Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

16 квітня 2021 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] з позовом до АТ «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив зобов`язати відповідача укласти договір розподілу природного газу, тобто оформити передбачені типовим договором розподілу газу додаток № 1 і № 3 до нього та вручити їх йому - споживачу в судовому засіданні, визначивши в числі необхідних персональних даних предмету договору - плита в будинку та плита в літній кухні; визнати недійсними акти від 29 травня 2019 року і 21 жовтня 2019 року в частині припинення розподілу газу із-за відсутності юридичних фактів для їх складання: не було ні укладеного договору, ні розподілу (доставки) природного газу; та зобов`язати відповідача правильно оформити акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін договору або внести в нього зміни, передбачивши межу після редуктора, визначивши її лічильником газу, тобто віднести редуктор до експлуатаційної відповідальності відповідача - оператора ГРМ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що купив будинок [ADDRESS] , де прийомний син померлих батьків, який повернувся вдруге з місць позбавлення волі все господарство розпродав. Будинок через відсутність покупців готував під знос для розпродажу як будівельні матеріали, газове та опалювальне обладнання демонтував, продав, здав на металолом, залишилась лише плита ПГ-3 в літній кухні (не знайшлося покупця). Кран на трубі ввода газу в будинок газовиками було опломбовано. В Токмацькому відділенні 10.08.2018 року йому від імені ТОВ «Запоріжгаз збут» відкрили особовий рахунок, оформили договір на поставку газу, а від імені АТ «Запоріжгаз» прийняли заявку на установку в будинку плити, яку встановили 21 жовтня 2019 року і йому як новому споживачу вперше пустили газ на плиту, попередньо заглушивши трубу для приєднання котла. Факт заглушення труби засвідчили актом від 21 жовтня 2019 року про припинення (обмеження) розподілу газу. В серпні по телефону від відповідача його повідомили про борг по доставці газу. По підвищеній ціні він зрозумів, що оплату нараховують на котел. Не погоджуючись з даною сумою нарахувань він звернувся до відповідача з листом від 25 серпня 2020 року, зазначивши, що факт відсутності котла підтверджується зазначеним актом. У відповідь комерційний директор зазначив, що якщо складено акт про припинення розподілу газу, то будуть нараховувати оплату на котел, поки не буде розірвано договір, і продовжують нараховувати оплату. Він неодноразово звертався до відповідача з цього питання, але безрезультатно. Об`єкт відключено від газорозподільної системи відповідача, про що зазначено в акті від 29 травня 2019 року, причиною чого в акті зазначено відсутність приборів. Відсутність розподілу та поставки газу на об`єкт підтверджує актами від 4 та 19 червня 2018 року про зняття лічильника газу на перевірку та відновлення. Показники лічильника газу від 19 червня 2018 року по 21 жовтня 2019 року не змінились. Він новий споживач газ йому доставили вперше 21 жовтня 2019 року. Відповідач зловживає складанням актів під такою назвою, лякає споживачів газу, користуючись їх некомпетентністю, тощо. Тричі в листах від 18 січня 2021 року, 05 лютого 2021 року та від 12 лютого 2021 року просив відповідача направити по встановленому Типовим договором правилу і формі пропозицію укласти договір, але відповідач утримується. На лист від 18 січня 2021 року відповідач повідомив, що 10 серпня 2018 року ним підписано заяву-приєднання до Типового договору, він не пам`ятає, щоб підписував таку заяву. В листі від 12 лютого 2021 року він звернувся до відповідача з прохання видати таку заяву, але відповіді не отримав. 18 серпня 2018 року він повідомив відповідачу про відсутність в будинку котла та плити, і їх відсутність зафіксована актами від 25 травня 2019 року, від 21 жовтня 2019 року. Комерційний директор в листі від 03 лютого 2021 року та головний інженер в листі від 24 березня 2021 року обґрунтовує свої рішення виконавчою-технічною документацією двадцятирічної давнини. Оформлюючи заяву-приєднання новому споживачу оператор ГРМ спочатку повинен впевнитись в наявності підключеного конкретного об`єкта, а не будь-чого і лише потім запропонувати його споживачу для підпису. Він неодноразово звертався до відповідача стверджуючи, що в будинку не має котла і на час купівлі будинку не було ні котла, ні плити, але відповідач не реагує. Відповідач в мережі інтернет (п. 1.4 типового договору) розмістив оформлену на його ім`я заяву-приєднання до типового договору, де в гр. 7 значиться котел та 2 плити, річна потужність такого об`єкту - 314 куб м. В гр. 4 потужність належного йому об`єкта - 6,18 куб м. Графою 6 його віднесено до групи споживачів, які використовують газ для приготування їжі, але в гр. 8 значиться опалювальна площа 59,5 кв. м, а в гр. 7 котел. Відносячи його до групи споживачів для приготування їжі, та встановивши потужність об`єкта 6,18 куб м, відповідач підтвердив заявлену ним 10 серпня 2018 року вимогу про установку тільки плити, яка встановлена 21 жовтня 2019 року, а труба для котла заглушена. Розмежування зроблено неправильно. Споживач не може бути відповідальним за експлуатацію редуктора. Догляд за редуктором здійснює оператор ГРМ, але коли редуктор виходить з ладу, то відповідач вимагає, щоб редуктор купляв споживач. Оператор ГРМ здійснює розподіл газу до межі балансової належності. Газ до редуктора споживач використовувати не може, його не можливо використовувати плитою, котлом тощо. Прийом-передача об`ємів газу, облік, визначення об`ємів використаного споживачем газу здійснюється на межі балансової належності. На його вимогу переоформити акт головний інженер відповідача відповів відмовою. Акт про розмежування балансової приналежності та експлуатаційної відповідальності сторін і заяви-приєднання до типового договору розподілу природного газу від 10 серпня 2018 року (якщо вона дійсно ним підписана) підписана ним внаслідок обману оператора ГРМ та його помилки в їх оцінці. У зв`язку з заявленою вимогою згадує практику Верховного Суду України в постанові Пленуму від 25 грудня 1992 року № 12, якщо потерпілий у зв`язку з віком, фізичними чи психічними вадами не міг правильно оцінити і розуміти зміст, характер і значення своїх дій або керувати ними. Заволодіння майном шляхом зловживання цими вадами або віком чи станом потерпілого, може кваліфікуватися як крадіжка, а заволодіння правом на майно - як недійсна угода. Йому 81 рік, він є особою з інвалідністю 3 групи, переніс два інфаркти, починає хвилюватися - тиск підвищується. Вважає, що названа відповідачем заява-приєднання до типового договору розподілу газу від 10 серпня 2018 року (якщо вона дійсно існує) є нікчемною угодою, яка порушує публічний порядок. Газових приладів в будинку не було, а відповідач оформив їх наявність. Цей обман направлено на незаконне заволодіння грошима. Розподілу та поставки газу не було, а відповідач оформив акти про обмеження (припинення) неіснуючого розподілу на неіснуючі газові прилади незаконно нараховує платежі та вимагає їх сплатити. В актах відповідача від 29 травня 2019 року та 21 жовтня 2019 року підставою їх складення названо «відсутність газових приладів», але такої підстави не має ні в кодексу ГРМ, ні в типовому договорі. При відсутності приєднання до газової мережі газових приладів не укладається договір. 10 серпня 2018 року він повідомив відповідача, що в будинку газові прилад від газової мережі демонтовані, та просив встановити плиту, що було зроблено 21 жовтня 2019 року (а.п. 2-6). 22 квітня 2021 року ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя Мурашової Н.А. позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали (а.п. 39). 29 квітня 2021 року позивач подав відповідь на ухвалу судді від 22 квітня 2021 року, де висловив свою незгоду та заявляє відвід судді (а.п. 42-44). 13 травня 2021 року позивач подав до суду окрему заяву про відвід судді Мурашовій Н.В. (а.п. 46-47). 14 травня 2021 року ухвалою судді заяву позивача [PERSON] про відвід судді Мурашовій Н.А. передано до канцелярії суду для визначення в порядку ст. 33 ЦПК України іншого судді для її розгляду (а.п 48). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву було розподілено судді Котляр А.М (а.п 49). 17 травня 2021 року ухвалою суду заяву [PERSON] про відвід судді Мурашовій Н.А. у справі № 337/2094/21 залишено без задоволення (а.п. 51). 17 травня 2021 року ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя Мурашової Н.А. позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали (а.п. 54). 20 травня 2021 року позивач подав відповідь на ухвалу судді від 17 травня 2021 року, де повідомив суддю, що на усунення недоліків надає позовну заяву з додатками для відповідача (а.п. 56). 20 травня 2021 року ухвалою судді позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії прийнято до судового розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи по суті з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення (а.п. 58). В даній ухвалі суддею встановлено, що вказаний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і підсудний Хортицькому районному суду м. Запоріжжя. 05 липня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та від позивача відповідь на відзив. У відзиві представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог (а.п. 75-106), свою позицію обґрунтовує наступним з 01 липня 2015 року відповідач - акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Таким чином, в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). У відповідності до гл. 3 роз. VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. Якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ. зокрема, надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу. При нарахуванні обсягів за послугу доставки природного газу приймається до уваги обсяг споживання впродовж газового року - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Обсяг природного газу, спожитого за газовий рік, ділиться на 12 платежів, які сплачуються щомісячно споживачем впродовж року. Згідно до підпунктом 5 пункту 8 глави 6 розділу VI Кодексу зазначено: припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. Якщо за адресою споживача буде припинено розподіл природного газу шляхом встановлення інвентарної заглушки на крані вводу (що зафіксовано відповідним актом) - нарахування обсягів за послугу доставки природного газу не припиняється, так як договір розподілу природного газу не розірвано (тобто об`єкт фізично підключено до ГРМ, відсутнє механічне від`єднання від системи газопостачання в місці приєднання). Згідно до глави 5 розділу III Кодексу газорозподільних систем межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 10.08.2018 року був підписаний Споживачем без зауважень. У травні 2019 року працівником АТ «Запоріжгаз» у присутності Споживача, було відключено домоволодіння у зв`язку з не відповідністю системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче - технічній документації та самовільне підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання (відсутність газових приладів). Примірник акту про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 29.05.2019р. отримано Споживачем. Про присутність Споживача свідчать зафіксовані в акті покази лічильника газу який знаходиться у приміщенні. Газопостачання до домоволодіння відновили 21.10.2019 року про що свідчить акт про відновлення газопостачання. Відключення 21.10.2019 відбулося з підстав не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації, а саме була встановлена заглушка на опуск АОГВ (газового котла) та опломбовано пломбою у зв`язку з відсутністю газового котла. Акт підписаний Споживачем без зауважень. Представник відповідача вважає, що виходячи із вищевикладеного та наявних доказів, вбачається відсутність протиправних діянь АТ «Запоріжгаз» при припиненні та відключенні газопостачання до домоволодіння позивача. Крім того, до суду від представника відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз» надійшло клопотання, в якому просить суд матеріали цивільної справи №337/2094/21 направити за підсудністю на розгляд до Токмацького районного суду Запорізької області (а.п. 107-109). Позивач надав відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами представника відповідача викладеними у відзиві, підтвердив обставини викладені в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги (а.п. 69-70). 15 липня 2021 року ухвалою суду цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії передано для розгляду за підсудністю до Токмацького районного суду Запорізької області (а.п. 116). 13 серпня 2021 року з Хортицького районного суду м. Запоріжжя до Токмацького районного суду Запорізької області надійшла вказана цивільна справа (а.п. 123-124). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву було розподілено судді Петренко Л.В. (а.п. 125-126). Відповідно до положень ст. 33 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. 19 серпня 2021 року ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області прийнято до свого провадження цивільну справу № 337/2094/21 (провадження 2/328/752/21) за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення (а.п. 131-133). Позивач надавав до суду звернення, де просив розглядати справу за його відсутності, при ухваленні рішення вирішити питання про повернення судового збору (а.п. 127-129, 138-141). 23 жовтня 2021 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник не погодився з доводами позивача викладеними у заявах по суті, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.п. 154-161). 07 грудня 2021 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка направлена поштою 04 грудня 2021 року, про що міститься відмітка на конверті. В даній заяві позивач вказує, що на розгляді в суді перебуває цивільна справа за його позовною заявою до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії, судове засідання по якій призначено на 10 грудня 2021 року. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 10 грудня 2021 року відмовлено у прийнятті до розгляду заяви [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог від 04 грудня 2021 року та повернуто її позивачу. В судовому засіданні розглядаються первісні вимоги позивача [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав наведених в заявах по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). Судом встановлено, що 04 червня 2018 року споживач [PERSON] адреса [ADDRESS] , та представники ПАТ «Запоріжгаз» склали акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки (а.п. 27). В даному акті зазначено найменування засобі вимірювальної техніки (4GALLUS2000 G4 №02062376), місце демонтажу (кухня), показання засобу вимірювальної техніки - 10677,88, дата попередньої повірки, ремонту - 2007/12. 19 червня 2018 року споживач [PERSON] адреса [ADDRESS] , та представники ПАТ «Запоріжгаз» склали акт про монтаж засобу вимірювальної техніки (а.п. 28). В даному акті зазначено тип, типорозмір та номер засобу вимірювальної техніки (4GALLUS2000 G4 №02062376), місце монтажу (кухня), показання засобу вимірювальної техніки на дату монтажу - 10678,17, дата попередньої повірки, ремонту - 2007/18. Представник ПАТ «Запоріжгаз» виконав роботи по встановленню та прийомки в експлуатацію побутового лічильника газу. При монтажу побутового лічильника газу представник ПАТ «Запоріжгаз» встановив охоронні пломби: а) в місці приєднання лічильника газу до діючого газопроводу серія С № 44563085; б) на суматорі лічильника газу № В 11850238; в) на корпусі ПГЛ № М 11862825. Інструктаж з експлуатації магнітного індикатора споживачу проведений. При підписанні акту споживач зазначив, що газ раніше був відключений № 5381268. 10 серпня 2018 року між ТОВ «Запоріжгаз збут» та [PERSON] укладено договір постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом підписання заяви-приєднання згідно з додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (пункт 1.3 розділу І), затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (а.п. 83). На підставі вказаної зави споживачу [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З вказаної вище заяви слідує, що [PERSON] ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті постачальника в меріжі інтернет за адресою: http: zpgaszbut.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності «Запорізька правда» № 145-146 від 17.12.2015, приєднується до умов договору з такими нижченаведеними даними, а саме: 1. Персоніфіковані дані споживача: адреса об`єкта: [ADDRESS] ; найменування оператора ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу газу - ПАТ «Запоріжгаз», ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем - 56ХМ14F28403677О; 2. За договором розрахунок споживача за природний газ здійснюється: на підставі даний оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця; 3. Спосіб оплати за цим договором: за квитанціями розрахункової книжки постачальника. Вказаний договір підписаний споживачем [PERSON] без будь-яких застережень. За умовами договору Персоніфікованими даними споживача є: ЕІС-код - 56ХМ14F28403677О, адреса об`єкта: [ADDRESS] ; параметри лічильника - 4GALLUS2000 G4 №02062376, група споживання: 8 абоненти, що використовують газ для приготування їжі; перелік газових приладів: котел - 1 шт, плита газова - 2 шт., опалювальна площа, м кв - 59,5 (а.п. 82).В примітці зазначено, що у разі заміни лічильника чи газових приладів (пристроїв), зміни кількості зареєстрованих осіб та /або опалювальної площі такі заходи здійснюються в установленому порядку за погодженням з оператором ГРМ. У разі якщо за релігійними переконаннями споживач заперечує проти присвоєння йому персоніфікованого ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, що підтверджується заявою про відмову, зазначений ЕІС-код присвоюється оператором ГРМ точці комерційного обліку споживача. В проекті на газозабезпечення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відображена схема газопроводу, план на відмітці, ситуаційний план вводу, зазначені газові прилади тощо. За вказаною адресою встановлено: лічильник газу - G4 1 шт, газова плита - 2 шт, апарат опалювальний газовий - АОГВ 7,5 квт 1 шт, газопровід з труб ГОСТ 10704-91 (25х2,5dy20) - 17,5 м, газопровід з труб ГОСТ 10704-91 (20х2,5dy15) - 15,5 м, опора, труба стальна (42х3,0) - 3,1 м, кран газовий Py=10кгс/см(dy20) - 1 шт, кран газовий Py=10кгс/см(dy15) - 3 шт. (а.п. 103). Відповідно до акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 08 листопада 2007 року, [ADDRESS] , державна технічна комісія рішенням від 11 червня 2007 року № 142, встановила, що державній технічній комісії пред`явлено закінчений будівництвом внутрішньобудинковий газопровід, збудований згідно з дозволом на виконання будівельно-монтажних робіт, виданим Територіальним управлінням держтехнадзору охорони праці України в Запорізькій області від 06 липня 2007 року № 779796. Оглядом об`єкта встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані згідно з проектом та виданими технічними умовами. Об`єкт має такі показники, зокрема встановлено: газову плиту: ПГ3- 1шт, ПГ4- 1шт, котел - 1шт, лічильник газу - 1 шт. тощо (а.п. 99). Відповідно до інформаційного листа споживача [PERSON] повідомлено, що договір укладається на безстроковий період з метою забезпечення фізичної доставки обсягів природного газу, що належить споживачу (його постачальнику) до межі балансової належності об`єкта споживача та можливості санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Підтвердженням (акцептуванням) приєднання до умов договору є підписана та повернута на адресу АТ «Запоріжгаз» Токмацьке відділення Токмацька дільниця, заява приєднання, та або сплачений рахунок оператора ГРМ за послуги розподілу природного газу, та або фактичне споживання природного газу після вручення цього листа. У разі незгоди приєднуватись до договору споживач не має права використовувати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. З моменту приєднання до умов договору (акцептування договору) споживач та оператор ГРМ набувають всіх прав та обов`язків за договором та несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору за чинним законодавством України (а.п. 82 зворотна сторінка). Персоніфіковані дані споживача вказані в заяві-приєднання, а саме: лічильник газу - 1 шт. та перелік газових приладів: котел - 1 шт, плита газова - 2 шт., узгоджуються з проектною документацією та актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 08 листопада 2007 року. 10 серпня 2018 року між ПАТ «Запоріжгаз» (оператор ГРМ) в особі головного інженера відділення Крутька А.В. та споживачем [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) складено акт № 56ХМ14F28403677О розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем (а.п. 29, 100). Даним актом сторони визначили межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту споживача за адресою: [ADDRESS] , межа балансової належності між газовими мережами оператора ГРМ та споживача встановлюється на місці забезпечення потужності (на місці урізання). Згідно з п. 1.1 вказаного акту на балансі (в користуванні) оператора ГРМ знаходяться газові мережі до межі балансової належності, зокрема: розподільний газопровід середнього тиску, підземний. Згідно з п. 1.2 акту на балансі (в користуванні) споживача знаходяться газові мережі від межі балансової належності разом з газовикористовуючим обладнанням, зокрема: газопровід-ввід середнього тиску, підземний/надземний ВОГ GALLUS 2000 G4, розташований в приміщенні; газовикористовуюче обладнання: АОГВ - 1 шт, ПГ3 - 1 шт, ПГ4 - 1 шт. Згідно з п. 2 акту межа експлуатаційної відповідальності сторін встановлюється на: межі балансової належності (на місці забезпечення потужності). Згідно з п. 2.1 акту оператор ГРМ забезпечує експлуатацію газових мереж до межі експлуатаційної відповідальності, зокрема розподільний газопровід. Згідно з п. 2.2 акту споживач забезпечує експлуатацію газових мереж від межі експлуатаційної відповідальності разом з газовикористовуючим обладнанням. В п. 3 акту сторони погодили схему розмежування газових мереж. В примітці вказаного акту зазначено, що сторони зобов`язуються утримувати кожний свою частину системи газопостачання у технічно справному стані та експлуатувати її відповідно до вимог «Правил безпеки систем газопостачання». Акт складено на підставі вимог п. 1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних мереж та п. 3.4 глави 3 розділу V «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, зареєстрованих в Мінюсті України 08.06.2015 р. за № 674/27119. В акті зазначено, що цей акт є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу між оператором ГРМ і споживачем, та складений у двох примірниках, один з яких зберігається в оператора ГРМ, інший у споживача. Особа що підписує акт підтверджує своє право на підпис. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 10 серпня 2018 року був підписаний споживачем без зауважень. 29 серпня 2018 року [PERSON] звернувся з заявою, в якій просив провести заміну ПГ-4 на ПГ-4 з виконанням ескізу. Гарантував оплату, що підтверджується відповідною заявою (а.п. 101). В даній заяві зазначені інформаційні дані: 1. наявність договору на газопостачання; 2. сума боргу на показники лічильника (на 10678,17 м3); 3. контрольні показники, дата (19.06.18 - 10678,17 м3); 4. прилади за програмою Газоліна (АОГВ, ПГ-3, ПГ-4); 5. дата повірки лічильника (2007/19.06.2018). На замовлення [PERSON] виконано ескіз № 546 на заміну газового приладу за адресою: [ADDRESS] (а.п. 36, 102). Вартість розробки ескізного проекту з переустановлення газового приладу (ПГ) з оглядом на місці, склала 185,76 грн., що підтверджується рахунком на оплату (а.п. 37). 29 травня 2019 року представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем Швець С.В. складено акт про припинення (обмеження) розподілу газу споживачу [PERSON] до будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з самовільним підключенням газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання, та невідповідністю системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації (а.п. 30, 84). Припинення та відключення газопостачання проведено шляхом відключення об`єкта методом установки заглушки та опломбована пломбою (відсутність газового приладу). Вказані показники лічильника - 10678,17 м3. 29 липня 2019 року між АТ «Оператор Газорозподільної Системи «Запоріжгаз», в особі фахівця по роботі з клієнтами Антипенко І.В. , та замовником, [PERSON] , укладено договір № 29F690-9911-19 підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання об`єкту замовника, відповідно до якого виконавець зобов`язувався виконати роботи з реконструкції системи газопостачання об`єкта замовника (будинок одноквартирний), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх, в порядку та на умовах передбачених договором (а.п. 35). Реконструкція системи газопостачання об`єкта замовника передбачає поетапне виконання виконавцем наступних робіт: виконання БМР. Згідно з п. 2 розділу ІІ договору № 29F690-9911-19 підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання, об`єктом замовника є (будинок одноквартирний), за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 3 розділу ІІ договору № 29F690-9911-19 підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання, реконструкція здійснюється на підставі ескізного проекту, та відповідно до вимог проектно-кошторисної документації на реконструкцію системи газопостачання об`єкту замовника (проект реконструкції) розробку забезпечує виконавець. Вказаний договором визначена вартість робіт та порядок розрахунків, строки та порядок виконання робіт, права та обов`язки сторін, відповідальність, порядок прийняття робіт, строк дії договору тощо. 21 жовтня 2019 року представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем Стукальським В.М. складено акт відновлення газопостачання (розподілу природного газу) побутовому споживачу, в присутності споживача [PERSON] , проведено відновлення газопостачання (розподілу природного газу) у зв`язку з ескізом, на газові прилади ПГ-4 «Запорижанка». Встановлено газове обладнання ПГ-4 «Запорижанка». Зазначені показники лічильника газу - 10678,22 м3, магнітний індикатор (М) - 11862825, стрічка бар`єр (В) - 11850288. Вказаний акт підписаний представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем Стукальським В.М. та споживачем [PERSON] , без будь-яких зауважень (а.п. 32, 86). 21 жовтня 2019 року проведено пуск газу до будинку [ADDRESS] , в присутності споживача [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ), кількість прийнятих приладів, газових плит - ПГ-4 «Запорижанка» (змінена по ескізу), про що складено відповідний акт розрахунок представником АТ «Запоріжгаз» Денисенко А.Г., який підписано споживачем [PERSON] , без зауважень (а.п. 32, 86). 21 жовтня 2019 року представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем Стукальським В.М. складено акт про припинення (обмеження) розподілу газу споживачу [PERSON] до будинку за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з невідповідністю системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче-технічній документації (а.п. 31, 85). Припинення та відключення газопостачання проведено шляхом установки заглушки на впуску АОГВ (відсутність газового приладу) та опломбовано пломбою. Вказані показники лічильника - 10678,22 м3. Вказаний акт підписаний представником ПАТ «Запоріжгаз» слюсарем Стукальським В.М. та споживачем [PERSON] , без будь-яких зауважень. 25 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив в розрахунках платежів за доставку газу враховувати відсутність опалення будинку газом. В цій заяві також зазначив, що доставку газу він сплатив 21 серпня 2020 року в сумі 39 грн. та 10 грн. за газ (а.п. 7). На вказану заяву комерційний директор АТ «Запоріжгаз» Кій А.О. повідомив, що нарахування оплати вартості послуг розподілу (доставки) природного газу за адресою: [ADDRESS] , здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, що підтверджується відповіддю від 18.09.2020 року № 6900131-Пв-7842-0920 (а.п. 8). В подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з аналогічними зверненнями, в яких просив вирішити питання щодо правильного розрахунку оплати за доставку газу, при складенні рахунків просив враховувати відсутність газового котла, який було демонтовано (9-10, 12, 14-15, 17-18, 20-21, 23, 87, 89, 91, 93, 95). На вказані звернення отримував відповідь від представника АТ «Запоріжгаз» про те, що нарахування оплати вартості послуг розподілу (доставки) природного газу за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, що підтверджується відповідними відповідями (а.п. 11, 13, 16, 19, 22, 24, 88, 90, 92, 94, 96). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Правовідносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - операторами ГРМ/ГТС) регулюються Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494. Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У відповідності до приписів законодавства з 01 липня 2015 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно за вказаним, в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем АТ «Запоріжгаз» серед суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ). Відповідно до пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), затвердила Правила постачання природного газу, що затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року N 2496, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 06 листопада 2015 р. за N 1382/27827. Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу: фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС. Пунктом 3 Правил передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Вказана правова норма кореспондує зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. 10 серпня 2018 року між ТОВ «Запоріжгаз збут» та [PERSON] укладено договір постачання природного газу побутовим споживачам, шляхом підписання заяви-приєднання згідно з додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (пункт 1.3 розділу І), затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (а.п. 83). На підставі вказаної зави споживачу [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З вказаної вище заяви слідує, що [PERSON] ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті постачальника в меріжі інтернет за адресою: http: zpgaszbut.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності «Запорізька правда» № 145-146 від 17.12.2015, приєднується до умов договору з такими нижченаведеними даними, а саме: 1. Персоніфіковані дані споживача: адреса об`єкта: [ADDRESS] ; найменування оператора ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу газу - ПАТ «Запоріжгаз», ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем - 56ХМ14F28403677О; 2. За договором розрахунок споживача за природний газ здійснюється: на підставі даний оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця; 3. Спосіб оплати за цим договором: за квитанціями розрахункової книжки постачальника. Вказаний договір підписаний споживачем [PERSON] без будь-яких застережень. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що підпис в заяві-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 10 серпня 2018 року належить не йому. За нормами статті 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству. Пунктами 1, 2 глави 1 розділу VІ Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. Відповідно до пункту 2 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: 1) присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника; 2) надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ у межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; 3) забезпечує формування та передачу прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом. Порядок присвоєння персонального EIC-коду споживачу (побутовому споживачу) та за необхідності його точці (точкам) комерційного обліку визначається главою 4 цього розділу. Порядок комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, по об`єкту споживача визначений в розділах IX - XI цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідно до пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ може надати споживачу підписану його уповноваженою особою письмову форму договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити: 1) присвоєний споживачу персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності EIC-код його точки (точок) комерційного обліку; 2) величину приєднаної потужності об`єкта споживача; 3) перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності); 4) акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що складається з урахуванням вимог цього Кодексу; 5) групу споживання та планові місячні об`єми споживання побутового споживача у розрізі 12 календарних місяців, що визначаються відповідно до вимог цього Кодексу (норма застосовується щодо побутових споживачів з лічильником газу); 6) норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу); 7) розрахунок втрат і витрат природного газу (за необхідності щодо споживачів, які не є побутовими). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ. Відповідно до пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу. Нові власники об`єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ такі документи: 1) копії документів, якими визначено право власності чи користування замовника на його об`єкт (приміщення); 2) копії документів замовника на право укладання договорів, а саме документів, які посвідчують фізичну особу або її представника (для фізичних осіб), документів, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та її представника (для юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців), та копію документа про взяття на облік або реєстрацію у територіальних органах Державної фіскальної служби; 3) копію належним чином оформленої довіреності на представника замовника, уповноваженого представляти інтереси замовника під час процедури укладання договору розподілу природного газу (за потреби). Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 06 листопада 2015 р. за N 1384/27829. Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року N 2494. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до пункту 1.4 розділу І Типового договору розподілу природного газу, визначено, що - EIC-код - персональний код ідентифікації Споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку природного газу (за необхідності), присвоєний Оператором ГРМ в установленому порядку, який обліковується Оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС);- заява-приєднання - письмова заява-приєднання Споживача до умов цього Договору, складена відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, що містить персоніфіковані дані щодо Споживача та його об`єкта та є невід`ємною частиною цього Договору; - персоніфіковані дані - персоніфіковані дані щодо Споживача та його об`єкта (назва, П. І. Б., EIC-код, перелік вузла(ів) обліку та відповідні дані вузла обліку, величина приєднаної потужності об`єкта Споживача тощо), визначені в заяві-приєднанні, які є достатніми для проведення взаєморозрахунків та визначення об`єму споживання природного газу; - підтверджений обсяг природного газу - об`єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб Споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, підтверджений Оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) та доведений Оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Регулятора від 30 вересня 2015 року N 2493; - послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах приєднаної потужності його об`єкта і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача. Відповідно до глави 4 розділу VI Кодексу ГРМ, з метою уніфікації та однозначної ідентифікації споживачів, у тому числі побутових споживачів, та за необхідності їх точок комерційного обліку, а також для забезпечення спрощення процедури зміни постачальника природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем. Визначення персоніфікованого EIC-коду для кожного суб`єкта ринку природного газу, у тому числі для споживачів, підключених до газорозподільних систем, здійснюється у порядку, встановленому Кодексом ГТС. Оператор ГРМ: - здійснює визначення та присвоєння всім споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до ГРМ, персоніфікованих EIC-кодів та за необхідності відповідних EIC-кодів їх точкам комерційного обліку; - інформує кожного споживача, який підключений до ГРМ, про присвоєння йому EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу та (у разі присвоєння) відповідних EIC-кодів його точкам комерційного обліку; - протягом п`яти робочих днів після присвоєння споживачу, у тому числі побутовому споживачу, персоніфікованого EIC-коду передає його Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС. Присвоєння EIC-коду окремій точці комерційного обліку споживача здійснюється Оператором ГРМ за наявності у споживача більше однієї точки комерційного обліку згідно з договором розподілу природного газу за умови. Оператор ГРМ відповідає за збереження EIC-кодів, присвоєних споживачам та відповідним точкам комерційного обліку. На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ, зокрема, надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу. В матеріалах справи наявна заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу побутовим споживачам, яка укладена згідно з порядком визначеним в главі 3 розділу VI Кодексу ГРМ., та складена за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовано заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складено за формою додатка 1 (для побутових споживачів). Крім того, позивачем споживався природний газ та сплачувалися рахунки, що не заперечується позивачем та підтверджує укладання договору з розподілу природного газу. В заявах по суті позивач, [PERSON] , вказував, що не пам`ятає, щоб підписував заяву-приєднання до типового договору розподілу газу від 10 серпня 2018 року та зазначає, якщо вона дійсно існує, то вона є нікчемною угодою, яка порушує публічний порядок. Такі доводи позивача суд не бере до уваги, оскільки враховуючи вимоги законодавства вважається, що споживач приєднався до умов договору розподілу природного газу, оскільки сплачував за спожитий природний газ. Розподіл природного газу відбувся в результаті господарсько-правових відносин. Тобто, сторони угоду оформили шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір контрагент може вчинити дії по виконанню зазначених в пропозиції (оферті) умов договору, зокрема, прийняти товар, сплатити відповідні суми тощо. Вчинення таких конклюдентних дій означає згоду на укладання договору. На вимогу споживача, листом від 12.04.2021 року на його адресу був направлений договір розподілу природного газу (а.п. 25, 97, 98). З заяви-приєднання від 10 серпня 2018 року слідує, що [PERSON] ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті постачальника в мережі інтернет за адресою: http: zpgaszbut.104.ua та в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності «Запорізька правда» № 145-146 від 17.12.2015, приєднується до умов договору з такими нижченаведеними даними, а саме: 1. Персоніфіковані дані споживача: адреса об`єкта: [ADDRESS] ; найменування оператора ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу газу - ПАТ «Запоріжгаз», ЕІС-код, присвоєний оператором ГРМ згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем - 56ХМ14F28403677О; 2. За договором розрахунок споживача за природний газ здійснюється: на підставі даний оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця; 3. Спосіб оплати за цим договором: за квитанціями розрахункової книжки постачальника. Вказаний договір підписаний споживачем [PERSON] без будь-яких застережень. За умовами договору Персоніфікованими даними споживача є: ЕІС-код - 56ХМ14F28403677О, адреса об`єкта: [ADDRESS] ; параметри лічильника - 4GALLUS2000 G4 №02062376, група споживання: 8 абоненти, що використовують газ для приготування їжі; перелік газових приладів: котел - 1 шт, плита газова - 2 шт., опалювальна площа, м кв - 59,5 (а.п. 82).В примітці зазначено, що у разі заміни лічильника чи газових приладів (пристроїв), зміни кількості зареєстрованих осіб та /або опалювальної площі такі заходи здійснюються в установленому порядку за погодженням з оператором ГРМ. У разі якщо за релігійними переконаннями споживач заперечує проти присвоєння йому персоніфікованого ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу, що підтверджується заявою про відмову, зазначений ЕІС-код присвоюється оператором ГРМ точці комерційного обліку споживача. В проекті на газозабезпечення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , відображена схема газопроводу, план на відмітці, ситуаційний план вводу, зазначені газові прилади тощо. За вказаною адресою встановлено: лічильник газу - G4 1 шт, газова плита - 2 шт, апарат опалювальний газовий - АОГВ 7,5 квт 1 шт, газопровід з труб ГОСТ 10704-91 (25х2,5dy20) - 17,5 м, газопровід з труб ГОСТ 10704-91 (20х2,5dy15) - 15,5 м, опора, труба стальна (42х3,0) - 3,1 м, кран газовий Py=10кгс/см(dy20) - 1 шт, кран газовий Py=10кгс/см(dy15) - 3 шт. (а.п. 103). Відповідно до акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 08 листопада 2007 року, [ADDRESS] , державна технічна комісія рішенням від 11 червня 2007 року № 142, встановила, що державній технічній комісії пред`явлено закінчений будівництвом внутрішньобудинковий газопровід, збудований згідно з дозволом на виконання будівельно-монтажних робіт, виданим Територіальним управлінням держтехнадзору охорони праці України в Запорізькій області від 06 липня 2007 року № 779796. Оглядом об`єкта встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані згідно з проектом та виданими технічними умовами. Об`єкт має такі показники, зокрема встановлено: газову плиту: ПГ3- 1шт, ПГ4- 1шт, котел - 1шт, лічильник газу - 1 шт. тощо (а.п. 99). Персоніфіковані дані споживача вказані в заяві-приєднання, а саме: лічильник газу - 1 шт. та перелік газових приладів: котел - 1 шт, плита газова - 2 шт., узгоджуються з проектною документацією та актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 08 листопада 2007 року. Будь-які інші зміни до проектної документації, крім заміни газової плити, не вносились. З огляду на положення пункту 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, споживач повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ для внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу. Позивач звертався до відповідача лише з заявою щодо заміни ПГ-4 на ПГ-4 з виконанням ескізу. Споживач, [PERSON] не звертався до відповідача (Оператора ГРМ) з заявами щодо внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладення договору розподілу природного газу. З матеріалів справи слідує, що фактично позивач не погоджується з нарахуваннями, які здійснює відповідач. У зв`язку з чим вимоги позивача зобов`язати відповідача укласти договір розподілу природного газу, тобто оформити передбачені типовим договором розподілу газу додаток № 1 і № 3 до нього та вручити їх йому - споживачу в судовому засіданні, визначивши в числі необхідних персональних даних предмету договору - плита в будинку та плита в літній кухні, не підлягають задоволенню, оскільки споживач, [PERSON] не звертався до відповідача (Оператора ГРМ) з заявами щодо внесення змін до персоніфікованих даних споживача. Це питання не вирішувалось відповідачем. Позивачу не було відмовлено з цього питання. Щодо вимог позивача про визнання недійсними актів від 29 травня 2019 року і 26 жовтня 2019 року, слід зазначити наступне. Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу. Відповідно до пункту 5.7 глави 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року N 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 р. за № 674/27119, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. У травні 2019 року працівником АТ «Запоріжгаз» у присутності Споживача, було відключено домоволодіння у зв`язку з не відповідністю системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче - технічній документації та самовільне підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання (відсутність газових приладів). Примірник акту про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 29.05.2019р. отримано Споживачем. Про присутність Споживача свідчать зафіксовані в акті покази лічильника газу який знаходиться у приміщенні. Газопостачання до домоволодіння відновили 21.10.2019 року про що свідчить акт про відновлення газопостачання. Відключення 21.10.2019 відбулося з підстав не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавче - технічній документації, а саме була встановлена заглушка на опуск АОГВ (газового котла) та опломбовано пломбою у зв`язку з відсутністю газового котла. Акт підписаний Споживачем без зауважень. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст. 16 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, відповідно до викладеної у позові вимоги, який не суперечить закону. У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Згідно з ст. 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Аналіз ч. 2 ст. 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Заявлені позивачем позовні вимоги про визнання недійсними актів про припинення (обмеження) розподілу природного газу від 21.10.2019 року і 29.05.2021 року, що складені працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ», на які Позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, по суті є внутрішніми документами АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» і не належить до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Вони не є обов`язковими до виконання ненормативними актами, а лише фіксацією дій Оператора ГРМ згідно законодавчих приписів - Кодексу ГРМ. Отже певних обов`язків на Позивача він безпосередньо не покладає, а відтак не порушує його права та інтереси. Таким чином, оскарження дій лише щодо факту складення такого акту про порушення, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. За вказаних обставин, вимоги заявлені позивачем, не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст. 16 ЦК України, оскільки оскарження дій відповідача лише щодо факту складання зазначених документів, визнання їх незаконними не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Щодо вимог позивача зобов`язати відповідача правильно оформити акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін договору або внести в нього зміни, передбачивши межу після редуктора, визначивши її лічильником газу, тобто віднести редуктор до експлуатаційної відповідальності відповідача - оператора ГРМ, слід зазначити наступне. 10 серпня 2018 року між ПАТ «Запоріжгаз» (оператор ГРМ) в особі головного інженера відділення Крутька А.В. та споживачем [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) складено акт № 56ХМ14F28403677О розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем (а.п. 29, 100). Даним актом сторони визначили межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін по об`єкту споживача за адресою: [ADDRESS] , межа балансової належності між газовими мережами оператора ГРМ та споживача встановлюється на місці забезпечення потужності (на місці урізання). Згідно з п. 1.1 вказаного акту на балансі (в користуванні) оператора ГРМ знаходяться газові мережі до межі балансової належності, зокрема: розподільний газопровід середнього тиску, підземний. Згідно з п. 1.2 акту на балансі (в користуванні) споживача знаходяться газові мережі від межі балансової належності разом з газовикористовуючим обладнанням, зокрема: газопровід-ввід середнього тиску, підземний/надземний ВОГ GALLUS 2000 G4, розташований в приміщенні; газовикористовуюче обладнання: АОГВ - 1 шт, ПГ3 - 1 шт, ПГ4 - 1 шт. Згідно з п. 2 акту межа експлуатаційної відповідальності сторін встановлюється на: межі балансової належності (на місці забезпечення потужності). Згідно з п. 2.1 акту оператор ГРМ забезпечує експлуатацію газових мереж до межі експлуатаційної відповідальності, зокрема розподільний газопровід. Згідно з п. 2.2 акту споживач забезпечує експлуатацію газових мереж від межі експлуатаційної відповідальності разом з газовикористовуючим обладнанням. В п. 3 акту сторони погодили схему розмежування газових мереж. В примітці вказаного акту зазначено, що сторони зобов`язуються утримувати кожний свою частину системи газопостачання у технічно справному стані та експлуатувати її відповідно до вимог «Правил безпеки систем газопостачання». Акт складено на підставі вимог п. 1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних мереж та п. 3.4 глави 3 розділу V «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 285 від 15.05.2015, зареєстрованих в Мінюсті України 08.06.2015 р. за № 674/27119. В акті зазначено, що цей акт є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу між оператором ГРМ і споживачем, та складений у двох примірниках, один з яких зберігається в оператора ГРМ, інший у споживача. Особа що підписує акт підтверджує своє право на підпис. Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 10 серпня 2018 року був підписаний споживачем без зауважень. Відповідно до п. 2.23. глави 2 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 285 від 15.05.2015 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 р. за № 674/27119 (далі - ПБСГ), відповідальним за здійснення технічного обслуговування КБРТ (РДГС-10) з дотриманням періодичності згідно з вимогами заводу-виробника є власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)). Відповідно до п. 3.4 глави 3 розділу V «Правил безпеки систем газопостачання», передбачено, що розмежування ділянок обслуговування (відповідальності) зовнішніх і внутрішніх газопроводів, а також газопроводів і установок всередині підприємства повинно бути оформлене двостороннім актом з додаванням схеми граничних ділянок із зазначенням меж балансової належності. Відповідно до п. 5.4 глави 5 розділу V «Правил безпеки систем газопостачання», технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином, відповідно до діючого законодавства, а саме ПБСГ та Кодексу ГРМ, ремонт або заміна обладнання проводиться за рахунок власника, спеціалізованою організацією, яка має відповідний дозвіл на проведення вищевказаних робіт. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, де наведені терміни, визначено: - власник - юридична особа, або фізична особа, або фізична особа - підприємець, яка на законних підставах володіє та користується об`єктом, зокрема газовими мережами або об`єктом газорозподільної системи; - газові мережі внутрішнього газопостачання - газові мережі від місця/точки приєднання об`єкта або земельної ділянки замовника до його газових приладів (пристроїв) включно або до системи газоспоживання третіх осіб (замовників, споживачів); - газові мережі зовнішнього газопостачання - газові мережі від місця забезпечення потужності до місця/точки приєднання об`єкта або земельної ділянки замовника. Враховуючи наведені норми, слідує, що позивач є власником газової мережі та газових приладів (пристроїв) від місця приєднання, тобто місця приєднання вуличного газопроводу (газової мережі зовнішнього газопостачання). Відповідно до абзаців 1 і 2 пункту 1 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ, межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу. Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ передбачено, що межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін. Таким чином, Акт № 56ХМ14Р28403677О розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператор ГРМ та споживачем від 10 серпня 2018 року укладено у відповідності до правових приписів нормативних актів і перегляду (переукладанню) не підлягає. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, надавши оцінку поданимсторонами доказам, з урахуванням встановлених обставин, дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити певні дії, не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією від 16 квітня 2021 року (а.п. 1). 22 квітня 2021 року ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя Мурашової Н.А. позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали (а.п. 39). В ухвалі вказувалось на необхідність сплати судового збору, ще за дві вимоги. Позивач у відповіді на ухвалу від 22 квітня 2021 року вказував, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» (а.п. 42-44). В ухвалі Хортицького районного суду м. Запоріжжя Мурашової Н.А. від 17 травня 2021 року суддя погоджується з доводами позивача щодо звільнення від сплати судового збору, зазначаючи, що позивач частково усунув вказані судом недоліки, зокрема надав додаткові обґрунтування своїх позовних вимог, вточнив їх редакцію, навів підстави звільнення від сплати судового збору та визначення підсудності справи, які суд знайшов слушними (а.п. 54 зворотна сторінка). В подальшому позивач просив повернути судовий збір, оскільки його сплачено помилково та відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від сплати судового збору. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається, зокрема у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення). Питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Реалізацію споживачем права на судовий захист, складовою якого є наявність пільг щодо сплати судового збору, регулює стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас норма статті 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору. Тому сама по собі відсутність такої категорії осіб у встановленому в зазначеній нормі переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може означати, що споживачі такої пільги не мають, оскільки вона встановлена спеціальним Законом, який гарантує реалізацію та захист їх прав. Позивач звернувся до суду з вимогами про захист прав споживачів, тому відповідно до закону є таким що звільнений від сплати судового збору. Проте, при подачі позову ним сплачено судовий збір, який підлягає поверненню.

Outcome: dismissed