Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

16.06.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Словянської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним: вони з відповідачем є батьками неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] Після розірвання шлюбу 11.09.2015р. син залишився проживати разом з нею, а відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання не надає. 02.06.2014 року у звязку з проведенням АТО у м. Словянську виникла необхідність виїхати за межі України, відповідач за її проханням оформив доручення на надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України. Вона разом з дитиною виїхала до м. Дятьково Брянської області РФ та мешкала там по вул. Октябрській, буд 4. В указаному будинку мешкають її родичі та вона разом з сином мешкали там рік. У вересні 2014 року [PERSON] пішов до 1 класу школи № 3 м. Дятьково Брянської області де навчався до червня 2015 року та перейшов до 2 класу. В літку 2015 року вона разом з сином приїхала до м. Словянськ Донецької області до батьків де вони мешкали раніше за місцем реєстрації. У звязку з проведенням АТО позивачка втратила роботу, вона бажає повернутися до м. Дятьково Брянської області РФ, там у неї є місце мешкання та постійна робота. Завдяки роботі у м. Дятьково вона буде мати достатній заробіток для належного виховання сина, його фізичного та духовного розвитку та оздоровлення. Крім того, [PERSON] бажає відвідувати школу № 3 у м. Дятьково Брянської області РФ тому, що вчителі даного закладу мають високий рівень знань, та школа оснащена сучасним обладнанням. Відповідач не займаються вихованням сина, не проявляє турботи про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги. Позивач зверталась до відповідача з проханням надати тимчасовий дозвіл на виїзд дитини за межі України, але він заявив, що надасть дозвіл, якщо позивач відмовиться від аліментів. Дана обставина свідчить про те, що відповідачу байдуже благополуччя сина. Просила суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за межі України, в Російську Федерацію, в Брянську область в м. Дятьково, без нотаріально оформленої згоди батька неповнолітньої дитини [PERSON] терміном дії з 25 травня 2016 року по 25 травня 2018 року. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, але представник [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Словянської міської ради у судове засідання не зявилася, але начальник служби надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника служби, просив суд винести рішення по справі на власний розсуд. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: [PERSON] народився 19.07.2007 року у м. Словянськ Донецької області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 11.09.2015р. (а.с.20). [PERSON] зареєстрована разом із неповнолітнім сином [PERSON] за адресою: м. Словянськ, пров. Ударний, буд. 10. (а.с.18). Позивач разом із сином має свідоцтво на надання тимчасового притулку на території РФ у м. Дятьково Брянської області. (а.с.5-11). Розглядаючи справу суд виходив з наступного чинного законодавства: Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно до ст. 153 СК України ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Згідно до ст. 13 «Загальної декларації прав людини», прийнятої і проголошеної резолюцією 217А (ІІІ) Генеральної асамблеї від 10 грудня 1948 року кожна людина має право свободи пересування і обрання собі місця проживання в межах кордонів кожної держави; кожна людина має право залишити будь-яку країну, включаючи також і власну, і повертатися до своєї країни. Відповідно до статті 10 «Конвенції про права дитини» прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20 листопада 1989 року, держави-сторони поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Як встановлено судомі, сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачкою [PERSON], відповідач [PERSON] мешкає окремо, участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Позивач бажає тимчасово виїхати разом із неповнолітнім сином за межі України і отримати на це офіційний дозвіл відповідача [PERSON] не має змоги. Орган опіки та піклування Словянської міської ради не заперечує проти задоволення позову та надання позивачеві дозволу на тимчасовий виїзд разом із неповнолітньою дитиною за межі України без дозволу батька дитини. Виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], разом із матірю [PERSON] тимчасово за межі України не буде суперечити суспільним інтересам держави та буде відповідати інтересам дитини, в тому числі і в плані її безпеки. Таким чином, суд має всі підстави для задоволення позовних вимог. Разом з тим, у звязку із спливом часу суд позбавлений надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України з 25.05.2016р., так, як розгляд справи здійснюється 27.07.2016р. На підставі наведеного,

Outcome: approved