Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

15 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначає, що з 29 квітня 2006р. вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON], [INFO] Однак спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння між ними, різні погляди щодо сімейних обовязків та виховання дитини. У звязку з цим подружжя припинило шлюбні відносини та з червня 2016р. сторони проживають окремо. Враховуючи вищенаведене, вважає примирення неможливим, просить розірвати шлюб із відповідачем; стягнути з останнього судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте подала в суд заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Копію позовної заяви із доданими до неї документами відповідач отримав 22.05.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення № 6023600930810 (а.с 20), проте жодних заяв чи клопотань суду не подав, заперечення на позов не надав. В подальшому, в суд повернувся конверт із судовою повісткою для відповідача у звязку із неможливістю вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 969 від 19.05.2017р., суд вважає його таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що 29 квітня 2006р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 676, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 011931 (а.с. 4). У шлюбі в сторін народився син [PERSON], 30.08.2006року народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 048740, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 05.09.2006р. (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 24 СК України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки. При цьому, позивач [PERSON] не бажає перебувати у шлюбі, стверджуючи, що спільне життя сторін не склалося, а шлюбні відносини припинені з червня 2016р., тобто шлюб має формальний характер, а його збереження суперечить її інтересам;. Судом встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає примирення неможливим, а відповідач жодних заперечень з цього приводу не надав. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору на користь позивача. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved