Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

17.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку до досягнення 23 років, починаючи з 01.09.2021 р., дати початку навчання. На обґрунтування позову вказала, що відповідач, який є її батьком, та [PERSON] , яка є її матір`ю, перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 27.04.2010 р. Шлюб між ними було розірвано. На даний час вона є повнолітньою та продовжує навчання у Національному Університеті Кораблебудування імені адмірала Макарова IV рівня акредитації на денній та заочній формах навчання, у зв`язку із чим не має змоги влаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток. Відповідач добровільно матеріальну допомогу їй не надає, будучи зобов`язаним до цього згідно до законодавства. У судове засідання сторони не викликалися. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву позов про часткове визнання заявлених позовних вимог. Посилаючись на те, що позивачем не доведено факту потреби матеріальної допомоги, неможливості самостійного заробітку у вільний від навчання час, матір позивача [PERSON] працює та отримує заробітну плату більше 22000 грн. на місяць, а отже спроможна надавати допомогу доньці, він отримує лише пенсію в розмірі 6181,49 грн. на місяць, має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , повинен забезпечувати себе, дружину, сина та непрацездатну матір, [PERSON] , 1954 р.н., інваліда ІІ групи, яка отримує мінімальну пенсію, основну частину якої в силу віку та стану здоров`я витрачає на ліки, наголошуючи на своїй згоді з необхідністю сплати аліментів на утримання свої повнолітньої доньки - [PERSON] , але неможливості сплачувати в розмірі ј частки від усіх його доходів, про що просить позивач, рівності такого його обов`язку також із матір`ю позивачки, просить про визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх його доходів. Вивчивши доводи позовної заяви та відзиву на неї, дослідивши надані сторонами докази на обґрунтування їхньої позиції, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.03.2003 р., батьком та матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] відповідно. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27.04.2010 р. (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] ). Відповідно до довідки Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова №635 від 14.09.2021 р. позивач [PERSON] є студентом з 01.09.2021 р. ФЕМ І курсу денного відділення вказаного навчального закладу. Навчання закінчує 30.06.2023 року. Згідно з Постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.03.2021 р. підтверджується, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-1736, виданого Новоодеським районним судом Миколаївської області 05.01.2020 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку до повноліття дитини, закінчено. Аліменти стягнуто в повному обсязі до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУв Миколаївській області і отримує пенсію за вислугу років. В період з01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. ним отримано пенсію в сумі 54105 грн. 50 коп. (довідка про доходи №0338 9235 3822 1314, сформованої 02.12.2021 р. До складу сім`ї відповідача входять дружина [PERSON] та малолітній син [PERSON] , [INFO] (довідка виконавчого комітету Новоодеської міської ради №6655 від 02.12.2021 р. Батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , відповідач у справі (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого 13.03.2013 р. ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області). Відповідач [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , яка отримує пенсію по втраті годувальника та є інвалідом ІІ групи (безстроково) ( свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 17.05.1975 р., пенсійне посвідчення № [NUMBER] , серія [NUMBER] ,видане 11.08.2016 р., довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААА №258996). Відповідно до положень ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правилами ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст.128 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст. 128 СК України). Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 20 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. В ході розгляду позовів про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, суду необхідно встановити декілька юридичних фактів, зокрема: є дитина повнолітньою, чи продовжує вона навчатись, чи потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, та чи є у відповідача матеріальна можливість таку допомогу надавати. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позивач, яка є повнолітньою, продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги. Проте, з наданих доказів відповідачем встановлено, що він хоча і є працездатним за віком, проте є пенсіонером, має на утриманні малолітнього сина та матір похилого віку, яка є інвалідом ІІ групи доказів. Іншіх доходів не отримує. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що його матеріальне становище не дозволяє здійснювати матеріальну допомогу повнолітній дочці саме у розмірі аліментів 1/4 частки від всіх видів його доходу. З огляду на зазначені обставини відповідач погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу. З урахуванням наведеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, яка досягла повнолітття, продовжує навчання та потребує допомоги, а відповідач має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, достатнім розміром чого буде розмір, з яким погоджується відповідач, а саме 1/6 частка від усіх видів доходу. Безпідставними є доводи позивача щодо необхідності стягнення аліментів на з відповідача не з моменту пред`явлення нею позову до суду, а з початку навчання, оскільки це суперечить вимогам закону. Строк, з якого присуджуються аліменти, відлічуються саме з моменту звернення до суду із позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial