Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

15.05.2019 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову вказала, що вона являється дружиною [PERSON] , шлюб був зареєстрований 11.02.1995 року. Із того часу вона спільно проживала із своїм чоловіком в м.Донецьку, що на даний час є тимчасово окупованою територією. Після окупації вона із чоловіком залишились проживати у своїй квартирі у м.Донецьку, у зв`язку із неможливістю за станом здоров`я чоловіка пересуватись і переїжджати на неокуповану територію. Чоловік був інвалідом ІІ групи та хворів на епілепсію. [INFO] . її чоловік у віці 60 років помер перебуваючи на стаціонарному лікуванні у міській психоневрологічній лікарні м.Донецька, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть за №130 від 19.11.2016р.. На підставі даного лікарського свідоцтва про смерть вона звернулась у ДРАЦС за місцем проживання, з метою реєстрації смерті свого чоловіка. На підставі поданих нею документів було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2016 р., актовий запис про смерть №1059 від 19.11.2016 р. посвідчене Донецьким міським відділом ЗАГС державної реєстраційної палати МЮ ДНР. Однак видане свідоцтво про смерть є недійсним. Після смерті чоловіка вона не могла одразу ж виїхати підконтрольну Україні територію через дії окупаційної влади. Прибула в м.Червоноград у червні 2018 року і 02.07.2019 р. зареєструвала місце свого проживання у квартирі своєї матері по [ADDRESS] . Вона являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка. В кінці 2018 року остання звернулась до державного нотаріуса із питанням прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини, вказавши що у неї немає належним чином оформленого свідоцтва про смерть. Звернувшись у Червоноградський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області Заявниці було роз`яснено, що видане їй свідоцтво про смерть є недійсним і їй у судовому порядку необхідно встановити факт смерті чоловіка. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.04.2019 року було встановлено факт смерті чоловіка позивачки на непідконтрольній території. На підставі даного рішення було видане свідоцтво про смерть [PERSON] від 03.05.2019 р. серії [NUMBER] . В подальшому позивачка повторно звернулась у нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та роз`яснено про необхідність звернення до суду із заявою про продовження строків для її прийняття. Тому просить позов задовольнити. Справа перебувала у провадженні судді Рудакова Д.І.. 16.05.2019 року у справі відкрито провадження. 12.09.2019 року підготовче судове засідання було закрито, призначено справу до судового розгляду на 11.10.2019 року. 11.10.2019 року позивачка подала заяву про розгляд справи її відсутності, вказала, що заявлені вимоги підтримує. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 11.10.2019 року, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 21.10.2019 року. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що позивачка являється дружиною [PERSON] , шлюб був зареєстрований 11.02.1995 року у виконавчому комітеті Ворошилівської міської ради народних депутатів, а/з № 61. Із того часу позивачка спільно проживала із своїм чоловіком в м.Донецьку, що на даний час є тимчасово окупованою територією. [INFO] чоловік позивачки у віці 60 років помер перебуваючи на стаціонарному лікуванні у міській психоневрологічній лікарні м.Донецька, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть за №130 від 19.11.2016р. На підставі даного лікарського свідоцтва про смерть, було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.11.2016 р., актовий запис про смерть №1059 від 19.11.2016 р. посвідчене Донецьким міським відділом ЗАГС державної реєстраційної палати МЮ ДНР, яке є недійсним на території України. У червні 2018 року позивачка переїхала проживати в м.Червоноград і 02.07.2019 р. зареєструвала місце свого проживання у квартирі своєї матері по [ADDRESS] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.04.2019 року за заявою позивачки було та встановлено факт смерті її чоловіка [PERSON] на непідконтрольній території. На підставі даного судового рішення позивачка оформила свідоцтво про смерть чоловіка [PERSON] , серії [NUMBER] , видане 03.05.2019 р. Після звернення у Червоноградську державну нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини державним нотаріусом Стеців М.Р. 10.05.2019 р. було відмовлено у відкритті спадкової справи, з обґрунтуванням пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та роз`яснено про необхідність звернення до суду із заявою про продовження строків для її прийняття. Позивач являється спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка. Згідно із ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до\~частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними,\~ непереборними,\~ істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 1221 ЦКУ місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом\~(це положення було доповнено Законом від 12.02.2015 № 189-VІІІ, який набув чинності 04.03.2015). Зокрема, питання щодо\~місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території,\~було врегульовано статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до вказаних норм, у разі якщо\~останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія\~або\~населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють\~або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України,\~місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. У разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, розташований на тимчасово непідконтрольній території (список таких населених пунктів міститься в розпорядженні КМУ від 07.11.2014 М91085-р), або якщо основний масив спадщини розташований там, спадкоємець може\~звертатися до будь-якого нотаріуса\~(державного або приватного) у будь-якому населеному пункті\~на підконтрольній території України. Судом враховано, що чоловік позивачки помер у 2016 році на окупованій території України, остання через об`єктивні причини не могла покинути м.Донецьк, лише у червні 2018 року вона приїхала проживати м.Червоноград, була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини через відсутність належного свідоцтва про смерть, у зв`язку із чим була вимушена була у судовому порядку встановлювати факт смерті чоловіка і лише після цього змогла звернутись у нотаріальну контору. Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що причини пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] є поважними. Тому позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved