Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

16 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначив, що він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані: він, його колишня дружина [PERSON] , та діти [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] у жовтня 2017 року, вона виїхала разом з дітьми з місця реєстрації та стала проживати за адресою: [ADDRESS] . Особистих речей відповідачів у квартирі немає, комунальні платежі вони не сплачують. Ухвалою суду від 20 жовтня 2020\~ року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене відкрите судове засідання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідачі не проживають у квартирі [ADDRESS] з кінця 2013 року. Колишня дружина [PERSON] добровільно зібрала речі та виїхала з дітьми на інше місце проживання, він їх не виганяв та не чинив перешкоди у проживанні в спірній квартирі. За весь період не проживання у вказаній квартирі відповідачі не вчиняли жодних дій направлених на вселення.\~ Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила, що вона дійсно з кінця 2013 року не проживає разом з дітьми у квартирі [ADDRESS] . Виїхала зі спірної квартири добровільно, зібравши всі свої особисті речі. Наміру повернутися до вказаної квартир вона не має, проте заперечує, щоб позивач виписував із квартири дітей. Зазначила, що спірну квартиру позивач отримав тільки завдяки їй та її старшому сину. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що жити в спірній квартирі наміру не має, не заперечує, щоб його\~ виписали. З 2014 року він проживає за адресою: [ADDRESS] . Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення № 005983 від 26 грудня 2011\~ року [PERSON] на сім`ю з чотирьох осіб видана квартира [ADDRESS] (а.с.7). На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с. 12).\~\~\~\~ Як вбачається з копії особливого рахунку на вказану квартиру, виданого ЖКП «Азовжитлокомплекс», а також інформації Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради\~ від 15.10.2020 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та неповнолітній [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с. 5,6). Відповідно до акту, виданого КСН «Азовець» 06 жовтня 2020 року, у квартирі [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що дійсно відповідачі [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 2014 року без поважних причин. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст.64,65 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК), члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За правилами ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року (з наступними змінами) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексуУкраїни» роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України) необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні; у осіб, які потребують догляду; внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. При цьому, суд враховує позицію відповідачів про визнання позовних вимог, останні не зверталися до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі, а також матеріали справи не містять відомостей про домовленість між сторонами про тривалу відсутність відповідачів. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають більше ніж шість місяців у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не мають наміру там проживати, а отже є підстави для визнання їх таким, що втратили право користування спірною квартирою. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, такий покладається на відповідачів.

Outcome: approved