Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

15 травня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , з яких - 1/3 частину, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та на 1/3 частину через втрату правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1994 року. В обґрунтуванням позову вказувала, що їй на праві спільної часткової власності належить 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Крім неї співвласниками спірної квартири в рівних долях є її батьки. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , спадкоємицею якого є лише вона. Після смерті батька вона звернулась до приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги О.П. для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа. Для захисту своїх особистих майнових прав та спадкових прав після смерті батька на спірне нерухоме майно, вона змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 20 травня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків, які в подальшому позивачем усунуті. Ухвалою суду від 23 червня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09 липня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Від представника позивача - адвоката Карпенка О.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач - Михайло-Ларинська сільська рада Вітовського району Миколаївської області у судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та просила справу розглянути за відсутності представника. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального та відеозаписуючого технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Складання повного рішення судом відкладено до 05 жовтня 2020 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1994 року, виданого Службою приватизації житлового фонду радгоспу «Гвардії Ілліча» [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних долях належить квартира [ADDRESS] (а.с.10). Указане свідоцтво про право власності на житло втрачено, про що свідчить оголошення в районній газеті «Вісник Жовтневщини» від 06 червня 2020 року №23 (9473) (а.с.19). Згідно листа КП «ММБТІ» від 20 листопада 2019 року №2-6216 відповідно до паперових носіїв інвентаризаційної справи на 28 грудня 2012 року за адресою розташування спірної квартири право власності на неї не зареєстровано (а.с.12). На підставі статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом установлено факт втрати позивачем правовстановлюючого документа, що посвідчує її право на 1/3 частину спірного нерухомого майна, отже позовні вимоги в цій частині, в силу статті 392 ЦК України, підлягають задоволенню. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 29 серпня 2016 року (а.с.7). Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Відповідно до вимог частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [INFO] народилась позивач [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно виконавчим комітетом Михайло-Ларинської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 22 липня 12015 року (а.с.9). Отже, позивач [PERSON] є спадкоємицею померлого [PERSON] першої черги за законом. Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України). Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно довідки виконавчого комітету Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 05 грудня 2019 року №1924 на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в квартирі [ADDRESS] разом із спадкодавцем були зареєстровані стороння особа [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Позивач [PERSON] 25 січня 2017 року подала заяву приватному нотаріусу Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегі О.П. про прийняття спадщини за законом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.47). [PERSON] є колишньою дружиною померлого [PERSON] , шлюб між яким розірвано 03 вересня 2010 року (а.с.68). Отже, позивач [PERSON] , є спадкоємицею [PERSON] , померлого [INFO] , першої черги за законом, яка у силу статей 1261, 1268, 1269 ЦК України, прийняла усю спадщину після його смерті. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як установлено в судовому засіданні померлому [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 10 лютого 1994 року належала 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Вартість цілої частини квартири [ADDRESS] , згідно звіту про оцінку майна від 27 травня 2020 року становить 82650,00 грн (а.с.20). Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапеги О.П. від 16 червня 2020 року (а.с.21). Зі змісту вказаної відмови вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне спадкове майно неможлива, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа. Таким чином, вимога про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] на 1/3 частини квартири [ADDRESS] є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Разом з цим, як убачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , 15 лютого 2017 року до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області в порядку статті 1281 ЦК України звернувся кредитор - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з претензією, у якій кредитор повідомляє про наявність кредитної заборгованості [PERSON] перед ним на суму 4984,35 грн (а.с.53-54). Згідно статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. З огляду на приписи вказаної норми, позивачу [PERSON] роз`яснюється обов`язок задовольнити вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на суму 4984,35 грн, оскільки вартість 1/3 частини спадкового майна, право власності на яке визнано судом у порядку спадкування за законом за нею, з урахуванням звіту про оцінку майна від 27 травня 2020 року, становить 27550,00 грн.

Outcome: approved