Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

15 січня 2016 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. [INFO] помер її чоловік та вітчим заявника - [PERSON]. Шлюб між матір'ю та вітчимом було зареєстровано 13.08.1983 року. Матері заявника на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.1983 року, посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в БТІ, в цілому належав житловий будинок з господарськими будівлями (приватне домоволодіння) [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилася спадщина на вказаний будинок, але заяву про прийняття спадщини ні заявник, ні його вітчим не подавали. Після смерті вітчима інших спадкоємців вказаного будинку, крім заявника, не залишилося. Заявник звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою Державного нотаріуса Писарєвої Н.С. від 08.09.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка мотивована тим, що він не надав документального підтвердження родинних відносин з [PERSON] Факт наявності родинних стосунків заявника з вітчимом підтверджується тим, що [PERSON] постійно проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] з 1958 року, тобто [PERSON] з трирічного віку проживав з ним однією сім'єю. Офіційний шлюб батьки уклали в 1983 році, заявник в той час був зареєстрований за іншою адресою, але фактично завжди підтримував з матір'ю та вітчимом родинні відносини: вони разом проживали в домоволодінні за вказаною адресою, вели спільне господарство, разом обробляли земельну ділянку, відмічали свята, робили покупки тощо. Своїх дітей у [PERSON] не було. Коли батьки досягли похилого віку, заявник доглядав за ними, після смерті вітчима організував його поховання, зараз доглядає за могилами батьків. З урахуванням уточнених вимог, заявник просить суд встановити факт, що він [PERSON], проживав разом із спадкодавцями на момент смерті, а саме: - з матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] - з вітчимом [PERSON], який помер [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явикся, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, суду надав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи до суду не надходило. Свідки [PERSON], [PERSON], допитані в судовому засіданні, підтвердили, що [PERSON] проживав разом з матір'ю та вітчимом, разом вели спільне господарство , робили покупки. Коли батьки досягли похилого віку [PERSON] доглядав за ними , після смерті вітчима організував поховання. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON], [INFO], Серія [NUMBER] його матір'ю є [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 серпня 1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 6). На підставі договору купівлі-продажу від 25.10.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 9-10). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 7). Постановою Державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. від 08.09.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] після [PERSON], у зв'язку з відсутністю родинних відносин (а.с. 20). Статтею 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 вказаної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами необхідно заявнику для оформлення спадщини після померлих матері та вітчима. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON], оскільки обставини, на які він посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому заява про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved