overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

16 серпня 2016року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 07 червня 2008року у ВДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області він уклав шлюб з відповідачем. Позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Позивач вказав, що в останній час шлюбні відносини між подружжям погіршились і фактично припинились через постійні сварки, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між сторонами припинено з березня 2016року. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила залишити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2008року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим ВДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинилися в березні 2016року, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Оскільки від відповідача не надходило клопотань, щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу то їй слід залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

16 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 березня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №24, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЖД №015903. Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, якою позов підтримує повністю, справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, родина фактично розпалася. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

16 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що 03 серпня 1991 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Виног-радівського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 132. Сімейне життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені з 1996 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам, в зв'язку з чим просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] Справу просив розглядати за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду. Позивач в судове засідання не з'явився. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не з'явилася у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 03 серпня 1991 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Виног-радівського районного управління юстиції Закарпатської області , актовий запис № 132. ( а.с.3). Шлюбно - сімейні відносини між сторонами не склалися та фактично припинені, близько двадцяти років вони проживають окремо, на примирення не згодні. Таким чином, суд доходить висновку, що подальше спільне життя жінки та чоловіка і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

16 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 26 квітня 2006 року у відділі РАЦС м.Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 120, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з січня 2012 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище [PERSON]. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 квітня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 120, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 033129, виданим у відділі РАЦС м.Костянтинівка Донецької області (а.с.7). Сторони від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 090290, виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівка Донецької області (а.с.5) та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтвом про народження серії 1-НО № 175105, виданим відділом РАЦС по м.Костянтинівка Донецької області (а.с.6). З січня 2012 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

16 серпня 2016року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 5 травня 2007року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народилась дитина: [PERSON],[INFO] народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось. [PERSON] зловживає спиртними напоями. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

\~16 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 20 квітня 2004 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, у звязку з чим вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в\~ розмірі 1/4частки його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.1). В судове засідання позивачка не зявилася але надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився але надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 квітня 2004 року від шлюбу сторони мають сина [PERSON],\~ [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. \~ Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги і вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи, зокрема : - матеріальне становище та стан здоровя позивача; - матеріальне становище та стан здоровя відповідача; - потреби дитини у харчуванні, забезпеченні її одягом; Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд враховує ту обставину, що обовязок утримання дітей покладається в рівній мірі на обох батьків, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти ув розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття, починаючи з 16 серпня 2016 року. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

16 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 29.08.2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №39. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. З 2015 року шлюбні відносини припинені. Між ними втрачено почуття любові, поваги один до одного, різні погляди на життя. Спору про поділ майна не мають. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Драгушан». Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, розірвати шлюб згодний. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29.08.2011 року виконкомом Кіровської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №39, що підтверджено свідоцтвом про шлюб 1-НО № 259170 (а.с.7). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спору про поділ майна не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

16 серпня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з»явилася, про час та місце розгляду справи була попереджена у встановлений спосіб, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити(а.с.31,34). Третя особа [PERSON] про час та місце розгляду справи була попереджена належним чином, в судове засідання не з»явилася, просила справу розглянути без її участі на розсуд суду(а.с.32-33). Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановлений спосіб(а.с.21,22). З огляду на це,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

16 серпня 2016 року позивачка звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 10 серпня 2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 19. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти долшлюбне прізвище «[PERSON]». Просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 19 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дітей та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Крім того, судом надавався строк на примирення сторін, але сторони не примирились, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

16 серпня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 10 вересня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 370, який за рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02 серпня 2016 року розірвано.. Від спільного подружнього проживання у них народився син: [PERSON], [INFO]. Через негативні відносини в сім'ї, вони з відповідачем припинили спільне проживання, і після припинення між ними сімейних відносин відповідач перестав належним чином матеріально забезпечувати сімю та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Їй важко самостійно утримувати сімю. Відповідач працює не офіційно в Польщі, стан його здоровя та матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання дитини, а тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком малолітнього сина: [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, має дохід, оскільки періодично працює в Польщі, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] (д.п. Струк) О.М. аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 800 (вісімсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 183 СК України та

Outcome: approved