Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

15.05.2014р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі ? частини доходів відповідача (а.с. № 1-2). 16.06.2014р. представник позивачки - [PERSON] (діє за дорученням від 13.06.2014р. - а.с. № 17) уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000грн. щомісяця з урахуванням того, що стороні позивачки стало відомо, що [PERSON] не працює (а.с. № 1-2, 16). В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві (основній) та її представник в уточненій позовній заяві від 16.06.2014р., посилалися на те, що батьком її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] народження, є відповідач. Наразі, вони з відповідачем проживають окремо, донька знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на доньку добровільно не надає, у зв'язку з чим просили суд стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Крім того, в заяві від 16.06.2014р. представник позивачки просив справу розглядати в судовому засіданні 16.06.2014р. без його участі та без фіксації судового процесу технічними засобами, задовольнити позов з урахуванням уточнення позовних вимог 16.06.2014р. (а.с. № 16,зв.стор.). Відповідач [PERSON] у судове засідання 16.06.2014р. не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. В заяві від 16.06.2014р. суду повідомив, що позовні вимоги визнає частково, згоден платити аліменти у твердій грошовій сумі, але не більше 350-500 грн. щомісячно, оскільки є студентом ДНУ ім. О. Гончара, ніде не працює, навчається на контрактній основі, його утримують його батьки (а.с. № 19, 21). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін на загальних засадах. Справа розглянута відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком малолітньої [PERSON], [INFO] народження - є відповідач (а.с. № 5). Малолітня донька мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Цих обставин не заперечував і відповідач у своїй заяві до суду від 16.06.2014р. (а.с. № 19). Відповідно до ст. ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід - частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач не працює, є студентом ДНУ ім. О.Гончара, мешкає у гуртожитку (а.с. № 14, 21, 22), ці обставини підтверджуються також окремою письмовою заявою відповідача від 16.06.2014р. (а.с. № 19). Проаналізував матеріальне становище обох сторін, суд вважає, що розмір аліментів, який слід стягнути на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] народження, повинен складати 750грн. щомісячно, стягуючи аліменти на користь матері дитини [PERSON], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 15.05.2014р., а в задоволені іншої частини позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів слід відмовити. При визначені розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі, суд виходив з тих обставин, що середньомісячна заробітна плата по м. Дніпропетровську, згідно даних, які надає суду Жовтневий ВДВС ДМУЮ, з червня 2014р. складає 3268грн.24коп., тобто розмір аліментів складатиме близько ? частини від середньомісячної заробітної плати по м. Дніпропетровську, виходячи з такого розрахунку : 3268грн.24коп. : 4 = 817грн.06коп. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в розмірі 750 грн. щомісячно, суд також виходив з того, що відповідачу на день винесення рішення виповнилось повних 25 років (а 24.06.2014р. - виповняється 26 років), тобто він знаходиться у працездатному віці, має можливість працевлаштуватися (у вільний від навчання час), або перейти на заочну форму навчання і забезпечувати, як себе, так і малолітню доньку. Відповідач, жодним чином не довів те, що йому сплачують навчання на контрактній основі його батьки, а не він сам. Поза увагою не можливо залишити те, що за законодавством України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, тільки до досягнення ними 23 років (ч. 1 ст. 199 СК України). Крім того, факт навчання на контрактній основі в ДНУ ім. О.Гончара на 3-му курсі, сам по собі підтверджує, що у відповідача матеріальне становище не є поганим. При постановлені даного рішення суд керується вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК України, де зазначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial