Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

16 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05 січня 2013 року померла його дружина [PERSON] після якої він успадкував 39/100 житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель і споруд, що знаходяться за адресою : м.Полтава, вул.Лесі Українки, 3. [PERSON] ще належала земельна ділянка на праві спільної сумісної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 листопада 2004 року. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку йому було відмовлено з тих підстав, що земельна ділянка є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON] та [PERSON]О, а отже неможливо встановити частки власників земельної ділянки. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року у справі за позовом [PERSON] про виділення частки зі спільної сумісної власності, про визнання права власності на частину земельної ділянки та виділення 61/100 частини будинку в самостійний об'єкт нерухомого майна, виділенні земельної ділянки в натурі, позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року змінено в резолютивні частині [PERSON] на нього - [PERSON] У рішенні суду вказано, що за ним залишено земельну ділянку площею 809 кв.м., з яких 402 кв.м. - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, 407 кв.м. - земельна ділянка для особистого селянського господарства. рішенням також встановлено постійний сервітут . Рішенням суду за ним право власності на земельну ділянку не визнавалося. Так як [PERSON] вже виділено частку будинку 61/100 в самостійний об'єкт нерухомого майна та виділено в натурі земельну ділянку площею 1617 кв.м., то право спільної сумісної власності на земельну ділянку та будинок припинено. Відповідачу виділено в самостійний об'єкт нерухомого майна частка домоволодіння, але вона продовжує використовувати його земельну ділянку для проходу до свого будинку, чим порушує його право власності. Сервітут [PERSON] встановлено тільки для можливості користуватися мережами водопроводу, каналізації, електропостачання та телефонізації, але не більше. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 809 кв.м. яка належала померлій дружині, виділити в самостійний обєкт нерухомого майна окрему садибу 39/100 частину домоволодіння у складі земельної ділянки, частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у здійсненні ним права користування земельною ділянкою шляхом зупинення користування земельною ділянкою для проходу до свого будинку та зобов'язати забезпечити такий прохід по своїй земельній ділянці. У судовому засіданні представник позивача надала суду уточнену позовну заяву, в якій позивач просить: визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої 05 січня 2013 року [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 809 кв. м., розташовану в м. Полтаві, вул. Л.Українки,3, кадастровий номер - 5310137000:19:001, що складається з земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 402 кв.м. та земельної ділянки з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 407 кв.м.; виділити в самостійний обєкт нерухомого майна - окрему садибу 39/100 частин домоволодіння у складі: земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 402 кв.м., земельна ділянка з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 407 кв.м., частина житлового будинку квартира № 1, що складається: кімната - 23,8 кв.м., кімната - 11,8 кв.м., тамбур - 2,4 кв.м., сіни - 9,5 кв.м., душова - 1,9 кв.м., всього площею 49,4 кв.м., господарські будівлі і споруди: сарай (В) - 12,1 кв.м., погріб (в) -2,2 кв.м., навіс (ві) - 8,3 кв. м., навіс (в2) - 4,1 кв.м., вбиральня (Г) - 1,5 кв.м., частина огорожі № 1, частина огорожі № 3, ворота огорожі № 2, частина трубопровіду № 4, які розташовані за вищевказаною адресою. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 09 листопада 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання відповідачку усунути перешкоди у здійсненні ним права користування земельною ділянкою шляхом зупинення користування земельною ділянкою для проходу до свого будинку та зобов'язання забезпечити такий прохід по своїй земельній ділянці закрито у зв'язку з відмовою від позову в цій частині. Представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідачка та представник відповідачки з позовом в частині визнання права власності за позивачем на земельну ділянку, виділення в самостійний об'єкт нерухомого майна окрему садибу до складу якої входить земельна ділянка площею 809 кв.м. та 39/100 будинку з господарськими будівлями та спорудами погодилися. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від Полтавської міської ради та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Полтавській області надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 39/ 100 часток житлового будинку, надвірних будівель і споруд ( сараї Б,б, В,Ж, ж, навіси б1,в1, в2,, погреба в, ж1,а4, вбиральня Г, гараж Д, огорожа №1, №3, ворота огорожі №2, трубопровід №4), розташованих в м.Полтаві, вул.Л.України, буд.3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 10 вересня 2013 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою, що підтверджується ксерокопією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що також підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 вересня 2013 року. Згідно зі ксерокопією державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 листопада 2004 року [PERSON] на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка площею 2426 кв.м., яка розташована за адресою : м.Полтава, вул.Л.Українки,3. [PERSON] померла 05 січня 2013 року, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про її смерть від 05 січня 2013 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку вищезазначеної земельної ділянки. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15 лютого 1957 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження від 15 лютого 1957 року. Позивач звернувся до Першої полтавської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої дружини [PERSON] на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою : м.Полтава, вул.Л.Українки,3. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17 січня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з тих підстав, що відповідно до державного акуту на право власності на земельну ділянку земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності померлій та співвласникам - [PERSON] та [PERSON] та неможливо встановити хто та в яких частках є власником вищевказаної земельної ділянки. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину земельної ділянки розміром 809 кв.м, розташованої в м.Полтаві по вул.Л.Українки,3 в порядку спадкування після померлої 03 вересня 2011 року матері [PERSON] Проведено поділ земельної ділянки та виділено [PERSON] у власність частину земельної ділянки площею 1617 кв.м., залишивши за [PERSON] земельну ділянку 809 кв.м. [PERSON] виділено в самостійний об'єкт нерухомого майна - окрему садибу 61/100 частинку домоволодіння у складі : земельної ділянки площею 1617 кв.м. частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих в м.Полтаві, вул.Л.Українки, 3, та які належать [PERSON] на праві приватної власності, припинено право спільної часткової власності на це майно. Вказаним рішенням встановлено постійний сервітут площею площею 91 кв.м. на земельній ділянці площею 809 кв.м., що залишається за [PERSON] для можливості користування [PERSON] мережами водопроводу, каналізації, електропостачання, телефонізації та сервітут площею 8 кв.м. на земельній ділянці [PERSON] площею 35 кв.м., для можливості обслуговування стіни своєї квартири спадкоємцями [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року змінено та уточнено, а саме : зазначено в резолютивній частині рішення замість [PERSON] - [PERSON]. Враховуючи, що державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з тих підстав, що не було визначені частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року відповідачці [PERSON] виділено у власність частину земельної ділянки площею 1617 кв.м., а за [PERSON] залишено земельну ділянку площею 809 кв.м., з яких : 402 кв.м. - з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, 407 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства, а за ухвалою апеляційного суду Полтавської області за [PERSON] залишено вказану земельну ділянку, яка була виділена [PERSON], позивач є спадкоємцем першої черги на майно, належне померлій [PERSON], а тому суд вважає визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 809 кв.м., що є 1/3 частиною земельної ділянки, з яких : 402 кв.м. - з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, 407 кв.м. - для ведення особистого селянського господарства. У відповідності до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в порядку, встановленого статтею 364 цього Кодексу. Згідно зі ст.89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Беручи до уваги, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року були визначені частки у спільній сумісній власності на земельну ділянки [PERSON] та [PERSON] та співвласнику [PERSON] було виділено в натурі належну їй на праві власності земельну ділянку та виділено в самостійний об'єкт - окрему садибу 61/100 частини домоволодіння, а тому суд вважає виділити в самостійний об'єкт нерухомого майна - окрему садибу 39/100 частин домоволодіння, що належать позивачу [PERSON] у складі : земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 402 кв.м.; земельна ділянка з цільовим призначенням для особистого селянського господарства площею 407 кв.м.; частина житлового будинку квартира № 1, що складається: кімната - 23,8 кв.м., кімната - 11,8 кв.м., тамбур - 2,4 кв.м., сіни - 9,5 кв.м., душова - 1,9 кв.м., всього площею 49,4 кв.м.; господарські будівлі і споруди: сарай (В) - 12,1 кв.м., погріб (в) -2,2 кв.м., навіс (ві) - 8,3 кв. м., навіс (в2) - 4,1 кв.м., вбиральня (Г) - 1,5 кв.м., частина огорожі № 1, частина огорожі № 3, ворота огорожі № 2, частина трубопровіду № 4. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2014 року встановлено сервітут у користуванні земельними ділянками, який є обовязковим і для спадкоємців померлої [PERSON], у звязку з чим вимоги про встановлення постійного сервітуту підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved