Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

17.01.2018 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі [PERSON]/ звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 20344,01 грн. та 1762 грн. судових витрат. В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору № б/н від 15.07.2014 року [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 5600грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України та п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, п. 2.1.1.5.5, Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» - у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та умов даного договору та у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором. Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України - зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобовязання по кредитному договору, у звязку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 31.12.2017 року становить 20344,01 грн. і складається з наступних сум: 1957,76 грн. заборгованість за кредитом, 16941,30 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 944,95 грн. штраф (процентна складова). Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1762 грн. судового збору. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації по вул. Ухтомського, 31/115 м. Кривого Рогу, але згідно поштового повідомлення судова повістка двічі повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідач не повідомив причину неявки до суду. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження слід проводити заочний розгляд справи, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15.07.2014 р. між Банком та відп овідачем [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4, п. 2.1.1.5.5, договору, має заборгованість перед Банком по кредитному договору в сумі 20344,01грн. Вказана заборгованість згідно розрахунку складається з: 1957,76 грн. заборгованість за кредитом, 16941,30 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 944,95 грн. штраф (процентна складова). Крім того просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1762 грн. судового збору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи правову природу зобовязань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, статті\~526,\~527,\~530,\~599,1048,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1957,76 грн., заборгованість по відсоткам 16941,30 грн.. Щодо стягнення неустойки, вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2\~ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг. За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише штраф, а саме: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення нарахованої заборгованості по штрафу 944,95грн.(процентна складова). На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial