Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

15.12.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення, яким: - виселити [PERSON] з комплексу будівель по пошиттю пухово-перових швейних виробів та земельної ділянки площею 0,2500 га, яка належить до комплексу будівель на [ADDRESS] - зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні комплексом будівель по пошиття пухово-перових швейних виробів та земельною ділянкою площею 0,2500 га, яка належить до комплексу будівель на [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що комплекс будівель по пошиттю пухово-перових швейних виробів та земельної ділянки площею 0,2500 га. по [ADDRESS] є його особистою приватною власністю. Згідно правовстановлюючих документів належить [PERSON], на підставі договору дарування, укладеного 23.08.2012 року між ним та [PERSON] Зазначає, що [PERSON] самовільно захопила комплекс пухово - швейний виробів, відповідно і земельну ділянку на якій він розташований. Відповідач використовує комплекс для особистого проживання та ведення домашнього господарства. Чинить перешкоди у користуванні комплексом, перешкоджає підприємницькій діяльності, не допускає позивача до комплексу, що впливає на його матеріальний та моральний стан. На неодноразові звернення, відповідач добровільно звільнити комплекс не бажає. Звертає увагу суду, що зареєстрований, як фізична особа підприємець і основна його діяльність полягає у пошиттю пухово-перових швейних виробів. Вважає, що відповідно до вимог ст.ст. 316,317,319,321,386,391 ЦК України, відповідач своїми діями перешкоджає у користуванні та розпорядженні будівельним комплексом на власний розсуд, добровільно не бажає звільнити такий. [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів - [PERSON], [PERSON], Реєстраційної служби Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області, третіх осіб без самостійних вимог: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л., [PERSON] про: - визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 20.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. - визнання недійсним договору дарування, укладеного 23.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. - витребуванням спірного майна у [PERSON] - скасування державної реєстрації права власності на комплекс будівель цеху по пошиттю пухо-перових швейних виробів за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] - визнання права власності за позивачем на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі договору дарування від 14.06.2005 р. право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] було нею набуто у приватну власність. 14.09.2006 року, згідно рішення виконавчого комітету Ланівської сільської ради Перемишлянського району №26, [PERSON] отримала дозвіл на перепрофілювання власної господарської будівлі під цех по пошиттю пухо-перових швейних виробів та власного будинку під офіс на власній земельній ділянці. В серпні 2012 року [PERSON] маючи намір розлучитися, приховуючи від неї дійсні наміри, наполіг на відчуженні будинковоління його матері [PERSON], з метою уникнення оподаткування. Для налагодження стосунків, погодилась укласти фіктивний договір. [PERSON] запевняв, що таке відчуження не матиме жодних реальних наслідків, укладається на папері, а фактично вони продовжують користуватися спірним майном, працювати,проживати та оплачувати послуги. 20.08.2012 року було укладено договір купівлі - продажу. Який саме договір укладався вона не знала, оскільки нотаріус який посвідчував договір була знайомою [PERSON] Вважала, що укладає фіктивний договір, яким облегшить фінансовий стан підприємства та збереже сімю. Звертає увагу суду на те, що через три дні після укладення договору зрозуміла, що чоловік заволодів її приватним майном, коли уклався договір дарування 23.08.2012 року, згідно з яким його мати [PERSON] подарувала йому вищезазначене будинковолодіння. [PERSON] вважає, що в силу вимог ст.,ст. 203,215,216, 234 ЦК України такий договір не породжує жодних правових наслідків, оскільки в укладеному договорі внутрішня воля сторін не була спрямована на виникнення, зміну чи припинення цивільних прав і обов'язків, не відповідала зовнішньому її прояву. Передача нерухомості до даного часу не відбулась, бо з часу укладення договору, оплачує послуги. Розрахунок згідно договору не проводився. Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 23.02.2015р. об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння , скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на будинковолодіння за [PERSON] Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.11.2017р. вищевказану справу було скеровано в Миколаївський районний суд Львівської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2017р вищевказану справу передано в провадження судді Бачуна О.І. 22.12.2017р. відкрито провадження по спарві та призначено підготовче судове засідання на 09.02.2018р. 16.04.2018р. представником [PERSON] та [PERSON] - адвокатом [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON], відповідно до якого, вважають позовні вимоги [PERSON] такими що не підлягають до задоволення. Вказують на те, що в червні 2012 року [PERSON] та [PERSON] було остаточно прийнято рішення продати комплекс будівель цеху по пошиттю пухово-перових швейних виробів, оскільки [PERSON] не хотіла займатися виробничою діяльністю, а кошти необхідні були на реконструкцію магазину. Окрім договору купівлі - продажу комплексу [PERSON] на ВИМОГУ [PERSON] підписано заяву, яка нотаріально посвідчена, про те, що [PERSON] провела з нею повний грошовий розрахунок в сумі 959 500,00 гри, по договору купівлі - продажу комплексу, земельної ділянки та повідомляє, що не буде мати жодних матеріальних чи майнових претензій в майбутньому до [PERSON] При цьому [PERSON] особисто цю заяву передала [PERSON] в нотаріуса. [PERSON] займалась підготовкою документів у КП ЛОР «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», про що свідчать її підписи про отримання документів для продажу комплексу. 20 серпня 2012 року у приватного нотаріуса Амбросйічук Лілії Володимирівни було укладено договір купівлі - продажу комплексу. Воля [PERSON] щодо продажу комплексу була вільна, виважена. З дня початку підготовки документів для продажу комплексу до його укладення прошло більш як два місяці, тобто [PERSON] мала час добре обміркувати рішення щодо продажу комплексу, особисто приймала участь у виготовленні документів для продажу комплексу та під час укладення договору купівлі - продажу, розуміла значення своїх дій та усвідомлювала їх наслідки. Вважають, що немає жодних правових підстав для визнання оспорюваного договору фіктивним. 18.07.2018року представником [PERSON] - [PERSON] подано відповідь на відзив, з якого вбачається, що [PERSON] в повному обсязі підтримує заявлені нею позовні вимоги. Стверджує, що при укладені оспорюваного договору купівлі-продажу, сторони мали свої окремі наміри, які відрізнялися від наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися укладеним договором: [PERSON] укладаючи вищевказаний правочин мала намір зберегти сім'ю та полегшити фінансовий стан підприємства; [PERSON] укладаючи вищевказаний правочин не мала на меті одержання предмету Договору купівлі - продажу у власність, а просто хотіла допомогти своєму сину - [PERSON]; а [PERSON] будучи разом з [PERSON] співвласником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності, мав на меті набути вищевказане нерухоме майно в особисту приватну власність. Це й було реалізовано на практиці шляхом укладення спочатку Договору купівлі продажу нерухомого майна від 20.08.2012 року, а згодом - 23.08.2012 року - Договору дарування нерухомого майна. Після укладення оспорюваного фіктивного Договору купівлі - продажу його предмет - нерухоме майно, від продавця до покупця не передавалось. Крім того, додатковою ознакою фіктивності оскаржуваного Договору купівлі - продажу є відсутність проведення [PERSON] оплати вартості предмета договору. Вважає, що оскаржуваний Договір купівлі - продажу є фіктивним правочином, що вчинений без наміру створення правових наслідків, та підлягає визнанню його недійсним судом. Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18.07.2018р. закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 20.09.2018р. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені нею позовні вимоги підтримали повністю, надавши суду пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Просили позов задоволити. Позовні вимоги [PERSON] заперечили, вважають такі надуманими, безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають. Додатково пояснили, що [PERSON] має доступ до спірного будинковолодіння, однак там не проживає, відсутні будь-які докази, які б підтверджували те, що [PERSON] чинить перешкоди в користуванні майном [PERSON], зокрема , акти компетентних органів, факти звернення в поліцію, тощо. Жодних перешкод [PERSON] не чинить. Вона час від часу туди приїжджає і дивиться за приміщеннями. [PERSON] ствердила що на даний час проживає в батька в [ADDRESS] а коли на роботі, то проживає в [ADDRESS], де і є офіційно зареєстрованою. Крім цього, вважають, що договір є фіктивним, оскільки не породжує юридичних наслідків. Немає жодного підтвердження платоспроможності [PERSON] на придбання комплексу споруд, а заява яка була написана в нотаріуса від 20.08.2012р. про те,що [PERSON] отримала 959500грн. не відповідає дійсності. Укласти договір купівлі продажу [PERSON] примусив її чоловік, оскільки погрожував розірванням шлюбу, а вона, хотіла зберегти сімю від розпаду. Просили суд взяти до уваги той факт, що не було факту передачі майна, сторони по справі користувалися і жили у спірному майні до розірвання шлюбу, разом сплачували комунальні платежі. Відсутність доказів щодо розрахунку, невиконання сторонами положень договору щодо передачі будівель 21.08.2012 року та виселення, свідчить про відсутність реального наміру покупця придбати об'єкт нерухомості в користування та про те, що про такі умови сторони домовлялись, а договір купівлі - продажу не був спрямований на реальне настання правових наслідків та реальне заволодіння об'єктом нерухомості. Дійсною, прихованою метою укладених договорів був безкоштовний перехід права власності від [PERSON] до [PERSON] Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені ними позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні позовній заяв та просять такі задоволити, позовні вимоги [PERSON] заперечили. Додатково пояснили, що [PERSON] та [PERSON] ще задовго до укладення спірного договору мали намір продати, проводили консультації в нотаріуса. [PERSON] займалася збором документів. 05.07.2012 року отримано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, 01.07.2012 року експертно-грошова оцінка земельної ділянки. 20.08.2012р. укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] 23.08.2012 р. оформлено договір дарування відповідно до якого [PERSON] подарувала [PERSON] комплекс будівель та земельну ділянку в [ADDRESS] [PERSON] передала кошти відповідно до договору купівлі-продажу від 20.08.2012р. [PERSON], а остання підписала угоду та надала розписку. [PERSON] ствердив, що не заставляв [PERSON] укладати договір купівлі-продажу, вона самостійно зібрала необхідні для цього документи. [PERSON], надавав згоду у нотаріуса для здійснення договору купівлі-продажу. Вважають, що відсутні будь-які правові підстави для визнання договорів недійсними. [PERSON] мала необхідні кошти на придбання комплексу споруд, оскільки працювала швачкою, вдома, її чоловік на заводі шкіряних виробів, отримувала додаткові кошти, оскільки працював вдома. [PERSON] перешкоджає йому користуватися його власністю, а саме здійснювати підприємницьку діяльність в комплексі будівель по пошиттю пухово-перових швейних виробів, чинить перешкоди, поміняла замки, і добровільно не бажає звільнити приміщення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, її інтереси в суді представляла [PERSON] Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надано письмові пояснення, відповідно до яких, вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Договори купівлі-продажу та дарування посвідчені з дотриманням вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат», Правил ведення нотаріального діловодства, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, ЗУ «Про оцінку земель». Сімейного кодексу України. До матеріалів нотаріальної справи договору долучено всі необхідні документи. Встановлені особи сторін та їхні дійсні наміри, про що свідчить преамбула та п.8.12.11.14.15.22 оскаржуваного договору. Всі сторони були присутні в нотаріальній конторі особисто, читали та підписували оскаржуваний договір. Підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме посвідчення договору купівлі-продажу, не було. [PERSON] особисто читала текст договору до його підписання. Згода [PERSON] на укладення договору виражена проставленням підпису на примірниках договору та у реєстрі для вчинення нотаріальної дії, що є доказом вчинення нотаріальної дії. [PERSON] після укладення договору купівлі-продажу, складала ще один документ, а саме заяву, підпис на якій був також засвідчений 20.08.2012 року, про те, що немає жодних претензій матеріального характеру до гр. [PERSON], так як з нею остання розрахувалась повністю. В судове засідання не з'явились: представник Реєстраційної служби Перемишлянського районного управління юстиції Львівської області та [PERSON] хоча належним чином повідомленні про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності зазначених осіб, відносно чого інші учасники процесу не заперечили. Судом встановлено: [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2013р. 14 червня 2005 року укладено договір дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] Перемишлянської державної нотаріальної контори, згідно якого, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Ланівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області №28 від 14.09.2006 року надано дозвіл ПП [PERSON] на перепрофілювання господарської будівлі під цех по пошиттю пухово-перових швейних виробів та житлового будинку під офіс на власній присадибній ділянці в [ADDRESS]. 20.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. Згідно якого, [PERSON] продала комплекс будівель цеху пошиттю пухово-перових швейних виробів та земельну ділянку площею 0,2500га на [ADDRESS] 20.08.2012року посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. заяву [PERSON] зареєстровану в реєстрі за №2005,згідно якої така визнає, що з нею проведено розрахунок в сумі 959500, 00 грн. по договору купівлі - продажу комплексних будівель по пошиттю пухово-перових швейних виробів та земельної ділянки, посвідченого 20.08.2012 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В., реєстровим №2000, та повідомляє, що не має жодних претензій та не матиме в майбутньому до [PERSON] 23.08.2012 року [PERSON] подарувала [PERSON] комплекс будівель цеху пошиттю пухово-перових швейних виробів та земельну ділянку площею 0,2500га на [ADDRESS] згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. 03 вересня 2012 року [PERSON] зареєстрував право власності на комплекс будівель цеху по пошиттю пухово-перових швейних виробів за адресою: [ADDRESS], що стверджується витягом про державну реєстрацію прав серії [NUMBER] від 09 вересня 2012 року. Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії [NUMBER] власником земельної ділянки, площею 0,2500га, що розташована [ADDRESS] згідно договору дарування земельної ділянки,за реєстровим №2049, являється [PERSON] Оцінка суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши матеріали цивільної справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо заявлено позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, то такий задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір. Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. В силу ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник, права якого не визнаються чи оспорюються, вправі вимагати їх визнання через суд. Як вбачається з договору купівлі-продажу, а саме п. 10 продавець зобовязується звільнити відчужуване нерухоме майно, оплатити заборгованість по комунальних платежах за фактичне користування комплексом, передати нерухоме майно до 21.08.2012 року. [PERSON] стверджує, що [PERSON] чинить перешкоди йому у володінні користуванні та розпорядженні належним йому майном, використанні об'єкта власності за призначенням, а саме для підприємницької діяльності. В судовому засіданні встановлено, проти чого не заперечила [PERSON], що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] Суд, не бере до уваги покликання [PERSON], про те, що [PERSON] чинить йому перешкоди у користування комплексом будівель по пошиттю пухово-перових швейних виробів та земельною ділянкою,, яка належить до комплексу по [ADDRESS] оскільки в судовому засіданні встановлено, що немає жодного підтвердження, що [PERSON] не виконала умови п.10 оспорюваного Договору в частині звільнення нерухомого майна. [PERSON] не представлено суду доказів того, що [PERSON] надалі проживає в [ADDRESS] на території спірного комплексу будівель, а спростовано даний факт, показами [PERSON] про те, що вона зареєстрована в [ADDRESS], де і проживає. Крім цього судом не здобуто, а стороною [PERSON] не представлено будь-яких документальних підтверджень того, що [PERSON] чинить перешкод у користуванні його власністю. Також, [PERSON] не представив суду доказів, що він звертався у правоохоронні чи будь-які інші державні органи з приводу того, що [PERSON] чинить йому перешкоди у користуванні майно. