overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

16 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський р-н, вул. Волинська, 7-А/157. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15.03.2017 р. о 12 год. 39 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 15.03.2017 р. о 12 год. 39 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий мовному контакту недоступний. Напружений, тривожний. На запитання не відповідає. Мутичний. Активно опирається огляду, погляд під час огляду заляканий, фіксований в одну крапку. Раптово під час огляду починає дратися. Психічно хворим себе не вважає. критика до свого стану порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

16 березня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] ([ADDRESS]; [INFO]; ІПН [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (код ЄДРПОУ 03327664, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька, 1А) заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 4 516 гривень 79 копійок, 3 % річних боргу в розмірі 69 гривень 63 копійки, інфляційні нарахування боргу в розмірі 230 гривень 60 копійок. та судові витрати. 24.04.2018 року представник ПрАТ «АК «Київводоканал» звернувся до суду із заявою, в якій просить виправити допущену судом описку у судовому наказі, в якому невірно вказано строк пред'явлення судового наказу до виконання, а саме один рік замість трьох років. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

16 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 02 грудня 2005 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між ним та відповідачкою припинені півроку тому. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення він не згодний. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] не зявилась, надавши заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, також вказала, що на розірвання шлюбу згодна, просить після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 460171, вдруге виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області 16 березня 2017 року, актовий запис № 353. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині прізвище зашити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

16 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 04 грудня 2007 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені півроку тому. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомим суду причина, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 114852, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 04 грудня 2007 року, актовий запис № 1471. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

16 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 15.09.2006 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок не сумісних поглядів на родинні цінності. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, встановленому законом. \~\~\~\~ Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України\~\~- без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №053205 виданого 15.09.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - Галбай) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2006року, актовий запис №954. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №239633 виданого 11.11.2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

16 березня 2017 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 50% частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що вона з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність відповідача, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вислухавши пояснення позивача, його представника, доньки, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 29 квітня 2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до його повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

16 березня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 листопада 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалось, вони втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. Спільне господарство та спільний бюджет не ведуть, час на примирення є недоцільним, тому просить шлюб між сторонами розірвати, та в разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 листопада 2007 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 62 (а.с.8 - свідоцтво про укладення шлюбу), від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини приблизно рік тому, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу відповідач бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

16 березня 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач зареєстрований в належному їй житловому будинку [ADDRESS]. Вказала, що відповідач є її чоловіком, але більше 20 років він покинув сім'ю і став постійно проживати у с. Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області. Реєстрація відповідача в належному їй будинку змушує сплачувати за нього комунальні послуги і він не несе витрати на утримання будинку. З посиланням на ці обставини та статті 71 ЖК України, ст. 405 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування в ньому. У судовому засіданні позивач цивільний позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим як за місцем реєстрації, так і фактичним місцем проживання про час і місце розгляду справи надав суду письмову заяву, в якій просив справу на 18.04.2017 р. відкласти, але в подальшому 11.05.2017 р. і 29.05.2017 р. у судове засідання без поважних причин не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 20 липня 1989 р. позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Судом з'ясовано, що сторони з 22 лютого 1986 року перебували у зареєстрованому шлюбі і відповідач є зареєстрованим у вищевказаному будинку, власником якого є позивач. 27 березня 2017 р. рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області шлюб між сторонами розірвано. Вказане рішення сторонами не оскаржувалось. Зі змісту рішення суду видно, що приводом і підставою для розірвання шлюбу стало те, що відповідач більше 20 років тому покинув сім'ю та проживає в іншому місці. Зі змісту Акту обстеження факту проживання складеного секретарем Новопетрівської сільської ради та односельчанами видно, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS], більше 10 років. Отже на час звернення позивача до суду з цими вимогами до відповідача, останній не проживає у спірному будинку понад один рік. Наведене свідчить про наявність у суду правових підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим будинком з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

16 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час шлюбні відносини з відповідачем припинилися, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала з наведених в позові підстав. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та зазначив, що не заперечує проти свого обовязку утримувати дитину, проте оскільки відповідач має хронічні захворювання та не має постійного заробітку, а дитина певний час (на вихідних) перебуває у відповідача та харчується в цей час за його рахунок, останній вважає, що вимоги позивача є безпідставними. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 115559, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, обовязок утримання дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків, тому відповідач повинен брати участь у витратах на утримання дітей. Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо способів виконання батьком обовязку по утриманню дитини, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів є обґрунтованими. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

16 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вона зазначила, що 22 лютого 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюбу. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач добровільно не надає. У судове засідання позивач не зявилася, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем 22 лютого 2013 року було укладено шлюб (арк.с.4). 05 квітня 2013 року від зазначено шлюбу у них народилась дитина [PERSON], яка є рідною донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утримані, добровільно допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved