Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

15 травня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визначити їй додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовано позов тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. У встановлений законом строк позивач не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки у перші місяці після смерті матері була в пригніченому та розгубленому стані, залишилася без роботи та засобів до існування, а з 01.09.2019 до 12.02.2020 перебувала за межами України на заробітках. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.07.2020. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11), яка доводилася матір`ю позивачу (а.с. 8, 9, 10). Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема, на квартиру [ADDRESS] (а.с. 12, 13, 14). Позивач зазначила, що в установлений законом строк вона не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки у перші місяці після смерті матері була в пригніченому та розгубленому стані, залишилася без роботи та засобів до існування. З 01.09.2019 до 12.02.2020 позивач перебувала за межами України, про що свідчить відмітка в паспорті громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 15). Відповідно до інформації Другої чернігівської державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно з частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. При цьому поважність таких причин повинна бути обов`язково обґрунтована. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Слід зазначити, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Одночасно, дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що строк для прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин. Крім того, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, а тому суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим приходить до висновку, що вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 681/203/17-ц, провадження № 61-26164св18. Враховуючи викладене,

Outcome: approved