Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

15.03.2021 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач доводиться їй батьком. Після розірвання шлюбу між батьками вона проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, батько сплачував аліменти на її користь до досягнення повноліття. На даний час вона є повнолітньою і продовжу навчатись у Київському національному торгівельно-економічному університеті у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на проживання, харчування, придбання одягу, канцтоварів, проїзд між місцем проживання та місцем навчання, яку одна мати не може надати в повній мірі. Вона навчається на денній формі навчання і не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, стипендії вона також не отримує. Загальна вартість навчання становить 83930,00 гривень. Навчання закінчується в червні 2023 року. Вважає, що відповідач має можливість надавати фінансову допомогу, оскільки має задовільний стан здоров`я, отримує пенсію і до настання її повноліття сплачував аліменти в такому розмірі. У зв`язку з цим, прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання в розмірі ј частини від всіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду на період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.03.2021 відкрито провадження у цій справі та призначено судове засідання (а.с. 14). Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Ухвалу суду разом із позовною заявою з додатками відповідач отримав 14.05.2021, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 24). Відзив на позовну заяву не направив. Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 28.05.2021 про проведення заочного розгляду справи. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). Позивач зареєстрована та фактично мешкає разом з матір`ю [PERSON] , в [ADDRESS] (а.с.3). Згідно листа Головного управління пенсійного фонду України, з пенсії [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , проводилися стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] , згідно виконавчого листа №2-240 від 29.04.2003. Заборгованість відсутня (а.с.4). Згідно довідки № 1923 від 10.02.2021 [PERSON] є студенткою 2 курсу, що здобуває ступінь вищої освіти «бакалавр» денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Київського національного торгівельно-економічного університету. Термін навчання за ступенем «бакалавр» закінчується у червені 2023 (а.с.5). Копією договору №2858 д/6к- про навчання (підготовку) від 22.08.2019 встановлена загальна вартість освітньої послуги, що становить 83 930 грн (а.с.6-7). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, придбанням одягу, проїзду між місцем навчання та місцем проживання, оскільки не працює, не отримує стипендію, самостійного доходу немає. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 1/4 частини, яку остання просить стягнути з відповідача щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дочки саме в такому розмірі та не заявляла клопотань про їх витребування судом. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Також судом враховується та обставина, що позивачка, як повнолітня особа, може вживати заходи для свого власного забезпечення. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідач отримує пенсію, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 15 березня 2021 року на період навчання до червня 2023 року, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання відповідачем свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно з положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 605 грн.

Outcome: partial