Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

15 квітня 2019 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 січня 2015 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки на 1/6 частку його доходів щомісячно, починаючи з дня подання даного позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 22 січня 2015 року з нього стягнуті аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 22 грудня 2014 року і до теперішнього часу він регулярно сплачує аліменти та дбає про утримання доньки. Однак [INFO] у нових стосунках в нього народився син - [PERSON] , який має значні вади здоров`я та потребує проведення ряду операційних втручань та тривалого курсу лікування. На даний час вирішується питання щодо присвоєння дитині інвалідності. Через стан здоров`я дитини він має витрачати значні кошти на його лікування і наразі потребує зменшення розміру аліментів на старшу доньку. Сторони до залі судових засідань не прибули. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачу судові повістки із викликом до суду неодноразово надсилались рекомендованою поштою із повідомленнями за адресою її реєстрації, однак адресат, отримавши повістку на 10 червня 2019 року, до судового засідання не прибула, відзиву на позов не надала, будь-яких заяв (клопотань) не надіслала. Решту судових викликів не отримала, конверти повернуті поштовим відділенням за закінченням строків зберігання. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову частково, виходячи з наведеного. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 січня 2015 року, яке набрало законної сили 03 лютого 2015 року, були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини; з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 22 грудня 2014 року і до повноліття дитини. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що [INFO] в нього народився син [PERSON] , який має значні вроджені вади здоров`я та потребує тривалого та дорогого лікування. Наведені обставини підтверджуються наданими позивачем копією свідоцтва про народження [PERSON] копіями виписок з медичних карток хворого [PERSON] , [INFO] ,з яких вбачається, що дитина неодноразово та протягом тривалого часу перебувала на стаціонарному лікуванні та обстеженні у відділенні загальної хірургії КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» та має діагноз: хронічний тубулоінтерстиціальний нефрит єдиної правої нирки, ВВР СВС; аплазія лівої нирки; клапан задньої уретри; уретрогідронефроз справа; посткатетеризаційний протяжний стеноз висячого відділу уретри; носій У-образної кутанеостоми справа копією форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда вікової категорії від 0 до 18 років. Крім того, позивачем надано копію довідки ПрАТ «МК «Азовсталь» від 05 квітня 2019 року щодо суми утриманих з його заробітної плати аліментів за період з 01 жовтня 2018 по 31 березня 2019 року на користь відповідача. Таким чином, народження в позивача дитини, яка має значні вроджені вади здоров`я та потребує постійного та дороговартісного лікування, є на переконання суду, підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої доньки, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітньої дитини. 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, вимога позивача про зменшення аліментів з дня пред`явлення даного позову, не відповідає нормам діючого законодавства та задоволенню не підлягає. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору в сумі 768,40 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial