Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

16 січня 2017 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк розвитку» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № IKCASHSТG.139616.002 від 10 вересня 2013 року, яка становить 13696,18 грн. (тринадцять тисяч шістсот девяносто шість гривень 18 коп.). Відповідно до п.п. 1.1-1.10 кредитного договору ПАТ «ВБР». зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту в розмірі 10300,00 грн. на споживчі потреби строком до 09 вересня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних, зі сплатою комісії за оцінку фінансового стану позивальника в розмірі 300,00 грн. у день укладання кредитного договору, зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % від суми кредиту щомісяця в період сплати. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № IKCASHSТG.139616.002 від 10 вересня 2013 року ПАТ «ВБР» та [PERSON] уклали договір поруки № РХ029031.167822.001 від 10 вересня 2013 року, згідно з яким [PERSON] поручилась перед ПАТ «ВБР» за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Однак, відповідач свої зобовязання, передбачені Кредитним договором, не виконує, не здійснює погашення кредиту та не сплатив відсотки і комісію у розмірах та у строки, передбачені договором, сума боргу щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитними коштами та штрафних санкцій. Станом на 13 січня 2017 року заборгованість за кредитним договором становить 13696 (тринадцять тисяч шістсот девяносто шість) грн. 18 коп., у тому числі: -прострочена заборгованість по тілу кредиту 6262,10 грн.; -прострочена заборгованість по комісії 7414,01 грн. На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 року № 914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію [PERSON] акціонаерн6ого товариства «[PERSON] РОЗВИТКУ», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року № 234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делегуванню їй всі повноваження ліквідатора в ПАТ «ВБР» з 23 грудня 2015 року. Відповідно до Наказу № 441 від 22.12.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВБР» приступив [PERSON] терміново строком на два роки з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року. Відповідно до\~статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»\~до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив його задовольнити Відповідачі в судове засідання не зявилися, позов визнали та просили відстрочити виконання рішення суду по сплаті заборгованості. Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Судом встановлено, що 10 вересня 2013 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] був укладений кредитний договір № IKCASHSТG.139616.002 від 10 вересня 2013 року. Відповідно до п.п. 1.1-1.10 кредитного договору ПАТ «ВБР» зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту в розмірі 10300,00 грн. на споживчі потреби строком до 09 вересня 2016 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних, зі сплатою комісії за оцінку фінансового стану позивальника в розмірі 300,00 грн. у день укладання кредитного договору, зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00 % від суми кредиту щомісяця в період сплати. Відповідач згідно п. 4.2 кредитного договору зобовязався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та виконувати зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Пунктом 2.4 Кредитного договору встановлено період сплати кредиту, комісії та процентів: з 1-го по 5-те число кожного поточного місяця. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими. Однак, відповідачі свої зобовязання, передбачені Кредитним договором, не виконують належним чином, не здійснюють погашення кредиту згідно з графіком погашення, тобто у розмірах та у строки, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 13.01.2017 року, відповідно до якого вбачається, що відповідачем неодноразового були порушені терміни сплати щомісячного платежу. Заборгованість за кредитним договором № IKCASHSTG.139616.002 від 10.09.2013 року станом на 13.01.2017 року становить 13696,18 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № IKCASHSТG.139616.002 від 10 вересня 2013 року ПАТ «ВБР» та [PERSON] уклали договір поруки № РХ029031.167822.001 від 10 вересня 2013 року, згідно з яким [PERSON] поручилась перед ПАТ «ВБР» за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.12.2015 року № 914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію [PERSON] акціонаерн6ого товариства «[PERSON] РОЗВИТКУ», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 року № 234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації, призначено уповноважену особу Фонду та делегуванню їй всі повноваження ліквідатора в ПАТ «ВБР» з 23 грудня 2015 року. Відповідно до Наказу № 441 від 22.12.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку», до виконання повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВБР» приступив [PERSON] терміново строком на два роки з 23.12.2015 року по 22.12.2017 року. Відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Згідно ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] РОЗВИТКУ» заборгованості за кредитним договором IKCASHSТG.139616.002 від 10 вересня 2013 року у розмірі 13696,18 грн. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При цьому, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~ст. 131 ЦПК України\~сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Згідно ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Щодо клопотання відповідача відносно розстрочення судового рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 217 ЦПК України\~суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Ст. 373 ЦПК України\~визначено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Таким чином, системне тлумачення положень ст.ст. 217, 373 ЦПК України\~дає підстави дійти висновку, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. В обґрунтування клопотання, відповідач посилається на те, що у нього скрутне матеріальне становище, так як він є інвалідом другої групи. Таким чином, посилання відповідача дають суду підстави дійти до висновку, про наявність обєктивних ускладнень при виконанні судового рішення. За таких підстав, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення строком на 24 місяці шляхом стягнення суми боргу рівними частками щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved