Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

15.08.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.07.2014 шлюб з відповідачем розірвано. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дітей, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини доходу відповідача щомісячно, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку (а.с.25-28). З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України щодо вручення судових викликів, суд вважає можливим, зі згоди позивача, справу розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.07.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11-12). Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.8), доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.9), та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.10), батьками яких вони являються. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з засад справедливості, добросовісності, розумності, враховує обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved