Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

16 листопада 2017 року позивачка [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: 84320, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Хабаровська, 40-230, звернулася до суду з позовом до [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: 84300, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Л.Бикова, 15-84, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 січня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них з відповідачем народилась дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. У зв'язку із чим, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зʼявились надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не сповістив про причини своєї відсутності. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО від 20 січня 2009 року, виданого відділом РАЦС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 31. Згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-НО від 12 червня 2009 року, виданого відділом РАЦС Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] Як вбачається із довідки про склад сімʼї позивачка зареєстрована разом з дитиною та своїми батьками за адресою: м.Краматорськ, вул. Хабаровська, 40-230. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2.,3 ст. 181 СК України). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання дитини судом не встановлено, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогамст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved