Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

15.11.2018 року [PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м.\~Запоріжжя із позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 14.02.1981 року міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №\~449. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2010 року з причин відсутності взаєморозуміння у вирішенні питань сімї, проте, не дивлячись на відсутність неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу, розривати шлюб в органах РАГС відповідач відмовився, у звязку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з вказаним позовом. Збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечитиме інтересам подружжя. Ухвалою судді від 30.11.2018 року за позовом відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою від 26.12.2018 року підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності та після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «Щегольська». Відповідач [PERSON], будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи,\~що підтверджено\~його особистим\~підписом в\~рекомендованому повідомленні\~про вручення\~поштового відправлення,в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Шлюб між [PERSON] (до шлюбу Щегольською ) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], був зареєстрований 14 лютого 1981 року міським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис №\~449, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст.\~24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Звернення позивачки до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність її вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням закріпленого в\~ст.24\~СК України принципу його добровільності є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи. Крім того, згідно з\~ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначила позивач у позові, і що не було спростовано відповідачем, сімейні стосунки між подружжям припинені ще з 2010 року, з того часу спільне господарство ними не ведеться, примирення небажане та неможливе, на теперішній час шлюб має лише формальний характер, отже його збереження суперечитиме інтересам подружжя. Згідно ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В поданій до суду заяві про підтримання позовних вимог позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Щегольська». За таких обставин суд вважає, що позовна заява як обґрунтована та така, що відповідає вимогам закону та інтересам подружжя, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved