Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

15. 03. 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 травня 2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 5,950 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON], дочка [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON]. Заповіту померлий на вказану земельну ділянку не залишив. На момент смерті спадкодавця його жінка та діти постійно проживали з ним, що підтверджено відповідною довідкою [PERSON] сільської ради Синельниківського району №111 від 23. 02. 2015 року, заяви про відмову від спадщини вони не подавали до нотаріальної контори, крім того [PERSON] у встановлений шестимісячний строк звернулася до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, зо згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. 13. 01. 2015 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Другої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, але державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено в звязку з тим, що не надано документів, підтверджуючих право власності за померлим [PERSON] на земельну ділянку. [PERSON] правовстановлюючих документів на земельну ділянку нотаріусу не надала з наступних підстав. Так, власником спірної земельної ділянки була мати спадкодавця [PERSON], яка померла 22. 11. 2005 року, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку IV-ДП №120996 від 24. 04. 2001 року рішенням сесії [PERSON] сільської ради №96 від 05. 07. 2000 року, довідкою про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки №475-010/1 від 23. 01. 2015 року, договором оренди земельної ділянки від 10. 02. 2003 року. Після її смерті [PERSON] прийняв спадщину, так як постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено довідкою [PERSON] сільської ради №83 від 10. 02. 2014 року, і не заявляв про відмову від неї, у відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від час прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, але 11. 09. 2007 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення за заявою [PERSON] сільської ради Синельниківського району про визнання спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] відумерлою, припинено дію державного акту IV-ДП №120996 від 24. 04. 2001 року на право приватної власності на земельну ділянку (пай), розміром 5,950 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, виданого на імя [PERSON], передана у власність територіальної громади [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області земельна ділянка (пай), розміром 5,950 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, яка належала померлій [PERSON]. Після того, як про існування зазначеного рішення суду [PERSON] стало відомо (07. 02. 2014 року), останній його оскаржив і суд апеляційної інстанції 10. 04. 2014 року ухвалив рішення, яким скасував рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11. 09. 2007 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області до Синельниківської районної державної адміністрації, заінтересована особа: [PERSON], про визнання спадщини відумерлою відмовлено. 08. 05. 2014 року [PERSON] помер та не встиг отримати правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Під час звернення до [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] стало відомо, що не зважаючи на те, що [PERSON] сільській раді було відомо про наявність спадкоємця та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10. 04. 2014 року, спірна земельна ділянка на підставі рішень четвертої сесії пятого скликання №51-4/V від 26. 05. 2011 року та двадцять шостої сесії пятого скликання №224-26/V від 11. 04. 2014 року [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області була передана у спільну часткову власність громадянам [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які отримали свідоцтво про право власності на земельну ділянку та зареєстрували право власності на земельну ділянку, а саме: - право власності на 1/3 частку земельної ділянки [PERSON], підтверджується свідоцтвом про право власності на земельну ділянку, індексний номер 20646831 від 17. 04. 2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 20647307 від 17. 04. 2014 року; - право власності на 1/3 частку земельної ділянки [PERSON], підтверджується свідоцтвом про право власності на земельну ділянку, індексний номер 21080559 від 29. 04. 2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 21080889 від 29. 04. 2014 року; - право власності на 1/3 частку земельної ділянки [PERSON], підтверджується свідоцтвом про право власності на земельну ділянку, індексний номер 21085312 від 29. 04. 2014 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 21085680 від 29. 04. 2014 року. В звязку із викладеним вище, просить суд: - встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини; - визнати недійсним рішення четвертої сесії пятого скликання №51-4/V від 26. 05. 2011 року [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про надання у власність громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частці земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,95 га, пай №545 та рішення двадцять шостої сесії пятого скликання №224-26/V від 11. 04. 2014 року [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про передачу громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] у власність земельної ділянки, кадастровий номер 1224885000:01:002:0411, загальною площею 5,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради; - визнати недійсними свідоцтва про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1224885000:01:002:0411, загальною площею 5,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради 1) індексний номер 20646831 від 17. 04. 2014 року, власник [PERSON]; 2) індексний номер 21080559 від 29. 04. 2014 року, власник [PERSON]; 3) індексний номер 21085312 від 29. 04. 2014 року, власник [PERSON], скасувавши державну реєстрацію права власності на земельну ділянку - кадастровий номер 1224885000:01:002:0411, загальною площею 5, 95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, з реєстраційним номером нерухомого майна 342032112248: 1) індексний номер 20647307 від 17 квітня 2014 року, номер запису про право власності 5391557 від 14 квітня 2014 року, власник [PERSON]; 2) індексний номер 21080889 від 29 квітня 2014 року, номер запису про право власності 5505639 від 28 квітня 2014 року, власник [PERSON]; 3) індексний номер 21085680 від 29 квітня 2014 року, номер запису про право власності 5506839 від 28 квітня 2014 року, власник [PERSON]; - визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності по ? частині земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кожному, кадастровий номер 1224885000:01:002:0411, від загальної площі 5,95 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 08 травня 2014 року Представники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до початку проведення судового засідання надали суду заяви про підтримання заявлених позовних вимог та здійснення розгляду справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області в особі голови [PERSON] у судовому засідання заявлені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживав на момент смерті своєї матері [PERSON] разом із нею у с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області по вул. Радянська, буд. 92. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] по день своєї смерті проживала із своїм сином [PERSON] по вул. Радянська, 92 у с. Михайлівка Синельниківського району Дніпропетровської області. Суд, заслухавши пояснення представників позивача [PERSON] [PERSON], [PERSON], представника відповідача [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ №00352, виданого 24 листопада 2005 року виконкомом [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області підтверджується факт смерті 22 листопада 2005 року спадкодавця [PERSON] (а. с. 17). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №120996, виданого 24 квітня 2001 року [PERSON] сільською Радою народних депутатів, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 5,950 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі рішення 14 сесії ІІ скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів №96 від 05 липня 2000 року (а. с. 21) Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових праві фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, згідно відповіді на запит суду, 13. 10. 2015 року Другою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області повідомлено, що після померлої 22 листопада 2005 року [PERSON] спадкова справа не заведена. Отже, з викладеного вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] її син [PERSON] (копія Свідоцтва про народження Серії ІІ-ПЯ №361466, вданого 13. 01. 1960 року Старинковською с/р) із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався. Але, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] разом зі своєю матірю [PERSON], Г. І. по день її смерті, тобто до 22. 11. 2005 року. Дані обставини доводять факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 22. 11. 2005 року, та обґрунтовують обраний ним спосіб прийняття спадщини, який не суперечить вимогам ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яким закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Окрім того, позивачами надано суду копію свідоцтва про смерть [PERSON], померлого 08 травня 2014 року, про що 12 травня 2014 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис (а. с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є його дружина [PERSON] (копія свідоцтва про укладення шлюбу Серії ІІ-КИ №465423, виданого 19. 06. 1982 року Бабушкінським відділом РАГС (а. с. 8) та троє дітей: дочка [PERSON] (копія свідоцтва про народження Серії ІІІ-КИ №493350, виданого 20. 01. 1983 року Бабушкінським відділом РАГС (а. с. 13); син [PERSON] (копія свідоцтва про народження Серії V-КИ №265256, виданого 23. 05. 1986 року Варварівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області (а. с. 12); син [PERSON] (копія свідоцтва про народження Серії VІІ-КИ №258770, виданого 20. 11. 1992 року Варварівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області (а. с. 12). Як вбачається із наданої суду довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 23. 02. 2015 року (а. с. 15) [PERSON] до дня смерті, тобто до 08. 05. 2014 року був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO], разом із дружиною [PERSON], дочкою [PERSON], сином [PERSON], сином [PERSON], які є позивачами у справі (а. с. 15). Викладені обставини підтверджують постійне проживання позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що узгоджується із вимогам ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із наданої суду копії спадкової справи №328/2014 року до майна померлого 08. 05. 2014 року [PERSON], вбачається, що позивач [PERSON], у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк звернулася до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але 13. 01. 2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, в звязку із ненаданням документів, підтверджуючих за спадкодавцем [PERSON] право власності на вказане нерухоме майно. Як встановлено судом під час розгляду справи, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11. 09. 2007 року у цивільній справі №2о-65/07, яке набрало чинності 21. 09. 2007 року, визнано спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки (пію), розміром 6,950 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відумерлою, з переданням її у власність територіальної громади [PERSON] сільської ради, а Державний акт Серії IV-ДП №120996, щодо неї таким, що припинив свою дію (а. с. 27). Внаслідок отримання у розпорядження земельної ділянки, територіальною громадою в особі [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області прийнято 26. 05. 2011 року на четвертій сесії пятого скликання рішення (№51-4/V) про надання у власність по 1/3 частці земельної ділянки (паю) №545, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] на території [PERSON] сільської ради, відповідно до рішення суду у справі №2-435/11 від 14. 01. 2011 року (а. с. 31). 11 квітня 2014 року рішенням [PERSON] сільської ради №224-26/V вказаним громадянам вирішено питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки та надання її у власність (а. с. 32). На підставі рішень [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є відповідачами у даній справі, отримали відповідні Свідоцтва про право власності та [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 1/3 частку земельної ділянки кожний (а. с. 33-38). Однак, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2014 року, яке набрало чинності 10 квітня 2014 року, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2007 року скасовано, у задоволенні позовних вимог [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області до Синельниківської районної державної адміністрації, заінтересована особа: [PERSON] - відмовлено (а. с. 28-29). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на наведене, суд зазначає, що згідно із частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Тому, якщо правовий акт індивідуальної дії, в контексті справи, що розглядається, органу місцевого самоврядування, суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси окремих осіб, в даному випадку спадкоємців - позивачів, він може бути скасований в судовому порядку. Таким чином, виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості, а також достатності і взаємного зв'язку у їх сукупності, суд приходить до висновку, що посилання позивачів на те, що наявність не скасованих правовстановлюючих документів, виданих відповідачам відповідними державними органами в період набрання чинності рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області, яким встановлено порушення прав спадкоємця [PERSON] після смерті матері [PERSON], знайшло своє підтвердження під час розгляду даної справи, що є підставою для задоволення обґрунтованих та підтверджених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 08 травня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved