overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

16.11.2021 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла - [INFO] , місце смерті - м.Донецьк, причина смерті: церебральний атеросклероз. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року відкрито провадження у справі. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті, відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, у зв`язку із чим, на підставі ст. 315-318, 430, 431 ЦПК України звернувся до суду. В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від заявника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. Заінтересована особа про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань не подавала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник, [PERSON] , є онукою померлої [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] . Також, як вбачається з копії довідки про народження [PERSON] народився [INFO] , та його матір`ю є [PERSON] . Єдиними письмовими документами, які підтверджують факт смерті [INFO] [PERSON] , у віці 90 років є свідоцтво про смерть, видане 31.08.2021 року та довідка про причину смерті №107 від 21.08.2021 року. Однак, вказані документи видані органами, які знаходиться на території, непідконтрольній державній владі України. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З огляду на викладене, суд вважає, що є достатньо доказів, які підтверджують той факт, що 31.08.2021 року в м. Донецьк, внаслідок церебрального атеросклерозу, настала смерть [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

16.11.2021 року адвокат Ткаченко А.В. звернувся в інтересах [PERSON] до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, у якій просить встановити факт народження дитини жіночої статі - громадянки України [PERSON] , [INFO] у м. Донецьку, Донецької області у громадянки України [PERSON] , [INFO] , з метою подальшої реєстрації факту народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану з отриманням відповідного свідоцтва, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України; відомості про батька дитини вказати відповідно до вимог частини першої статті 133 СК України - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Заява обґрунтована тим, що [INFO] у місті Донецьк Донецької області, Україна, [PERSON] , перебуваючи з 17.09.2019 року у зареєстрованому шлюбі з громадянином України [PERSON] , [INFO] , народила дівчинку, ім`я якій батьки визначили, як « [PERSON] », про що медичним закладом Центральною міською кліничною лікарнею № 24 м.Донецьк, було видане медичне свідоцтво про народження №54 від 13.01.2021 року. Медичний заклад, який видав медичне свідоцтво є незаконним органом, оскільки на час народження дитини м.Донецьк Донецької області є тимчасово окупованою територією і на її території немає жодного державного органу влади України, що унеможливлює отримання документу про народження дитини. Оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятим відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, заявник просила задовольнити заяву. 18.11.2021 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі. Заявник та її представник Ткаченко А.В. у судове засідання не з`явилися, представник заявника подав до суду заяву, в якій просив суд розгляд справи провести без його участі та участі заявника. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином; представник Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідно до фактичних обставин справи. Враховуючи те, що сторони у судове засідання не з`явились, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

16.12.2011р. між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №002-22000-161211 відповідно до умов якого він отримав кредит в сумі 5 000 грн. 00 коп. В підтвердження позовних вимог пояснює позивач, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, не сплачує кредит та проценти у визначений договором строк. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та просить стягнути з відповідача 6 857 грн. 61 коп. заборгованості за кредитним договором, 243 грн. 60 коп. судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1049 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Вище викладене підтверджується: копією кредитного договору, який наявний в матеріалах справи. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором у визначені строки не виконував, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості по кредитному договору. Тому, суд вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

16.12.2013 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалась на те, що 30.04.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сім'єю до червня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що вони перестали розуміти один одного, в сім'ї постійно виникають сварки. Подальше сумісне проживання стало неможливим. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач, який у встановленому законом порядку, викликався в судове засідання, однак не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд розглядає справу в порядку заочного провадження зі згоди позивача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 30.04.2003 року зареєстрували шлюб, про що Новоандріївською сільською радою Волноваського району в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №3 (а.с.4). Проживали однією сім'єю до червня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача стягнуто аліменти (а.с.5,12-13). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

16.12.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження відповідач являється батьком дітей - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO] - а.с.5,6, однак як слідує з матеріалів справи матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, таким чином суд має всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 21 липня 2001 року Виконавчим комітетом Мар'янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинені з квітня 2013 року. Спільне життя не склалося з причини, що за час спільного життя в кожного були різні погляди на сімейне життя та обов'язки. В останній час виникали розбіжності та непорозуміння один до одного, в результаті чого втратили почуття кохання та поваги. Позивачем до суду була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідачем до суду також була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, проти задоволення позову не заперечує. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 21 липня 2001 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припиненні з квітня 2013 року. Позивач наполягає на розірвані шлюбу, так як збереження шлюбу неможливе. В даний час позивач має іншу сім'ю Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 13.06.1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не має. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачкою припинені з 25.10.2013 року, у зв'язку з втратою взаєморозуміння, почуття любови, поваги і довіри один до одного, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала, просила залишити їй прізвище [PERSON]. ( а.с.16-17 заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.06.1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської, актовий запис № 193 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання дітей не мають. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, з 25 жовтня 2013 року проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] надала заяву про залишення їй прізвища - [PERSON], суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на утримання дитини: дочки - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню і відповідно до ст. 180, 183 Сімейного кодексу України слід стягнути з відповідача на одну дитину аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. На підставі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 03.10.1997 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка - [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи сторони з 03.10.1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. (а.с. 3) Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] являється батьком останньої. (а.с. 3) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. В решті вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що з відповідачем мешкали однією родиною з 2004 року, без реєстрації шлюбу. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого, батьком є відповідач. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття сина. Позивачка у судове засідання не з»явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки забов*язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні, а відповідач зобов*язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України.. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвання шлюбу, укладеного із відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що укладений між ними шлюб зберегти не має можливості, їх сім'я розпалася, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, оскільки втратили один до одного почуття та розуміння. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні, наполягала, суду пояснила, що дитина проживає із нею, а збереження сім'ї вважає неможливим. Просила також прізвище підчас реєстрації шлюбу не змінювати. Відповідач у судовому засіданні із позовом погодився, суду пояснив, що збереження їх сім'ї не можливе, разом вони не проживають тривалий час. Спору щодо місця проживання дитини в них не мається. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 09.09.2000 року в Будинку укладення шлюбів відділу реєстрації актів про шлюб м. Сімферополя АР Крим, актовий запис № 718, між сторонами був зареєстрований шлюб. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], якій проживає із позивачкою. У теперішній час сімейні стосунки не склалися, зберегти сім'ю неможливо, сторони примирення не бажають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved