Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

15 квітня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 196 066,92 грн. завданої матеріальної шкоди, 900,00 грн. витрат на проведення оцінки розміру заподіяної шкоди, 970,00 грн. витрат на транспортування пошкодженого автомобіля на стоянку, 1 100,00 грн. витрат на зберігання пошкодженого автомобіля на автостоянці. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок кримінального правопорушення автомобіль позивача було пошкоджено та спричинена матеріальна шкода в розмірі 196 066,92 грн. За вчинене кримінальне правопорушення відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності. Крім того, позивачем було понесено витрати в розмірі 900,00 грн. за проведену оцінку вартості пошкодженого автомобіля, 970,00 грн. - витрати на транспортування автомобіля та 1 100,00 грн. - сплачено за зберігання автомобіля на платній стоянці. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, до розгляду справи будь-які пояснення чи заперечення на позовні вимоги не надійшли. Тому у відповідності з ст..169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представників позивача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 28.02.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна. Речовий доказ, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій [PERSON], а саме: автомобіль «Лексус», державний номер [NUMBER] після вступу вироку в законну силу залишено у володінні власника. Цивільний позов [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено та роз'яснено право [PERSON] звертатися в подальшому до суду в порядку цивільного судочинства. Вироком Шевченківського районного суду м.Києва та ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28.05.2013 року встановлено, що з оглянутого в судовому засіданні висновку експерта - розмір матеріальної шкоди заподіяно власнику автомобіля «Лексус РХ 350», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП 22.07.2012 року складає 196066, 92 грн. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28.05.2013 року вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 28.02.2013 року щодо [PERSON] змінено. Пом'якшено [PERSON] призначене покарання за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 (п'яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності. На підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від призначеного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2013 року ухвалу апеляційного суду м.Києва від 28.05.2013 року щодо [PERSON] змінено, виключено з ухвали рішення суду про призначення [PERSON] додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. У решті судові рішення залишено без змін. В судовому засіданні представники позивача суду пояснили, що на момент дорожньо-транспортної пригоди (пошкодження автомобіля) - 22.07.2012 року, автомобіль позивача не було застраховано та відповідач будь-яких коштів на відшкодування спричиненої шкоди позивачу не сплачував. Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч.1 ст. 1177 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, так як встановлено в судовому засіданні, що з вини відповідача була спричинена матеріальна шкода позивачу, яка є власником автомобіля, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 196 066,92 грн. за пошкодження автомобіля. Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів на підтвердження відшкодування шкоди суду не надав. Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів за проведення оцінки, витрат на транспортування та зберігання автомобіля, оскільки з копій квитанції до прибуткового касового ордеру №46 вбачається, що за оцінку транспортного засобу було сплачено [PERSON], а не позивачем. Крім того, з копій товарних чеків за парковку та транспортні послуги не можна зробити висновок, що саме позивач понесла зазначені витрати. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial