Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

16 липня 2021 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09 червня 2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №224. Залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.06.2015 між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис №224. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки у них із відповідачем припинені, вони майже не спілкуються через образи, погрози та численні випадки застосування фізичного насильства до неї з дитиною і вона змушена проживати в іншому місті. Їхні погляди на життя стали взаємопротилежними, у кожного власна система цінностей. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями, проявляє агресію, залякує, через що вона з дитиною постійно перебуває у стані психоемоційного напруження. Участі у веденні домашнього господарства та догляду за дитиною відповідач майже не приймає, всі важливі питання їхньої сім`ї вона змушена вирішувати сама. Вважає, що спільне проживання з відповідачем не можливе. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач у судове засідання не прибула, подала до суду клопотання (вх. № 19873/21-Вх), в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву (вх. № 22602/21-Вх), в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, встановивши фактичні обставини справи суд дійшов до такого висновку. Так, судом встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.06.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 224, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу є спільна дитина син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В силу ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі\~ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, підлягає до задоволення і вимога позивача залишити після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved