Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

16 червня 2017 року [PERSON] звернулася до Миколаївської селищної ради з позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її бітько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS], яку вона фактично прийняла, оскільки своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про її прийняття. Дане домоволодіння її батько придбав у власність згідно з договором купівлі-продажу від 13 квітня 1977 року, який у відповідних державних органах не зареєстрував. Посилаючись на те, що позбавлена можливості оформити домоволодіння у нотаріуса, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи, позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS]. У судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, останній подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача - Миколаївської селищної ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, селищний голова Ігнатьєв І.А. направив лист про розгляду справи без участі їх представника, з позовом згодні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що батьком позивачки [PERSON] був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження та укладення шлюбу (а. с. 7, 8). 13 квітня 1977 року [PERSON] придбав у власність житловий будинок в с. Олександрівка Білопільського району, що підтверджується договором купівлі-продажу, який 13 квітня 1977 року був посвідчений виконавчим комітетом Тучненської сільської ради депутатів трудящих Білопільського району Сумської області (а. с. 9). Зазначений договір підлягав державній реєстрації на протязі 6-ти місяців з дня його посвідчення. Відповідно до рішення 14 сесії Миколаївської селищної ради від 17 серпня 2016 року територіальна громада Тучненської сільської ради, куди входило село Олександрівка, об'єдналася з теріторіальною громадою Миколаївської селищної ради. Правонаступником Тучненської сільської ради стала Миколаївська селищна рада (а. с. 15). З дня посвідчення договору купівлі-продажу та до дня смерті [PERSON] останній не здійснив його державну реєстрацію. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що вказаний вище житловий будинок було побудовано в 1950 році (а. с. 18-21). Згідно з довідкою Філіалу «Білопільської госпрозрахункової виробничої дільниці» КП «Сумське МБТІ» від 22 травня 2017 року право власності на вказаний вище будинок за фізичною чи юридичною особою не зареєстровано (а. с. 23). Вказаний будинок побудований згідно із санітарними та протипожежними нормами і правилами, знаходиться в межах земельної ділянки та не виходить за червону лінію вулиці, не знаходиться на суміжних земельних ділянках, що підтверджується висновком і довідкою КП «Білопільське районне архітектурно-планувальне бюро» (а. с. 24-25). Відповідно до рішення №144 від 30 травня 2017 року виконавчого комітету Миколаївської селищної ради упорядкована адреса житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельною ділянкою, що відноситься до нього, які належать [PERSON], присвоївши їм адресу: будинок [ADDRESS] (а. с. 40-41). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 6). 07 лютого 2008 року [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Дуванової Т.П. про прийняття спадщини (а. с. 10). На даний час позивачка має намір оформити право власності на зазначений житловий будинок, у зв'язку з чим звернулася до нотаріальної контори, але в оформленні спадщини їй було відмовлено. Через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування в нотаріальній конторі. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved