overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

16 листопада 2015 року до Козелецького районного суду звернулась [PERSON] з заявою про надання їй права на шлюб посилаючись на те, що вона познайомилась з [PERSON], [INFO], з яким вони певний час зустрічаються та дружба переросла в кохання; на даний час вони чекають дитину та мають намір зареєструвати шлюб. Разом з тим, вони не можуть це зробити, оскільки шлюбний вік для жінок за законодавством України настає у 18 років. Визнання права на укладення шлюбу для заявниці є необхідним і відповідає її інтересам. Просить суд надати їй право на шлюб. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала з підстав викладених в самій заяві. При цьому пояснила, що [PERSON] є батьком її дитини та на теперішній час вони мають намір створити сім'ю, зареєструвати шлюб. Батьки на шлюб згодні, надання права на шлюб відповідає її правам та законним інтересам. Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] заяву про надання права на шлюб підтримали, проти її задоволення не заперечували, оскільки для того щоб зареєструвати шлюб належним чином, потрібне рішення суду про надання права на шлюб. Представник Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу; [PERSON] до суду також не зявився, причини його неявки суду невідомі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази та давши їм правову оцінку в сукупності, суд встановив наступне. Стаття 22 СК України встановлює шлюбний вік для жінки у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Однак за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Як вбачається з копії паспорта, [PERSON] народилася 31 січня 1999 року, тобто на момент розгляду справи має повні шістнадцять років. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Навпаки, заінтересовані особи та й вона сама, переконані, що шлюб повністю відповідає її інтересам. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] про надання права на шлюб підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

16 листопада 2015 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 23 березня 1996 між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, зареєстрований Красноармійським міським відділом ЗАГСу Донецької області, актовий запис № 69. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2013 року шлюбні відносини між ними не підтримуються з причини втрати взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя. З цього часу спільне господарство не ведеться. Дитина на момент предявлення позову проживає з відповідачкою і після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу, відсутні. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, уповноважив представляти його інтереси на підставі довіреності [PERSON], який надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлена належним чином, тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Гекало) [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Красноармійським міським відділом ЗАГС Донецької області 23 березня 1996 року, актовий запис №69 (а.с.7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2013 року з причини втрати взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливе. Відповідно до \~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 487,20 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивач не наполягав на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

16 листопада 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з [PERSON] ідентифікаційний код [NUMBER] на користь [PERSON]: 109250грн. (суму основного боргу), 109250грн. (штраф), 5025грн.50коп. інфляційних втрат, 1939грн.56коп. - 3% річних, а всього 225465грн.06коп. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 липня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно з вказаним договором відповідач взяв на себе зобов'язання укласти із позивачем договір купівлі-продажу земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] та будинку розташованому на цій ділянці. У зв'язку із укладанням зазначеного договору відповідачем від позивача було отримано аванс у розмірі 109250грн. Однак, у обумовлений сторонам день 27 липня 2015 року відповідач так і не виконав взяті на себе зобов'язання не уклав договір купівлі-продажу зазначених об'єктів. 28 липня 2015 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 листопада 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл.., м. Новомосковськ, вул.. Комсомольська, 5/61. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.11.2015р. о 13 год. 22 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.11.2015р. о 13 год. 22 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Микульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора контакту не доступна, внаслідок глухонімоти з дитинства. Бреду, галюцинацій не виявляє. Виявляє агресію до доньки та оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічний маячний розлад Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 листопада 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, АНД р-н, вул. Маліновського, 6/151. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.11.2015р. о 14 год. 51 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.11.2015р. о 14 год. 51 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Микульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора приблизно орієнтована в місті, не знає текучого часу. Мислення вязке. Висловлює маячні ідеї відношення в адресу сусідів [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 листопада 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., с. Сурско-Литовське, вул.. Комсомольська, 15. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.11.2015 р. о 18 год. 27 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 14.11.2015 р. о 18 год. 27 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Дніпропетровської ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий агресивний, не спить, безпричинно сміється, висловлює маячні ідеї переслідування. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 листопада 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Магдалинівський р-н, с. Оленівка, вул.. Леніна, 128 Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15.11.2015 р. о 05 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 15.11.2015 р. о 05 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної [PERSON] за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «Магдалинівська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий скарги не висловлює. Настрій нестійкий. Мислення паралогічне. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 листопада 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул.. Пугачова, 8. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.11.2015 р. о 02 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 14.11.2015 р. о 02 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Микульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, напружений, місця ледве тримається, висловлює маячні ідеї збитку, переслідування в адресу сусідів, вважає, що сусіди прослуховують його телефон, хочуть вбити доньку, пограбувати. Іспитує слухові омани сприйняття погрожуючого змісту. Критики до свого стану не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

16 листопада 2015 року заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт належності їй державного акту серії II-МК №012396 про право приватної власності на землю, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бармашівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказувала, що при написанні її прізвища в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість Дзензель зазначено Дзендзель. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку вона не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просила підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявниці, її представника та представників заінтересованих осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявниці серії ЕР № 214858, виданого 16 листопада 2005 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, її прізвище [PERSON]. Заявниця отримала у приватну власність земельну ділянку, площею 6,68 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Бармашівської сільської Ради народних депутатів від 22 серпня 2001 року № 2. На підтвердження права власності їй був виданий 22 квітня 2002 року державний акт серії II-МК № 012396. В той же час в ньому її прізвище було записано з помилкою: замість «Дзензель» зазначено «Дзендзель». Між тим співпадання інформації про заявницю (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на її ім'я (паспорті, пенсійному посвідченні тощо) вказують, що державний акт оформлений саме на неї. Встановлення факту належності документу необхідно заявниці для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

16 листопада 2015 року Криничанським районним судом по даній справі винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено. Але при ухваленні рішення судом не вирішено питання про стягнення судового збору з відповідача, як те передбачено ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного суд вважає необхідним винести додаткове рішення по справі яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

16 листопада 2015 року ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в якому зазначило, що 02.06.2015 року, при проведенні перевірки в порядку контролю у відповідача було виявлене порушення п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, яке виразилося у самовільному підключенні до лінії електромереж. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідачки спричинену матеріальну шкоду в розмірі 3143 грн. 26 коп., судовий збір 1218 грн. Представник позивача у судове засідання не зявилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідачка у судове засідання не зявилась, однак надала заяву, у якій позов визнала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідачем було допущено порушення п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, яке виразилося у самовільному підключенні до лінії електромереж, що підтверджується актом №030265 від 02.06.2015 року. Зазначеним порушенням позивачу була спричинена матеріальна шкода в розмірі 3143,26 грн., що підтверджується розрахунком, зазначеним в протоколі №399 від 25.06.2015 року. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved