Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

16.03.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2010 року. Від даного шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, уваги та часу вихованню дитини не приділяє. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 19 березня 2018 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи з викликом сторін подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 вересня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, про що зроблено актовий запис № 110, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 055285 від 19.09.2010 року (а.с. 2). З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ЕГ № 158450 від 22.06.2012 року (а.с. 6) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що дитина перебуває на утриманні позивачки, проживає разом з нею, що стверджується також довідкою про склад сімї та проживання № 989 від 12.02.2018 року (а.с. 7), відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з моменту подання заяви до суду і до досягнення нею повноліття, а також судові витрати повязані з розглядом справи.

Outcome: approved