Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

16.07.2021 року [PERSON] через свого представника звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона являється спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] та рідного брата [PERSON] . Її мати [PERSON] , являлась спадкоємцем [PERSON] , яка, у свою чергу, була власником кв. [ADDRESS] (далі квартира). [PERSON] до дня смерті проживала у квартирі разом із сином [PERSON] . Після смерті матері, з 03.08.2018 року в даній квартирі проживав її брат, який прийняв спадщину шляхом спільного проживання, проте до нотаріальної контори не звертався та спадщину не оформляв. [INFO] [PERSON] помер. Вказує, що 03.10.2009 року вона уклала шлюб із [PERSON] та з часу одруження постійно проживала на території Республіки Польща, де 10.05.2013 року їй було надано дозвіл на постійне проживання. Після смерті брата [PERSON] , у встановлений законом строк, вона не мала можливості своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з тих причин, що її постійне місце проживання Республіка Польща. В листопаді 2019 року вона звернулась до Першої Луцької Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Як наслідок, вона змушена була звернутись до Луцького міськрайонного суду Волинської області із позовною заявою до Луцької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 у справі № 161/18695/19 їй було визначено додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини терміном у два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу, кінцевий термін якого склав до 07.10.2020 року. Однак, у зв`язку із запровадження карантину на території України, діють обмеження у пересуванні громадян, які здійснюють в`їзд та виїзд на територію України. Оскільки, місце її постійного проживання являється Республіка Польща, чоловік за характером роботи часто перебуває у відрядженнях, а на утриманні в сім`ї є двоє малолітніх дітей, які потребують догляду, а також із урахуванням введення на території України та Республіки Польща карантинних заходів, вона не мала можливості, у визначений судовим рішенням додатковий строк, прибути на Україну та з`явитись до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. Відтак, 29.09.2020 року через консульство України в місті Гданськ Республіки Польща вона оформила заяву про прийняття спадщини, яку направила поштовим зв`язком на адресу [PERSON] , який являвся її представником на території України. У свою чергу, [PERSON] її заяву про прийняття спадщини отримав лише 13.10.2020 року, що зумовило несвоєчасне отримання та подання заяви до Першої Луцької державної нотаріальної контори. Викладені вище обставини про причини неможливості своєчасного отримання та подання до нотаріальної контори її заяви про оформлення спадщини вважає поважними та враховуючи, що вона єдиний спадкоємець після смерті брата та має переважне право на прийняття спадщини, просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном у три місяці з дня вступу рішення суду в законну силу. 10.08.2021 року відповідачем - Луцькою міською радою було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заявлені позовні вимоги вона не визнає з огляду на наступне. На обґрунтування своїх заперечень щодо позову відповідач зазначає, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 року у справі № 161/18695/19 [PERSON] було визначено додатковий строк для подання заяви для нотаріальної контори про прийняття спадщини. Таким чином, позивачці було надано можливість реалізувати свої спадкові права, однак остання, без поважних на те причин не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті її брата. Наведені обставини свідчать про безпідставність заявлених вимог, а викладені у позові доводи жодними належними доказами необґрунтовані. У задоволенні позову просить відмовити (а.с. 46-48). 15.11.2021 року від Першої Луцької Державної нотаріальної контори у відповідь на запит суду надійшли матеріали спадкової справи № 85/2005, заведеної 08.02.2005 року після смерті [INFO] [PERSON] , а також інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 67170626 від 05.11.2021 року (а.с. 70-79). 18.11.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в обґрунтування якого остання зазначила, що наведені у позові обставини щодо введення карантинних заходів, своєчасність оформлення заяви [PERSON] через консульство України та її відправлення на територію України через поштовий зв`язок, вказують про об`єктивні причини неможливості своєчасного отримання та подання уповноваженим позивачкою представником до нотаріальної контори її заяви про оформлення спадщини. Так, увесь цей час, [PERSON] посильно вчиняв дії з метою оформлення позивачем спадкових прав, однак у зв`язку із обставинами, що не залежали від нього особисто, не міг до цього часу забезпечити реалізацію таких, а сама позивач у силу обставин, що вважаються поважними причинами, особисто це зробити не мала можливості. Вказує, що [PERSON] , після смерті матері [PERSON] та брата [PERSON] , являється єдиним спадкоємцем та має переважне право на прийняття та отримання спадщини. Просить позов задовольнити (а.с. 80-84). До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, у які вона просить розгляд справи проводити у її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 89). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову заперечує з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 88). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , являється донькою [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.01.1986 року Луцьким МВ ЗАГС Волинської області за актовим записом № 99 та скороченою копією свідоцтва про шлюб, виданою 03.10.2009 року Відділом РАЦС у м. Гданську Поморського воєводства Республіки Польща за актовим записом № 2459/2009 (а.с. 10-12). У свою чергу, [PERSON] являється рідним братом [PERSON] та сином [PERSON] , що стверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.05.1987 року Відділом РАЦС Луцької міської ради (а.с. 23). Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.08.2018 року Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області за актовим записом № 1294, [PERSON] [INFO] померла (а.с. 24). На момент своєї смерті, [PERSON] , як спадкоємцю майна [PERSON] , належала на праві власності кв. [ADDRESS] , яка, у свою чергу, була набутою у власність останньої на підставі біржової угоди купівлі-продажу від і 08.12.1997 року (а.с. 26-27, 71-75). Після смерті [PERSON] , починаючи з 03.08.2018 року у вищевказаній квартирі продовжував проживати [PERSON] , який відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину шляхом спільного проживання, проте до нотаріальної контори не звертався та спадщину не оформляв. Про дану обставину свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 67170626 від 05.11.2021 року (а.с. 78). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.04.2019 року Луцьким МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області за актовим записом № 701, вбачається, що [INFO] [PERSON] помер (а.с. 25). У зв`язку з цим, [PERSON] звернулась до Першої Луцької Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріальна контора своїм листом № 2993/01-16 від 07.11.2019 року «Відповідь на звернення», - відмовила позивачці у прийнятті спадщини після смерті її брата [PERSON] , у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 28-29). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 року в цивільній справі № 161/18695/19, позов [PERSON] до Луцької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини було задоволено; визначено їй додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини терміном два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу. Дане судове рішення набрало законної сили 07.10.2020 року (а.с. 30-31). 29.09.2020 року [PERSON] через консульство України в м. Гданську Республіки Польща оформила заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та надіслала її засобами поштового зв`язку на адресу [PERSON] , який являється її представником на території України, згідно довіреності, посвідченої 08.11.2019 року державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Ковальчук Т.Б. (а.с. 32-33). Як вбачається із листа Волинської дирекції «Укрпошта» від 15.03.2021 року № 07-16- 79, заява [PERSON] про прийняття спадщини від 29.09.2020 року була отримана [PERSON] 13.10.2020 року (а.с. 34-35), тобто після закінчення визначеного рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 року в цивільній справі № 161/18695/19 строку для звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою. З даного приводу, Першою Луцькою державною нотаріальною конторою на звернення [PERSON] про прийняття спадщини після смерті брата повторно було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується відповідним листом № 2054/01-16 від 20.10.2021 року «Про пропущений термін для подачі заяви» (а.с. 36). Зазначені вище обставини стали підставою для звернення [PERSON] з даною позовною заявою. Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Частиною ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку шестимісячний строк встановлений [PERSON] для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , з урахуванням положення ч. 2 ст. 1220 ЦК України, а також додаткового строку, визначеного рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.06.2020 року в цивільній справі № 161/18695/19, закінчився. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку слід досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що постійне місце проживання [PERSON] являється Республіка Польща, що підтверджується рішенням уповноваженого Сілезького воєводства Республіки Польща директора з питань громадянства та іноземців Магдалени Шевчук-Штурц № SOII.6152.21.2013 від 10.05.2013 року (а.с. 17-20) та Довідкою про реєстрацію постійного місця проживання, виданої 20.11.2019 року Муніципалітетом в Картузах Республіки Польща (а.с. 21-22). На вихованні у [PERSON] перебуває двоє малолітніх дітей сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується відповідними скороченими витягами з актового запису про народження серії [NUMBER] , вчиненим Відділом РАЦС м. Катовіце Сілезького воєводства Республіки Польща та серії [NUMBER] , вчиненим Відділом РАЦС м. Гданськ Поморського воєводства Республіки Польща відповідно (а.с. 13-16). На переконання суду, діти позивачки, в силу свого віку, потребують постійного нагляду та догляду. Крім того, відповідно до ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року та подальших змін та доповнень до неї, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на території України з 12.03.2020 року встановлено карантин, який діє по даний час. В зв`язку із запровадження карантину на території України, діють обмеження у пересуванні громадян, які здійснюють в`їзд та виїзд на територію України. Суд вважає, що наведені вище обставини істотно впливали, а відтак й перешкоджали на можливість реалізації позивачкою своїх спадкових прав після смерті її брата. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , строк для прийняття спадщини нею пропущений з поважних причини, а тому, на підставі приписів ч. 3 ст. 1272 ЦК України, їй слід надати додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Встановлюючи саме такий додатковий строк для прийняття спадщини суд враховує, що позивач наразі продовжує проживати за кордоном, а в Україні введений карантин для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Аналогічні обмежувальні заходи вжиті також на території Республіки Польща. Заперечуючи щодо задоволення даного позову, сторона відповідача посилається на ту обставину, що позивачці було надано можливість реалізувати свої спадкові права, в тому числі й шляхом однак остання, без поважних на те причин не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті її брата. Верховним Судом у постанові від 22.05.2019 року у справі № 640/7778/18 зроблено висновок, що визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, - при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Суд констатує, що законодавець не встановив обмежень у праві на звернення до суду із вимогами про продовження строку для прийнятті спадщини в кількісному значенні таких звернень, окрім випадків, визначених ЦПК України, однак, у кожному із розглядуваних випадків, відповідне судове рішення, ухвалене за наслідками розгляду таких позовів, повинно відповідати принципу верховенства права, а також бути законним, обґрунтованим та справедливим. У свою чергу, випадками, які унеможливлюють повторне вирішення спору по суті є, зокрема, набрання законної сили рішення суду, ухвалених з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Однак, у даному випадку позов, який став підставою розгляду цивільної справи № 161/18695/19, та позовна заява, яка є предметом розгляду даної справи, не можуть вважатися тотожними, оскільки у них не збігаються матеріально-правові вимоги та обставини, що обґрунтовують звернення до суду. Поряд з тим, суд вважає, що [PERSON] належним чином обґрунтувала ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог. Надані останньою докази є належними, допустимими та достовірними як кожен окремо, так і у своїй сукупності. Відтак, суд вважає доводи представника Луцької міської ради, викладені у відзиві на позовну заяву неспроможними та такими, які не заслуговують на увагу. \~ \~ \~ \~За наведених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до Луцької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved