Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

17.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, зазначивши, що від шлюбу з відповідачем, вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Уляну, [INFO]. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 01.12.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. На теперішній час діти мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює на тимчасових роботах, має стабільний дохід. Інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] та доньки Уляни щомісячно в твердій грошовій сумі по 1500 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Від представника на адресу суду надійшла заява, в якій він вказав, що позивач свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, справу просить розглянути без їх участі. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися. Від представника на адресу суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути у їх відсутність, та зазначив, що відповідач позов визнає частково, на даний час має можливість сплачувати аліменти в розмірі не більше як 900 грн. щомісячно на кожну дитину. В матеріалах справи також є відповідна заява від [PERSON], в якій він вказав, що сплачувати аліменти по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно не має можливості, оскільки ніде не працює, проживає зі своїми батьками, які являються пенсіонерами та фактично утримують його. Крім того, [PERSON] зобовязується надавати матеріальну допомогу позивачу у більшому розмірі у разі, якщо у нього зявиться така можливість. Просить стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно. Ознайомившись з заявами сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В свідоцтвах про народження дітей зазначено, що їх батьком є відповідач по справі [PERSON]. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на їх утриманні, відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дітей. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2018 року становить 1492 гривні, на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Отже, вказана грошова сума визначена законом як мінімум, необхідний для утримання дітей та для забезпечення їх першочергових потреб. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відомостей про те, що відповідач являється непрацездатною особою, чи в нього на утриманні перебувають інші особи немає. Заявлені позовні вимоги позивача в сумі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину не знайшли підтвердження, оскільки позивачем не доведено, той факт, що відповідач має можливість сплачувати зазначену суму. Враховуючи, що утримувати дітей зобовязані обоє батьки, справедливим є визначення розміру аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. На підставі викладеного,

Outcome: partial