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставним, оскільки позивач не довів обставини на які посилається, а тому у задоволенні такого слід відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третіх осіб приватного нотаріуса Амбросійчук Л., [PERSON] про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння , скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності то такі задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні [PERSON] покликається на те, що договір купівлі-продажу від 20.08.2012р. є фіктивним, оскільки остання не мала наміру укладати цей договір з метою відчуження майна, а зробила це з метою полегшити фінансові витрати та зберегти сімю. Дані пояснення [PERSON] не знайшли свого підтвердження. Згідно з ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до п.24 Постанови №9 Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно врахувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами, не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на визнання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь - яких наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Фіктивний правочин це правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, що зумовлювалися цим правочином. Ознака укладення правочину без наміру створити юридичні наслідки може бути притаманна діям однієї або обох сторін правочину. Однак фіктивний можна визнати правочин тільки за умови, що обидві сторони діяли без наміру створити цивільно-правові наслідки. Якщо ж одна сторона діяла без наміру створити юридичні наслідки, а інша сторона такий намір мала, правочин не може бути визнаний недійсним. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-197цс14. Не заслуговують на увагу суду, покликання [PERSON], як на підставу для задоволення позовних вимог, відсутність доказів щодо розрахунку, згідно договору купівлі - продажу, відсутність реальних намірів відчужувати об'єкта нерухомості, що стверджуються тим, що [PERSON] документів для укладення договору не готувала, сторонами положення договору щодо передачі будівель 21.08.2012 року та виселення не виконала, так як такі спростовуються. Згідно п. 7 договору купівлі - продажу комплексу будівель по пошиттю пухово-перових швейних виробів, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №34720057, виданий Комунальним підприємством Львівської обласної ради Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації - 05.07.2012 року, експертно-грошова оцінка земельної ділянки виготовлена Приватним підприємством Експерт-Тур-Проект 01.07.2012 року, експертна оцінка комплексу будівель цеху по пошиттю пухово-перових швейних виробів виготовлена 30.06.2012 року . Згідно п. 6 вказаного договору продаж вчинено за 959 500, 00, які покупець сплатив продавцю до підписання даного договору. Підписання даного договору свідчитиме про відсутність претензій з боку продавця. 20.08.2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л. посвідчено заяву [PERSON], згідно якої така визнає, що з нею проведено розрахунок в сумі 959 500, 00 грн. по договору купівлі - продажу комплексних будівель по пошиттю пухово-перових швейних виробів та земельної ділянки, посвідченого 20.08.2012 року, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л., та повідомляє, що не має жодних претензій та не матиме в майбутньому до [PERSON] Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 04.08.2014р. встановлено факт, що дійсно [PERSON] мала намір укласти договір-купівлі продажу комплексу будівель та земельну ділянку, з метою збереження сімї. Даний факт також підтверджено Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.04.2014р. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 28.11.2013р. із пояснень [PERSON] встановлено, що вона займалася підготовкою документів у КП ЛОР « Золочівське МБТІ, про що свідчить її підпис про отримання документів для продажу комплексу і підтверджує те, що вона мала намір продати комплекс будівель. Крім цього, залишилися неспростованими твердження [PERSON], представника [PERSON] - [PERSON] про те, що останній мав намір відчужити спірне майно, надав письмову згоду на продаж такого, а його матір мала намір купити таке. А тому суд вважає, що оскаржуваний договір укладено з метою створення правових наслідків, що зумовлювалися ним. Відтак, підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу та дарування, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності за [PERSON] відсутні. В порушення вимог ст. 82 ЦК України, [PERSON], ні її представник [PERSON] не представили суду доказів, що оскаржуваний договір є фіктивним і такі судом не здобуто. Окрім цього, [PERSON] була подана заява про застосування спливу строку позовної давності, відповідно до ч. 5 ст. 258 ЦК України . Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Суд вважає, що відсутні підстави для застосування строків позовної давності, а відтак відмови в позові, оскільки первинно [PERSON] звернулась з позовом до суду 16.05.2013 року з вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20.08.2012 р.

Outcome: dismissed