Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~17.07.2018 року позивач звернувся із позовом, в якому просить суд визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою, які знаходяться за адресою: вул.Виноградна (колишня Фрунзе), 27, с.Солониця, Козельщинського району, Полтавської області, після померлого 14.01.2015 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.01.2015 року помер його батько, [PERSON], після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями за адресою, які знаходяться за адресою: вул.Виноградна (колишня Фрунзе), 27, с.Солониця, Козельщинського району, Полтавської області. За життя [PERSON] 13.12.1999 року склав заповіт. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. Позивач та представник позивача, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 41,68). Відповідач, Солоницька сільська рада, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечила, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розглянути справу без участі представника (а.с.39). Третя особа, [PERSON], в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 14.01.2015 року помер [PERSON] (а.с.9). З довідки Солоницької сільської ради,Козельщинського району, Полтавської області вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 14.01.2015 року, був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], а також з ним була зареєстрована та проживала [PERSON] (а.с.21). Згідно копії технічного паспорта Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» склад домогосподарства за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, с.Солониця, вул.Виноградна, 27, складають будівлі та споруди 1958 року побудови (а.с.65-67). Таким чином, вказане домоволодіння входить до складу спадкового майна. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 13.12.1999 року секретарем Солоницької сільської ради, Козельщинського району, Полтавської області, реєстровий номер 179, яким спадкодавець заповів позивачу 1/2 частину житлового будинку (а.с.18). Вказаний заповіт є чинним згідно витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.63). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.2 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Таким чином, позивач отримав право на спадкування відповідно до ст.1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. А також заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], 28.01.2016 року останній було розяснено її права щодо можливості успадкування нею майна [PERSON] (а.с.16). 29.08.2017 року нотаріусом прийнято постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями у звязку з відсутністю документів, які засвідчують право власності померлої на вказане майно (а.с.16). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, є законні підстави для визнання права власності позивача на спірний житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved