Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

16.05.2014 року [PERSON] звернулась з позовом який підтримала і доповнила у судовому засіданні і просить: встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з серпня місяця 2006 року. Визнати обєктом спільної власності подружжя на квартиру №10, буд.№ 91 по вул. Шевченко в.м. Нікополі. Визнати за нею право власності на ? частку квартири №10, буд.№ 91 по вул. Шевченко в.м. Нікополі. Стягнути на її користь 1\\2 частку вартості автомобіля [NUMBER], 10\~000 гривень. Посилається на те, що з [PERSON] почали проживати однією сімєю з серпня місяця 2006 року без реєстрації шлюбу. Вели спільне господарство , дбали один про одного, робили заощадження для придбання житла. Проживали вони у батьків відповідача в с. Чкалове, вул. 40 років Перемоги, буд.№ 20. Вони вирощували тюльпани і продавали, вирощували на продаж овощі. Відповідач працював і мав заробіток 1800 гривень. На квартиру позичили гроші у матері відповідача 20\~000 гривень , а потім 4 роки віддавали борг. За рахунок сімейних заощаджень, які сформовано з плодів спільної праці та допомоги батьків 31 січня 2008 року придбали квартиру № 10 буд.№ 91 по вул. Шевченко у м. Нікополі. Договір купівлі-продажу був оформлений на відповідача. Шлюб зареєстрували 05 вересня 2008 року. 31 січня 2009 року народилась їх спільна донька [PERSON]. 03.03.2009 року вони з відповідачем придбали автомобіль за ціною 20\~000,00 гривень. ВАЗ 31099 н/з [NUMBER], який знаходиться у відповідача. На придбання машини 10\~000 гривень позичили у брата відповідача, 10\~000 гривень вона отримала допомогу по народженню дитини і використали для купівлі автомашини. 13 травня 2013 року шлюб між нею і [PERSON] було розірвано рішенням суду. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Представник відповідача в суду пояснила, що сторони до реєстрації шлюбу разом не проживали і спільного господарства не вели. Квартиру відповідачу придбали батьки за їх гроші. Автомобіль купили в шлюбі і не заперечує проти його розподілу та сплати позивачу 10\~000 гривень. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до статті 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що 05 вересня 2018 року укладено шлюб між [PERSON] і [PERSON]( а.с.8). Мають доньку [PERSON] [INFO] ( а.с.9). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 13.05.2013 року шлюб між сторонами розірвано ( а.с.7). 31 січня 2008 року по договору купівлі-продажу посвідченому приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] ( а.с.5,6). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її син. З серпня 2008 року Позивач стала проживати в них, десь за два тижні до весілля. До цього вони зустрічались, але разом не жили. Їй брат сплатив гроші за частку в спадку батьків і вона вирішила за ці гроші купити квартиру для сина на майбутнє. В квітні 2007 року вона внесла задаток за квартиру № 10 буд.№ 91 по вул. Шевченко в м. Нікополі, так як документи не були готові, а оформили договір купівлі-продажу квартири в січня 2008 року. Перейшли син з невісткою жити в квартиру десь в 2010 році. Свідок [PERSON] пояснила, що вона сусідка [PERSON] і вона бачила, що після весілля [PERSON] стала проживати в сімї чоловіка. До цього вона бувала у них, але жити вона там не жила. Розмова про весілля була вже с початку весни 2008 року. У [PERSON] велика земельна ділянка і на ній працювала вся сімя. Їй відомо, що квартиру купили ще в 2007 році. В розмові з батьком [PERSON] ,він говорив, що [PERSON] отримала гроші від брата за частку у спадку і хочуть вкласти їх в квартиру для сина. Свідок [PERSON] пояснив, що знає сторони. З [PERSON] дружать з дитинства. Йому відомо, що квартиру [PERSON] батьки купили, ще у 2007 році, вони її приливали. [PERSON] стала постійно проживати в сімї чоловіка після весілля. В 2009 році вони займались вирощуванням тюльпанів, він їм і порадив зайнятись тюльпанами і сам давав поради по вирощуванню, так як він теж вирощує тюльпани. Свідок [PERSON] пояснив, що сторони знає. Разом ходили на дискотеку. Йому відомо, що проживати в будинку батьків [PERSON] [PERSON] стала перед весіллям. До цього разом вони не жили. Позивач не надала жодних доказів, які б підтверджували проживання її і відповідача однією сімєю з 2006 року. Тому підстав для задоволення її позову в частині встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з серпня місяця 2006 року та визнання обєктом спільної власності подружжя на квартиру №10, буд.№ 91 по вул. Шевченко в.м. Нікополі і визнання за нею право власності на ? частку квартири №10, буд.№ 91 по вул. Шевченко в.м. Нікополі, суд не вбачає. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь 1\\2 частку вартості автомобіля [NUMBER], - 10\~000 гривень, то вони підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 60,61,69,70 СК України. Автомобіль ВАЗ 31099 н/з [NUMBER] придбано 05.03.2009 року ( а.с.4) під час перебування у шлюбі, він є спільним майном подружжя. Відповідач не заперечує сплати позивачеві ? частку вартості автомобіля , вказаної позивачем, а щоб автомобіль був виділений йому.

Outcome: partial