Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

15.06.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом про право в порядку спадкування на земельну частку (пай), що належала [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER] та була після її смерті, [INFO] року, успадкована батьком позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом. В ході судового розгляду доповнила позовні вимоги, вимогою про встановлення факту належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] Миргородською районною державною адміністрацією в 1996 році та зареєстрованим 22.05.1997 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року в с. Черкащани Миргородського району Полтавської області, помер її батько [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі і перебувала у колективній власності КСП ім. Кірова на території Черкащанської сільської рад, що було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на ім'я матері [PERSON] Миргородською районною державною адміністрацією в 1996 році та зареєстрованим 22.05.1997 року. Після смерті [PERSON], право на земельну частку (пай) успадкував [PERSON] На підставі зазначеного сертифікату 30.11.2005 року державним нотаріусом Смага Л.М. йому було видане свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВСЕ №705736. Оригінал даного сертифікату зник, але зазначені обставини підтверджуються довідкою Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області від 11.12.2015 року та копією вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСЕ №705736. Постановою нотаріуса від 31.10.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Крім того у втраченому сертифікаті на земельну частку (пай) міститься помилка, а саме: прізвище, ім'я по батькові власника зазначено як [PERSON], про що зазначено у довідці Управління Держземагентства № 1603-99.7-3520/2-15 від 11.12.2015 року. Але вірним є прізвище «[PERSON]», що підтверджується довідкою Черкащанської сільської ради №418 від 08.11.2016 року, свідоцтвом про смерть [PERSON], копією схеми розташування земельних часток (паїв) на території Черкащанської сільської ради під № [NUMBER]. Таким чином допущена у сертифікаті на право на земельну частку (пай) помилка перешкоджає встановленню факту належності втраченого сертифікату [PERSON], який необхідно встановити в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання підтримуючи позовні вимоги просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник Черкащанської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з'явився, в заяві надісланій на адресу суду просив розглянути справу у його відсутність (а. с. 65). Представник третьої особи Відділ реєстрації прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради в судове засідання не з'явився, в направленій на адресу суду заяві просив справу розглянути в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову (а.с.23). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] року в с. Черкащани Миргородського району Полтавської області, померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з земельної частки (паю) розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах і належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] від 22.05.1997 року. На підставі вищезазначеного сертифікату, 30.11.2005 року державним нотаріусом Смагою Л.М. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВСЕ №705736 [PERSON].(а.с.12). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.47). Після його смерті, відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку(пай) розміром 5,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Кірова на території Черкащанської сільської рад, що було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим на ім'я [PERSON] Раїси Савівни Миргородською районною державною адміністрацією в 1996 році та зареєстрованим 22.05.1997 року. За життя [PERSON] залишив заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] (а.с. 90). Постановою нотаріуса від 31.10.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. У втраченому сертифікаті на земельну частку (пай) міститься помилка, а саме: прізвище, ім'я по батькові власника зазначено як [PERSON], про що зазначено у довідці Управління Держземагентства № 1603-99.7-3520/2-15 від 11.12.2015 року (а.с.48). У довідці Черкащанської сільської ради №418 від 08.11.2016 року зазначено, що на території сільської ради проживала громадянка [PERSON] (а.с. 56). Дана обставина підтверджується також датою та номером актового запису про смерть, що зазначені у довідці сільської ради та свідоцтві про смерть [PERSON] Відповідно до копії схеми розташування земельних часток (паїв) на території Черкащанської сільської ради під № [NUMBER] зазначено серед членів колективного сільськогосподарського підприємства імені Кірова [PERSON] (а.с. 57-60). Судом беззаперечно встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] від 22.05.1997 року, виданий Миргородською райдержадміністрацією на ім'я [PERSON], належав [PERSON], яка померла [INFO] Тому підлягає встановленню факт належності права спадкодавцю на земельну частку (пай), що має юридичне значення для позивача, так як дозволяє скористатися правом на спадкування майна відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України. Відповідно до ч.2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що заявлені позовні вимоги про визнання права позивача [PERSON] на спадкування за заповітом права на земельну частку (пай) в розмірі 5,46 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яку успадкував [PERSON] після смерті [PERSON], [INFO] року право на отримання якої [PERSON], мала на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серія [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] від 22.05.1997 року, виданого Миргородською райдержадміністрацією, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. В зв'язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з роз'яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved