Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

15.05.2019р.\~ [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с.№3-6). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.05.2019р. було прийнято позовну \~заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.№19). 28.10.2019р. підготовче засідання по справі проведено відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України (а.с.№34). В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11.10.2008р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька під актовим записом № 424. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами, через два роки після народження дитини, погіршилися, зникло почуття любові та поваги, почалися постійні сварки, що позначилося на психічному стані як позивачки так і дитини, у сторін зникло бажання жити однією сім`єю. Вже тривалий час шлюбні стосунки між сторонами припинені, вони не ведуть спільного господарства, не мають порозуміння між собою, мають роздільний бюджет, не підтримують будь-яких шлюбних стосунків, окремо піклуються про дитину. Проте сторони вимушені проживати разом, оскільки є внутрішньо перемішеними особами внаслідок подій на Сході України. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Спорів щодо утримання дитини та її місця проживання між сторонами немає. В судове засідання, яке було призначено на 27.11.2019р., позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами. Зазначила, що шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з травня 2019р., після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. № 41). Відповідач у судове засідання 27.11.2019р. не з`явився. Раніше, а саме 20.11.2019р. надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, підтвердив період припинення шлюбних відносин з травня 2019р. та підтвердив причину припинення шлюбних відносин, вказаних позивачкою. Просив шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за його відсутності і без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№37). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 11.10.2008р. сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька під актовим записом № 424 (а.с.№8). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.№9). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння, різні погляди на життя та сім`ю, втрату почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують будь-яких шлюбних стосунків, окремо піклуються про дитину. Спори щодо місця проживання дитини та щодо її утримання відсутні. З огляду на вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2019р. (півроку) і не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, то суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768грн. 40коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved