overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

15.07.2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що в 1992 році з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Чоловік працює та має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву якою прохала стягувати із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 450 грн. щомісяця, оскільки він не має постійного місця роботи. Також прохала розглянути справу без їх участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Проте також надав суду письмову заяву де уточнені позовні вимоги визнав повністю та прохав розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що від шлюбу позивачка народила доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд ураховує й вимоги ст. 182 СК України. У відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та ст. ст. 141, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

15.07.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 10 травня 2007 року нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, дитина знаходиться на її утримані, належної матеріальної допомоги на утримання сина від відповідача вона не отримує, їй необхідні грошові кошти на придбання дитині одягу, взуття, продуктів харчування, а також на сплату комунальних послуг. Інших дітей відповідач не має. Угоди про сплату аліментів не досягнуто. Позивачка в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про місце день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав частково, просив врахувати його матеріальне становище та відсутність стабільного доходу та призначити стягнення аліментів в розмірі 600 грн. Справу просив слухати у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ Судом встановлено, що 10.05.2007 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 28 (а.с. 5). З свідоцтва про народження серії 1-КИ № 115768 від 10.05.2007 року встановлено, що 12.04.2007 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] Агіф гиза (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

15.07.2015року позивач КП Бахмут Вода звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, який проживає за адресою: [INFO] підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашають. В результаті цього вона має борг, який виник за період з 01.01.2008року по 31.05.2015року і складає суму у розмірі 6794,41грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 243,60грн. У судовому засіданні представник позивача підтвердив заявлені позовні вимоги та проси їх задовольнити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в строках позовної давності у сумі 1405.04грн. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач проживають в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „ Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. При вирішенні даного спору суд також виходить з того, що як вказано в ст.257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню за три роки до звернення до суду ,тобто в межах позовної давності у розмірі 1405.04грн. В задоволенні інших вимог треба відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності, оскільки причина пропуску цього строку не може бути визнана судом поважною. Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору , ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

15.07.2015 року позивач подав до суду позов до відповідача про розірвання шлюб, мотивуючи вимогу тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільного господарства та бюджету сім'ї вони не ведуть, а також про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, оскільки відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 06.10.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем (а.с.4-6). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей. Оскільки сторони з травня 2015 року спільного господарства та бюджету не ведуть, поновлювати сімейні стосунки не бажають і подружжя не заявляє клопотань про надання їм строку для примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і ці обставини є підставами для розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що відповідач (який перебуває на військовій службі за контрактом) зобов'язаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх доходів (заробітку).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

15.07.2016р. до Словянського міськрайонного суду з позовною заявою про розподіл спільного сумісного майна звернулася [PERSON] до [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

15.07.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], дійсним. В позовній заяві позивачі зазначили, що 29.07.2000 року на Товарній Універсальній Біржі «Клондайк» між ними та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу квартири № 8 за адресою м. Миколаїв, вул. Червоних Майовщиків,15 але договір не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2000 року на Товарній Універсальній Біржі «Клондайк», між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діяла за себе та свою неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

15.07.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 12.11.1988 р., зареєстрованим відділом РАГС Самарського району м. Дніпропетровська, актовий запис №613. Від спільного життя мають повнолітнього доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з лютого 2013 року. Зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.11.1988 р., шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського району м. Дніпропетровська, актовий запис №613 (а.с.43). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Також судом встановлено, що з лютого 2013 року між сторонами справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з лютого 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

15.07.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві\~на те, що вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 23.09.2011 р., зареєстрованим у Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №297. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через втрату почуття кохання та взаєморозуміння між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з 24 лютого 2012 року. Зберігати шлюб з відповідачкою він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно.\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.09.2011 р., шлюб зареєстровано у Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції,\~ актовий запис №297 (а.с.4). Від шлюбу мають одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також\~ судом встановлено, що з 24 лютого 2012 року між сторонами справі були фактично припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.\~ Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з лютого 2012 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

15.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року. Від даного шлюбу в них народилась донька Софіна [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені, оскільки почуття зникли, між ними виникають постійні сварки. В зв'язку з чим він постійно знаходиться в поганому емоційному стані, що негативно впливає на дитину. Вважає, що подальше подружнє життя неможливе. Шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Спору щодо проживання дитини не має. \~ \~ \~ \~Зважаючи на зазначені обставини, просив задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та відповідачка не зявились, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити їй призвіще «Пертуненко». Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП №068085 від\~ 01.06.2002 року виданного відділом реєстрації актів громадського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 149. Від шлюбу вони мають доньку Софіну, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 070603 від 04.12.2007 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №717. Судом встановлено,\~\~ що причиною, яка спонукала позивача звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння, втрата довіри, почуття любові і поваги один до одного. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, намірів до збереження сім'ї не приймають. За таких обставин, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер. Вважаючи, що позивач довів обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

15.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 08.08.2008 року у Кобеляцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 60 зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили в лютому 2016 року, по причині різних поглядів на подружнє життя та ведення спільного господарства, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Тому, позивач прохав шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, прохала після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Дівнич». Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання в лютому 2016 року, майнового спору немає та про утримання дитини теж, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved