Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

15.04.2015 року [PERSON], в особі представника за довіреністю [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 22.494 грн. 91 коп., а також витрати по сплаті судового збору. При цьому позивач вказує на те, що 15.07.2014 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого вона передала відповідачу у борг грошові кошти в сумі 13.748 грн., які останній зобов'язався повернути до 01.08.2014 року. При отриманні коштів відповідачем власноручно була написана відповідна розписка. На її неодноразові вимоги про повернення боргу відповідач не реагує, до теперішнього часу борг їй не повернув. Крім того, позивачка вважає, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України [PERSON] повинен сплатити їй 3% річних від простроченої суми за час прострочення в розмірі 281,37 грн. та інфляційні нарахування в сумі 1.182 грн. 33 коп. Також, [PERSON] вказує на те, що у зв'язку з неправомірною поведінкою [PERSON], який не повернув позичені в неї кошті, в її родині погіршилися стосунки, постійно виникають сварки, які призвели до погіршення її морального стану. Позивачка вважає, що своїми протиправними діями відповідач завдав їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 1.500 грн. Посилаючись на викладені обставини, положення ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, а також на те, що грошове зобов'язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, [PERSON] просить задовольнити її позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на її користь борг за договором позики в сумі 13.748 грн., 3% річних від простроченої суми за час прострочення в розмірі 281,37 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 249 днів прострочки в розмірі 3.039 грн. 61 коп., інфляційні нарахування в сумі 1.182 грн. 33 коп., а також моральну шкоду в розмірі 1.500 грн., витрати на правову допомогу у сумі 2.500 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги уточнив. Просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг за договором позики в сумі 13.748 грн., 3% річних від простроченої суми за час прострочення в розмірі 281,37 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 249 днів прострочки в розмірі 3.039 грн. 61 коп., інфляційні нарахування в сумі 4.687 грн. 44 коп., а також моральну шкоду в розмірі 1.500 грн., витрати на правову допомогу у сумі 2.500 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивачки, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України по договору позики одна сторона передає у власність другій стороні гроші або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцю таку ж суму грошей чи рівну кількість речей того ж виду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як встановлено судом, 15.07.2014 року відповідач [PERSON] уклав з [PERSON] договір позики, згідно якого отримав у позивачки в борг гроші в сумі 13.748 грн., які зобов'язався повернути до 01.08.2014 року, що підтверджується його особистою розпискою (а.с. 4, 23 (оригінал розписки). Як вказує представник позивачки, після закінчення встановленого сторонами строку повернення боргу [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] з вимогою повернути їй позичені гроші, але відповідач на її вимогу гроші не повернув. Крім того, представник позивачки вважає, що відповідно до вимог ст. 625 ЦК України [PERSON] повинен сплатити позивачці 3 % річних від простроченої суми за час прострочення в розмірі 281,37 грн. та інфляційні нарахування в сумі 4.687 грн. 44 коп. Вказані обставини підтверджуються як поясненнями представника позивачки, так і матеріалами справи, в тому числі особистою розпискою [PERSON] про отримання ним у борг грошових коштів у [PERSON] у розмірі 13.748 грн. на строк до 01.08.2014 року (а.с. 4, 23). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором позики від 15.07.2014 року належним чином не виконав, у встановлений в договорі строк гроші не повернув, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг у розмірі 13.748 грн., 3% річних від простроченої суми за час прострочення в розмірі 281,37 грн. та інфляційні нарахування в сумі 4.687 грн. 44 коп. При цьому суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за 249 днів прострочки в розмірі 3.039 грн. 61 коп., оскільки вони не відповідають умовам укладеного сторонами договору позики (розписки) та суперечать вимогам чинного законодавства. Що стосується вимог [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди, то суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями відповідача позивачці [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягає в переживаннях позивачки з приводу неотримання нею позичених відповідачу грошових коштів, а також порушенні її життєвих зв'язків. При визначенні розміру грошового відшкодування, суд враховує ступінь вини відповідача [PERSON], який майже рік не повертає позивачці значну суму коштів, а також глибину душевних страждань позивачки, тому розмір грошового відшкодування заподіяної позивачці моральної шкоди суд визначає в сумі 500 грн. Оскільки суд частково задовольняє вимоги [PERSON], то, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягує з [PERSON] на користь позивачки витрати по сплаті судового збору за вимогою про стягнення боргу в сумі 243 грн. 60 коп., витрати по сплаті судового збору за вимогою про стягнення моральної шкоди в сумі 243 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 2.500 грн., а також витрати по відправленню телеграми в розмірі 80 грн. 90 коп.

Outcome: partial