Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 серпня 1995 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Подружні стосунки останнім часом різко погіршилися, погляди на сімейне життя розійшлися, вони перестали розуміти одне одного. З вини відповідача шлюбні відносини фактично припинені і вони проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї. Примирення з відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Бабак. До початку судового засідання позивач звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити (а.с. 20). Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 12 серпня 1995 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Небрат), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського райвиконкому Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 40, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3). Від шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім (а.с. 7). Згідно викладених позивачем обставин шлюб виявився невдалим. Подружні стосунки останнім часом різко погіршилися, погляди на сімейне життя розійшлися, вони перестали розуміти одне одного. З вини відповідача шлюбні відносини фактично припинені і вони проживають окремо. Примирення з відповідачем неможливе. Спорів щодо поділу спільної сумісної власності подружжя не має. Згідно зі ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Бабак, яке вона отримала в звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона виявила таке бажання. На підставі викладеного та

Outcome: approved