overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

15.04.2013 року представник відповідачів - [PERSON] подав до суду зустрічний позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про відновлення права власності та визнання права власності на нерухоме майно, визнання протиправними та незаконними свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Ухвалою суду від 17.04.2013 року у прийнятті зустрічного позову було відмовлено. 08.01.2014 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву про повернення судового збору посилаючись на те, що при постановленні вищезгаданої ухвали від 17.04.2013 року, судом не було вирішено питання про повернення відповідачу сплаченого судового збору в розмірі 1681,72 грн. Просила подану заяву задовольнити. Сторони в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» імперативно встановлює випадки коли повертається сплачена сума судового збору, а саме у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмова у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду ; закриття провадження у справі. Судом встановлено, що ухвалою суду від 17.04.2013 року у прийнятті зустрічного позову відповідачів було відмовлено. Разом з тим, при постановленні ухвали від 17.04.2013 року судом не було вирішено питання про повернення судового збору в розмірі 1681,72 грн., сплачених відповідачем [PERSON] відповідно до квитанції № 243 від 11.04.2013 року на р/р 31212206700010. З огляду на викладене, відповідачу - [PERSON] підлягає поверненню сума судового збору в розмірі 1681,72 грн., сплаченого відповідно до квитанції № 243 від 11.04.2013 року на р/р 31212206700010. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

15.04.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що сімейно-шлюбні відносини між ним та відповідачем були припинені з листопаду 2013 року, у зв'язку із тим, що постійно між сторонами виникали сварки щодо скрутного матеріального становища, що негативно позначається на психологічній атмосфері в сім'ї. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із відповідачкою. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 01.06.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського райуправління юстиції м. Запоріжжя, за актовим записом № 102. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають із відповідачкою. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

15.04.2014 [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над дружиною [PERSON]. Вимоги заяви мотивовано тим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи і страждає на психічну хворобу, через це не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.06.2010 [PERSON], народження [INFO], визнано недієздатною. В цьому ж році опікунство, відповідно до рішення суду, було покладено на її матір [PERSON] Зважаючи на те, що [PERSON] є літньою людиною, має поганий стан здоров'я та проживає окремо від [PERSON] вона не може виконувати обов'язки опікуна. В судовому засідання заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. До суду надійшов лист голови Пирятинської міської ради про розгляд справи за відсутності їх представника, вимоги заяви визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.06.2010 [PERSON] визнано недієздатною (а.с. 3). 17 вересня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 130 ( а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження від 15.08.2011 у подружжя народився син [PERSON], народження [INFO] (а.с. 6). Зважаючи на те, що мати [PERSON] - [PERSON] є літньою людиною, має поганий стан здоров'я та проживає окремо, вона не може виконувати обов'язки опікуна Рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області визнано доцільним призначити громадянина [PERSON], народження [INFO], опікуном над його недієздатною дружиною [PERSON], народження [INFO] (а.с. 4). В матеріалах справи міститься довідка Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яка характеризує заявника [PERSON] з позитивної сторони (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи викладені обставини, суд знаходить за необхідне задовольнити заяву, призначити [PERSON] опікуном над його недієздатною дружиною [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

15.04.2014 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач звернулася до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач є батьком її повнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до часу закінчення дитиною навчання. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягяє задоволенню з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.03.1996, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, про що 26.03.1996 складено відповідний запис за №226, батьком дитини зазначений відповідач [PERSON]. /а.с. 4/. Станом на 04.04.2014 [PERSON] навчається 11В класі загальносвітньої школи І-ІІ ступенів №19 м. Палвограда Дніпропетровської області /а.с. 8/ Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини в досудовому порядку сторони не дійшли. Відповідач працює, інших утриманців не має, стягнень за виконавчим документом з нього не здійснюється. Згідно із ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З огляду на викладене, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. З ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

15.04.2014 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 15.09.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до 23.03.2014 року. Рішенням Волноваського районного суду від 11.04.2014 року шлюб між ними розірвано. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частини заробітної плати щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст.180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 15.09.2007 зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС Волноваського РУЮ в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №183. Проживали однією сім'єю до 23.03.2014 (а.с.6). Рішенням волноваського районного суду від 11.04.2014 шлюб між ними розірвано. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

15.04.2014 позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. До початку судового засідання від позивачки надійшла заява, справу просить розглядати без її участі, позов підтримала, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищезазначені обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Гр. [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження: Серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжннянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 500 від 16.12.2013 року, з якого вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Позивачка з неповнолітньою дитиною, яка знаходиться на її утриманні, мешкають разом. Відповідач відмовляється від надання допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що дає підстави для стягнення з нього аліментів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, наявність у нього на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, встановив до стягнення на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ № 3647-VI від 08.07.2011 р. «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

15.04.2014р. [PERSON], звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що [INFO] померла його рідна сестра [PERSON], котра на момент смерті проживала в с. Юнашки, Погребищенського району Вінницької області. Після її смерті за місцем проживання відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, присадибна земельна ділянка, пай та інше майно. Заявник як спадкоємець за законом не має змоги оформити своє право на спадщину в зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні зв'язки між ним та [PERSON], тому що відсутнє свідоцтво про народження померлої, з якого було б видно, що в [PERSON] та в заявника спільні батьки. Заявник просив провести розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав заяву. Саражинецька сільська рада Погребищенського району Вінницької області, просила провести розгляд даної справи без участі їхнього представника, про що до суду повідомили телефонограмою, проти заявлених вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 5), свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 6), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним братом [PERSON], яка померла [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним братом [PERSON], яка померла [INFO]., то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

15.04.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом (а.с.2-3), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років [INFO] В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка не з'явилась в судове засідання, надала заяву (а.с. 15), в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач не з'явився в судове засідання, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 16). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 05.05.2012 р. (а.с. 5 об.), мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка мешкає з позивачкою (а.с. 8). Сторони не досягли домовленості з питання утримання дружини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров'я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позову і до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд бере до уваги визнання відповідачем позову (а.с. 16). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

15.04.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом (а.с.2-3), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовну заяву та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 16). Відповідач надав заяву, в якій визнав позов, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 17). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 05.05.2012 р. (а.с. 5 об.), мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка мешкає з позивачкою (а.с. 8). Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров'я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд бере до уваги визнання відповідачем позову (а.с. 17). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

15.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визначення додаткового двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що [INFO] року померла його баба [PERSON]. Відповідно до заповіту від 22.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] заповіла позивачу усе своє майно. Сумлінно помиляючись [PERSON] вважав, що прийняття спадщини оформлюється після спливу шести місяців після смерті спадкодавця, а тому в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не звертався, а також мав скрутне матеріальне становище, оскільки з 2008 року не має постійного місця праці, тому і пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Звернувшись в нотаріальну контору з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить встановити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після баби [PERSON], померлої [INFO] року. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позов визнає у повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Також, суд вважає доцільним не допитувати свідків по даній справі, а обмежитись їхніми письмовими поясненнями. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, на підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

15.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів і поглядів на сімейне життя, а також внаслідок сварок і скандалів. У зв'язку з цим з січня 2013 року шлюбні стосунки між ними припинені і спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 19.04.2011 року сторони уклали шлюб, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6, 7) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили в січні 2013 році і з того часу проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved