Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

15.09.2020 року заявник [PERSON] звернулася до Волноваського районного суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Волноваське об`єднане УПФУ Донецької області. Дана заява мотивована тим, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] . З моменту реєстрації шлюбу заявник з чоловіком мешкали однією, вели спільне господарство, але були зареєстровані за різною адресою: заявниця була зареєстрована: [ADDRESS] , а її чоловік: [ADDRESS] , але фактично проживали разом за місцем реєстрації заявниці. У травні 2017 року, у зв`язку з проведенням АТО на окремій території Донецької області вона разом з чоловіком зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] . Також зазначає, що вона та її чоловік отримували пенсію за віком, розмір пенсії заявника складає 3800,00 гривень, а розмір пенсії її чоловіка 16348,00 гривень. Вона отримувала від померлого чоловіка допомогу, що була постійним і основним джерелом для існування. Тому просила встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка. У судове засідання заявник [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, у заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не проінформували, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, у зв`язку з чим, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 21.05.1999 року Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, судом встановлено,що [PERSON] та [PERSON] одружилися 18.07.1987 року, про що зроблено запис №434 (а.с.5). Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Калінінським РО ДГУ УМВД України в Донецькій області 14.07.1998 року вбачається, що місце проживання заявника [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-3). Згідно довідок №0000223984 від 31.05.2017р. та №0000223938 від 31.05.2017 року заявника [PERSON] та її чоловіка [PERSON] взято на облік, як осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 10). Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданої 04.04.2020 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 04.04.2020 року складено відповідний актовий запис №268 (а.с.8). Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що заявник [PERSON] на момент смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] дійсно проживали за однією адресою: [ADDRESS] , та дає право суду визнати, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки він отримував пенсію більше ніж заявниця. Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до вимог діючого законодавства, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Дана позиція цілком підкріплюється п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно ч.1 ст.37 Закону України « Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч.2 ст.3 СК України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення» встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими , що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт перебування заявника [PERSON] на утриманні у її чоловіка [PERSON] , основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала їй утримання, тому повністю задовольняє вимоги заявниці. На підставі викладеного,

Outcome: approved