Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

17.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , в особі їх законного представника [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.09.2010 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. [INFO] позичальник, [PERSON] помер. Спадкоємці [PERSON] мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 09.07.2016 р. по 09.01.2017 р. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зазначене підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, в яких адреса реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 11.04.2020 року позивачем була направлена претензія кредитора до Великоновосілківської державної нотаріальної контори. 27.04.2020 року позивачем було отримано відповідь Великоновосілківської державної нотаріальної контори. Вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 12.06.2020 року до спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 16.09.2010 року становить 11239,03 грн., яка складається з наступних сум: 1758,13 - заборгованість за кредитом; 8919,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 561,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 21.07.2020 року провадження по справі відкрито, справа призначена в підготовче судове засідання на 09.09.2020 р. Судом за клопотанням представника позивача витребувані з Великоновосілківської державної нотаріальної контори інформаційні довідки щодо заведення спадкової справи та наявності заповітів/спадкових договорів після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , а також засвідчена належним чином копія спадкової справи, заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в разі її заведення та з Старомайорської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на 09.07.2016 року. 10.08.2020 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому відповідач пояснив, що позовні вимоги вона не визнає та вважає їх безпідставними. [INFO] помер її син [PERSON] .. Їй, як матері спадкодавця, було відомо про факт укладення її сином кредитного договору. Одразу після реєстрації смерті вона повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про смерть боржника. За життя її сином не було складено заповіту, оскільки він не мав жодного майна чи майнових прав. Дійсно, вона, її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] були зареєстровані зі спадкодавцем на день його смерті проте фактично тривалий час останній не проживав з ними, оскільки мешкав на тимчасово непідконтрольній території України м.Макіївка Донецької області разом зі своєю дружиною та дитиною, що може бути підтверджено показами свідків, інформацією з прикордонної служби про перетин лінії розмежування, анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, де [PERSON] зазначив місце проживання [ADDRESS] . Таким чином сам факт реєстрації не свідчить про проживання особи у визначеному реєстрацією місті. Крім того, [PERSON] не є належним відповідачем, оскільки відповідно до ст..1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги, а отже не отримує права на спадкування за наявності спадкоємців першої черги. На думку відповідача, позивачем не доведено, що ним пред`явлено вимогу спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.ч.2,3 ст.1282 ЦК України, а розмір боргу необґрунтований. Позивач вимагає стягнення з спадкоємців заборгованість у розмірі 11239,03 грн. за договором №б/н від 16.09.2010 року. Проте така суму є завищеною і не узгоджується з вимогами закону. Між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені були позичальником [PERSON] Утворилася заборгованість за кредитом, яка не була погашена до дня своєї смерті і станом на 01.07.2016 р. становила 1758.13 грн. Проте в порушення вимог ч.1 ст.1048 ЦК України, доказів встановлення договором розміру та порядку одержання процентів за вказаним кредитом позивачем не надано. При укладенні договору з [PERSON] , АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, а тому довідка про умови кредитування за вказаним договором, та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи без підпису позичальника - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16.09.2010 р. шляхом підписання заяви-анкети, докази ознайомлення [PERSON] зі вказаними умовами до позову також не надані. У заяві-анкеті позичальника [PERSON] від 16.09.2020 р. процентна ставка не зазначена, заява не містить також і умов договору про встановлення відповідальності у вигляді простроченого тіла кредиту, неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Враховуючи наведене і погашення 10.03.2017 року суми боргу 2518,66 грн., що є навіть більшою від суми боргу - 1758,13 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим позивачем до позову, вимоги щодо стягнення боргу безпідставні. 03.09.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив представник позивача, в якому представник позивача обґрунтував порядок нарахування та розмір заборгованості та звернув увагу на те, що відповідачі прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки були зареєстровані разом зі спадкодавцем. Щодо дотримання строків, визначених ч.ч.2,3 ст.1282 ЦК України, пояснив, що кредитор не міг знати та не знав про місце відкриття спадщини. Тому банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника шляхом направлення 11.04.2020 р. претензії до Великоновосілківської державної нотаріальної контори (а.с. 158-165). Ухвалою суду від 09.09.2020 року залучено до участі у справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в особі їх законного представника [PERSON] , які проживають у [ADDRESS] . Також за клопотанням представника позивача витребувана у Старомайорської сільської ради Донецької області, довідка про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.07.2016 р., з Великоновосілківської державної нотаріальної контори інформаційна довідка зі спадкового реєстру щодо заведення спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] ( [INFO] , ІПН [NUMBER] ), померлого [INFO] , та наявності заповітів/спадкових договорів, і в разі її заведення - надати засвідчену належним чином копію спадкової справи. За клопотанням відповідача [PERSON] витребувана з Міжрайонного оперативно-розшукового відділу (з.м.д.н.п. Маріуполь) Східного регіонального управління Прикордонної служби України інформацію про перетин лінії розмежування (кордону) [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] виданий Великоновосілківським РВ ГУМВС України в Донецькій області 13.12.2002 року) в період з 01.01.2015 року по 09.07.2016 рік, з Відділу реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області інформація про наявні зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою суду від 30.09.2020 р., справа призначена до судового розгляду по суті на 19.10.2020 р. В судові засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Будь-яких заяв з приводу неявки в судове засідання не надав. Відповідачі в судове засідання також не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, [PERSON] та [PERSON] причини неявки суду не повідомили. Законний представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судове засідання 19.10.2020 року не з`явилася, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Причини неявки суду не повідомила. Враховуючи викладене, суд відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що 16.09.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н шляхом підписання останнім анкети-заяви, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 11). До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 12-35). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст.1055 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Суд, оцінивши надану сукупність доказів, вважає встановленим факт того, що Банк надав [PERSON] кредит в сумі 2000,00 грн. Доказів іншого відповідачами суду не надано. Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав, кредит та відсотки за його користування не сплатив, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком становить 11239,03 грн., яка складається з наступних сум: 1758,13 - заборгованість за кредитом; 8919,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 561,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 8-10). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 21.07.2016 року Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 215 (а.с.44). 03.04.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Великоновосілківської державної нотаріальної контори з претензію, в порядку ст.1281 ЦК України, з метою виявлення кола спадкоємців після померлого та з вимогою включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу та повідомленням спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком (а.с.47). 01.06.2020 року АТ КБ «ПриватБанком» було направлено лист-претензію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому зазначено, що заборгованість позичальника [PERSON] перед банком на дату смерті становить 11239,03 грн. (а.с. 48-50). Листом Державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори №334/01-16 від 16.04.2020 року, АТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено, що ними не надана інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Згідно алфавітних показчиків Великоновосілківської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Згідно наказу №1810/5 від 07.07.2011 року Міністерства юстиції України та Положень про Спадковий реєстр, зареєстрованого 11.07.2011 року за №831/19569 в Міністерстві юстиції України АТ КБ «Приват Банк» було рекомендовано сплатити послуги за перевірку наявності спадкової справи. Тільки після надання квитанції про сплату буде надано необхідну інформацію та повідомлено додатково (а.с.46). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру щодо заповітів та спадкових договорів №61032674 від 23.07.2020 року вбачається, що заповіт [PERSON] не складався (а.с.111). Згідно довідки про склад сім`ї виданої Старомайорською сільською радою №224 від 27.07.2020 року, станом на 2016 рік за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.118). Судом встановлено, що померлий [PERSON] має двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно приписів ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його батьки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сестра спадкодавця [PERSON] , [INFO] , не відноситься до спадкоємців першої черги, а тому не є належним відповідачем у даній справі. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61032670 від 23.07.2020 року вбачається, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заведена (а.с.110). Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , треті особи [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлого [PERSON] відповідно до положень ч.ч. 3, 4, ст. 1268 ЦК України, за яви про відмову від прийняття спадщини по подали, а тому повинні відповідати за його кредитними зобов`язаннями. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 16.09.2010 р. вбачається, що станом на день смерті боржника заборгованість за кредитом складала 1758,13 грн. - заборгованість за кредитом; 8919,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 561,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Оскільки спадкоємці не несуть зобов`язання погасити відсотки, нараховані після смерті позичальника - спадкодавця, їх нарахування за період з 10.07.2016 р. є неправомірним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Тобто, законодавець ставить в залежність обов`язок спадкоємців боржника щодо сплати боргу за померлого від розміру одержаного ними у спадщину майна після померлого. Належних доказів отримання відповідачем після смерті будь-якого рухомого чи нерухомого майна позивач суду не надав. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відомості про наявні зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] відсутні (а.с.200). Таким чином, матеріали справи не містять у собі відомостей про майно, одержане відповідачем у спадщину після смерті [PERSON] , в межах вартості якого вони зобов`язані задовольнити вимоги кредитора - АТ КБ «Приват Банк». Згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивачем не доведено наявність спадкового майна після смерті [PERSON] , в межах вартості якого повинні нести зобов`язання відповідачі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed