overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 12 вересня 1992 року між нею та відповідачем. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, що призвело втрати почуття любові та поваги. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з 28.07.2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON] 2003 року народження. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, погоджується, щоб малолітній син [PERSON] проживав з матір'ю. Відповідач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала, щоб син [PERSON] 2003 року народження проживав з нею. Після розірвання просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 12 вересня 1992 року [PERSON] 1970 року народження та [PERSON] 1972 року народження зареєстрували шлюб у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №834. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Як зазначили в заяві відповідачка, дитина проживає з нею. Відповідач в заяві погодився, щоб син після розірвання шлюбу проживав з матір'ю. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені з 28.07.2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій одиниці у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 26.08.2009 року зареєстру-вала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, 03.08.2011 року шлюб між ними був розірвани. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. На даний час відповідач працює в ТзОВ «Ілта-Львів» механіком. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погоджується на сплату аліментів, але у розмірі 1/4 від заробітку. Також пояснив, що він щомісяця сплачує позивачеві по 300 грн. допомоги для дитини та періодично придбаває речі. Представник відповівдача адвокат [PERSON] визнав позов в частині та підтримав письмові пояснення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Сторони у справі 26.08.2009 року зареєстрували шлюб. З копій свідоцтва про народження вбачається, що у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.4). Дитина на час розгляду справи проживає разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, про що не заперечував у судовому засіданні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач не проживає з дитиною та не надає достатньої матеріальної допомоги. Сторони у справі визнали, що відповідач щомісяця надає матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 300 грн. Зазначену сума була перерахована позивачеві і за жовтень-листопад 2014 року. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працює механіком в ТзОВ «Ілта-Львів» та його заробіток становить 1396 грн. (а.с.20), матеріальне становище сторін, що на утриманні у відповідача інших осіб немає, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. У зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у частині від усіх видів заробітку. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що з 26.05.2012р. зареєстровано шлюб з відповідачем та проживають однією сім'єю, від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженням дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивач надала суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації по вул. Адмірала Головка, 55/42 м. Кривого Рогу, але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, в якій посилаючись на те, що у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання відповідач [PERSON] з 2007 року не проживає в буд. [ADDRESS], просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у буд. [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення про його виклик до суду, опубліковане в газеті «Рідне Прибужжя» за №44 (3331) від 30 жовтня 2014 року, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. З копії домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в будинку [ADDRESS]. З 2007 року [PERSON] у будинку [ADDRESS], не проживає, що підтверджується актом депутата Казанківської селищної ради Миколаївської області від 13.10.2014 року. Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 27.05.1998 року та реєстраційного посвідчення виданого Казанківським бюро технічної інвентаризації від 22.06.1998 року позивач [PERSON] є власником 15/100 житлового будинку [ADDRESS] Згідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців, що видно зі ст.71 ЖК України, тому відповідач [PERSON] втратив право на житлову площу в будинку, що належить [PERSON] внаслідок відсутності понад встановлені строки. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, понесені нею у зв'язку з розглядом справи в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 25.02.1995 року в Дашківській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала, прохала залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглянути у його відсутності, позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з 2011 року, майнового спору немає, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2012 року. На даний час шлюбні відносини припинено. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20.11.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує сина в добровільному порядку. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність і про те, що позов підтримує. Із позову вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на даний час відповідач мешкає окремо, шлюб між ними вже розірваний, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Шлюб між ними розірваний 27.05.2013 року. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про розгляд справи був сповіщений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи - копією свідоцтва про народження дітей, про укладення шлюбу, довідкою з місця мешкання. Судом встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі з 17.07.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше суми встановленої законом, допустивши до негайного виконання рішення суду в межах виплати аліментів з дня пред'явлення позову до суду, але не нижче 30% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що вона 03 липня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини на даний час припинили, дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відповідач кошти на утримання сина не надає. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволені позову наполягає. Відповідач до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 180 -183, 191 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 2). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с 3). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

17.10.2014 року відкрито провадження у справі. Позивачка свої вимоги, в наступному уточнені, мотивує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народила сина [PERSON], [INFO]. На даний час вона перебуває в іншому шлюбі, син знаходиться на її утриманні. Оскільки власних коштів на забезпечення потреб сина позивачці не вистачає, відповідач не має постійного заробітку, порушує питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно якого позивачка змінила прізвище на «[PERSON]». Факт проживання дитини з позивачкою підтверджується довідкою квартального комітету «Ботанік» та не оспорюється сторонами. Сторони не дійшли домовленості щодо участі відповідача в утриманні дитини, в зв'язку з чим вимоги позивачки про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідач являється працездатною особою, не має постійного місця роботи, інших утриманців не має, тому дійшов висновку про визначення аліментів, що підлягають стягненню в твердій грошовій сумі у заявленому розмірі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

17.10.2014 року в Немирівський районний суд з заявою звернулася [PERSON] про надання права на шлюб. В своїй заяві вона вказала, що вона [PERSON] народилась [INFO] в с. Сподахи, Немирівського району Вінницької області. 02.06.2012 року вона познайомилась з [PERSON] [INFO], а влютому 2014 року завагітніла і має намір народити дитину. В червні 2014 року вони вирішили одружитися і звернулися до відділу реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області. Однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, встановленого ч. 1 ст. 22 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла чртирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Одруження із [PERSON] має для неї виняткове значення, повністю відповідає її інтересам і майбутнім інтересам дитини, яку вона має народити, оскільки вони кохають один одного. Її батьки і батьки її майбутнього чоловіка не заперечують проти їхнього шлюбу. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги про надання дозволу на реєстрацію шлюбу підтвердила, просить її задовілити. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні просить заяву про надання дозволу на реєстрацію шлюбу задовольнити. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника та зацікавленої особи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, що заява обгрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно паспортних даних заявниці [PERSON], вона народилася [INFO] ( а. с. 6 ). Довідкою № 65 Немирівської ЦРЛ від 17.10.2014 року зазначено, що [PERSON] знаходиться на обліку по вагітності в Немирівській ЦРЛ в жіночій консультації, діагноз - вагітність 34 тижнів ( а. с. 10 ). [PERSON] виявила бажання створити сім'ю, одружившись з [PERSON], який не заперечує проти цього і бажає зареєструвати шлюб з заявницею. Їх батьки не заперечують проти укладення шлюбу. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Згідно ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення заявниці створити сім'ю і укласти шлюб з [PERSON] цілком добровільне, обмірковане та відповідає її інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

17.10.2014 року до Карлівського районного суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на їхню користь кошти в сумі 19213,50 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 2008-2013 років [PERSON] зверталася до УПСЗН з заявами про виплату тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Допомога призначалася кожного разу на 6 місяців і була виплачена за такі періоди: з 01.07.2008 року по 30.09.2008 року, з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 30.06.2009 року, з 01.07.2013 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 30.06.2010 року, з 01.07.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2011 року по 30.06.2011 року, з 01.07.2011 року по 30.12.2011 року, з 01.01.2012 року по 30.06.2012 року, з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року, а також з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року та з 01.07.2013 року по 31.12.2013 року. Виплату допомоги припинено у зв'язку з досягненням дитиною, на утримання якої з [PERSON] стягувались аліменти, - повноліття. 23.05.2014 року управлінням закрито особовий рахунок з 01.01.2014 року. Допомогу виплачено на загальну суму 19213,50 грн. Позивач звертався до відповідача з листом, з проханням добровільно внести суму виплат на рахунок управління, проте відповідач не відреагував на лист. Тому управління звернулося до суду з даним позовом,

Outcome: approved