Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

16 листопада 2015 року позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі ? частки доходу (заробітку) відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що з жовтня 2010 року по грудень 2013 року вона та відповідач проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] . З часу припинення їх відносин, син проживає з нею. Відповідач періодично надсилає їй кошти на утримання сина, але розмір допомоги з урахуванням інфляції та стрімкого росту цін на споживчі товари є недостатнім. Знайти компроміс щодо збільшення розміру допомоги на дитину з боку відповідача виявилось неможливим. Крім того, відповідач постійно її шантажує, погрожуючи припинити надавати допомогу. Через наведені обставини вона звертається до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні, викладеним у позові, додала, що має ще сина від першого шлюбу, [PERSON] , 2009 року народження, але його батько аліменти, присуджені на її користь рішенням суду, не платить, а їй самотужки важко утримувати двох дітей. Крім того, син [PERSON] є дитиною, яка часто хворіє, отже потребує матеріальних затрат на лікування. Зазначала, що відповідач дійсно допомагає матеріально на утримання їх спільної дитини, але у розмірі, який вважає недостатнім для задоволення потреб дитини. На задоволенні позову наполягала. Відповідач проти доводів позову заперечував, надавши письмові заперечення, в яких зазначив, що\~ не погоджується із доводами позивачки щодо недостатності розміру допомоги, яку він надає на утримання дитини, посилаючись на те, що він сплачує позивачці аліменти у розмірі, більшому від мінімального розміру аліментів, встановленого законодавством для чотирирічної дитини, а саме, близько 500 гривень щомісяця, тоді як мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку становить 350,10 гривень. Також відповідач не погодився зі ствердженнями позивачки щодо погроз з його боку припинити надання допомоги на сина, та зауважив, що ніколи не ставив питання перед позивачкою про припинення виплати допомоги сину, та регулярно сплачував аліменти одразу після отримання заробітної плати. Зауважив, що мешкає та працює в місті Запоріжжя, та 2-3 рази на місяць приїжджає до міста Маріуполь відвідати сина, при цьому на кожну поїздку витрачає приблизно 200 гривень. Вважає дану обставину такою, що має істотне значення при визначенні судом розміру аліментів. Крім того, просить врахувати наявність в нього ще однієї дитини доньки [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він також надає допомогу у розмірі приблизно 500 гривень щомісячно, за домовленістю з матір`ю дитини. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях. Згоден сплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 1/6 частки свого заробітку (доходу). Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (ас. 5). Як вбачається з довідки від 23 грудня 2015 року, виданої Приватним підприємством «Ваш двір», до складу сім`ї позивачки входять: [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, які проживають разом із матір`ю, [PERSON] (ас.32). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , проте що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди щодо розміру обов`язку відповідача з утримання своєї дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки від 25 грудня 2015 року, виданої ТОВ «Ейч Ар Гарант», вбачається, що [PERSON] працює у підприємстві на посаді оглядача вагонів 4 розряду, її доход за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року склав 24836,65 гривень (ас 35). Зі змісту виписки з історії розвитку [PERSON] , виданої Комунальним закладом Маріупольської міської ради «Центр медико-санітарної допомоги № 5 міста Маріуполя» вбачається, що [PERSON] за станом здоров`я є дитиною, яка часто хворіє (ас. 38). За даними довідки про доходи від 23 грудня 2015 року № 126, виданої військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України, [PERSON] проходить військову службу у даній військовій частині. Сума нарахованого доходу за період з 01 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року становить 50727,97 гривень,\~ а за період з 01 червня 2015 року по 30 листопада 2015 року 34678,13 гривень (ас. 40). Також встановлено, що відповідач крім сина [PERSON] має ще дитину доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої за домовленістю з матір`ю дитини сплачує близько 500 гривень щомісяця. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд, враховуючи стан здоров`я дитини, доходи позивачки, відповідача, наявність в останнього іншої дитини, вважає відшукуваний позивачкою розмір аліментів у виді ? частки заробітку відповідача обґрунтованим та справедливим. При цьому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо необхідності врахування при визначенні розміру аліментів витрат з його боку на поїздки до сина з іншого міста, та вважає, що ця обставина не впливає на розмір аліментів. Крім того, за положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved