Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

15.09.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.06.1989 року. Від даного шлюбу в сторін народилось двоє дітей, які на даний час досягли повноліття. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній зловживає спиртними напоями, зневажає її як дружину, часто затіює сварки, що супроводжуються образами, нецензурною лайкою з його (відповідача) сторони. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин не підтримують, на примирення не згідна. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем., а також стягнути з останнього в її (позивачки) користь сплачений судовий збір. Крім того, після розірвання шлюбу й надалі бажає іменуватись прізвищем «[PERSON]». Позивачка в судове засідання не з'явилась, а подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 24.06.1989р. уклали шлюб, який зареєстрували у Берегівській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №02. Від даного шлюбу в сторін народилось двоє дітей, які на даний час досягли повноліття Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги. Вказані обставини підтверджуються заявою позивачки, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копіями свідоцтв про народження дітей, копією паспорта позивачки. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку позивачки та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved