Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

15.11.2018 р. Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі позивач, Управління) звернулось до суду із позовом до [PERSON], (далі відповідач), вказавши третьою особою,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~стороні позивача\~ Липівська\~сільська рада\~Макарівського району\~Київської області,\~посилаючись на\~те,\~що 23.10.2017 р. близько 15 год. 00 хв. на р. Здвиж в районі с. Лозовик Макарівського району Київської області [PERSON] грубо порушив правила рибальства, а саме: проводив заборонений вилов риби сітками з жилки в кількості 2 шт. в забрід. При цьому виловив рибу: щука 1 шт., загальною вагою 1,0 кг, чим наніс збитки рибному господарству України на суму 340 грн. 00 коп. Своїми діями [PERSON] порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказам Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. №19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 р. № 269/3562 (зі змінами) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 08.12.2017 р. у справі № 370/2490/17 [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. та накладено штраф у розмірі 340 грн. Вказана постанова відповідачем не оскаржувалася та набрала законної сили. Завдані збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодував, у звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача шкоду, спричинену рибному господарству України у розмірі 357,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 грн. Ухвалою суду від 02.01.2019 року позовну заяву Управління прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву, а третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору для подання\~письмових пояснень щодо позову - 5-тиденний\~строк\~з\~дня отримання\~копії\~вказаної\~ухвали та\~позовної\~заяви\~з додатками,\~а щодо відзиву - протягом пяти днів із дня отримання відзиву. Вищевказану ухвалу суду відповідач отримав 18.01.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104404100. У встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову вказав, що оскільки штраф про нанесення майнової шкоди, заподіяний внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 340 гривень на рахунок Липівської сільської ради, ним був сплачений вчасно і добровільно, на підтвердження цьому подав відповідну квитанцію, просив закрити провадження у справі, в звязку з відсутністю предмета спору. Позивач, отримавши 25.01.2019 року відзив [PERSON], на свою позовну заяву, що підтверджується копією другої сторінки відзиву квитанцією про направлення відзиву позивачу, у встановлений судом строк подав відповідь на відзив, в якому вказав, що згідно ст. 16 ЦПК України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення претензії чи позову. Київським рибоохоронним патрулем до гр. [PERSON] був направлений лист від 22.02.2018 № 2-19/1410-18 з пропозицією в місячний термін з дня отримання листа відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у сумі 340,00 грн. для досудового врегулювання спору. Гр. [PERSON] вищезазначений лист отримано 27.02.2018. Згідно відзиву [PERSON] сплата майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі - 340.00 грн. (триста сорок грн. 00 коп.), на користь Липівської сільської ради Макарівського району Київської області була здійснена 20.03.2018 відповідно до квитанції № 0.0.992564705.2. Проте, згідно системи електронного документообігу АСКОД підтвердження сплати коштів (копія квитанції) до Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області в місячний термін не було надіслано. Тому, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області 12.11.2018 року звернулось до Макарівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою. Також, позивач у відповіді на відзив посилався на те, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Тому просив стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 грн. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Липівська сільська рада Макарівського району Київської області, згідно рекомендованого повідомлення 0800104404096 копію ухвали від 02.01.2019 р. та копію позовної заяви з додатками отримала, а також згідно рекомендованого повідомлення 0800104413567 отримала відзив на позов, проте у встановлений судом строк своїх письмових пояснень ні щодо позову, ні щодо відзиву на позов, до суду не подавала. Фіксування судового процесу технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.10.2017 року № 003387 [PERSON], грубо порушив правила рибальства, а саме: 23.10.2017 р. близько 15 год. 00 хв. на р. Здвиж в районі с. Лозовик Макарівського району Київської області [PERSON] проводив заборонений вилов риби сітками з жилки в кількості 2 шт. в забрід. При цьому виловив рибу: щука 1 шт., загальною вагою 1,0 кг, чим наніс збитки рибному господарству України на суму 340 грн. 00 коп. Своїми діями [PERSON] порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказам Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. №19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 р. № 269/3562 (зі змінами) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП. (а.с. 11). Окрім того, даний факт встановлено у постанові Макарівського районного суду Київської області від 08.12.2017 року, якою [PERSON], визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85\~КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., з конфіскацією вчинення знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника. Вказана постанова не оскаржувалася та набрала законної сили (а.с. 9). Згідно ч. 5\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київській область, територію та акваторію водних обєктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Преамбулою до\~Закону України «Про тваринний світ»\~встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Об'єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. Відповідно до абз. 11 ч. 1\~ст.\~10\~Закону України\~«Про рибне\~господарство,\~промислове рибальство\~та охорону\~водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 003387 від 23.10.2017 р. Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області розмір шкоди заподіяної відповідачем визначено відповідно до\~Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів»\~і становить 340,00 грн. Оскільки відповідач не надав доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, суд вважає його достовірним. Відповідно до ч. 4\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»\~- шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Так, судом встановлено, що дії відповідача щодо незаконного добування цінних видів водних біоресурсів, перебувають у причинному звязку із заподіянням шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, для досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача направлявся Лист за № 2-19/1410-18 від 22.02.2018 року із вимогою в добровільному порядку сплатити заподіяну майнову шкоду в місячний термін з дня отримання вказаного листа. В листі вказано, що кошти необхідно сплатити на користь Липівської сільської ради Макарівського району за наступними реквізитами: р/р 33113331700401, МФО 821018 в ГУДКСУ у Київській області, отримувач УК у Макарівському р-ні/с. Липівка/24062100, код отримувача 38007165, призначення платежу: 24062100 (а.с. 8). Відповідно до рекомендованого повідомлення № 0405338289146 вказаний лист [PERSON] отримав 27.02.2018 р. (а.с. 7). Згідно поданої відповідачем квитанції № 0.0.992564705.2 від 20.03.2018 р. слідує, що завдану майнову шкоду відповідачем відшкодовано в сумі 340 гривень за вказаними вище реквізитами добровільно та вчасно (тобто в місячний термін з дня отримання вказаного вище листа) (а.с. 29). Посилання позивача на те, що якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 15.11.2018 р., а відповідачем шкоду відшкодовано 20.03.2018 р., а контроль за відшкодуванням заподіяної шкоди покладається на посадові особи органів рибоохорони. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки достовірно встановлено що відповідач відшкодував майнову шкоду добровільно та у встановлені позивачем строки (до предявлення даного позову до суду), та понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed