Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON]\~ про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 19.02.2011 року. У шлюбі\~у них\~народилося двоє\~дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вона не працює, займається домашнім господарством та вихованням дітей. Ніяких додаткових доходів не має і знаходиться у важкому матеріальному становищі та не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним двох неповнолітніх дітей, у зв»язку з цим зазнає матеріальних труднощів через відсутність матеріальної допомоги відповідача. Відповідач [PERSON] працює по тимчасових заробітках за кордоном, з чого отримує доходи, однак на утримання неповнолітніх дітей не надає жодних матеріальних коштів. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, не заперечує проти заочного рогляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення повісток. Про причини неявки відповідач суд не повідомив. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Зясовано також,\~що в\~шлюбі у\~позивача з\~відповідачем народилося\~двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких долучені до матеріалів справи. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, який складений депутатом Ланчинської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області вбачається, що позивач [PERSON] ніде не працює,земельною ділянкою не володіє, проживає разом з неповнолітніми дітьми. Відповідач [PERSON] в даний час знаходиться за межами України, з сім»єю не проживає. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей добровільно не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. З врахуванням\~всіх обставин\~справи,\~матеріального становища\~позивача та\~платника аліментів,\~який є\~фізично здоровою\~особою,\~не має\~інших утриманців,\~однак не\~працює та\~не займається\~підприємницькою діяльністю,\~суд прийшов\~до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі - по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути судові витрати по справі, а саме: на користь [PERSON] - 1000 грн. судових витрат. і в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved