Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

15 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України», в якому уточнивши первісно заявлені позовні вимоги, просить: -визнати незаконним притягнення його до дисциплінарної відповідальності згідно з ч.2 ст.147 КЗпП України у вигляді звільнення за прогул, що було застосовано наказом Начальника Філії ДОУ АТ Ощадбанк від 16.02.2016 р. № 42-к, та у зв'язку з подальшим його скасуванням наказом Начальника Філії ДОУ АТ Ощадбанк від 24.10.2016 р. № 269-к вважати його таким, що втратив свою юридичну силу; -визнати незаконним звільнення його з посади охоронця відділу Банківської Безпеки Філії ДОУ АТ «Ощадбанк» за скороченням згідно з наказом Начальника Філії ДОУ АТ Ощадбанк від 25.06.2015 р. № 183-к, у зв'язку з допущенням грубого порушення чинного законодавства, що регулює порядок вивільнення працівників за скороченням згідно з п.1 ст.40 КЗпП України; -поновити його на роботі на раніше займаній посаді охоронця відділу Банківської Безпеки Філії ДОУ АТ «Ощадбанк»; -стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27 червня 2015 року по дату прийняття судового рішення; -стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 7000 грн.; -відповідно до ст.237-1 КЗпП України покласти матеріальну відповідальність на службових осіб, винних в незаконному звільненні його з роботи, посилаючись на те, що він працював на посаді охоронця відділу Банківської Безпеки Філії Донецьке Обласне Управління ПАТ «Ощадбанк» (надалі Філія ДОУ ПАТ «Ощадбанк») близько шести років. 26 листопада 2014 року його було ознайомлено з наказом керівництва про те, що Філія ДОУ АТ «Ощадбанк» подальшу свою діяльність буде здійснювати в м. Краматорську Донецької області за адресою: вул. Рози Люксембург, 54, та у зв'язку з цим змінюються істотні умови праці. Письмовою заявою від 26.11.2014 р. він надав свою згоду на переїзд до м. Краматорська, щоб надалі працювати у Філії ДОУ ПАТ «Ощадбанк», але після його евакуації з м. Донецька в м. Краматорськ, робочими обов'язками, до виконання яких він наймався, забезпечений не був. 04 квітня 2015 року начальником відділу Банківської Безпеки [PERSON] його було ознайомлено з наказом начальника філії ДОУ ПАТ «Ощадбанк» «Про внесення змін до штатного розпису внаслідок скорочення чисельності та штату працівників відділу Банківської Безпеки» від 26 березня 2015 року № 391, та, незважаючи на те, що він має статус переселенця з місць проведення АТО та повідомив про це, йому все рівно було вручене попередження про звільнення за скороченням із роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Ніяких роз'яснень чинного Закону не було проведено, до того ж ніякої іншої роботи, посади чи вакансії йому запропоновано взагалі не було. Наказом № 183-к начальника Філії ДОУ ПАТ «Ощадбанк» від 25.06.2015 р. він був звільнений з роботи згідно з п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням численності та штату працівників, про що в його трудовій книжці за № 11 від 26.06.2015 р. був зроблений відповідний запис про звільнення. З 09.04.2015 р. по день звільнення він не був забезпечений роботою, для виконання якої він наймався, тобто з вини власника він не працював та знаходився у вимушеному прогулі, хоча неодноразово як письмово так і усно звертався та просив забезпечити його роботою. Тому, в день звільнення на роботі він не був і про своє звільнення з роботи достовірно не знав, тим більше ніяких поштових повідомлень про звільнення він не отримував, а взагалі таке повідомлення про звільнення його з роботи, як потім виявилося, йому не направлялося. 23.07.2015 р. він приїхав в ДОУ АТ «Ощадбанк» в м. Краматорськ і достовірно дізнався, що з 26.06.2015 р. його звільнено з роботи за скороченням численності штату та працівників згідно з п.1 ст.40 КЗпП України, та відразу ж отримав свою трудову книжку і копію наказу про звільнення у відділі кадрів. Своє звільнення з роботи вважає незаконним за тих підстав, що у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.42 КЗпП України при скорочені численності штату працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право для залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага для залишення на роботі надається: сімейним особам за наявністю 2-х і більше утриманців, особам в сім'ї яких немає інших працівників із самостійним заробітком, особам з тривалим непереривним стажем роботи в даному підприємстві, установі, організації та іншим категоріям працівників. Зазначив, що порівняно з тими охоронцями, що залишились та працюють надалі, він має вищу продуктивність праці, крім того, деякі з тих охоронців перейшли пенсійний вік та набагато старші від нього. Якщо пересвідчитися про освітній рівень із документів, то він має вищу освіту та посвідчення кваліфікованого охоронця, видане УГСО УМВС України в Донецькій області. До того ж, він має статус переселенця з місць проведення АТО, про що він повідомив 04.04.2015 р. начальника Відділу Банківської Безпеки [PERSON] при врученні ним попередження про звільнення за скороченням, та він і сам цим цікавився, тому він як переселенець не мав бути скороченим, а навпаки мав бути першочергово забезпечений роботою. Він є сімейною людиною, на його утриманні довгий час знаходяться непрацююча дружина [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. В його сім'ї немає інших працівників із самостійним заробітком. У нього є досвід праці в системі охорони та в раптово виниклій нештатній ситуації він міг би самостійно швидко прийняти правильне рішення, або працювати на іншій посаді. Враховуючи вищенаведене, вважає, що переважне право для залишення на роботі при скороченні численності штату працівників в даному випадку мало бути надано йому. Крім того, він являвся членом профспілкової організації Філії ДОУ ПАТ «Ощадбанк», і для звільнення його з роботи за скороченням чисельності штатів необхідний дозвіл профспілки, власник або уповноважений ним орган в порядку ст.43 КЗпП України повинен направити до профспілки обґрунтоване письмове подання, в якому просить згоди на звільнення працівника у зв'язку зі скороченням за п.1 ст.40 КЗпП України. При цьому в поданні вказується, що переважного права для залишення на роботі працівник не має. У зв'язку з чим він вважає, що в даному випадку його переважне право для залишення на роботі власником навмисно не враховано. До того ж профспілкова організація Філії ДОУ АТ «Ощадбанк» не повідомила його про час, місце та дату розгляду вказаного подання, та без його участі, без письмової заяви на розгляд цього подання без нього, без його представника в порушення вимог ст.43 КЗпП розглянула це подання та винесла рішення, яким надала згоду на його звільнення з роботи за скороченням. Звільнення працівника з роботи за скороченням чисельності штату та працівників вважається законним лише тоді, якщо власник або уповноважений ним орган дотримався усіх відповідних вимог, щодо проведення такого звільнення та насамперед: насправді здійснював скорочення чисельності штату та працівників та попередив працівника не менш ніж за два місяці про його звільнення за скороченням штату працівників; запропонував працівнику перейти на іншу підходящу роботу, вакансію на цьому ж самому підприємстві, установі чи організації; врахував переважне право працівника щодо залишення його на роботі; надав працівнику гарантії, передбачені чинним законодавством України; отримав згоду на звільнення працівника за скороченням від профспілкової організації. Невиконання хоча б одного із цих пунктів означає, що звільнення з роботи працівника за скороченням численності штатів здійснено незаконно. Зазначив, що його трудова книжка після звільнення в порушення вимог ст.47 КЗпП України незаконно утримувалась відповідачем майже місяць та про те, що він вже звільнений з роботи, йому взагалі не повідомлялося. Крім того, вважає, що наказ № 42-к від 19.02.2016 р. про притягнення його згідно зі ст.147 КЗпП України до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення 01.04.2015 р. за прогул є неправомірним з таких підстав. Відповідно до ст.57 КЗпП України початок і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіком змінності у відповідності до чинного законодавства, а відповідно до п.6 коментаря цієї ж статті зазначено, що графік змінності в роботі доводиться до відома працівників не пізніше одного місяця до введення в дію. Тож графік роботи на квітень 2015 року для охоронців філії ДОУ ПАТ «Ощадбанк» мав бути складений та підписаний керівником відділу, в якому працює співробітник, погоджений з профспілкою, кадровою службою та доведений до його відома не пізніше одного місяця до введення в дію. Відповідно до ст.29 КЗпП України зазначено, що обов'язком роботодавця є визначення працівнику робочого місця, до того ж ч.1 ст.29 КЗпП України вказано, що таке визначення повинно було зроблено під розписку, що роботодавцем здійснено не було. Так, не маючи відомостей про те, що графік змінності в роботі на квітень 2015 року був належним чином доведений до його відома та й під особистий підпис його було ознайомлено з ним, не маючи відомостей про визначення йому часу роботи та часу відпочинку, враховуючи ті обставини, що йому належним чином роботодавцем чи уповноваженою особою не було визначене під розписку його робоче місце та не ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку в істотно змінених умовах праці, що відбулись, 19 лютого 2016 року, згідно з наведеним наказом, 01 квітня 2015 року визнається його робочим днем та внаслідок невиходу на роботу, днем прогулу. Підставою для вказаного наказу стала службова записка завідуючого сектором судового проводження процесу юридичного відділу філії ДОУ ПАТ «Ощадбанк» [PERSON], якою він повідомив керівника установи про виявлення ним факту порушення [PERSON] трудової дисципліни (вчинення прогулу), що нібито мало місце 01.04.2015 р. Наказом № 42-к від 19.02.2016 р. на нього накладене стягнення відповідно до ст.147 КЗпП України у вигляді звільнення, скасовується один із пунктів наказу № 183-к від 25.06.2015 р. стосовно звільнення його з посади за скороченням 26.06.2015 р., та визнається день 01 квітня 2015 року днем його невиходу на роботу без поважних причин, тобто прогулом. Надалі конкретним посадовим особам філії ДОУ ПАТ «Ощадбан» видані розпорядження про внесення записів в табель обліку використання робочого часу та утримання із зарплати [PERSON] грошових коштів з 01.04.2015 р. 31.03.2015 р. він разом з охоронцем [PERSON] працював з 8-00 цілу добу, виконував обов'язки з охорони колишнього приміщення Філії ДОУ ПАТ Ощадбанк в м. Донецьку, та майна установи, що залишалось ще не перевезеним до м. Краматорська, про що в книзі проходження інструктажу, журналі прийому-здачі поста є їх підписи. При цьому відповідного письмового наказу чи розпорядження від керівництва Філії ДОУ ПАТ Ощадбанк про припинення охорони цього об'єкту в м. Донецьку не надходило. Визначивши 01 квітня 2015 року днем прогулу, роботодавець, не зажадавши від нього письмових пояснень з приводу нібито вчиненого дисциплінарного проступку, в порушення ч.2 ст.148 КЗпП України притягнув його до дисциплінарної відповідальності через 10,5 місяців, при цьому не вживши ніяких заходів для ознайомлення у триденний строк з цим наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Своїми діями відповідач не тільки порушив норми законодавства, але й завдав йому моральної шкоди, яка виразилася у порушенні його трудових прав, ігноруванні його, як небажаного працівника, а відтак посягнув на його честь, гідність ділову репутацію, цінність яких проголошено ст.3 Конституції України та посягнув на його законне право на працю, що передбачено ст.43 Конституції України. Незважаючи на його звернення щодо забезпечення його роботою та на його багаторічну працю в інтересах організації, відповідач залишив його без роботи, і такі дії з боку відповідача завдали йому значних гострих душевних переживань, в результаті чого він відчув себе ошуканим, що негативно відобразилось на його психічному стані, змусило його сильно нервувати та переживати. Він втратив спокій і постійно знаходиться у пригніченому стан, його постійно переслідують думки про вчинене відповідачем щодо нього, що в свою чергу призводить його до дратівливості, до замикання в собі та своїх проблемах, та відповідно погіршує його відносини з оточуючими його людьми, близькими та родичами. До того ж, неправомірні дії відповідача спричинили порушення його звичайного життєвого укладу, оскільки в нього виникла необхідність відстоювати та захищати свої порушені права у судовому порядку, витрачаючи для цього багато свого часу для налагодження звичайного нормального способу життя. Позивач в судовому засіданні позов підтримав за наведених у позовній заяві підстав, просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний Банк України» за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, зауваживши на такому. ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» 24 жовтня 2016 року винесено наказ № 269-к про скасування п.4.1. наказу № 42-к від 19 лютого 2016 року, а саме про те, що п.п.4.1. п.4 наказу № 183-к про звільнення за скороченням охоронця відділу банківської безпеки [PERSON] 26 червня 2015 року скасовано, та визнано 01 квітня 2015 року для [PERSON] робочим днем та днем прогулу без поважних причин. Вважає, що на поточний момент відсутній предмет спору в частині визнання незаконним притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності згідно з ч.2 ст.147 КЗпП України у вигляді звільнення за прогул. Щодо вимог про поновлення позивача на роботі, стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди: Оскільки адреса місцезнаходження відповідача станом на листопад 2014 року відносилася до території проведення антитерористичної операції, установа АТ «Ощадбанк» була змушена змінити місцезнаходження з міста Донецьк на місто Краматорськ. Відповідно до норм статті 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 КЗпП України та в інших випадках, передбачених законодавством України. На виконання вимог чинного законодавства України, відповідачем було вручено попередження про переведення в іншу місцевість філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», охороннику відділу банківської безпеки філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON], про що свідчить особистий підпис. Позивачем не заперечується цей факт та підтверджується, що ним було надано згоду на переїзд до м. Краматорськ. Зважаючи на загальну важкість ситуації на територіях проведення АТО, складнощі, пов'язані з переїздом, необхідність отримання перепусток для перетину блок-постів тощо та час, необхідний для вирішення кожним працівником цих проблемних питань, відповідач не наполягав на тому, щоб працівники саме після спливу 2-місячного строку після отримання попередження про переведення в іншу місцевість з'явилися на робочих містах у м. Краматорськ. Тому деякий час окремі працівники, в тому числі і позивач, залишались у м. Донецьку. Протягом всього цього часу позивачу виплачувалась заробітна плата згідно з вимогами чинного законодавства. Станом на 01.11.2014 р. згідно з наданою позивачем довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 17.11.2014 р. він вже обліковувався як особа, переміщена з району проведення антитерористичної операції до м. Костянтинівки, вул. Октябрська, 210-14. Позивачем не заперечується той факт, що протягом листопада-грудня 2014 року, січня-квітня 2015 року він перебував у м. Донецьку. Таким чином, викликає сумніви його дійсне переміщення з району проведення антитерористичної операції та достовірність «статусу переселенця», на який позивач посилається в обґрунтування своїх вимог. В подальшому, у зв'язку з виконанням постанови Правління АТ «Ощадбанк» № 923 від 18 листопада 2014 року «Про зміну адреси місцезнаходження філії - Донецького та Луганського обласних управлінь АТ «Ощадбанк»», а саме зміною місцезнаходження філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» відпала виробнича необхідність у використанні праці охоронників у тій кількості, яка існувала у відповідача. Таким чином, з метою оптимізації штатної чисельності винесено наказ 26 березня 2015 року №391 «Про внесення змін до штатного розпису внаслідок скорочення чисельності та штату працівників відділу банківської безпеки регіонального управління». Так, відповідно до статті 492 КЗпП України було попереджено охоронника відділу банківської безпеки філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] про майбутнє звільнення із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, в зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників 26 червня 2015 року, про що свідчить особистий підпис [PERSON], де він засвідчує «з наказом філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» «Про внесення змін до штатного розпису внаслідок скорочення чисельності та штату працівників відділу банківської безпеки» від 26 березня 2015 року №391 та з попередженням про наступне звільнення із займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України 26 червня 2015 року ознайомлений. Права відповідно до чинного законодавства роз'яснено.». Одночасно з наданням на ознайомлення наказу «Про внесення змін до штатного розпису внаслідок скорочення чисельності та штату працівників відділу банківської безпеки» від 26 березня 2015 року №391 та з попередженням про наступне звільнення із займаної посади позивачу були надані наявні станом на 04 квітня 2015 року пропозиції щодо вакантних посад, від ознайомлення з якими позивач відмовився, про що був складений відповідний акт. Таким чином, вважає, що ствердження позивача про те, що при врученні йому попередження про звільнення за скороченням ніяких роз'яснень чинного законодавства не проведено та не запропоновано інших посад, не відповідають дійсності. На початку квітня 2015 року тимчасову роботу всіх працівників у м. Донецьку на той момент було припинено, весь штат філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» остаточно перебував у м. Краматорську. При цьому, позивач на роботу не з'являвся з невідомих відповідачу причин. Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08 липня 2014 року №7302/3/14-14/13 «Про збереження місця роботи працівників, які переміщуються з районів проведення антитерористичної операції або залишаються у таких районах», з метою недопущення звільнення власником або уповноваженим ним органом підприємства, установи, організації громадян, які переміщуються з районів проведення антитерористичної операції або залишаються у таких районах, працівники, які не виходять на роботу у зв'язку з переміщенням із районів проведення антитерористичної операції, або ті, які залишаються у таких районах під час проведення антитерористичної операції і не мають змоги виходити на роботу у зв'язку з небезпекою для життя та здоров'я, не можуть бути звільнені за пунктом 4 частини першої статті 40 Кодексу Законів про працю України на підставі «прогул». Зазначене обумовлено необхідністю збереження життя і здоров'я таких працівників та їх сімей і вважається як відсутність на роботі з поважних причин.

Outcome: partial