Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

17.05.2016 представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача та просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №К3РWАN04185606 від 29.03.2007 в сумі 26471,77 доларів США, що за курсом 25,37 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.04.2015 складає 671588,80 грн., вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад ПАТ «КБ «ПриватБанк»: предмет застави автомобіль Great Wall, модель: Safe Suv, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий універсал В, № кузова/шасі: LGWFF2G547А058632, реєстраційний номер: АІ7349АХ, що належить на праві власності [PERSON]; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля Great Wall, модель: Safe Suv, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий універсал В, № кузова/шасі: LGWFF2G547А058632, реєстраційний номер: АІ7349АХ, що належить на праві власності [PERSON]. Звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Great Wall, модель: Safe Suv, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий універсал В, № кузова/шасі: LGWFF2G547А058632, реєстраційний номер: АІ7349АХ, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ «КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ «КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. 19.12.2016 представник відповідача звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просить відмовити у задоволенні первісного позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно; стягнути з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] надмірно сплачені грошові кошти в сумі 7070,51 доларів США, що за курсом НБУ становить 185943,87 грн. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] підтримала позовні вимоги, заперечила проти задоволення зустрічного позову за недоведенністю позовних вимог та за закінченням строків позовної давності. Відповідач за первісним позовом та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили застосувати строки позовної давності, відмовивши у задоволенні позову у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги підтримали. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. 29.03.2007 між Публічним акціонерним товариством «КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №К3РWАN04185606, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 12931,53 доларів США з яких: 11819,15 доларів США на придбання транспортного засобу, 1112,38 доларів США на оплату разових страхових платежів, комісії та внесення до Державного реєстру, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29.03.2010. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 29.03.2007 між позивачем та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого [PERSON] передала у заставу автомобіль Great Wall Safe Suv, рік випуску: 2006, тип т/з: легковий універсал В, № кузова: LGWFF2G547А058632, об`єм двигуна: 2237 куб.см, державний номер: АІ7349АХ. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №47204425 від 15.06.2015, зазначене обтяження було зареєстроване. Представник відповідача у заяві від 19.12.2016 зазначив, що рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.07.2010 у справі №2-703/10 за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №К3РWАN04185606 позовні вимоги задоволені. Зазначені обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з п.15.7.1 заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Умовами кредитного договору, а саме п.7.1 визначено строки погашення заборгованості 29.03.2010. Таким чином, право на звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави у позивача виникло з вказаної дати. За правилами ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України визначено початок перебігу позовної давності від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушали. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позивачем позовна заява направлена до суду поштою 13.05.2016, тобто з пропуском строків позовної давності, встановлених ст.ст.257, 258 ЦК України. Крім того, у письмових запереченнях на зустрічний позов [PERSON] представник ПАТ «КБ «ПриватБанк» заявив клопотання про застосування строків позовної давності до вказаного позову, де зазначає про те, що кредитний договір укладений у 2007 році, а зустрічний позов до банку поданий у 2016 році. Загальна позовна давнясть встановлюється тривалістю у три роки. Тобто з моменту підписання договору пройшло більше трьох років. Таким чином відповідач за первісним позовом пропустив строки позовної давності. Отже, позивачу було відомо про те, що строк повернення кредиту закінчився 29.03.2010 та з цієї дати виникло право на звернення до суду за захистом своїх цивільних прав, яке позивач не реалізував у межах строку позовної давності з перебігом якого був обізнаний, що підтверджується його письмовими запереченнями. За правилами ч.ч.3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої ним до винесення судового рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, врахувавши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави не підлягає до задоволення в звя`зку з пропуском строку позовної давності. Дослідивши зустрічний позов [PERSON] про повернення надмірно сплачених коштів за кредитним договором, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні зважаючи на наступне. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] спростовуються обставинами встановленими рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 05.07.2010 у справі №2-703/10 за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №К3РWАN04185606, наявність якого сторонами не заперечується. Крім того, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором №К3РWАN04185606 станом на 22.04.2016, з якого вбачається рух коштів та наявність заборгованості за кредитним договором. Також, спростовуючи твердження [PERSON] про неврахування трьох платежів на погашення боргу від 04.12.2007, 31.03.2008 та 01.07.2008 ПАТ «КБ «ПриватБанк» надав виписку по рахунку з якої вбачається, що 04.12.2007 надійшли кошти у розмірі 6000 доларів США, 31.03.2008 надійшли кошти у розмірі 70 доларів США та 01.07.2008 надійшли кошти у розмірі 70 доларів США. Зазначене також підтверджується копіями квитанцій, які [PERSON] додала до зустрічного позову. Таким чином, відповідачем за первісним позовом не спростовано розрахунок заборгованості та не доведено відсутність заборгованості за кредитним договором №К3РWАN04185606 від 29.03.2007 чи дострокове погашення боргу. Відповідно до ч.ч 1, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дані вимоги кореспондуються і в ст. 60 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належність та допустимість доказів встановлено ст.ст. 58, 59 цього Кодексу. Отже, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано доказів повного, дострокового погашення заборгованості за кредитним договором №К3РWАN04185606 від 29.03.2007, з врахуванням норм ст. ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, суд вважає, що зустрічний позов не підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed