Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

16 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власне належним майном - квартирою № 30 в будинку № 2 по вулиці Миколи Зінчевського в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, визнання відповідачів такими, що втратили право користування даною квартирою. \~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є єдиним власником квартири [ADDRESS]. У спірній квартирі окрім неї зареєстровані також відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є дочкою та онукою позивачки відповідно, останні фактично не проживають за даною адресою з серпня 2012 року, проте реєстрація відповідачів в квартирі позивача тягне за собою нарахування комунальних послуг. Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, відзиву на позов до суду не подавали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд розглядає справу заочно у порядку ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу [PERSON] у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, проти позовних вимог не заперечує. Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належать квартира [ADDRESS] (до перейменування - 20 Партзїзду) в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.03.2001 року. (а.с.5) Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної в місті ради за №8 від 08.08.2018 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.6) Згідно актів, складених мешканцями буд. 2 по вул. Миколи Зінчевського в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, посвідченого директором ТОВ «Керуюча компанія Дом.Ком», за місцем реєстрації за адресою [ADDRESS], [PERSON], [INFO], не проживає з 19.08.2012 року (а. с. 7, 48). Статтею\~41 Конституції України та\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не\~заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку відсутності члена сімї без поважних причин більше 1 року, якщо інше не встановлене законом, або домовленістю між ним та власником житла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню, у звязку з тим, що позивачами доведено про не проживання відповідачів за місцем реєстрації понад один рік без поважних причини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 352,40 грн. з кожного.

Outcome: approved