Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Маневицької районної державної адміністрації, Цмінівської сільської ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що її батькові [PERSON], який помер 17 вересня 2005 року, за життя належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Українська, 16, с. Підгаття, Маневицького району, Волинської області. Крім того, [PERSON] на території Цмінівської сільської ради Маневицького району Волинської області належало згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0201650 та серії РН № 073538, які видані Маневицькою державною районною адміністрацією відповідно 19 березня 1997 року та 13 червня 2003 року, право власності на дві земельні частки (паї) площею 1, 41 га. для ведення особистого селянського господарства вартістю 20590, 40 грн. кожна. Після смерті спадкодавця вона в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі до Маневицької державної нотаріальної контори в шестимісячний строк після відкриття спадщини заяви про її прийняття. Інші спадкоємці по смерті [PERSON] ні за законом, ні за заповітом спадщини не прийняли, відмовилися від неї. Отримати свідоцтво про право на спадщину в даний час вона не має можливості через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і в позасудовому порядку вирішити це питання неможливо. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: вул. Українська, 16, с. Підгаття, Маневицького району, Волинської області та право на дві земельні ділянки (паї) для ведення особистого селянського господарства. Позивач [PERSON], її представник [PERSON] свої позовні вимоги підтримали частково, просять визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а позов в частині визнання права на дві земельні ділянки (паї) для ведення особистого селянського господарства залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача, які вона підтримує в судовому засіданні, визнав повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON], представники відповідачів від Маневицької районної державної адміністрації, Цмінівської сільської ради Маневицького району, Волинської області, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, подали до суду письмові заяви, в яких просять слухати справу у їх відсутності, що на думку суду є можливим, позовні вимоги визнають. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, що зявилися в судове засідання, приймаючи до уваги думку сторін, викладену в письмових заявах на імя суду, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Судом встановлено, що позивач [PERSON], і зокрема, її представник [PERSON] не обмежений у повноваженнях вчинити визнання позову, підтримувати або не підтримувати позовні вимоги і його дії не суперечать інтересам позивача, інтереси, якої він представляє. Сторонам зрозумілі наслідки процесуальних дій у звязку з підтриманням і визнання ними позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З наведених підстав, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на будинковолодіння підлягають до повного задоволення. Підлягають до задоволення вимоги позивача та його представника в частині залишення без розгляду позову про визнання права на дві земельні ділянки (паї) для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Судом встановлено що клопотання позивача [PERSON] про залишення позову в частині про визнання права на дві земельні ділянки (паї) для ведення особистого селянського господарства без розгляду підлягає до задоволення, оскільки воно є добровільним і не суперечить вимогам п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, не порушує права сторін та інших осіб.

Outcome: approved