Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

16 березня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач із вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі з 2004 року. Від спільного проживання і ведення спільного господарства з відповідачем вона народила двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У травні 2011 року сімейні відносини між нею та відповідачем припинилися. Діти проживають разом із нею. На даний час вона офіційно працює, але у зв'язку із тим, що заробітна плата мінімальна, вона не має можливості самостійно забезпечити матеріальні потреби дітей. Відповідач працює, має регулярний дохід. На підставі вищевикладеного просила суд позовні вимоги задовольнити. Присутня у судовому засіданні позивач надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. Надав до суду письмові заперечення, в яких посилався на те, що діти, аліменти на утримання яких просить стягнути на свою користь з нього позивач, не є його дітьми. Позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову. Так дійсно він раніше проживав та підтримував відносини із [PERSON] Відносини між ними були мінливими та не стабільними, вони постійно не проживали за однією адресою. Були часи коли вони розставалися, через час знову жили разом. При народжені [PERSON], його мати [PERSON] пояснила, що він батьком дитини не є. Крім того у свідоцтві про народження дитини у графі батько - запис зроблений не на його. У 2008 році йому стало відомо про народження [PERSON], на що її мати пояснила, що батьком дитини він не є. У свідоцтві про народження дитини у графі батько - запис зроблений не на його ім'я. Він не є біологічним батьком цих дітей як зі слів [PERSON] так із своїх переконань. Вказане підтверджується як свідоцтвом про народження дітей так і довідкою із Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради у відповідності до якої [PERSON] є одинокою матір'ю. В грудні 2010 року він перестав спілкуватися та підтримувати будь які відносини із [PERSON] На теперішній час перебуває у шлюбі та має малолітню дитину на утриманні. На підставі вищевикладеного просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.2, 3). З довідки №761 від 10 березня 2015 року вбачається, що позивач [PERSON] (а.с.5, 6) перебуває на обліку Дзержинського УПСЗН м. Кривого Рогу, як мати одиначка, та отримує соціальну допомогу від держави на їх утримання (а.с.4). В офіційно зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. А отже суд приходить до переконання, що надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження як належні та допустимі виходячи із наступного. Зокрема зі свідоцтв про народження неповнолітніх [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER], виданого 08 грудня 2005 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану КМУЮ Дніпропетровської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER]), виданого 12 серпня 2008 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану КМУЮ Дніпропетровської області) вбачається, що їх батьком записаний [PERSON]. В той же час, вбачається, що відомості про батька дітей внесені до актових записів про народження дітей за заявою матері. Згідно ст.125 ч.2 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за спільною заявою матері та батька дитини; - за рішенням суду. Тобто, офіційний запис певної особи батьком неповнолітніх дітей за заявою їх матері, не є обставиною, що підтверджує факт батьківства. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.181 ч.1-3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду. Тобто суд має повноваження вирішувати спір між батьками щодо їх участі або участі одного з них в матеріальному утриманні дітей за умови надання безумовних доказів батьківства. Проте передбачені законом докази, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в матеріалах справи відсутні, а тому в позові слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed