Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] подав до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що він, як спадкоємець за законом, успадкував після [PERSON], який помер 13 грудня 2013 року, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Останній за життя прийняв спадщину після свого батька [PERSON], який помер 06 вересня 2004 року, яка, зокрема, складалася із житлового будинку №17, розташованого по вул.Степовій в с.Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області. [PERSON] виявив, що у правовстановлюючому документі свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок по батькові [PERSON] помилково записано як (російською) «Харлович», тоді як за іншими документами його по батькові «Харлампійович». Заявник прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений. Цей факт має для заявника юридичне значення у звязку із прийняттям спадщини та оформленням відповідних прав на нерухоме майно. Заявник [PERSON] письмово повідомив судові про те, що він підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.17). Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області, Благовіщенська сільська рада Куйбишевського району Запорізької області, Куйбишевська районна рада Куйбишевського району Запорізької області, Куйбишевська районна державна адміністрація Запорізької області, як заінтересовані особи, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявилися, заперечень проти заяви [PERSON] не предявили. Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника і представників заінтересованих осіб. У відповідності до вимог частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник [PERSON] народився 17 серпня 1975 року в с.Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області. Його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.5,6 зворотна сторона). [PERSON] народився 26 січня 1953 року в с.Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області і є братом [PERSON] (а.с.6,6 зворотна сторона). Батьком [PERSON] і [PERSON] є [PERSON], який помер 06 вересня 2004 року (а.с.4,6,6 зворотна сторона). За життя [PERSON] набув права власності на житловий будинок №17, розташований по вул.Степовій в с.Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області та належить йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Куйбишевської районної ради Куйбишевського району Запорізької області на підставі рішення №39 від 25 квітня 1991 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку прийняв його син [PERSON] (а.с.24,25). [PERSON] помер 13 грудня 2013 року (а.с.3). Заявник [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом, у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та 06 листопада 2014 року отримав відповідне свідоцтво на частину спадкового майна (а.с.13). Згідно з частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна». 02 листопада 2015 року державний нотаріус Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області розяснив [PERSON] про необхідність надати відомості про належність [PERSON] правовстановлюючого документа свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок №17, розташований по вул.Степовій в с.Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області, оскільки у цьому документі по батькові [PERSON] записано як (російською) «Харлович», тоді як за іншими документами його по батькові «Харлампійович» (а.с.4,6,7,11,12,24,25). Отже, існуюча розбіжність у написанні по батькові [PERSON] унеможливлює вчинення нотаріальної дії в інтересах заявника [PERSON]. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON], бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також про обставини набуття права власності на житловий будинок, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання по батькові [PERSON] у свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок є відмінним від написання по батькові у свідоцтві про смерть особи, виданого на підставі паспорта громадянина України, через допущену помилку під час мовного перекладу з української на російську. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа [PERSON]. Крім того, заінтересовані особи у справі не заперечували проти встановлення факту належності правовстановлюючого документа вказаній особі. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника [PERSON] юридичне значення, який не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved