Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

15 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, посилаючись на те, що 12 квітня 2000 р. він придбав у відповідачів житлову квартиру [ADDRESS] Квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.09.1994 р., виданого відділом капітального будівництва управління сільського господарства райвиконкому згідно розпорядження від 19.09.1994 р. № 345 і зареєстрованого в Вознесенському МБТІ 19.10.1994 р. за реєстровим №10. На момент укладення договору між сторонами була досягнута згода з усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, а саме: укладений сам договір, проведений розрахунок за ним. Договір був зареєстрований у Доманівському відділені Вознесенської філії Південної товарної біржі за №0310 від 12.04.2000 р. 17 квітня 2000 р. Вознесенським МБТІ на договорі вчинений реєстраційний напис за реєстровим №10. Наразі позивач дізнався, що укладений між ним та відповідачами договір є недійсним, так як не був посвідчений нотаріально. На теперішній час посвідчити договір нотаріально [PERSON] не має змоги, оскільки продавець за договором [PERSON] помер, а тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 0310 від 12.04.2000 р. У судове засідання сторони не з`явилися, надали письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та задовольнити позов. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, із матеріалів справи встановлено, що 12 квітня 2000 р. між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №0310, а саме житлової квартири [ADDRESS] . За умовами договору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив зазначену квартиру. Сторони кожний зі свого боку виконали всі умови договору, що підтверджується письмовим договором №0310 від 12.04.2000 р., посвідченим Доманівським відділенням Вознесенської філії Південної товарної біржі. Договір зареєстрований у Вознесенському МБТІ, про що свідчить реєстраційний напис на договорі від 17.04.2000 р. за №10. Квартира по [ADDRESS] належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.09.1994 р., виданого відділом капітального будівництва управління сільського господарства райвиконкому згідно розпорядження від 19.09.1994 р. № 345 і зареєстрованого в Вознесенському МБТІ 19.10.1994 р. за реєстровим №10. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. На виконання вимог ч.2 ст.227 ЦК УРСР (1963 року) 17 квітня 2000 року договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації Миколаївської області. За змістом статтей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація Вознесенським міжміським бюро технічної інвентаризації Миколаївської області за [PERSON] права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на квітень 2000 року не суперечила чинному законодавству. Правила державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.95 N 56, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 р. за N 31/1056 передбачали підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею. Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Оскільки покупець [PERSON] повністю виконав умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, сплатив за придбане майно 11 053 грн., зареєструвався у спірній квартирі, договір відповідно до частини 2 статті 227 ЦК УРСР зареєстрований у Вознесенському МБТІ, посвідчення на сьогодні договору у нотаріальному порядку є неможливим через зареєстроване за позивачем право власності на квартиру, то суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна в судовому порядку.

Outcome: approved