Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

15 червня 2010 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», який є правонаступником за всіма правами і обов'язками Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль», звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 014/0075/82/43473 від 26 грудня 2005 року, яка станом на 28.05.2010 року становить 111 376,31 доларів США, що у гривневому еквіваленті в загальній сумі складає 882 668,39 гривень. В ході розгляду справи позивачем уточнено позовні вимоги в обґрунтування яких зазначено, що 26 грудня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0075/82/43473, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 90 000,00 (дев'яносто тисяч) доларів США, строком на 84 (вісімдесят чотири) місяця з 26.12.2005 року по 26.12.2012 року, а позичальник зобов'язалася щомісячно повертати частину кредиту і сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 15 (п'ятнадцять) % річних згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, а також виконати інші зобов'язання в строки і порядку, встановленому цим договором. Крім того, додатково при наданні кредиту позичальник повинен одноразово сплатити на користь банку комісію за розрахунково-касове обслуговування позичкового рахунку в розмірі 0,1% від суми кредиту. У якості забезпечення своєчасного виконання зобов'язань по кредитному договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки від 28.12.2005 року, згідно якого банку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.09.2000 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], реєстр за № 770, зареєстрованого Комінтернівським районним бюро інвентаризації Одеської області в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі № 22 запис № 90 реєстраційний № 4676827 та земельна ділянка, що розташована за тією ж адресою, яка належить іпотекодавцю на праві власності згідно державного акту про право приватної власності на землю серії I-ОД № 029781. Також, у якості забезпечення зобов'язань по кредитному договору між позивачем та відповідачкою [PERSON] укладено договір поруки від 26 грудня 2005 року, згідно якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням боржника [PERSON], які виникають з кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року. Позивач згідно умов кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року повністю та в строки виконав свої зобов'язання, видавши 28.12.2005 року [PERSON] грошові кошти в розмірі 90 000,00 (дев'яносто тисяч) доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 454 500,00 (чотириста п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот) гривень. Відповідач [PERSON] отримавши кредитні кошти умови підпунктів 1.2., 1.3. та 6.1. кредитного договору щодо часткового погашення кредиту до 26.12.2012 року й сплаті відсотків за фактичне користування кредитними коштами згідно Графіку погашення кредиту не виконала, у зв'язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 31.03.2011 року складає у розмірі 179 413,25 (сто сімдесят дев'ять тисяч чотириста тринадцять) доларів США 25 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень) становить 1 428 129,47 (один мільйон чотириста двадцять вісім тисяч сто двадцять дев'ять) гривень 47 копійок, з них: заборгованість за кредитом - 52 122, 28 доларів США або гривневий еквівалент 414 893,35 гривень; заборгованість за відсотками - 19 293,73 доларів США або гривневий еквівалент 153 578,09 гривень; пеня за прострочення тіла кредиту - 65 031,24 доларів США або гривневий еквівалент 517 648,67 гривень; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 42 966,00 доларів США або гривневий еквівалент 342 009,36 гривень. На підставі того, що [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання по кредиту, банком на її адресу та адресу поручителя [PERSON] було направлені письмові вимоги щодо виконання грошових зобов'язань за кредитним договором та дострокової сплати всієї суми виниклої заборгованості, однак ці вимоги залишилися без задоволення, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача Вдовиченко Г.В. не з'явилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити за наявними у матеріалах справи доказами. Пред'явлений відповідачкою [PERSON] зустрічний позов вважає необґрунтованим і просить відмовити у його задоволені. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує /а. с. 246/. Відповідач [PERSON] позов визнала частково та звернулася до суду із зустрічним позовом, який ухвалою суду залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України. В призначене судове засідання [PERSON] не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином /а. с. 240, 245/, причини не явки суду не повідомила, заборгованість по кредиту на день розгляду справи нею так і не сплачена. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, надавши заперечення на позовну заяву, у якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, і просить суд відмовити у задоволені позову в частині солідарного стягнення з неї заборгованості. В обґрунтування заперечень [PERSON] вказала, що оскільки позивач скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту і у зв'язку з тим, що в договорі поруки не встановлено строк його дії, вона вважає, що банк звернувся до суду вже після спливу строків визначених ст. 559 ЦК України, тому просить суд визнати правовідносини між нею та позивачем за договором поруки від 26.12.2005 року припиненими /а. с. 220-221/. За зазначеними обставинами суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність відповідачів. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи і подані докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Судом встановлено, що 05 грудня 2005 року [PERSON] звернулася до Одеського обласного філіалу Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль», який було перейменовано на Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про надання їй кредиту в сумі 90 000 (дев'яносто тисяч) доларів США під 15 % річних, строком на 84 місяців на споживчі цілі /а. с. 15, 44/. 26 грудня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] підписано кредитний договір № 014/0075/82/43473, згідно якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі в сумі 90 000,00 (дев'яносто тисяч) доларів США, строком на 84 місяця з 26.12.2005 року по 26.12.2012 року, а позичальник зобов'язалася щомісячно повертати частину кредиту і сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 15 (п'ятнадцять) % річних відповідно до Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, а також виконати інші зобов'язання в строки і порядку, встановленому цим договором /а. с. 18-19/. Разом з екземпляром кредитного договору [PERSON] отримала Графік погашення кредиту та відсотків за кредитом, що є додатком № 1 до кредитного договору /а. с. 20/. Згідно підпункту 3.1. вищезгаданого кредитного договору банк взяв на себе зобов'язання надати позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за його користування. Підпунктом 1.5. кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року передбачено, що при наданні кредиту позичальник повинен сплатити на користь банку комісію за розрахунково-касове обслуговування позичкового рахунку в розмірі 0,5 % від суми кредиту. Відповідно до пункту 3.3. кредитного договору сторони погодили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом. При цьому, відсотки за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Згідно пункту 5.1. кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року банк зобов'язався відкрити позичальнику позичковий рахунок № 220347130 та надати кредитні кошти, за умови надання позичальником забезпечення повернення кредиту, зазначеного в п. 3.5. даного договору. Позивач умови кредитного договору виконав повністю та видав [PERSON] грошові кошти у розмірі 90 000 (дев'яносто тисяч) доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 454 500,00 (чотириста п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот) гривень, що підтверджується копією валютного меморіального ордеру № 1-1 від 28.12.2005 року /а. с. 21/. Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Підпунктом 3.5. кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року передбачено, що забезпеченням даного договору може бути договір застави або договір поруки. При надані кредиту кредитор може вимагати від позичальника надання одного або декількох видів забезпечення. 26.12.2005 року для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між позивачем та [PERSON], укладено договір поруки, згідно якого поручитель [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням боржника [PERSON], які виникають з кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року /а. с. 33/. Згідно статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою та закріплено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи суму основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 3.1. договору поруки від 26.12.2005 року передбачено, що поручитель у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань, несе солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, у відповідності до ч.1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог закону та умов вищезазначеного договору поруки від 26.12.2005 року повинні нести відповідальність як солідарні боржники по кредитному договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року за усіма зобов'язаннями, що витікають з цього договору. 28.12.2005 року між АППБ «Аваль» та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно умов якого банку в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.09.2000 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], за реєстром № 770, зареєстрованого Комінтернівським районним бюро інвентаризації Одеської області в Реєстрі прав власності на нерухоме майно в книзі № 22 запис № 90 реєстраційний № 4676827 та земельна ділянка, що розташована за тією ж адресою, яка належить іпотекодавцю на праві власності згідно державного акту про право приватної власності на землю серії I-ОД № 029781 /а. с. 35-38/. Підпунктом 6.1. кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року передбачено обов'язок [PERSON] щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту на рахунок, зазначений в п. 5.1 цього договору, та щомісячно, до 15 (п'ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту сплачувати відсотки за фактичне використання кредитних коштів на рахунок № [NUMBER] в АППБ «Аваль», МФО 328351. Крім того, підпунктом 6.6. кредитного договору передбачено обов'язок [PERSON] достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені цим договором у разі невиконання або неналежного виконання умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. При цьому у всіх випадках позичальник зобов'язується сплатити кредитору відсотки відповідно до ставки, яка була раніше обумовлена договором, за час фактичного користування кредитом. Кошти мають бути повернені протягом 10 банківських днів з моменту надіслання банком на адресу позичальника відповідного листа-повідомлення. Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. та 6.1. вищезазначеного кредитного договору [PERSON] повинна повертати кредит і сплачувати відсотки за фактичне користування кредитними коштами згідно Графіку погашення кредиту, і остаточно здійснити погашення отриманого кредиту до 26 грудня 2012 року. Судом встановлено, що в порушення вищезазначених умов кредитного договору відповідач [PERSON] починаючи з січня 2008 року належним чином своїх зобов'язань по кредиту не виконувала і остаточно в строк до 26.12.2012 року кредит, відсотки та інші платежі визначені цим кредитним договором банку не повернула, у зв'язку з чим в неї виникла прострочена заборгованість. Згідно підпункту 7.5. кредитного договору банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та інші витрати, у випадку невиконання позичальником принаймні будь-якої з умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Відповідно до підпункту 12.7. вищезазначеного кредитного договору вимоги щодо дострокового виконання грошових зобов'язань за кредитним договором та погашення простроченого боргу за цим договором, неодноразово направлялися банком відповідачам [PERSON] та [PERSON] /а. с. 28, 34/, однак ці вимоги відповідачі добровільно не виконали і на сьогоднішній день заборгованість не сплатили. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно підпункту 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по зобов'язаннях, що випливають з умов кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року, загальна сума простроченої заборгованості за кредитом, відсотками та пенею станом на 31.03.2001 року складає 179 413,25 (сто сімдесят дев'ять тисяч чотириста тринадцять) доларів США 25 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень) становить 1 428 129,47 (один мільйон чотириста двадцять вісім тисяч сто двадцять дев'ять) гривень 47 копійок, у тому числі: заборгованість за кредитом - 52 122, 28 доларів США або гривневий еквівалент 414 893,35 гривень; заборгованість за відсотками - 19 293,73 доларів США або гривневий еквівалент 153 578,09 гривень; пеня за прострочення тіла кредиту - 65 031,24 доларів США або гривневий еквівалент 517 648,67 гривень; пеня за прострочення відсотків по кредиту - 42 966,00 доларів США або гривневий еквівалент 342 009,36 гривень /а. с. 63-68/. Висновком № 1332/1333 судово-економічної експертизи підтверджується, що документально та нормативно станом на 31.03.2011 року заборгованість за основною сумою кредиту та нарахованими відсотками становить в сумі 71 415,73 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 568 469,21 гривень, у тому числі: за основною сумою кредиту у розмірі 52 122,28 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень) становить 414 893,35 гривень; за нарахованими відсотками у розмірі 19 293,73 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень) становить 153 575,86 гривень та не підтверджується у сумі 0,28 доларів США /а. с. 144-145/. Також, у висновку зазначено, що розрахунок пені за прострочення кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року, здійснено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у іноземній валюті, а саме в доларах США виходячи із фактично простроченої суми кредиту та суми нарахованих відсотків і станом на 31.03.2001 року ця заборгованість в гривневому еквіваленті складає в загальній сумі 859 658,03 гривень. Проведений експертом Тарасовою Ю.А. розрахунок пені здійснено з урахуванням умов п. 10.1. кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року та законодавства України і станом на 31.03.2011 року він становить 48 738 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень) становить 387 955,99 гривень, у тому числі: пеня за прострочення основної суми кредиту - 32 246,40 доларів США; пеня за прострочення погашення нарахованих відсотків за кредитом - 16 491,79 доларів США /а. с. 145/. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, здійснений позивачем станом на 31.03.2011 року розрахунок розміру заборгованості по пені за тілом кредиту та пені за прострочення відсотків по кредиту складає в сумі 107 997,24 доларів США (65 031,24 + 42 966,00), що еквівалентно 859 658,03 гривень, значно перевищує розмір пені розрахованої експертом Тарасовою Ю.А., відповідно до умов п.10.1. кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року і становить 48 738 доларів США, що еквівалентно 387 955,99 гривень. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено. що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, суд вважає, що нарахована позивачем сума заборгованості по пені в розмірі 859 658,03 гривень, є неспівмірною із розміром основного боргу за кредитом в сумі 71 415,73 доларів США, що еквівалентно 568 469,21 гривень, тому розмір неустойки відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, необхідно зменшити і стягнути на користь банку лише визначену експертом пенею в сумі 387 955,99 гривень. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті під час здійснення розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У частині 1 статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. З урахуванням наведеного та з огляду на положення ст.ст. 526, 533, 627, 1049, 1054 ЦК України в разі, коли за умовами кредитного договору позичальник одержав кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті, він зобов'язаний повернути кредитодавцю на вимогу останнього цей кредит у вигляді грошових коштів у тій самій сумі і в тій самій валюті, що були ним одержані. Якщо у договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Суд критично оцінює ствердження відповідача [PERSON] про те, що правовідносини між нею та позивачем за договором поруки від 26.12.2005 року є припиненими, оскільки як вона вважає банк звернувся до суду вже після спливу строків визначених ст. 559 ЦК України. Суд звертає увагу відповідача [PERSON] на помилкове трактування нею ч. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Пунктом 4.1 договору поруки від 26.12.2005 року визначено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Умовами підпунктів 1.2., 6.1. та пункту 9 кредитного договору № 014/0075/82/43473 від 26.12.2005 року, встановлено, що договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів та діє до повного погашення кредитної заборгованості, тобто до 26 грудня 2012 року. Згідно ч 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги неналежне виконання прийнятих на себе кредитних зобов'язань з боку відповідачів, суд прийшов до висновку, що пред'явлені позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості є обґрунтованими, але розмір цієї заборгованості, яка підлягає стягнення становить в розмірі 120 153,73 (71 415,73 + 48 738) доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 31.03.2011 року (1 долар США = 7,9600 гривень) становить 956 423,69 гривень. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Солідарна відповідальність по сплаті судових витрат цивільно-процесуальним законодавством не передбачена, у зв'язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідачів солідарно судових витрат, задоволенню не підлягає. Згідно наданих позивачем квитанцій, ним сплачено державне мито в розмірі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень, що в цілому становить 1820 гривень /а. с. 7, 8/. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 533, 546, 549, 551, 554, 610, 611, 612, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial