Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

16.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, в якому просить зобов`язати відповідача подати до Харківської міської ради м. Харкова клопотання про виключення з числа службових квартирно-експлуатаційного відділу кв.51, житловою площею 44,6 кв. м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що віг перебуває на військовій службі з 04.11.1981 року та станом на 01.01.2018 року має вислугу у календарному обчисленні 31 рік 04 місяці 24 дні та на даний час проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . За весь час проходження військової служби позивач отримав для користування від держави лише службову квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] житловою площею 44,6 кв.м на підставі ордеру на службове приміщення №099983, видане [PERSON] від 10.10.2016 року. Жодним іншим житлом позивач не забезпечений про, що свідчить витяг з єдиного реєстру власників нерухомого майна. Я вказує позивач, він неодноразово виконував завдання у зоні проведення Антитерористичної операції на сході України, миротворчу операцію у Демократичній республіці Конго та має статус учасника бойових дій. 3 10 жовтня 2016 року позивачразом з сім`єю з 4-х осібмешкає у службовій квартирі, яка призначена для тимчасового проживання, а її службовий статус значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством житлових прав. При цьому позивач посилається на норми ст.ст. 19, 47 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Право на безоплатну приватизацію житла позивачем не було використане.Тому [PERSON] , посилаючись на вищенаведені норми Конституції та законів, а також на норми «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.06 року №1081, та на Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затверджену Наказом міністерства оборони України від 30.11.2011 №737, якою регламентовано процедуру виключення житла з числа службового, звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2018 прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про виключення житла з числа службового. Призначено підготовче засідання. У відзиві на позов представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Морозова О.Р. зазначила, що проти позову відповідач заперечує, оскільки чинним законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу (військової служби, статусу АТО і т. н.). Вирішення вказаного питання повністю залежить від волі відповідача. Жодних правових засобів для зобов`язання вчинити таку дію законодавством не передбачено. Правова позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу волевиявлення керівництва підприємств, установ, організації щодо виключення квартири з числа службового викладена в ухвалі від 18.02.2015 року у справі № 6-35920св14, відповідно до якої відмовляючи в позові, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що спірна квартира знаходилася на балансі відповідача та саме до його компетенції належить вирішення питання про виключення квартири з числа службових за клопотанням відповідного органу, за яким житло закріплене, як службове, а не за клопотанням наймача чи членів його сім`ї. В рамках виконання Комплексної програми забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.1999 року №2166, Міністерству оборони України з державного бюджету України виділяються кошти на будівництво (придбання) житла лише для військовослужбовців Збройних Сил України. Забезпечення заявників жилими приміщеннями для постійного проживання, шляхом виключення його з числа службових призведе до порушення вимог Бюджетного кодексу України, в частині нецільового використання бюджетних коштів.При цьому представник відповідача зазначає, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку в Харківському гарнізоні у загальній черзі з 10.01.2005 року за № 1257 та першочерговій з 14.02.2005 року № 72 та буде забезпечений житлом за рахунок Міністерства оборони України при першому надходженні, а не шляхом виключення спірної квартири з числа службової. 06.04.2018 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає не доречним та не обґрунтованим відзив,враховуючи те що, відповідач є представником держави та реалізує її політику в тому числі у житлових питаннях на нього покладений обов`язок вжити всіх необхідних заходів для забезпечення позивача житлом, котрим відповідач зухвало нехтує. 20.04.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у даній цивільній справі- закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.05.2018 року залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків про виключення житла з числа службового в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Харківську міську раду, у зв`язку з чим оголошено перерву в судовому засіданні. На адресу судувід представника третьої особи Харківської міської ради Лях І.Ю. надійшли письмові пояснення на позов [PERSON] , в яких зазначено, що Харківська міська рада проти задоволення зазначеного позову заперечує, вважає позовбезпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на житловий фонд. Однією з підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.З метою реалізації громадянами гарантованого Конституцією України права на житло, комплексного регулювання відносин по забезпеченню громадян, які проживають в місті Харкові, житловими приміщеннями, у тому числі тих, які потребують соціального захисту, здійснення громадського контролю та гласності при встановленні черговості на отримання житлової площі, її розподілу, належного обліку звільненого житла та укріплення законності в галузі житлових відносин рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 № 174/09 затверджено «Тимчасове положення про облік та розподіл житлової площі, що звільняється в місті Харкові».Рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015р. № 7/15 затверджено структуру виконавчих органів Харківської міської ради, у тому числі створено управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради (далі - Управління).Відповідно до п. 3.1.16 Положення про управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання», Управління розглядає питання щодо включення та виключення житлових приміщень з числа службових.Як вбачається з позовної заяви, згідно ордеру № 099983 від 10.10.2016 року, виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради, гр. [PERSON] на родину із 4 осіб надане право на вселення у двокімнатну квартиру, за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 44,4 кв.м 2. Відповідно пункту 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року зі змінами - не підлягають приватизації квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових. Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців на квартирному обліку в Збройних Силах України. Вищезазначене житлове приміщення належить до житлового фонду Міністерства оборони України, перебуває у повному оперативному управлінні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, який є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкований Міністерству оборони України, у своїй діяльності керується Законами України, Указами Президента України, наказами Міністра оборони України та іншими нормативно-правовими актами і являється і структурним підрозділом Міністерства оборони України. Основні фонди, матеріальні засоби Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України і закріплені за Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова на праві оперативного управління.Постановою КМУ від 03.08.2006 року № 1081, якою затверджено «Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», однак позивачем не надано жодного доказу дотримання ним зазначеного порядку для виключення квартири з числа службових. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позов підтримав і просив проводити розгляд справи в його відсутність у зв`язку з залученням до проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, що підтверджено витягом з наказу від.01.02.2018 року №20дск (а.с.26). Представник відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова Морозова О.Р. брала участь в судовому засіданні, підтримала викладені у відзиві обставини, однак у судове засідання 13.06.2018 року не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність, просива відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив проводити судове засідання у його відсутність, відмовити у задоволенні позову. Суд,дослідивши письмові докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. Позивач [PERSON] , полковник медичної служби, перебуває на військовій службі в військовій частині [NUMBER] м. Харків, що вбачається з довідки від 28.12.2017 року за №407, виданої командиром військової частини [NUMBER] полковником медичної служби [PERSON] (а.с.11). Одночасно довідкою від 30.01.2018 року №32, виданою тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини [NUMBER] підтверджено, що позивач перебуває на військовій службі з 04.11.1981 року по 09.11.1983 року та з 15.08.1988 року і по теперішній час. Вислуга календарних років станом на 01.01.2018 року складає: 31 рік 04 місяці 24 дня(а.с.15). [PERSON] 10.10.2016 року видано службовий ордер № 099983 на сім`ю з 4 осіб на право зайняття житлового приміщення житловою площею 44, 6 кв.м в ізольованій квартирі за адресою [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.10.2016 року №676 (а.с.14). Довідкою від 28.12.2017 року за №408, виданою [PERSON] командиром військової частини [NUMBER] полковником медичної служби [PERSON] підтверджується, що в особовій справі [PERSON] зазначається склад сім`ї: дружина [PERSON] , 1963 р.н., син [PERSON] , 1986 р.н., мати [PERSON] , 1936 р.н. (а.с.12). Головою правління Асоціації «Будинки на Котлова» 27.06.2017 року видана довідка з місця проживання про склад сім`ї та [PERSON] у тому, що він проживає та постійно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа квартири [ADDRESS] , житлова площа - 44,6 кв.м., квартира розташована на 9-м поверху 10-поверхового житлового будинку, що знаходиться на балансі ОСМД «Наш будинок на Котлова 76В» у складі асоціації «Будинки на [PERSON] ». Особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] . У вказаній квартирі зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] основний квартиронаймач, [PERSON] , [INFO] дружина, [PERSON] , [INFO] син, [PERSON] , [INFO] дружина сина, [PERSON] , [INFO] онук (а.с.13). Довідкою №1540 від 15.03.2018 року ТВО начальника КЕВ м Харків підтверджується, що [PERSON] перебуває на квартирному обліку в Харківському гарнізоні у загальній черзі з 10.01.2005 року за № 1257 та першочерговій з 14.02.2005 року № 72 (а.с. 35). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу.\~Способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~зокрема можуть\~бути,\~в тому\~числі:\~визнання права; припинення\~дії,\~яка порушує\~право; примусове\~виконання обов`язку\~в натурі; зміна\~правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною 3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.\~Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Відповідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених\~Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 118 ЖК Української РСР\~службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно з п.п. 2, 3 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженим постановою КМУ від 03.08.06 р. № 1081, військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей для постійного проживання проводиться шляхом надання новозбудованого житла, виключеного з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Виключення житлового приміщення з числа службових провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Відповідно до ч.2 п. 6 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в УРСР, затвердженого постановою РМ УРСР від 04.02.1988 р. № 37, виключення житлового приміщення з числа службових здійснюється на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідного районного, міського, районної в місті рад. Згідно з абз. 3 п. 3.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737, службове жиле приміщення надається під час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби. Порядок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями передбачений розділом 4 Інструкції. Так, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у Збройних Силах України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11). Правом першочергового одержання жилих приміщень, крім осіб, зазначених у статті 45 Житлового кодексу Української PCP, користуються військовослужбовці - ветерани війни, військовослужбовці, які прослужили 25 і більше календарних років, військовослужбовці, які безпосередньо несуть бойове чергування, льотно-підйомний склад та плавсклад, які перебували на обліку та потребують поліпшення житлових умов. Житло, яке надається військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, для постійного проживання, повинно бути упорядкованим відповідно до вимог цього населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Відповідно до п. 4.4 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщенням для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією. Згідно п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих\~на пiдставi клопотання пiдприємства, установи, організації рiшенням виконавчого комiтету вiдповiдної районної, мiської, районної в мiстi Ради народних депутатiв. Вирішуючи питання щодо правомірності позовних вимог та порушення житлових прав позивача суд приходить до висновку, що діючим законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу. Вирішення вказаного питання повністю залежить від волі відповідача, є його правом, а не обов`язком,\~за умови погодження в даному випадку, з Міністерством оборони України,\~і жодних правових засобів для зобов`язання вчинити таку дію законодавством не передбачено. У зв`язку з чим суд погоджується з даною позицію відповідача з цього питання. Крім того, в рамках виконання Комплексної програми забезпечення житлом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби та членів їх сімей, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.1999 року № 2166, Міністерству оборони України з державного бюджету України виділяються кошти на будівництво (придбання) житла лише для військовослужбовців Збройних Сил України. Забезпечення заявників жилими приміщеннями для постійного проживання, шляхом виключення його з числа службових призведе до порушення вимог Бюджетного кодексу України, в частині нецільового використання бюджетних коштів, що підтверджується відповіддю начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління збройних Сил України з цього питання(а.с.36-37). Також, у відповідності до п. 3.5 Інструкції обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку. Наявність житлової площі у позивача на одну особу станом на теперішній час не відповідає вимогам чинного законодавства, що також є перешкодою для вирішення даного питання. В позові позивач в обґрунтування порушення своїх житлових прав вказав, що він користується переважним правом на приватизацію вказаного житла, однак не може це зробити зі службовим житлом. Разом з тим, аналізуючи чинне законодавство суд вважає, що вказані доводи позивача не є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Також, суд враховує, що\~підставою позову не є виселення позивача або звільнення зі Збройних Сил України, право на проживання позивача в службовій квартирі відповідачем визнано і не порушується. В ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зазначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів Збройних Сил України, як в воєнний так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються, зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Згідно представлених доказів, позивач [PERSON] перебуває на обліку\~потребуючих забезпечення жилими приміщеннями, в тому числі у пільгову чергу, що підтверджує його право на першочергове отримання житла в порядку, передбаченому законодавством, однак не шляхом переведення службового житла у постійне. Також, відповідач не заперечує право користування позивача зі складом його сім`ї службовим житлом станом на теперішній час, тому не можна\~\~говорити про порушення справедливого балансу\~\~між інтересами позивача, який бажає позбавлення квартири, яку він займає, статусу службової та інтересами відповідача, який має забезпечувати інтереси своїх працівників. Враховуючи наведене, судом не встановлено в судовому засіданні факту порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харковапро зобов`язання подати клопотання про виключення житла з числа службового задоволенню не підлягають. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від судового збору при зверненні з позовомна підставі Закону України «Про судовий збір», оскільки має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення, суд відповідно до ст.141 ЦПК України відмовляючи в задоволенні позову вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України(а.с.16). Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed