Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

15 липня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сумській області, який в подальшому уточнював про стягнення заробітної плати. Мотивуючи його тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 14.05.2013 року він поновлений на посаді заступника начальника управління ВД ФСНВ у Сумській області з 14.05.2013 р. та зобов'язано відповідача виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12929 грн. та виплатити моральну шкоду в розмірі 300 грн. Зазначає, що в травні 2013 р. відповідачем протизаконно було нараховано борг у сумі 564,32 грн. та протиправно стягнуто 2725,28 грн. При цьому, вказує, що відповідач при виплаті заробітної плати не проводив нарахування надбавок і премій, не виплатив премію до дня Конституції України, яка сплачується у розмірі середньомісячної заробітної плати. Крім того, вказує, що при його звільненні невірно була нарахована вихідна допомога та несплачена матеріальної допомоги на оздоровлення згідно з умовами колективного договору. А тому, просив стягнути з відповідача заборговану заробітну плату за червень 2013 р. у сумі 3726 грн. 25 коп., протизаконно стягнуті у травні 2013 р. кошти у сумі 2725,28 грн., премію до дня Конституції України у розмірі середньомісячної заробітної плати 11048 грн. 69 коп., матеріальну допомогу на оздоровлення у сумі не більше середньомісячної заробітної плати у сумі 166473 грн.03 коп., вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку 13636 грн.88 коп., а всього 47610 грн.13 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала уточнений позов в повному обсязі, просила його задовольнити. Представник відповідача Андрющенко В.В. позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі, вважав його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Надав письмові заперечення, разом з розрахунками. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 14.05.2013 року [PERSON] поновлений на посаді заступника начальника управління ВД ФСНВ у Сумській області з 14.05.2013 р. та зобов'язано відповідача виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12929 грн. та виплатити моральну шкоду в розмірі 300 грн. (а.с. 5-7). Наказом від 27.05.2013 р.є № 43-к позивач [PERSON] поновлений на посаді заступника начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сумській області (а.с.8). Управлінням виплачено зазначену суму з відрахуванням передбачених діючим законодавством податків та зборів, що підтверджується розрахунковими листами (а.с.9,28). Відповідно до п. 171.1. ст. 171 Податкового Кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Відповідно до ч.2 п.2 ст.7 Закону України «Про єдиний соціальний внесок» порядок нарахування єдиного соціального внеску поширюється на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул. Відповідно до пп. 14.1.180. п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інші), які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок на доходи фізичних осіб до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст. 18 та розділом IV ПКУ. Таким чином, податок на доходи фізичних осіб із суми компенсації за час вимушеного прогулу, коригування заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку нараховується та перераховується підприємством - працедавцем в тому ж порядку, що і заробітна плата. Тобто, вся нарахована сума має бути включена до складу загального місячного оподатковуваного доходу працівника в тому періоді, коли її нараховано, а також має бути утримано податок на доходи фізичних осіб із суми такої середньої заробітної плати за ставкою, передбаченою п.167.1 ст.167 ПКУ та сплачений до бюджету в порядку, встановленому пп. 168.1.2. п. 168.1 ст.168 Податкового Кодексу України. Враховуючи наведене, слід зробити висновок, що при виплаті працівникові стягнутої суми заробітку, власник або уповноважений ним орган до проведення фактичної виплати зобов'язані нарахувати і утримувати з цієї суми суму прибуткового податку. Оскільки зазначений обов'язок по нарахуванню і утриманню прибуткового податку покладено на підприємства, установи, організації та інших суб'єктів підприємницької діяльності Декретом, то зайвим буде посилання в рішенні суду на необхідність здійснення цього обов'язку при виконанні судового рішення. З цих підстав обов'язок по нарахуванню і утриманню прибуткового податку не може бути покладено на суд. Отже, суд вважає, що відповідачем як роботодавцем обґрунтовано суд погоджується з наданими обґрунтовано було відраховано 2725,28 грн. з нарахованої у травні 2013 року грошової суми. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ст.2 Закону України « Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати, заробітна плата складається з: - основної заробітної плати, яка встановлюється у вигляді посадових окладів для службовців; - додаткової заробітної плати, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Отже, премії, надбавки, зазначені позивачем, є додатковою заробітною платою. Преміювання та встановлення надбавок працівників управління ВД ФСНВ в Сумській області здійснюється відповідно до Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів від 24.02.2004 року №12 (а.с.30-34). Згідно п. 4.1. Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів преміювання працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів здійснюється з метою посилення матеріальної зацікавленості у своєчасному і сумлінному виконанні посадових обов'язків , підвищення якості виконуваної роботи та рівня відповідальності за доручену ділянку роботи і здійснюється відповідно до їх особистого внеску у загальні результати роботи. Преміювання працівників працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів здійснюється в межах коштів на преміювання, що утворюється у розмірі тримісячного фонду оплати праці та економії фонду оплати праці. Згідно п. 4.5 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів за невчасне ( неналежне ) виконання показників преміювання розмір премії працівникам може бути зменшений. Працівники можуть бути позбавлені премії до 100% на підставі доповідної записки керівника підрозділу. Згідно п. 4.10 Положення про умови оплати та стимулювання праці, преміювання працівників управлінь виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополів та відділень виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення здійснюється згідно з положеннями, затвердженими начальниками управлінь та погодженими в центральному апараті виконавчої дирекції Фонду. Положення про преміювання працівників управління та відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сумській області затверджено начальником управління ВД ФСНВ в Сумській області 03.01.2012 року та погоджено з директором ВД ФСНВ України 16.01.2012 року. (а.с. 32-34) Пункт 17 Положення про преміювання працівників управління передбачено , що розмір премії заступників начальника управління визначає начальник управління. Згідно п. 1.1 посадової інструкції заступника начальника управління заступник начальника управління підпорядковується безпосередньо начальнику управління. Тобто заступник начальника управління не належить ні до якого структурного підрозділу. Судом встановлено, що 25.06.2013 року заступник начальника управління-начальник відділу по роботі з роботодавцями Лапоног М.І. надав начальнику управління Савченку М.М. службову записку, в якій зазначив про те, що [PERSON] ніякими виробничими питаннями на займався . Своєю резолюцією на зазначеній службовій записці начальник управління зазначив виконавцю, начальнику відділу з правових питань та по роботі з кадрами Андрющенко В.В. про те, що при підготовці наказу про преміювання за червень 2013 року премію позивачу не нараховувати (а.с.104) Як вбачається з протоколу апаратної наради начальника управління ВДФССНВ у Сумській області від 29.07.2013 року начальник управління Савченко М.М. дав доручення начальнику відділу з правових питань та по роботі з кадрами Андрющенко В.В. не нараховувати премію позивачу за липень 2013 року (а.с.105). Тобто відповідач при нарахуванні премії за червень, липень 2013 року діяв у межах повноважень, передбачених колективним договором. Крім того, судом встановлено, що працівникам управління Відділень ВД ФССНВ відповідно до п.3.1 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фондута її робочих органів встановлюються щомісячні надбавки за високі досягнення у праці у розмірі до 50 % посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років. Проте зазначені надбавки працівникам управління та відділень ВД Фонду у Сумській області за останні 2 роки не встановлювались. Згідно ч.5 п.3.1 5 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи, невиконання в повному обсязі посадових обов'язків, порушення трудової і виконавської дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується. Згідно ч.1, ч.4 п.3.4 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів конкретні розмірі надбавок в межах фонду оплати праці встановлюються начальниками управлінь виконавчої дирекції Фонду- працівникам зазначених управлінь, начальникам та головним бухгалтерам відділень виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення. На спростування доводів представника відповідача, що позивач не виконував роботу понад установлені норми, не мав трудових успіхів, не проявляв винахідливість під час виконання обов'язків, не виконував роботу в особливих умовах особливих умов праці та враховуючи, що 25.06.2013 року заступник начальника управління-начальник відділу по роботі з роботодавцями Лапоног М.І. надав начальнику управління Савченку М.М. службову записку, в якій зазначив про те, що [PERSON] у червні 2013 року ніякими виробничими питаннями на займався та протокол апаратної наради начальника управління ВДФССНВ у Сумській області від 29.07.2013 року, з якого вбачається, що начальник управління Савченко М.М. дав доручення начальнику відділу з правових питань та по роботі з кадрами Андрющенко В.В. не встановлювати надбавки за високі досягнення у праці позивачу за червень та липень 2013 року, то підстав задоволення позову в цій частині немає. Суд не погоджується з твердженням позивача щодо порушення ст..22 Закону України «Про оплату праці» та ч. 4 ст.. 97 КЗпП України, якою власнику або уповноваженому ним органу чи фізичній особі заборонено в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. В судовому засіданні було встановлено і цей факт не заперечувала представник позивача, що позивачу нараховувався посадовий оклад та надбавка за вислугу років, яка відповідно ст.2 Закону України « Про оплату праці» є основною заробітною платою. Надбавка за вислугу років та премія є додатковою заробітною платою. Колективним договором передбачено, у яких випадках надбавка за вислугу років та премія можуть зменшуватись або скасовуватися взагалі. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, управлінням ВД ФССНВ отримано наказ виконавчої дирекції Фонду від 19.06.2013 р. № 311 « Про преміювання працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду», яким передбачено, що з нагоди державного свята-Дня Конституції України « начальникам управлінь та відділень ВД Фонду преміювати відповідних працівників робочих органів у розмірах до 50 % посадового окладу включно в межах фонду оплати праці та економії коштів» (а.с.91). Судом встановлено, що дана премія працівникам управління не виплачувалась, у зв'язку з відсутністю економії коштів фонду оплати праці, що підтверджується наказом № 117 від 26 червня 2013 року ВД ФССНВ (а.с. 90). Під час судового розгляду було встановлено, що відповідачем вірно була виплачена матеріальна допомога на оздоровлення. Зокрема, відповідно до п.6.1 Положення про умови оплати та стимулювання праці працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та її робочих органів матеріальна допомога на оздоровлення виплачується працівникам виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів при наданні щорічної відпустки на підставі заяви працівника в сумі не більш ніж середньомісячна заробітна плата один раз на рік. Відповідно до п. 6.6 Положення, виплата матеріальної допомоги, передбаченої п. 6.1 Положення, здійснюється в межах фонду оплати праці працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів. Колективним договором не встановлено, що матеріальна допомога повинна виплачуватись виключно у розмірі середньомісячної заробітної плати. Факт виплати матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні відпустки не оспорюється сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed