Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

16.09.2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є пенсіонером, має ряд захворювань, їй були проведені операції на очі. 25.08.2020 отримала закритий перелом шийки стегнової кістки із зміщенням, у зв`язку з чим їй тяжко самостійно пересуватися і доглядати за собою. Її дохід складає лише пенсія, яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування, проживання. З урахуванням похилого віку та того, що вона проживає сама, її витрати на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, її пенсії не вистачає для забезпечення життєдіяльності. Зазначає, що її син ухиляється від свого обов`язку, не допомагає їй матеріально, не забезпечує всім необхідним для нормального проживання, не відвідує її та не піклується про неї. А тому, зважаючи, що відповідач взмозі сплачувати аліменти у зазначеному нею розмірі, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом. 17.09.2021 направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 03.11.2021. Ухвалою від 17.09.2021 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 18.10.2021, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 18.10.2021 ухвалою судді розгляд даної справи відкладено на 09.11.2021, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи достатніх даних про отримання відповідачем поштової кореспонденції. 19.10.2021 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому останній, не погодившись із заявленими позивачем вимогами відзначає, що його матір не представила суду жодних відомостей про розмір своєї пенсії, а також про наявність у неї майна. Як йому відомо, її пенсія складає 7000 грн., в той же час, як його пенсія становить 3547 грн. 31 коп. Отже, розмір пенсії позивачки майже вдвічі перевищує розмір його пенсії. Просить суд врахувати, що ніяких субсидій на комунальні послуги він не одержує, а при їх оплаті, а це становить біля 2000 грн., на проживання у нього залишається приблизно 1500 грн., що вкрай негативно впливає на його матеріальний стан. Крім пенсії, він жодних інших доходів не має. Крім цього, у власності позивачки знаходяться два легкових автомобілі марки «Lada» та «Daewoo». Також, не відповідає дійсності твердження позивача про те, що він нібито не допомагає їй матеріально, не піклується про неї. Будинок [ADDRESS] , у якому проживає позивач, належить йому на праві особистої власності. Звертає увагу, що він пропонував матері продати будинок і купити квартиру поблизу його помешкання в м. Трускавці, щоб він мав можливість її доглядати та надавати матеріальну допомогу. Однак, вона і надалі бажала мешкати у його будинку, де отримує субсидії на комунальні послуги. Незважаючи на такі обставини, він по мірі можливості приїжджав до матері, забезпечував її продуктами харчування, допомагав по господарству, а тому пред`явлення нею вказаного позову стало для нього повною несподіванкою. Вважає, що даний позов є надуманим та просить в задоволенні такого відмовити. 05.11.2021 ухвалою судді в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Так, необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Крім цього, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Обов`язок повнолітніх дочки, сина брати участь у додаткових витратах на батьків, окрім сплати аліментів, визначений статтею 203 СК України. Виникнення цього обов`язку пов`язано з особливими обставинами - зокрема, тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю батьків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , проти чого останній не заперечив у поданому ним 19.10.2021 відзиві. В той же час, встановлено, що позивач [PERSON] 25.08.2020 отримала закритий перелом шийки стегнової кістки із зміщенням, що підтверджується з медичної картки стаціонарного хворого № 04090, а.с. 10. Крім цього, із історії хвороби [PERSON] за № 04743 вбачається, що 10.01.2021 у останньої була проведена операція на очі, зокрема: факоемульсифікація катаракти задньокамерної ІОЛ, а.с. 11. Будь-яких доказів на підтвердження свого тяжкого матеріального становища, понесення додаткових витрат у зв`язку з хворобою, - позивачем не надано і такі в матеріалах справи відсутні. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. У той же час суд звертає увагу, що факт непрацездатності не є безумовною підставою для виникнення у відповідачів обов`язку надання матеріальної допомоги, оскільки позивачка повинна довести необхідність отримання такої допомоги. Таким чином, підстави звернення до суду з вказаним позовом не обмежуються виключно матеріальною складовою з огляду на рівень доходу позивачки. Окрім цього, слід зазначити, що позивачкою не представлено суду жодних аргументовано підтверджуючих доказів про її тяжке матеріальне становище, розмір її доходу (отримуваної пенсії) та розмір витрат, понесених нею у зв`язку з захворюваністю, а відтак, і потребу в отриманні аліментів від сина. При таких обставинах, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed