Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

17.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Українського політехнічного технікуму про стягнення заборгованості по стипендії. Свою заяву обґрунтовує наступним: згідно наказу № 249 від 11.08.2015 року був зарахований до Українського політехнічного технікуму з 01.09.2015 року до складу студентів першого курсу денної форми навчання за напрямками (спеціальностями) за державним замовленням. На момент вступу до Українського політехнічного технікуму позивач мав статус дитини, батьки якої мають стаж підземної роботи не менше як 15 років, що підтверджується довідками з місця роботи батька від 19.06.2017 року № 509 та від 24.02.2017 року № 53-18, які завірені відповідачем та надавалися позивачем у 2017 році на вимогу відповідача та оригінали яких містяться у відповідача в матеріалах особової справи позивача. Батько позивача, згідно наданих довідки мав стаж на підземних роботах понад 15 років, а саме: згідно довідки № 509 (за період роботи з 09.11.1998 року по 30.06.2008 року) - 09 років 07 місяців 2 дні, згідно довідки № 53-18 від 24.02.2017 року (за період з 01.10.2008 року по 02.01.2017 року) - 08 років 03 місяці 01 день. З довідки № 53-18 від 24.02.2017 року вбачається, що станом на 01.09.2015 року (момент вступу позивача на навчання до відповідача) батько позивача мав безперервний стаж на підземних роботах з 01.10.2008 року по 02.01.2015 року (за вирахуванням двох років 2015-2017 ) - 06 років 03 місяці 01 день. Таким чином, додаючи 09 років 07 місяців та 06 років 03 місяці, виходить 15 років 10 місяців, що є понад 15 років підземного стажу. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижної шахтарської праці», яка діяла на момент вступу до навчального закладу, дітям батьки яких мають стаж підземної роботи не менше як 15 років, дітям шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів - інвалідів 1 и ІІ групи, гарантується виплата стипендії за рахунок коштів державного бюджету в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Суми прожиткового мінімуму 2015 та 2016 роки, встановлено відповідно Законами України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»., «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становлять: у 2015 році -1378 грн. ( з 01.09.2015 р. по 31.12.2015 р), у 2016 році - 1378 грн. (з 01.01.2016 р. по 01.04.2016 р.) 1450 грн. (з 01.05.2016 р. по 31.11.2016 р. ) 1600 грн. - з 01.12.2016 р. З огляду на вищезазначене, позивач вважає, що мав право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про підвищення престижної шахтарської праці», у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Адміністрацією Тернівського професійного гірничого ліцею з лютого 2015 року по люти1 2016 року, позивачу стипендія нараховувалася та сплачувалася у розмірі, який є нижчим за рівень прожиткового мінімуму, що підтверджується довідкою відповідача від 28.02.2018 року № 10/95. Таким чином, у межах строків позовної давності, за період з вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року, позивачу було не пораховано та не доплачено грошові кошти в розмірі 12060,00 грн. Розмір недоплаченої стипендії з вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року включно складає 3014+17334 = 20358,00 грн. Чинним порядком призначення і виплати стипендії «Питання стипендіального забезпечення», затвердженим постановою КМУ № 882 від 12.07.2004 року окремо не була передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій дітям шахтарів, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, але у відповідність до Закону України «Про підвищення престижної шахтарської праці» він не був приведений. Закони України мають вищу юридичну силу і саме закон має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт. Законами України «про державний бюджет» зупинялась дія ряду інших законів, або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, але Закон України «Про підвищення престижної шахтарської праці» до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялась і КМУ не делегувалось право визначити розміри передбачених ним видатків. З огляду на вищезазначене, відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів. Крім того, спеціальним Законом України «Про підвищення престижної шахтарської праці» визначений розмір стипендії для даної категорії осіб, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Зазначені дії відповідача призвели до утворення заборгованості по виплаті позивачу стипендії за період з вересня 2015 року по 31 грудня 2016 року включно у сумі 12060,00 грн. Листом відповідача від 06.06.2018 року № 241 позивача було повідомлено, що він на момент вступу до навчального закладу відповідача не мав статус дитини, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, та на думку відповідача, даний статус позивач набув коли надав повний пакет документів, як особа, батько якої є шахтарем зі стажем підземної роботи не менш 15 років, з чим позивач не погоджується, так як згідно наданих відповідачу довідок станом на 02.01.2015 року його батько вже мав цей необхідний стаж. Позивач вважає, що такий статус набувається лише за наявності стажу у батьків, а не з моменту надання повного пакету документів, як зазначено відповідачем. Відповідно до п.7 «Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затверджених Постановою КМУ від 28.12.2016 року № 1045 дійсно передбачено, що соціальна стипендія призначається на весь період навчання, починаючи з місяця звернення за її поданням після надання повного пакету документів. Однак позивач звертає увагу, що дана постанова прийнята 28.12.2016 року та у п. 2 даної постанови встановлено, що з 01.01.2017 року вищі навчальні заклади призначають соціальні стипендії студентам (курсантам), які навчаються у таких закладах, відповідно до Порядку, позивач же просить суд стягнути заборгованість за період з вересня 2015 по 31 грудня 2016 року, тобто за період до набрання чинності вищезазначеного Порядку. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті стипендії з 01.09.2015 року по 31.12.2016 року включно у сумі 12060,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Ухвалою суду від 18.07.2018 року позовну заяву було прийнято судом до розгляду та відкрите провадження по справі. 29.08.2018 року судом було отримано відзив на позовну заяву від представника відповідача Українського політехнічного технікуму, у якому представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 18.01.2019 року судом було винесено ухвалу про закриття підготовчого судового провадження, справу призначено до судового розгляду. 08.04.2019 року, 17.04.2019 року та 16.05.2019 року позивачем через канцелярію суду були подані заяви про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги він підтримує та просить суд задовольнити в повному обсязі. 04.11.2019 року та 10.02.2020 року представник відповідача також направляв на адресу суду заяви про розгляд справи за відсутністю представника відповідача. 16.06.2020 року судом було отримано повідомлення від голови комісії з реорганізації Дутчака Р. про реорганізацію відповідача, а саме: відповідно до розпорядження КМУ від 19.02.2020 року № 199 « Деякі питання реорганізації закладів освіти» (зі змінами) та наказу Міністерства освіти і науки України від 04.06.2020 року № 765 «Деякі питання реорганізації закладів освіти» Український політехнічний технікум буде реорганізований шляхом приєднання до Державного університету економіки і технологій, як відокремлений структурний підрозділ. Ухвалою суду від 24.11.2020 року було ухвалено про залучення до участі у справі правонаступника відповідача Державний університет економіки і технологій, розташований за адресою: 50005, м. Кривий Ріг, вул. Медична, буд. 16. 18.02.2021 року судом було отримано відзив на позовну заяву з додатками на його обґрунтування від представника Державного університету економіки і технологій, у якому сторона відповідача просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних в вимог в повному обсязі. В судове засідання, призначене на 17.11.2021 року, позивач [PERSON] не з`явився, давав суду свої пояснення по справі раніше, також неодноразово надав суду заяви, у яких зазначав, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача Державного університету економіки і технологій Слісаренко О.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки від 04 червня 2020 року №765 «Деякі питання реорганізації закладів освіти» 30 червня 2020 року був утворений Державний університет економіки і технологій шляхом виділу Криворізького економічного інституту Державного вищого навчального закладу «Київський національний університет імені Вадима Гетьмана» з Державного вищого навчального закладу «Київський національний університет імені Вадима Гетьмана» та Криворізького металургійного інституту Національної металургійної академії України з Національної металургійної академії України. Копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань, Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань додаються. Пунктом 6 вище зазначеного Наказу МОН встановлено, що Державний університет економіки і технологій є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Українського політехнічного технікуму (код ЄДРПОУ 00193312). Копія наказу МОН додається. Згідно ч.1 статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Позивач [PERSON] був зарахований до 1 курсу Українського політехнічного технікуму наказом №249 від 11.08.2015р., копія наказу є в матеріалах справи. Позивач вважає, що повинен був отримувати стипендію з 01.09.2015р. по 31.12.2016р. відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як особа, батько якої є шахтарем, що має стаж підземної роботи не менш як 15 років. Пунктом 6 Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12 липня 2004 р. N 882, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що: «Соціальні стипендії призначаються студентам і курсантам, які потребують соціального захисту та яким за підсумками навчання не призначена академічна стипендія. Підставою для призначення соціальної стипендії є наявність в особи права на отримання державних пільг і гарантій, установлених законами для таких категорій громадян.» Пунктом 8 даного Порядку встановлено, що «для вирішення питань з призначення та позбавлення академічної або соціальної стипендії (у тому числі спірних), надання матеріальної допомоги учням, студентам, курсантам, заохочення кращих з них за успіхи у навчанні, участь у громадській, спортивній та науковій діяльності, навчальні заклади утворюють стипендіальні комісії. До складу стипендіальної комісії входять керівник навчального закладу, представники фінансових підрозділів, декани факультетів (завідуючі відділеннями), представники профспілкових та самоврядних організацій учнів, студентів, курсантів. У своїй роботі стипендіальна комісія навчального закладу керується законами та іншими нормативно-правовими актами, які визначають права і обов`язки учнів, студентів, курсантів, цим Порядком, статутом навчального закладу. За поданням стипендіальної комісії керівник навчального закладу затверджує реєстр осіб, яким призначаються стипендії.» З довідки № 155 від 06.06.2018 року з 01.09.2015 року по 31.12.2015 року [PERSON] отримував академічну стипендію і за цей період не мав право на соціальну стипендію. Що стосується соціальної стипендії, то для вирішення питання щодо призначення стипендії в навчальному закладі утворюється стипендіальна комісія, за поданням якої керівник закладу освіти затверджує реєстр осіб, яким призначається стипендія. Оскільки, питання про призначення стипендії вирішує стипендіальна комісія закладу освіти, то позивач повинен був надати на розгляд стипендіальної комісії Українського політехнічного технікуму документи, якими підтвердити своє право на стипендію, передбачену ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Позивач вперше звернувся до Українського політехнічного технікуму із заявою про призначення стипендії, як особа батько, якої є шахтарем, що має стаж підземної роботи не менш як 15 років, із документами підтверджуючими стаж батька - 23.06.2017р., копія заяви є в матеріалах справи, та надав довідки про стаж батька, які датуються 24.02.2017 року та 19.06.2017 року. До цього часу позивачем документи не надавалися. Пунктом 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) закладів фахової передвищої та вищої освіти, затвердженого постановою КМУ від 28 грудня 2016 р. № 1045, яка діяла на момент подання вищезазначеної заяви позивача для призначення стипендії, зазначено, що для отримання соціальної стипендії студенти (курсанти) звертаються до закладу освіти за місцем їх навчання із заявою, в якій зазначають відомості, викладені в цьому пункті та додаються документи їх підтверджуючі. Встановлення дати звернення студента до закладу освіти для призначення стипендії є важливим, оскільки саме з цього часу йому має бути призначена стипендія. Дана позиція, висловлена в постанові Верховного суду України в справі № 757/31638/16-ц, провадження № 61-23295св18(по аналогічній цивільній справі студента, батько якого є шахтарем, що має стаж підземної роботи не менш як 15 років до закладу освіти до закладу освіти). Позивач не надав суду доказів щодо звернення до Українського політехнічного технікуму щодо призначення йому стипендії як особа батько, якої є шахтарем, що має стаж підземної роботи не менш як 15 років, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за період 01.09.2015р. - 31.12.2016р. (16 місяців) Відповідно до ч.3 ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та встановлені у справі докази та обставини, суд вважає, що позивачем не наведено достатньо доказів на підтвердження своїх вимог, у зв`язку з чим суд вважає що , вимога позивача щодо стягнення заборгованості по стипендії з 01.09.2015р. по 31.12.2016р. у сумі 12060 грн. є не законною та стягненню не підлягає. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням відмови позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, сплачений ним судовий збір не підлягає до стягування на його користь з відповідача по справі. На підставі викладеного, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258.259.264.265.268 ЦПК України, Закону України «Про вищу освіту», Закону України «Про підвищення престижної шахтарської праці», суд -

Outcome: dismissed