Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

16 березня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-300/253/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 49 000,00 доларів США. В забезпечення виконання умов кредитного договору № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року між позивачем та [PERSON] 06.06.2008 року було укладено договір поруки № SR-300/253/2008, відповідно до умов якого, остання зобовязалась забезпечувати виконання кредитних зобовязань [PERSON] за кредитним договором № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року. Позивач свої зобовязання за кредитними договорами виконав, кредитні кошти надав, однак відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, допустивши прострочення повернення грошових коштів та сплати процентів за користування, в наслідок чого за ним станом на 13.03.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року складає 57\~495,60 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 1\~242\~828,28 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту 47\~366,64 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 13.03.2015 року становить 1\~023\~880,08 грн.; заборгованість по відсоткам 4\~902,09 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 13.03.2015 року становить 105\~963,87 грн.; пеня 5\~226,87 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 13.03.2015 року становить 112\~984,33 грн. Оскільки співвідповідачі добровільно здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором не бажають, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом, в якому просить солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] на свою користь суму боргу за кредитним договором № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року у сумі 57\~495,60 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 1\~242\~828,28 грн. та судові витрати по справі в рівних частках. Позивач в особі свого представника за довіреністю [PERSON], в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду представник надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечує (а.с.51). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.43). Його представник за довіреністю [PERSON], надала до суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.44), яке ухвалою суду від 03 серпня 2015 року залишено без задоволення (а.с.53). Співвідповідачка [PERSON], в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причин своєї неявки у судове засідання не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю суду не надсилала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання. Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового розгляду справи встановлено, що 06 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-300/253/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 49\~000,00 доларів США на купівлю нерухомого майна, строком остаточного повернення 06 червня 2028 року (а.с.4-7). Згідно п. 3.1 кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлена фіксована процентна ставка в розмірі 4,99% річних. 25 лютого 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року, відповідно до умов якого сторони погодили інший графік погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.8-10). Позивач зі свого боку умови кредитного договору виконав кредит надав, однак, в порушення умов кредитного договору № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року позичальник свої зобовязання належним чином не виконував та допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого за ним, станом на 13.03.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року складає 57\~495,60 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.03.2015 року становить 1\~242\~828,28 грн., з якої: заборгованість по тілу кредиту 47\~366,64 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 13.03.2015 року становить 1\~023\~880,08 грн.; заборгованість по відсоткам 4\~902,09 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 13.03.2015 року становить 105\~963,87 грн.; пеня 5\~226,87 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 13.03.2015 року становить 112\~984,33 грн. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. В забезпечення виконання умов кредитного договору № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року між позивачем та [PERSON] 06 червня 2008 року було укладено договір поруки № SR-300/253/2008, відповідно до умов якого остання зобовязалась забезпечувати виконання зобовязань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором (а.с.15). 25 лютого 2011 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна») було укладено додатковий договір №1 до договору поруки № SR-300/253/2008 від 06.06.2008 року (а.с.16). Відповідно до п. 1.1, 1.2 статті 1 договору поруки, поручитель зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання Боргових зобовязань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника, боржник і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № МL-300/253/2008 від 06.06.2008 року в розмірі 57\~495,60 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 13.03.2015 року становить 1\~242\~828,28 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути, в рівних частках, на користь позивача судовий збір в сумі 3\~654,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved