Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

16.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки - [PERSON] , про виключення з актового запису відомостей про батьківство. Свої вимоги мотивує тим, що з 25.10.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, однак, з 2015 року фактичні шлюбні відносини між ними припинилися. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] . У зв`язку з тим, що дитина народилася у період їхнього шлюбу, у відповідності до ч. 1 ст. 122, ст. 133 СК України, батьком дитини у актовому записі про народження вказано саме його. Посилаючись на те, що він не є біологічним батьком дитини, просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису №6 від 31.01.2017 року про народження [PERSON] , зробленого Єланецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила, що позивач дійсно не являється біологічним батьком її сина [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки просив позовні вимоги задовольнити, оскільки, він визнає своє батьківство стосовно дитини. Вислухавши учасників справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході судового розгляду, з 25.10.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 3). У ході судового розгляду встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися ще в 2015 році. [INFO] відповідачка народила сина [PERSON] , про що 31.01.2017 року Єланецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запису №6 (а. с. 4). У зв`язку з тим, що дитина народилася у період шлюбу сторін, у відповідності до ч. 1 ст. 122, ст. 133 СК України, батьком дитини у її актовому записі про народження вказано позивача (а. с. 4). Вирішити питання про виключення відомостей про позивача як про батька дитини з її актового запису про народження у позасудовому порядку не видається можливим. А тому, нині захист прав позивача можливий лише у судовому порядку. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СУ України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно з пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка, як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. У судовому засіданні відповідачка у повному обсязі визнала позов і підтвердила, що позивач не являється біологічним батьком її неповнолітнього сина [PERSON] . Натомість, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки підтвердив, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачкою та визнав своє батьківство стосовно дитини. Згідно приписів ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачкою у даній цивільній справі, і вважає, що таке визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі обставини справи у їх сукупності, а також, виходячи з визнання відповідачкою позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі викладеного та

Outcome: approved