Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

16.09.2015 року позивачка звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим, що вона купила у відповідачів [PERSON] та [PERSON] по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: с. Шедієво, вул. Шевченка, 15, Новосанжарського району, Полтавської області. Оформити нотаріально договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями немає можливості, так як відповідачі не бажають приватизувати земельну ділянку площею 0,40 га., яка відведена для будівництва та обслуговування житлового будинку та для особистого селянського господарства на себе , домоволодіння не зареєстроване в Державній реєстраційній службі Новосанжарського районного управління юстиції в Полтавській області , позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом . Позивач в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи , надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 16.11.2011 року, вбачається, що в селі Шедієве, вул. Шевченка, 15, Новосанжарського району, Полтавської області знаходиться житловий будинок та господарські будівлі, власниками якого по ? частині являються [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 16-21). Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03 лютого 2012 року (а. с. 13), та витягом про державну реєстрацію прав ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 08 червня 2012 року (а. с. 14). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 262163, виданого виконавчим комітетом Шедіївської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 14.03.2014 року , [PERSON] померла 13.03.2014 року ( а.с. 38). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої 13.03.2014 року [PERSON] спадкоємицею її майна є [PERSON] (а. с. 12). Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 липня 2015 року (а. с. 10). Отже, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками майна на праві спільної часткової власності, а саме по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: с. Шедієво, вул. Шевченка, 15, Новосанжарського району, Полтавської області. Позивачка [PERSON] купила у відповідачів [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями , що знаходяться в селі Шедієво, вул. Шевченка, 15, Новосанжарського району, Полтавської області. Даний факт підтверджується відповідною розпискою від 16.07.2014 року, наявною в матеріалах справи (а. с. 7). Згідно розписки відповідачка [PERSON] отримала від позивачки обговорену суму за зазначене майно. Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved