Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

15 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 02.02.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Мізоцькою селищною радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис №2. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що на даний час сторони не підтримують подружніх відносин, сім`я розпалася, шлюб існує формально. А тому, примирення між сторонами та подальше збереження шлюбу є неможливим. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 02.02.2012 року в Мізоцькій селищній раді Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис №2, стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 січня 2020 року відкрито провадження у вказаній справі. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у поданій заяві від 27.01.2020 року позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву від 27.01.2020 року, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності. Зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02.02.2011 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Мізоцькій селищній раді Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис №2, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.02.2011 року. Від спільного сумісного проживання сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.01.2012 року та серії [NUMBER] від 08.01.2013 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд дійшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved