Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

17.03.2015р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 13.05.2015р. провадження по справі було зупинено у зв'язку з наданням сторонам терміну для примирення 4 місяців (а.с. № 28), та ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.09.2015р. провадження по справі було відновлено (а.с. № 29). Позивачка, у позовній заяві та в наданій суду 27.10.2015р. заяві, в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 23.08.2013р. в Бабушкінському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з травня 2014р. Причиною припинення шлюбних відносин стали несумісність характерів та інтересів сторін, відсутність порозуміння та поваги між сторонами та різні погляди на сімейне життя. Сторони проживали до липня 2015р. разом, оскільки у відповідача не було іншого місця для проживання, після цього відповідач виїхав прожити до м. Санкт-Петербург. Строк на примирення, наданий судом, позитивних результатів не приніс. Просила шлюб розірвати та прізвище не змінювати. Також в наданій суду 27.10.2015р. заяві просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами ( а.с. № 33). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. № 32). Раніше, 13.05.2015р., в наданій суду заяві, відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що у разі якщо після закінчення строку на примирення позивачка буде наполягати на розірвання шлюбу, він не буде заперечувати проти цього. Також просив розглядати питання про розірвання шлюбу за його відсутності, оскільки з літа 2015р. переїде на постійне місця проживання до м. Санкт-Петербург, та не заперечував проти розгляду справи без ведення фіксації судового процесу технічними засобами (а.с. № 25). Таким чином, враховуючи, що відповідач надав суду свої пояснення, то суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України, за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справ, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.08.2013р. у Бабушкінському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ. під актовим записом № 419 (а.с. № 6). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] народження (а.с. № 7). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів та інтересів сторін, відсутність порозуміння та поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя, що в свою чергу призвело до неможливості подальшого співіснування подружжя. Сторони хоча й проживали разом до липня 2015р., проте спільне господарство не ведуть та не підтримують подружніх відносин з травня 2014р. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені близько півтора роки тому і з цього часу більше не відновлювалися, наданий судом 13.05.2015р. чотирьохмісячний строк на примирення позитивних результатів не приніс, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач будучи належним чином повідомлений про дату та час слухання справи в судове засідання не з'явився та в наданій суду 13.05.2015р. заяві не заперечував проти розірвання шлюбу, за умови що після закінчення строку на примирення, позивачка не відмовиться від позову, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу, прізвище позивачки залишається «Честнова». Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 243грн.60коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved