Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

16 лютого 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 115106, вчиненого 22 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 23 118 грн 81 коп. 16 лютого 2021 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою було витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича належним чином завірену копію справи вчинення виконавчого напису № 115106, вчиненого 22 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 23 118 грн 81 коп. Крім того ухвалою від 16 лютого 2021 року було задоволено частково заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Станом на 07 червня 2021 року на адресу суду не надійшло копії нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису № 115106 від 22 грудня 2020 року. Зокрема не надано копії виконавчого напису приватного нотаріуса та копій документів, на підставі яких вчинено даний виконавчий напис. \~ \~ Як передбачено ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем залишити позовну заяву без розгляду. Відзиву на позов не надійшло. Учасниками справи не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд розглядає справу за наявними у ній доказами. З доданих до позовної заяви документів видно, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни знаходиться виконавче провадження ВП № 64272610 з виконання виконавчого напису № 115106, виданого 22 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 23 118 грн 81 коп (а.с.54). В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною, насправді її не існує. Кредитний договір не був нотаріально посвідчений, тому за ним не може бути проведено стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, про що вказано у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» не скористався своїм правом на подання відзиву, не надав своїх заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову із посиланням на відповідні докази та норми права. С метою перевірки тверджень позивача, якими обґрунтовані позовні вимоги, судом були витребувані належним чином завірені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Однак ані приватним нотаріусом, ані відповідачем суду не були надані ці документи, тобто твердження позивача про те, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис за відсутності належних та допустимих документів нічим не спростоване. Як передбачено статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. \~ \~ Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суду не надано доказів того, що подані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Ані відповідачем, ані приватним нотаріусом не надано належним чином завіреної копії кредитного договору, на підставі якого нарахована заборгованість, тому суд не має можливості визначити дату виникнення права вимоги за даним договором. Також матеріали справи не містять підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису, приватний нотаріус переконався у безспірності розміру заборгованості, перевірив чи не пройшло більше ніж три роки з дня виникнення права вимоги у стягувача, витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Тому у зв`язку з неподанням учасниками справи без повідомлення причин доказів, витребуваних судом (копій матеріалів нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису) суд відповідно до частини 10 статті 84 ЦПК України визнає обставину, на яку посилається позивач, а саме вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису за відсутності належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн підтверджуються квитанцією № 56286 від 15 лютого 2021 року (а.с.1). Також позивачем були понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову згідно квитанції № 56354 від 15 лютого 2021 року (а.с.65). Належним чином підтверджені витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у загальному розмірі 1362 грн.

Outcome: approved