Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

16.11.2017 року позивачка звернуласьдо Святошинського районного суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина[PERSON] , [INFO] , посилаючись на ухилення його від утримання та виховання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.01.2015 р. рішенням суду шлюб, укладений 24.10.2009 р., було розірвано. З батьком дитини позивачка не проживає з моменту народження сина, відповідач самоусунувся від виховання дитини з моменту його народження, не бере участі у його вихованні, не провідує сина, морально та матеріально не підтримує. Відповідач ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість по аліментах у розмірі 58300,00 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про духовний та фізичний розвиток дитини, не спілкується, не забезпечує її матеріально тривалий час, позивач просить задовольнити її вимоги в повному обсязі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2018 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Відповідачем відзиву не надано. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2018 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник просять задовольнити позов в повному обсязі з вимог викладених у позовнійзаяві. Відповідач у судовое засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином. Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надіслала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та просить вирішити питання у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с. 62-64). Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15.01.2015 р. шлюб, зареєстрований 24.10.2009 р. між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , про що ВРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві зроблений відповідний актовий запис № 1272 та видане відповідне свідоцтво (а.с. 5). З Довідок про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, 12). Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164Сімейного Кодексу України мати, батькоможуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються профізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляютьінтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Знаданого листа директора школи І-ІІІ ступенів № 249 Деснянського району м. КиєваХилько А. вбачається, що[PERSON] є учнем 1-В класушколи І-ІІІ ступенів № 249 Деснянського району м. Києва. З характеристики дошкільногонавчального закладу № 746 на [PERSON] вбачається, щовихованнямдитинизаймаєтьсялишейогомати[PERSON] (а.с. 9, 10). Як вбачається із довідки розрахунку заборгованості головного державного виконавця ДВС Святошинського РУЮ м. Києва Скуржинської Н.М. станом на 01.05.2016 року, заборгованість по аліментах [PERSON] становить 58 300,00 грн. (а.с. 13). Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією надано висновок № від 19.08.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 62-64). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, тоді коли змінити поведінку батьків вкращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд наголошує, що виконання батьківських обов`язків не обмежується лише матеріальним забезпеченням дитини, важливим фактором є спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, виявлення інтересу до її внутрішнього світу, створення умов для отримання нею освіти. Оцінивши вищез азначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , які підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовнихвимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 675,00 грн.

Outcome: approved