Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

17.02.2015 року заступник прокурора м. Чернігова звернувся до суду з позовом\~ до відповідачів про\~ визнання частково недійсним рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, в якому просив: - визнати недійсним пункт 2.1.1 рішення 13 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 29.09.2011 р. про надання у власність [PERSON] земельної ділянки вартістю 25442 грн., площею 0,0995 га., кадастровий № 7410100000:02:054:5839, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, садівниче товариство Колос, земельна ділянка № 203 в адміністративних межах Чернігівської міської ради; - визнати недійсним державний акт зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 741010001000561 серії ЯМ № 300897, виданий на ім'я [PERSON] про право власності на земельну ділянку вартістю 25442 грн., площею 0,0995 га., кадастровий №7410100000:02:054:5839, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, садівниче товариство Колос, земельна ділянка № 203 в адміністративних межах Чернігівської міської ради; \~ \~ \~ \~ - скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯМ № 300897 виданого на ім'я [PERSON] про право власності на земельну ділянку вартістю 25442 грн., площею 0,0995 га., кадастровий №7410100000:02:054:5839, що зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 741010001000561. В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Чернігівської міської ради позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що оскаржуване рішення винесене органом місцевого самоврядування в межах наданих повноважень та з дотриманням норм чинного законодавства. Представник співвідповідача просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на необґрунтованість вимог прокурора. Представник Садівничого товариства Колос при вирішенні справи поклалася на думку суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків [PERSON], [PERSON]\~ та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2014 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в зв'язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України. В ході досудового слідства встановлено, що [PERSON], перебуваючи на посаді голови садівничого товариства Колос, будучи службовою особою, діючи умисно в період часу з липня по вересень 2011 року, знаходячись в садівничому товаристві\~ Колос за адресою: м. Чернігів, с. Півці, вніс завідомо неправдиві відомості до довідки, в якій зазначено, що [PERSON] являється членом садівничого товариства Колос і користується земельною ділянкою № 203 площею 0,0995 га з 2001 року, змінивши дату користування з 2011 року на 2001 рік та площу землі з 0,058 га на площу 0,0995 га, завірив її власним підписом та відбитком печатки садівничого товариства Колос. Зазначена довідка стала підставою для набуття права власності [PERSON] на земельну ділянку № 203 у CT Колос площею 0,0995 га. Так, [PERSON] в 2011 році звернувся до Чернігівської міської ради із заявою про передачу йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0995 га замість 0,058 га (право на користування якою він мав за даними СК Колос) Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, садівниче товариство Колос, земельна ділянка № 203 в адміністративних межах Чернігівської міської ради, кадастровий № 7410100000:02:054:5839. Пунктом 2.1.1 рішення 13 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 29.09.2011 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, садівниче товариство Колос, вартістю 25442 грн., площею 0,0995 га., кадастровий № 7410100000:02:054:5839. На підстав вищевказаного рішення [PERSON] видано державний акт Серії ЯМ № 300897 на право власності на спірну земельну ділянку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON]\~ показав суду, що робив заміри земельної ділянки №203 в межах, які визначені замовником, оскільки стояла огорожа на вказаній земельній ділянці. Проте, у разі, якщо відбулося захоплення іншої земельної ділянки, то за заявою зацікавлених осіб можуть бути внесені виправлення. Свідок [PERSON] показав суду, що земельна ділянка №203 не оброблялася, члени садівничого товариства скаржилися на те, що буряни засмічують сусідні земельні ділянки, а тому було вирішено надати можливість приватизувати землю по межі, де стояла огорожа. Представник Садівничого товариства Колос в судовому засіданні стверджувала, що в садівничого товариства відсутня землевпорядна технічна документація, а тому межі земель, що належать садівничому товариству, їй не відомі. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах міста Чернігова і, відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, розпорядження нею від імені територіальної громади здійснює Чернігівська міська рада. Статтею 59 Закону України\~ Про місцеве самоврядування в Україні,\~ передбачено, що акти органів та посадових осіб міського самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або Законом України визнаються незаконними у судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 116 ЗК України - набуття права на земельну громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 152 ЗК України та п. 5 роз'яснень постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ - захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 152 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Законом України Про місцеве самоврядування в Україні (п. 34 ч. 1 ст. 26) виключно до компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Згідно зі ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. З вищевикладеного вбачається, що підставою для оформлення державного акту на право власності на землю серії ЯМ № 300897 на ім'я [PERSON] стало рішення 13 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 29.09.2011 року та довідка голови Садівничого товариства Колос [PERSON], який ухвалою суду звільнений від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню за підробку документів по спірній земельній ділянці, що встановлено судовим рішенням. Відповідно до листа №79 від 08.04.2015 року ДП Чернігіврайагролісгосп, адресованого прокуратурі м. Чернігова встановлено, що відповідно до висновків наданих старшим майстром лісу ДП Чернігівагролісгосп, на підставі матеріалів лісовпорядкування частина земельної ділянки , наданої у власність [PERSON], увійшла в межі земель ДП Чернігіврайагролісгосп ( 54 квартал). При цьому підприємство не надавало дозволу на її вилучення з постійного користування земель лісового фонду, межі зазначеної земельної ділянки не погоджувало. Згідно п. г ч. 4 ст. 84 ЗК України ( в редакції від 07.08.2011 року, яка діляна на час прийняття рішення міською радою) до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення. Таким чином, при прийнятті вказаного рішення вбачається порушення вимог ст.ст. 84, 149 ЗК України. Враховуючи вище викладене позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved