Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

16 березня 2018 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON], [INFO], в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення ним 23 річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідач в добровільному порядку допомогу на навчання сина, який її потребує, не надає, хоча має таку можливість, оскільки він є працездатним, зареєстрований як фізична особа підприємець, має в своїй власності земельну ділянку та садовий будинок в садівничому товаристві «Полуничка» в с. Їжаківка Полтавського району Полтавської області по вулиці Виноградній, 12, на якій розташована та функціонує лазня. 26.04.2018 року позивач надала заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову. Крім того, позивач просила в своїй заяві від 02.05.2018 року стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 6500,00 грн. Ухвалою суду від 11.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 07.05.2018 року, запропоновано відповідачу надати суду відзив на позову заяву. Відповідачем, у встановлений судом строк, наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого ним позовні вимоги визнано частково, а саме: в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що син [PERSON], який навчається на денній формі навчання в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г.Короленка, проживає разом із позивачкою, витрат на оплату житла не несе, має всі необхідні меблі та оргтехніку. Позивачем, в свою чергу, не надано відомостей про свої доходи. Крім сина [PERSON], у відповідача на утриманні знаходиться син [PERSON], [INFO]. Наявність у відповідача садового будинку в садівничому товаристві «Полуничка» в с.Їжаківка Полтавського району Полтавської області сама по собі, на його думку, не є доказом його платоспроможності, оскільки знаходиться під забороною відчудження за кредитним договором. 23.05.2018 року позивачем надана відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що всі необхідні речі для сина [PERSON], в тому числі, меблі та оргтехніку, нею придбано за її кошти. Крім того, пояснила, що з нею стягнуто рішенням суду заборгованість за кредитним договором № 0045/08/25-ZNv від 28.05.2008 року, за кредитні кошти від якого було придбано земельну ділянку та садовий будинок в садівничому товаристві «Полуничка» в с.Їжаківка Полтавського району Полтавської області, якою володіє відповідач. У судове засідання позивач не зявилася, у своїх заявах до суду просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, пояснення надала аналогічні змісту наданого відповідачем відзиву на позовну заяву. Просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25.02.2000 року по 10.06.2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. [PERSON] навчається на 3 курсі на контрактній основі на денній формі навчання у Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г.Короленка. Термін навчання складає період з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Вартість навчання оплачується позивачем, що відповідач не оспорює. Жодних доказів участі в матеріальному забезпеченні сина відповідачем не надано. Відповідач [PERSON] також має сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції). Згідно із ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ураховуючи взаємний обовязок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, реальні та розумні його потреби в матеріальному забезпеченні на рівні, необхідному для його розвитку, а також те, що відповідач є працездатним, може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який, продовжуючи навчання, потребує такої допомоги, однак, має на утриманні ще одного сина, суд вважає справедливим призначення до стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позивачем позову до суду. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суддя допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заявлена позивачем вимога про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі сплаченого гонорару в сумі 6500,00 грн., в обґрунтування якої наданий договір, укладений між нею та адвокатом, на підставі ст.\~141\~ЦПК України підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial