overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

17.05.2016 року ПАТ «Акцент-банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 31186,65 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору №б/н від 29.07.2013 року, ПАТ «Акцент-банк» надало [PERSON] кредит в сумі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, яка відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 03.04.2016 року становить 31186,65 грн. і складається з наступних сум: 3995,92 грн. - заборгованість за кредитом; 22456,42 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2773,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1461,27 грн. - штраф (процентна складова). Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 1378 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29.07.2013 року між ПАТ «Акцент-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6-12. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Акцент-банк» по кредитному договору станом на 03.04.2016 р. в розмірі 31186,65 грн. і складається з наступних сум: 3995,92 грн. - заборгованість за кредитом; 22456,42 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2773,04 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1461,27 грн. - штраф (процентна складова), - а.с. 4-5. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 31186,65 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1378 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

17.05.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.02.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 600 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.03.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 11432,93 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 13.02.2013 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 600 грн. зі сплатою 30 % річних (2,5 % в місяць) суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Обслуговування кредитної лінії здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 7-33) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.03.2016 року виникла прострочена заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 405,83 грн.; по відсоткам за користування кредитом 7056,48 грн.; по комісії 2950,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 520,62 грн. (а.с. 6) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 11432,93 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

17.05.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 28.07.2008 року ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого він є, уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000 грн. зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.03.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 15128,21 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 28.07.2008 року ЗАТ КБ Приватбанк, правонаступником якого є позивач, і відповідач уклали договір, за яким банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Обслуговування кредитної лінії здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 10-16) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.03.2016 року виникла прострочена заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1274,56 грн.; по відсоткам за користування кредитом 9995,16 грн.; по комісії 2900 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 250 грн.; штраф (процентна складова) 708,49 грн. (а.с. 6-9) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 15128,21 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

17.05.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.09.2006 року він уклав шлюб з відповідачем зареєстрований відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського УЮ АР Крим, актовий запис № 1214. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що проживання однією сімєю стало неможливим, в силу різних життєвих обставин сторони не змогли зберегти почуття взаємної любові та поваги, на даний момент шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, шлюб фактично розпався з березня 2015 року, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не має. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

17.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 10.11.2007 року Виконкомом Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, актовий запис № 26. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки під сторонами фактично припинені з грудня 2013 року, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у сторін немає неповнолітніх дітей, однак, добровільно шлюб розірвати сторони не можуть, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та просить шлюб розірвати. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 10.11.2007 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу [PERSON]І./ уклали шлюб, який зареєстрований Виконкомом Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, актовий запис № 26, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 069631 /а.с. 5/. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу немає неповнолітніх дітей. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з грудня 2013 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спору стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

17.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де просив стягнути з відповідача на користь [PERSON], [INFO], аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років. Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. [PERSON] є студенткою 2 курсу Полтавського базового медичного коледжу. В даний час їх матеріальний стан є вкрай нужденним. Дочка потребує витрат на харчування, навчання та одяг. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Допитавши сторін у справі, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов'язок щодо такого утримання обмежений періодом навчання сина чи дочки, але не є довшим, ніж досягнення ними 23-річного віку. Як зазначено у ст. 200 цього ж Кодексу, розмір аліментів визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.04.1998 року Малокобелячківською сільською радою, актовий запис № 5, гр. [PERSON] [INFO]. Батько - [PERSON], мати - [PERSON] Згідно довідки від 29.04.2016 року № 438, виданої [PERSON] у тому, що вона дійсно навчається у Полтавському базовому медичному коледжі на другому курсі відділення сестринської справи. Термін навчання з 01.09.2015 р. по 30.06.2018 р. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

17.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що: 28 квітня 2012 року уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причинною розірвання шлюбу стало те, що вони виявились різним людьми, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з листопада 2015 року. А тому позивач просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 28 квітня 2012 року зареєстрували шлюб; - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з листопада 2015 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам, відповідач з позовом згодна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

17.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 16501 грн. 37 коп. та судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. Позов мотивовано систематичним невиконання відповідачем умов договору. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив суду про згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень частини 2 статті 197, статті 225 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 19.09.2008 року сторони уклали договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії (а.с. 8-11). Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 22.03.2016 року складає 16501 грн. 37 коп., та складається з: заборгованості за кредитом - 1150 грн. 62 коп., заборгованості по відсотках - 5573 грн. 78 коп., 8515 грн.00 коп. - заборгованості за пенею та комісією та 1261 грн. 97 коп. - штрафу. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-6), правильність якого відповідачем не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення суми боргу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

17.05.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 липня 2001 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області України, за актовим записом № 112, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім'ї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

17.05.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебує у шлюбі з відповідачем. Від сумісного подружнього життя двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. На даний час шлюбні стосунки припинено, діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5,6), які мешкають разом з позивачем, що підтверджується довідкою Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області № 309 від 28.04.2016 року (а.с. 3). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 17.05.2016 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі, оскільки в 2011 році з відповідача вже стягнуто аліменти на утримання старшого сина. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: partial