Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

15.12.2020р. позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер дід її чоловіка - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця, спадщину фактично прийняв його син - [PERSON] , оскільки він проживав разом з ним, від спадщини в установленому порядку не відмовився та користувався спадковим майном. [INFO] [PERSON] помирає, не встигнувши оформити на себе спадкове майно. Після смерті останнього, спадщину фактично прийняв його син - [PERSON] , оскільки він проживав разом з ним, від спадщини в установленому порядку не відмовився та користувався спадковим майном. [INFO] [PERSON] помирає, не встигнувши оформити на себе спадкове майно. За оформленням спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] позивачка (його дружина) звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки в неї були відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право спадкодавця на спірний будинок. По справі інші спадкоємці відсутні. У зв`язку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказаний будинок. 21.04.2021 року ухвалою суду до участі у справі було залучено [PERSON] , оскільки з показань свідків, остання є родичкою померлих і її спадкові права можуть порушуватись. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили та просили слухати справу у їх відсутність. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутності. Треті особи до суду не з`явилися, проте надали письмову заяву в якій просили слухати справу у їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в [ADDRESS] , з свого дитинства (68 років). Сім`ю [PERSON] , що проживала у будинку [ADDRESS] , добре знає. У спірному будинку спочатку проживав [PERSON] з дружиною, потім його син [PERSON] із жінкою, і наостанок позивачка з чоловіком [PERSON] (онук). У чоловіка позивачки є сестра [PERSON] , яка після одруження переїхала жити до свого чоловіка. Вона батьківським майном не користувалась і приходила в гості лише на свята, десь двічі на рік. Всі інші родичі померли. Додатково зазначив, що будинок в [ADDRESS] , належав саме діду померлого чоловіка позивачки. Зміна нумерації будинків проводилась декілька разів, ще при Радянському Союзі (роки і як саме змінювались номери не пам`ятає). В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що проживає в [ADDRESS] , з 1947 року. Зазначив, що по справі є ще інші можливі спадкоємці, а саме онуки [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] . При цьому він зазначив, що вони проживають окремо, спадковим майном не користувались, участі у похованні спадкодавців не приймали. Також підтвердив факт зміни нумерації будинків по даній вулиці. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 12.09.1989 року Виноградівським районним відділом ЗАГС Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №138 (а.с.13). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі заключення про реєстрацію домоволодіння (а.с.22-23). Згідно відповіді на адвокатський запит, наданої головою м. Виноградів №02-21/2056 від 24.12.2020 року (а.с140) рішенням №06 виконкому Виноградівської міської ради від 23.01.1996 року [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS], а в період з 1979 по 1982 року змінювались номери на цій вулиці. Дану обставину підтвердили і свідки в судовому засіданні, окремо зазначивши, що будинок по [ADDRESS] , належав саме померлому [PERSON] . Дана обставина підтверджується також довідкою з Виноградівського БТІ (а.с.26), копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.25), копією контракта на водопостачання (а.с.24). Відповідно до копії рішення №478 виконкому Виноградівської міської ради від 12.12.1985 року [PERSON] надано дозвіл на перебудову будинку [ADDRESS] (а.с.14) та отримано на це дозвіл від районного архітектора (а.с.15). Згідно даних технічного паспорту спірний житловий будинок був збудований в 1986 році, однак не був введений у експлуатацію. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, 2 сараї, літня кухня, вбиральня, свинарник, ворота та огорожа (а.с.139), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 196 618 грн. (а.с.138). Заповіт спадкодавцем не складався, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась, що підтверджується листом державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. від 23.12.2020 року №311/01-16 (а.с.38). Після смерті [PERSON] спадкове майно успадкував його син [PERSON] , 1934 р.н., який проживав на день смерті спадкодавця разом з ним у будинку [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків, наданих у судовому засіданні. Останній від спадщини в установленому порядку не відмовився та користувався спадковим майном. Оформити на себе спадщину [PERSON] не встиг у зв`язку із смертю. Родинні зв`язки між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується архівною довідкою №22/01-12 від 10.03.2021 року де [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.142). У зв`язку з тим, що в документах, що знаходяться в матеріалах справи є розбіжності в написанні ім`я та по батькові, як самого спадкоємця так і його батька, що було спричинено помилковим використанням розмовної форми даного імені та по батькові під час запису у офіційні документи, спираючись на той факт, що без встановлення ідентичності особи неможливо встановити факт родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємцем, що порушує права останнього на спадщину. Користуючись тим, що судом при вирішенні даного питання не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право, у зв`язку з цим суд вважає за доцільне визнати, що « [PERSON] » та « [PERSON] », а також « [PERSON] » та « [PERSON] » є одними й тими ж особами в порядку, передбаченому ст. 315 ЦПК України. Дана обставина підтверджується експертним висновком від 18.01.2021 №056/30-п/2 (а.с.117). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 04.07.1995 року відділом РАГС Виноградівського районного виконавчого комітету Закарпатської області, та зроблено запис в Книзі реєстрації смертей за №157 (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . Дружина спадкодавця - [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Заповіт спадкодавцем не складався, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась, що підтверджується листом державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. від 23.12.2020 року №311/01-16 (а.с.38). Після смерті [PERSON] спадкове майно успадкував його син [PERSON] , який проживав на день смерті спадкодавця разом з ним у будинку [ADDRESS] , що підтверджується показами свідків, наданих у судовому засіданні. Останній від спадщини в установленому порядку не відмовився та користувалася спадковим майном. Оформити на себе спадщину [PERSON] не встиг у зв`язку із смертю Родинні зв`язки між спадкодавцем та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 07.08.1979 року де [PERSON] записаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.9). У зв`язку з тим, що в документах, що знаходяться в матеріалах справи є розбіжності в написанні ім`я та по батькові, як самого спадкоємця так і його батька, що було спричинено помилковим використанням розмовної форми даного імені та по батькові під час запису у офіційні документи, спираючись на той факт, що без встановлення ідентичності особи неможливо встановити факт родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємцем, що порушує права останнього на спадщину. Користуючись тим, що судом при вирішенні даного питання не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право, у зв`язку з цим суд вважає за доцільне визнати, що « [PERSON] » та « [PERSON] », а також « [PERSON] » та « [PERSON] » є одними й тими ж особами в порядку, передбаченому ст. 315 ЦПК України. Дана обставина підтверджується експертним висновком від 18.01.2021 №056/30-п/2 (а.с.117). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 10.05.2017 року Виноградівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №132 (а.с.10). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . Заповіт спадкодавцем не складався, копія спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , долучено до матеріалів справи (а.с.43-108). Інші спадкоємці відсутні. [PERSON] відмовляється від своєї частки у спадковому майні. Родинні зв`язки між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.08.1985 року (а.с.9), де остання записана дружиною [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що позивачка зверталася до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, вона отримала свідоцтва про право на спадщину щодо частини спадкового майна, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини на вищезгаданий спірний будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім`я спадкодавця, [PERSON] , у зв`язку з чим вона не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадщину. Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі доказів, а саме: копій свідоцтв про смерть, одруження та народження, довідок Виноградівської міської ради, копії технічного паспорту копії спадкової справи, інших документів. Зазначений житловий будинок, разом з іншими спорудами, які входять до складу домоволодіння, знаходиться на неприватизованій земельній ділянці, у зв`язку з чим має статус садиби, відповідно до ч.1 ст. 381 ЦК України. Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно складено 22.12.2020 року, - тобто після смерті, як [PERSON] , [PERSON] так і [PERSON] .. З цього приводу позивачка зазначила, що за допомогою оформленого технічного паспорту вона намагалася отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як їй повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за нею права власності, оскільки цього не достатньо. У зв`язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підлягає державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й оформити спадщину за законом. Згідно довідок виконкому Виноградівської міської ради Закарпатської області №550 та №549 від 14.02.2018 року (а.с.55-56), на момент смерті [PERSON] ([INFO]), останній був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] разом із своєю дружиною [PERSON] , 1963 р.н.. Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у зв`язку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У цьому зв`язку судом встановлено, що спадкодавці займалися належним оформленням житлового будинку до моменту своєї смерті, про що свідчить технічний паспорт на такий будинок, виготовлений 22.12.2020 року Виноградівським районним бюро технічної інвентаризації, і яким правомірно скористався позивач підтверджуючи своє право власності. Сам факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що об`єкт спадщини не є самочинним будівництвом. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на набуття права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, після смерті [PERSON] , а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не змогла його отримати з незалежних від неї причин, - позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивача в порядку спадкування на домоволодіння, до складу якого входить: житловий будинок, 2 сараї, літня кухня, вбиральня, свинарник, ворота та огорожа, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 196618 грн., оскільки остання їх прийняла відповідно до ст. 1297 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Оскільки таке свідоцтво видано не було, з незалежних від позивача причин, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення, визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved