Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

16 жовтня 2018 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ: 35625014, юридична адреса:01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30 р/р [NUMBER] в ПАТ «ТАС Комбанк», МФО339500) суму заборгованості за кредитним договором №624630636 від 30 жовтня 2014 року в розмірі 23897,75 грн., з яких: 10709,16 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,91 грн. заборгованість за відсотками; 7831,1грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом; 5354,58 грн. сума заборгованості за пенею та стягнути судові витрати понесені позивачем за подання позову. В ході розгляду справи, суду стало відомо про смерть відповідача [PERSON] , який помер [INFO] . (актовий запис про смерть №5846) Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 травня 2019 року було залучено в якості відповідача, як правонаступника померлого [INFO] [PERSON] - [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 5 ст.223, п. 4 ч. 1 ст.280 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Також інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Згідно зіст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») та відповідачем 30 жовтня 2014 року було укладено кредитний договір № 624630636. 14.07.2017 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги №20170714, у відповідності до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними реєстрі боржників (портфель заборгованості), укладеними між кредитором і боржниками. Відповідно до п.1.2 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «ЄАПБ» заміняє ТОВ «ФК «ЦФР» у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває право грошових вимог ТОВ «ФК «ЦФР» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань боржників за Кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №20170714 від 14.07.2017 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 23897,75 грн., ., з яких: 10709,16 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,91 грн. заборгованість за відсотками; 7831,1грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом; 5354,58 грн. сума заборгованості за пенею. На виконання п. 6.2.3 Договору відступлення права вимоги, на адресу відповідача, зазначену в кридитному договорі, простою кореспонденцією через відділення Укрпошти від імені ТОВ «ФК «ЄАПБ» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач не виконав свого обовязку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 617 ЦК України передбачено особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а згідно з ч. 1 ст. 622 ЦК України сплата боржником неустойки за порушення зобов`язання не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання в натурі. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14.07.2017р позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 624630636 від 13.10.2014р. в сумі 23897,75грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, з яких: 10709,16 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,91 грн. заборгованість за відсотками; 7831,1грн. сума заборгованості за платою за управління кредитом; 5354,58 грн. сума заборгованості за пенею. Розрахунок заборгованості за договором № 624630636 від 30.10.2014р. зазначений в позові та додано до матеріалів справи. (а.с. 16) Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім суми заборгованості за невиконання умов кредитного договору, з відповідача, на користь позивача , підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 1762 грн., які були підтверджені позивачем документально.

Outcome: approved