Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

16.02.2021 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідача та просив визнати за ними право на завершення приватизації земельних ділянок в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина все належне йому майно. Маючи намір прийняти спадщину позивач у передбачений законом строк звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса, за результати розгляду якої було заведено спадкову справу та видано свідоцтво на право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Однак було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 005 га та 0,10 га. у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності померлого на нерухоме майно. Оскільки у встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на нерухоме майно на ім`я померлого [PERSON] не було завершено, тому позивач позбавлений можливості реалізувати передбачені законодавством права спадкоємця. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області 01.03.2021 року відкрито провадження у вказаній справі, призначено підготовче судове засідання. 16.03.2021 року ухвалою судді закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Обухівської міської ради Київської області до судового засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1223 Цивільного кодексу України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] у позивача помер батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30 липня 2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 195. Позивач є сином, відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та єдиним спадкоємцем [PERSON] , в свою чергу вчасно прийняв спадщину в установленому законом порядку, та відповідно заведена спадкова справа 41/2013. У той же час, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,05 га кадастровий номер 3223110100:01:107:0088 та площею 0,10 га кадастровий номер 3223110100:01:107:0089, що розташовані за адресою [ADDRESS] , позивачу відмовлено в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності померлого на нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду. Дане підтверджується листом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу від 08.12.2021 № 21/02-14. Відтак, судом встановлено, що за життя [PERSON] , рішенням Обухівської міської ради Київської області від 28.04.2011 року затверджено технічну документацію по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,10 га та 0,05 га на ім`я [PERSON] та передано дані земельні ділянки йому у власність. Відповідно до законодавства України процедура приватизації земельних ділянок була розпочата. Розроблено та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] в [ADDRESS] на території Обухівської міської ради для ведення особистого селянського господарства та для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Присвоєно кадастрові номери земельним ділянкам. На ім`я [PERSON] було виготовлено державні акти на право власності на земельні ділянки: державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, серія ЯМ № 420884 та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,05 га , серія ЯМ № 420883. Однак, внаслідок смерті [PERSON] , процедура приватизації не була завершена. Відсутня державна реєстрація права власності на земельні ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1219 ЦК України передбачено перелік прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини. Даним переліком не передбачено право спадкодавця на приватизацію майна як таке, що не може входити до складу спадщини. Відповідно до діючого законодавства не відноситься зазначене право і до особистих немайнових прав фізичної особи. Як вбачається зі ст. 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після звернення громадянина до відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступим: юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного орган про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладена спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта н землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Також, згідно роз`яснень, що містяться у Листі ВССУ від 16.05.2013р. № 24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилають позивач в позові, як на підставу їх вимог, знайшли своє підтвердження на час розгляду справи, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved