Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

16 квітня 2020 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 83 834, 67 гривень виплати пов`язаних з регламентною виплатою та судовий збір в сумі 2102 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 13 червня 2018 року з вини [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль марки «Infiniti», державний номерний знак « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Зазначив, що постановою Київського районного суду м. Одеси Відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, власник пошкодженого автомобіля, з метою відшкодування заподіяної йому шкоди звернулась до МТСБУ та йому було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 96 014, 67 гривень. У зв`язку з чим позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь вказану суму із Відповідача в порядку регресу, а також відшкодувати судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Мазун І.А., яка ухвалою від 27 квітня 2020 року справу направила до Київського районного суду м. Одеси. Матеріали цивільної справи надійшли до суду 27 травня 2020 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М. Ухвалою від 28.05.2020 року справу прийнято до провадження суду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України - Волчек Наталія Миколаївна звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні, просила розгляд справи здійснити у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином про що свідчать її заяви про ознайомлення зі справою. Проте, відповідач з матеріалами справи не знайомилась, причини неявки суду не повідомила, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, яка сповіщена про розгляд справи належним чином, від якої не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши докази та матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 13.06.2018 року о 17:00 годині, керуючи транспортним «Chery QQ». державний знак [NUMBER] , рухаючись по пр. Адміральський, перетинаючи вул. Суднобудівну м. Одеси, в порушення п.8.7 Правил дорожнього руху, здійснила проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Infiniti», державний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався на зелений сигнал світлофору, внаслідок чого обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Вказана обставина встановлена постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2018 року по справі № 520/7869/18, якою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно даних Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля державний номер [NUMBER] , станом на 13.06.2018 року застрахована не була. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль марки «Infiniti FX35», державний номерний знак « [NUMBER] » належить [PERSON] . 14 червня [INFO] [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку автомобіля «Infiniti FX35», державний номерний знак « [NUMBER] » склала 96 014 , 67 гривень. 01 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В подальшому позивачем на рахунок [PERSON] на підставі наказу № 9711 від 22 жовтня 2018 року було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 96 014, 67 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 994167 від 23 жовтня 2018 року.. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] на рахунок МТСБУ було частково погашено борг, а саме 24.09.2019 року у розмірі 6500 грн., та 28.10.2019 року у розмірі 6500 грн. Таким чином невиплачена сума на теперішній час становить 83 834, 67 гривень. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 83 834, 67 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 820 гривень, які згідно платіжного доручення № 992295 від 10 серпня 2018 року були сплачені на рахунок ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит». В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2102 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved