Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

15 травня 2015 року до суду надійшов цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 703. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відносини між подружжям стали носити неприязний характер, так як вони втратили одне до одного почуття любові і поваги, між ними відсутнє взаєморозуміння. Від шлюбу у сторін є доньки - [PERSON], 13.03.2006р.н. та [PERSON], 18.10.2012р.н. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, сімейні обов'язки, ведення спільного господарства та виховання дітей. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям остаточно припинені. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити позов. Відповідач не заперечував проти позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 17 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON],\~\~актовий запис № 703, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу у сторін є малолітні діти донька [PERSON], 13.03.2006р.н. та [PERSON], 18.10.2012р., що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7-8), які проживають із позивачем, проти чого відповідач не заперечує. Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 27 квітня 2015р. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, проживають вони окремо,\~\~сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї\~є\~неможливим, так як це суперечить\~\~інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved