Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

17.02.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON], аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON], але через деякий час шлюб між ними було розірвано. У шлюбі з відповідачем народилася спільна дитина, син - [PERSON] [INFO]. 27.07.2013 року позивачка уклала шлюб з гр. [PERSON], і їй було присвоєно прізвище - [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьку 27.07.2013 року. Як вказала позивачка, відповідач по справі матеріальну допомогу на утримання спільної дитини не надає та на всі прохання та вимоги позивачки про сплату аліментів у добровільному порядку не звертає уваги, тому вона змушена звернутися до суду про вирішення даного питання. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив. Позивачка також в судове засідання не з'явилася, але згідно позовної заяви просила суд розглядати справу у її відсутність, в телефонній розмові, у разі неявки відповідача, просила розглянути справу з винесенням заочного рішення. Зважаючи на вищевикладене суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі та враховуючи неявку сторін суд вважає за необхідне розглядати справу заочно про що постановлена відповідна ухвала. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с. 7). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.09.2015 року, позивачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], тимчасово проживають на території Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 6), відповідно, окремо від відповідача [PERSON]. Згідно позовної заяви, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не приймає участі в її вихованні, принаймні не переконав суд в зворотному. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч.1 ст. 184 СК України вбачається, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає доводи позивачки такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому суд стягує з відповідача [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 17.02.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved