Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

16 вересня 2014 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.10.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 15\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31.08.2014 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 20\~865,86 грн., що складається з заборгованості за кредитом 15084,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3 961,71 грн., заборгованості за пенею та комісією 350,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 969,80 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2012 року на загальну суму 20\~865,86 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі, Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона дійсно отримала кошти у сумі 15\~000,00 грн., проте не працює, коштів на погашення заборгованості не має, тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.10.2012 року [PERSON] була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. У вказаній заяві зазначається, що [PERSON]Р ознайомилася із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, що були надані для ознайомлення у письмовій формі (а.с. 7-33). На підставі ч. 1\~ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч. 1\~ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 7). За таких обставин суд дійшов висновку, що 05 жовтня 2012 року міжпозивачем та відповідачем був укладений кредитний договір. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 05 жовтня 2012 року станом на 31.08.2014 року заборгованість становить на загальну суму 20\~865,86 грн., що складається з заборгованості за кредитом 15 084,35 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 3 961,71 грн., заборгованості за пенею та комісією 350,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 969,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5-6). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не представлено. Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав. Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачає, що за кредитним договором банк зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала зобов'язання за укладеним кредитним договором, що спричинило його істотне порушення, тому розмір заборгованості, визначений позивачем на загальну суму 20\~865,86 грн., є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527, 530, 546, 610, 611, 612, 629, 1049, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved