Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

15 липня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 23.05.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту №500374625, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачеві кредит у сумі 40000 грн., а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього за графіком погашення кредиту. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17.06.2016 року утворилася заборгованість за кредитом 27778,97 грн., за відсотками в сумі 1,58 грн. та за комісією в сумі 11278,81 грн., а всього в сумі 39059,36 грн. На виконання умов договору відповідачеві була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитом в сумі 39059,36 грн., понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Представник позивача - Корогод А.І. в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника позивача разом з позовом до суду надійшло клопотання, в якому він просить розглядати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Будь-яких заяв від останнього не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з викладеним, враховуючи клопотання представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Між сторонами склалися кредитні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 23.05.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500374625, на підставі якого відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 40 000,00 грн. на строк до 24.05.2016 року зі сплатою за користування кредитом 0,01% річних (а.с.4). Відповідно до п. 2.4. кредитного договору, кредит був наданий відповідачу для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування: 40 000,00 грн. - на рахунок позичальника № [NUMBER], що відкритий позичальнику в ПАТ «Юнекс-Банк» м.Київ, МФО 322539 (а.с.4). Платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором, відповідно до п.2.6. кредитного договору, повинні здійснюватися позивачем щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього кредитного договору та його невід'ємною частиною. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 чт.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зі змісту наявних в матеріалах справи документів, а саме: копії кредитного договору №500374625 від 23.05.2013 року, який укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с.4-7), виписки по особових рахунках відповідача з 23.05.2013 року по 17.06.2016 року вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» передав відповідачеві кредитні кошти в сумі 40000,00 грн. (а.с.12) Таким чином, на виконання вказаного кредитного договору відбулась передача грошей позичальнику [PERSON], вона виконувала умови вказаного договору шляхом щомісячного погашення поточної заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісії та інших платежів, про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитом. З розрахунку заборгованості за вказаним кредитом вбачається, що за період з 23.05.2013 року по 24.05.2014 року відповідач виконував свої кредитні зобов'язання та вносив кошти на погашення кредиту. Після 24.05.2014 року відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконує. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 17.06.2016 року заборгованість за кредитним договором № 500374625 від 23.05.2013 року становить 39059,36 грн. і складається з: заборгованість за кредитом - 27778,97 грн., заборгованість за відсотками - 1,58 грн. заборгованість за комісією - 11278,81 грн. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №500374625 від 23.05.2013 року і позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, понесені судові витрати позивачеві в розмірі 1378,00 грн. - судовий збір, слід стягнути в повному обсязі, сплата яких підтверджується доданими до матеріалів справи платіжним дорученням (а.с.1).

Outcome: approved