Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

16.03.2018 [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зы спільною заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якій просять розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON]. У своїй заяві зазначили, що 24.01.2003 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 56. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначають, що шлюбні відносини розірвано, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилаються, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважають, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 19.03.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 20.03.2018 ухвалою суду, позовну заяву залишено без руху та надано заявникам строк для усунення недоліків. 16.04.2018 заявниками було усунено недоліки. Ухвалою суду від 17.04.2018 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами окремого провадження. Ухвалою суду від 25.05.2018 справу було призначено до судового розгляду. Заявники в засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 24.01.2003, про що свідчить відповідне свідоцтво про одруження, серії [NUMBER] від 24.01.2003, актовий запис №56 (а.с.24). Від шлюбу заявники мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 25) Судом встановлено, що сторони на даний час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки та проживають окремо, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Між сторонами укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини, сплату аліментів на дитину, який посвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Кароєвою - Яремчук Т.М. (а.с.26-28). Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Дитина залишається проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Стаття 109 СК України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити спільну заяву [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки дійшов до висновку про те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та відповідно після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Outcome: approved