Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

15.08.2017 року до Київського районного суду м.Харкова звернулись з позовом позивачі [PERSON], [PERSON] в якій просить: в порядку поновлення порушених прав як власників користуватися володіти та розпоряжатися в повному обсязі належною позивачам на праві спільної сумісної власності квартирою [ADDRESS] , визнати [PERSON]. [INFO] таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] зі зняттям його з реєстраційного обліку . Перед початком судового засідання від позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшла заява про слухання справи без їх участі, заявлений позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити , також просять слухати справу без фіксування технічними засобами. Також зазначили, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просять розглядати справу у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується , суду не надав, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлен належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали , що квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності в рівних частках [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 06 1999 року виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, копія свідоцтва міститься в матеріалах справи. В зазначеній квартирі зареєстровані та мешкають ; [PERSON], [PERSON], а також зареєстрований але не мешкає з 2012 року відповідач [PERSON], син колишньої дружини [PERSON], шлюб з якою розірвано 05 листопада 2013 року .Між [PERSON] та [PERSON] у 2012 році були припинені шлюбно - сімейні відносини і вона разом зі своїм від першого її шлюбу сином [PERSON] забрали все належне їм майно та виїхали з належної позивачам квартири, з цього часу в квартирі не мешкають, житлом не цікавляться. Водночас, наявність зареєстрованих поза волею позивачів у квартирі [ADDRESS] сторонніх їм осіб, фактично обмежує позивачів у здійсненні повноцінного користування та розпорядження майном. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Частиною 2 статті 405 ЦПК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). За таких обставин суд вважає, що відповідач тривалий час без поважних причин не мешкає за адресою спірного житла, в цьому житлі відсутні його речі, комунальні та інші послуги не сплачує, зустрічні вимоги не заявлені, доказів на спростування позову суду не надано. Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі. Власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається майном, що йому належить. Власник має право здійснювати стосовно свого майна будь-які дії, що не протирічать закону. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю та позбавлення особи права користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому можливо усунути для позивачів перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою[ADDRESS],з боку [PERSON] та зняти відповідача - [PERSON] з реєстрації у вказаному житлі ,визнавши його втратившим право користування цим житлом. Таким чином суд вважає доведеними обставини позовних вимог, позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved