Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

16 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 29 травня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, вона зареєструвала свій шлюб з відповідачем [PERSON] Від подружніх відносин у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що вони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, хоча є працездатним та неофіційно має тимчасовий та сезонний дохід. Тому підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь на утримання їхньої неповнолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Аліментні платежі за один місяць просить стягнути негайно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 02 лютого 2010 року (а.с. 3). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] до звернення з даною позовною заявою до суду матеріальної допомоги дитині добровільно не надавав. Жодних доказів про неспроможність сплачувати аліменти суду також не надано. Як встановлено судом відповідач є працездатним, але постійного заробітку не має, однак він має дохід від роботи, яку виконує тимчасово та сезонно, а отже може і повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині, однак добровільно її не надає. Суд враховує, встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини, вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дитини. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір по справі у розмірі 487,20 гривень, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved