Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

15.04.2019 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу з квітня 1999 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , з якою він перебував в цивільному шлюбі. За життя померлої з квітня 1999 року проживали однією сім`єю в квартирі [ADDRESS] , що належала дружині. Були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки подружжя, але шлюб не реєстрували. Після її смерті заявник користується спільним майном, а також майном, яке належало померлій до цивільного шлюбу. 31.05.2002 року заявник зареєстрував місце проживання у вказаній квартирі, яка тепер входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , але коли звернувся до нотаріуса, дізнався, що не набув спадкові права, оскільки шлюб офіційно не був зареєстрований. В судовому засіданні заявник та його представник позов підтримали, просили задовольнити. Зазначив, що дана квартира дісталася дружині в спадок, але за спільною домовленістю, щоб зробити в ній ремонт, продав житловий будинок, що належав йому на праві власності. До цього часу проживає в квартирі, користується господарськими будівлями, підтримує їх належний стан, сплачує витрати з обслуговування. Син дружини від першого шлюбу [PERSON] якийсь час проживав з ними, потім був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково вже після смерті матері. З 2011 року проживає в Росії, протягом 2 років телефонував, а зараз зв`язку немає. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересована особа - [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надав. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. За клопотанням позивача в судовому засіданні допитано свідків [PERSON] , [PERSON] . Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 151. Згідно довідки №275 від 10.04.2019 року зареєстрованими за адресою [ADDRESS] на даний час значаться: власник - [PERSON] та його пасинок - [PERSON] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що заявник проживав у квартирі [ADDRESS] разом з [PERSON] , яка померла в 2011 році, з того часу проживає сам та користується надвірними будівлями. За життя померлої вели спільне господарство, за спільні кошти разом робили ремонти, обробляли грядку. Оцінивши надані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що на час відкриття спадщини заявник та померла [PERSON] проживали однією сім`єю більше 10 років та вели спільне господарство, про що свідчить наявність спільно набутого майна. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об`єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину заявник приймає права і обов`язки спадкодавця. В п.21 даної Постанови встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно підпункту 4.4 пункту 4 глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 9 (набрав чинності 07.03.2012 року) при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтв. Факт проживання спадкоємців однією сім`єю підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. Ч.3 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Із наданих заявником доказів вбачається, що він на час відкриття спадщини спільно проживав за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю більше десяти років з [PERSON] , яка померла [INFO] . Від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє заяву, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України та надає заявнику право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом у четверту чергу в передбаченому законом порядку. Спір про цивільне право ніким не заявлено, тому справу розглянуто судом в порядку окремого провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved