overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

16.05.2016 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В заяві на підтвердження своїх вимог вказала, що 15 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюбу з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з червня 2015 року. Діти проживають з нею (позивачем) та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює водієм ПАТ «Баштанський сирзавод», інших дітей на утриманні немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не надає допомогу на утримання дітей. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії свідоцтва про шлюб, 15 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб; - із копій свідоцтв про народження слід, що сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]; - із копій паспортів громадян України слід, що [PERSON] народилась 23 січня 1983 року та [PERSON] народився 05 березня 1982 року; - довідка, видана виконкомом Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області 16.05.2016 року, підтверджує що донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] дійсно проживають разом з позивачкою. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дітей, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

16.05.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 05.09.1998 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис 653. Від подружнього життя у них народилась дитина, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В поданій до суду заяві позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис про отримання судової повістки у зворотньому повідомленні, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. За заявою позивачки, на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова 15.07.1999 року, актовий запис № 307, [PERSON], народилася 21.06.1999 року, батьком дитини є [PERSON]. На даний час дитина проживає разом із матір»ю [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним, аліменти більш нікому не сплачує, на утриманні нікого не має і має можливість надавати таку допомогу. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати державного мита на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

16.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Чоловік працює, від утримання дитини ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, у звязку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що перебувають в шлюбі. В шлюбі позивачка народила сина доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

16.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2003 року. Від яких мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Належної добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, де батьком вказаний «Савін Андрій» (а.с.6). Відповідач працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 84, 180 -183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

16.05.2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 17.06.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3\~500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 11\~055,68 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 31.03.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 11\~055,68 грн., яка складається з: -3\~204,75 грн. заборгованість за кредитом; -5\~449,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -1\~399,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -502,65 грн. - штраф (процентна складова); Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

16.05.2016 року позивач ТОВ Бахмут енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що відповідачу по справі [PERSON] за адресою: м. Артемівськ (Бахмут) Донецької області, вул. Ціолковського, 6/140, підприємство ТОВ Бахмут-енергія регулярно надавало послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.08.2011 року по 01.07.2015 року, не погашає. Розмір заборгованості за вказаний період складає 5 970 грн. 66 коп. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1\~378 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви. У судове засідання представник позивача не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутність та вказала, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач за адресою: м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, вул. Ціолковського, 6/140, отримує послуги по теплопостачанню, які надає позивач. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.08.2011 року по 01.07.2015 року у розмірі 5\~970 грн. 66 коп. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 42015, відкритого на імя [PERSON] Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

16.05.2016 року позивач ТОВ Бахмут енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що відповідачу по справі [PERSON] за адресою: м. Артемівськ (Бахмут) Донецької області, вул. Ціолковського, 6/42, підприємство ТОВ Бахмут-енергія регулярно надавало послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.09.2007 року по 01.08.2015 року, не погашає. Розмір заборгованості за вказаний період складає 2\~853 грн. 41 коп. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1\~378 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви. У судове засідання представник позивача не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутність та вказала, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, вул. Ціолковського, 6/42, отримує послуги по теплопостачанню, які надає позивач. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.09.2007 року по 01.08.2015 року у розмірі 2 853 грн. 41 коп. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 41917, відкритого на імя [PERSON] Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

16.05.2016р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 21.04.2007 року. Від шлюбу дітей не мають. З серпня 2012 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в одному помешканні, але не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 21.04.2007р., від якого дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З серпня 2012 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

16.05.2016 р. позивачка звернулась в суд з позовом про стягнення на свою користь з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період його навчання до 01.03.2018 р., у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. На обґрунтування позову [PERSON] зазначено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який навчається у Кіровоградському будівельному коледжі і потребує матеріальної допомоги, а тому існують передбачені ст. 199 Сімейного кодексу України підстави для стягнення аліментів з відповідача. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, стверджуючи про відсутність передбачених законом підстав для його задоволення. Заслухавши пояснення сторін і вивчивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю. В судовому засіданні встановлено, що 16.05.2016 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] з підстав, передбачених ст. 199 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено обов»язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Викладене вище об»єктивно свідчить, що [PERSON] 16.05.2016 р. звернулась в суд з позовом про виконання відповідачем передбаченого ст. 199 Сімейного кодексу України обов»язку, який у відповідача ще не виник, оскільки 18 років сину [PERSON] виповнилось лише 27.05.2016 р. В зв»язку з цим, відповідно до даного позову, з підстав, зазначених у ньому, аліменти з відповідача не можуть бути стягнуті і в задоволенні позову необхідно відмовити. З урахуванням викладеного, відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України і

Outcome: dismissed