Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він тридцять років працював в вугільній промисловості, у шкідливих та небезпечних умовах праці. 22 січня 2013 року його було переведено підземним забійником шахти на підставі наказу №13 від 22.01.2013року, що підтверджено записами у трудовій книжці.13.06.2013 року під час виконання обов'язків на посаді забійника у відповідача стався нещасний випадок на виробництві, а саме під час вилучення вугілля з верхньої частини печі, раптово почала падати покрівля пласту та кріплення у результаті чого він впав в нижню частину печі та на нього впало кріплення та гірнича маса якою його придавило до підошви виробки та травмувало. 19.06.2013 року складено акт №7 про нещасний випадок. Після проходження ним тривалого лікування висновком МСЕК від 10.10.2013 року йому встановлено 80% втрати професійної працездатності, з них 10% - з трудового каліцтва повторно з 08.12.2009р. та 70% вперше з трудового каліцтва 13.06.2013року з 02.10.2013р.. Вважає, що у зв'язку із втратою працездатності йому заподіяна моральна шкода, тому що він відчував фізичний біль і страждання, часто звертався за медичною допомогою й неодноразово проходив курс лікування в умовах стаціонару , повинен уживати медикаменти, що призвело до порушення його звичного укладу життя й це вимагає додаткових зусиль по її організації, стан здоров'я його не відновлений, моральні страждання, які він відчуває, оцінює в 50 000,00 грн., які просить стягнути з відповідача на його користь. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, на задоволені позовних вимог наполягав. Представник відповідача Державного підприємства «Орджонікідзевугілля», що діє за довіреністю, позов в частині відшкодування позивачу моральної шкоди стосовно встановлених 10.10.2013р. 70% втрати працездатності визнає. Суд, вислухавши доводи представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до наступного. З 20.10.2011 р. [PERSON] прийнятий підземним забійником до Структурного підрозділу «Шахта імені Карла Маркса» Державного підприємства «Орджонікідзевугілля». Був звільнений за п.2 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку за станом здоров'я. 19.06.2013 року відповідачем було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 13.06.2013р. Наслідки нещасного випадку - забій, садна правого плечового та ліктьового суглобів, лівого ліктьового суглоба,в/з правого стегна, спини. Посттравматичний правобічний плечовий плексит, посттравматичний неврит лівого променевого нерва. Після проходження [PERSON] тривалого лікування висновком МСЕК від 10.10.2013 року йому вперше встановлено 70% втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом та повторно 10% за трудовим каліцтвом, за сукупністю 80% втрати професійної працездатності. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ГК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я , заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із трудовим каліцтвом, що призвели до встановлення вперше 70% втрати професійної працездатності, що було встановлено в судовому засіданні, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Виходячи з глибини спричинених страждань, суд оцінює завдану [PERSON] моральну шкоду у зв'язку із втратою здоров'я на виробництві в розмірі 21000,00 грн. Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 268 ЦК України на вимогу про відшкодування шкоди, заданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю (тобто і на вимогу про відшкодування моральної шкоди) позовна давність не поширюється. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1КЗпП України,

Outcome: partial