з матірю, в розмірі 1500 гривень, але не менше 30 відсотків\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 травня 2017 року\~ і до\~ повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд\~ стягує з відповідача судовий збір\~ на користь держави. Згідно\~ ст. 367 ЦПК України\~\~ суд допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу\~ за один місяць. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved