Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

15.03.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити розмір стягуваних аліментів\~ та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], 14.06.2003 року в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.11.2012 у справі № 1306/6593/2012, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що у звязку з інфляційними процесами в країні сплачувана відповідачем сума аліментів недостатня для повноцінного забезпечення дитини, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів. Просить суд постановити рішення, яким змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 15.03.2018 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 19.03.2018 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 05.04.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на те, що має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, позаяк на даний час офіційно працевлаштований та працює на посаді провідного економіста в філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк». Додатково звертає увагу суду на те, що бере участь у вихованні свого сина, забезпечує його всім необхідним (одяг, харчування в школі, тощо), оскільки позивачка на даний час за кордоном. Крім того, зазначив, що на його утриманні також знаходиться матір - [PERSON], [INFO], якій встановлено 2 групу інвалідності з дитинства. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] [PERSON] уточнивши позовні вимоги, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини доходів зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач працює і має стабільний заробіток. Відповідач не погодився на запропонований представником позиваки розмір аліментів в розмірі ? частини доходів зі всіх видів його заробітку, просить стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини його доходу, оскільки його син здебільшого проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дрогобицького\~міськрайонного суду\~Львівської області\~від 05.11.2012\~року постановлено\~стягувати з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~сина [PERSON],\~[INFO]\~в розмірі\~по 300\~грн.\~щомісячно і\~до досягнення\~дитиною повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи представника позивача, що з моменту винесення судового рішення неодноразово підвищувався розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак погіршилося матеріальне становище дитини.\~ При зміні розміру аліментів суд враховує положення ст. 141 СК України, згідно яких мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, зокрема, утримання дітей, як матірю, так і батьком. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивачки і відповідача (офіційно\~працевлаштований,\~має на\~утриманні матір\~-\~[PERSON],\~[INFO],\~якій встановлено\~2\~групу інвалідності\~з дитинства) -\~платника аліментів,\~прожитковий мінімум\~для дитини\~відповідного віку,\~а також\~з врахуванням\~рівності прав\~та обовязків\~батьків щодо\~дитини,\~вимог розумності\~та справедливості\~і визначає\~їх в розмірі 1/4 частини доходів зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ При наявності у позивача доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивач не позбавлена можливості заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved