Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

15.03.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника відповідача [PERSON] Колесника К.А. про ухвалення додаткового рішення розподіл судових витрат у справі № 755/15862/19. Зі змісту заяви та детального опису витрат на правову (правничу) допомогу за договором про надання правової (правничої) допомоги від 03.12.2019 убачається, що відповідач просить стягнути з позивача кошти за таку правничу допомогу у розмірі 116 000 грн. 26.04.2021 року до суду від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшли заперечення з проханням відмовити у задоволенні заявлених вимог про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу з посиланням на їх безпідставність, необґрунтованість та неспівмірність складності справи і предмету заявленого позову. Зазначено, що представником відповідача не повідомлено поважних причин з яких детальний розрахунок судових витрат не міг бути поданий до судових дебатів по цивільній справі. В судове засідання відповідач, позивач третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Л.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Представник відповідача Колесник К.А. суду подав заяву про розгляд питання ухвалення додаткового рішення без участі сторони відповідача, просить задовольнити заяву у повному обсязі. У запереченнях на заяву представник позивача [PERSON] просить розглянути заяву за відсутності позивача. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі сторін по справі та третьої особи, відповідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Згідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горбунова Леся Василівна, про визнання договору довічного утримання недійсним в порядку спадкування. Питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу рішенням суду не вирішувалося у зв`язку з тим, що представник відповідача у підготовчому судовому засіданні подав суду заяву про намір подати відповідачем докази про понесені судові витрати на правничу допомогу, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, протягом 5 днів з моменту ухвалення судового рішення (т. 1 а.с. 98, 99). Відповідно положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України). Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Інтереси відповідача під час розгляду справи представляв адвокат Колесник А.В. згідно ордера серії КВ № 441171 виданим АБ «Костянтина Колесника» (т. 1 а.с. 107). Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Пунктом 2.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.12.2019 р., укладеного між відповідачем та Адвокатським бюро «Костянтина Колесника», визначено, що адвокатським бюро, серед іншого, надаються види правової допомоги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід клієнта, складання заяв, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів клієнта у судах всіх інстанцій під час здійснення цивільного судочинства, інші види допомоги. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Надання суду таких документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правову допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. Відповідно пункту 5.2 Договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.12.2019 р., гонорар за правову допомогу, надану згідно з п. 2.1 цього договору, встановлюється за взаємною домовленістю сторін та визначається у додаткових угодах до цього договору. Пунктами 2, 3 Додаткової угоди № 1 від 03.12.2019 року до Договору про надання правової допомоги від 03.12.2019 р., укладеної між відповідачем [PERSON] та адвокатом Колесник К.А., визначено, що вартість правової допомоги становить 2 000 грн. за годину роботи Адвокатського бюро, і підлягає сплаті у порядку, визначеному Договором. Гонорар Адвокатського бюро визначається у розмірі 75 000 грн. і підлягає сплаті протягом 3 банківських днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким у задоволенні позову [PERSON] буде відмовлено (т. 2 а.с. 117). До заяви про ухвалення додаткового рішення додано детальний опис витрат на правову (правничу) допомогу та Акт виконаних робіт № 1 від 12.03.2021 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.12.2019 р. (т. 2 а.с. 111-113, 118, 119). Позивач в особі представника заперечує проти стягнення заявлених відповідачем коштів у розмірі 116 000 грн. у відшкодування правничої допомоги, посилаючись на безпідставність та неспівмірність таких вимог складності справи та предмету позову. Зазначає, що ознайомлення адвоката та попередній правовий аналіз ситуації з метою оцінки наявності перспектив та правових підстав, розробки пропозицій та рекомендацій, на що витрачено 4 години часу вартістю 8 000 грн., є необґрунтованими, це є питаннями кваліфікації адвоката, тому дослідженим можуть бути лише матеріали справи, що займе дві години. Закон не вимагає подачі додаткових пояснень до відзиву, тому заперечує проти витрат 2 000 грн. Клопотання про витребування доказів фактично дублювало клопотання позивача, яке судом було задоволено. Процесуальної необхідності щодо моніторингу результатів судових засідань за допомогою телефонного зв`язку сторона позивача не вбачає. Гонорар 75 000 грн. необґрунтований. Також є завищений гонорар 16 000 грн. за участь у 8 судових засіданнях, позивач вважає співмірним за 1 судове засідання гонорар по 500 грн. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі № 755/15364/17 при ухваленні додаткового судового рішення по розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Також у постанові від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернувся до суду, їх значення для заявника. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Розподіляючи понесені відповідачем втрати на професійну правничу допомогу суд дійшов висновку про те, що надані Додаткова угода № 1 від 03.12.2019 до Договору про надання правової допомоги від 03.12.2019 р., укладена між відповідачем [PERSON] та адвокатом Колесник К.А., детальний опис витрат на правову (правничу) допомогу та Акт виконаних робіт № 1 від 12.03.2021 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі 116 000 грн. з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. У детальному описі робіт та Акті виконаних робіт № 1 зазначено загальну суму розміру винагороди адвокату за договором 116 000 грн. з виконанням наступних робіт: - на ознайомлення та попередній правовий аналіз ситуації (питання) клієнта з метою оцінки наявності перспектив та правових підстав для захисту прав та інтересів клієнта; розробка пропозиції і рекомендацій зі стратегії та тактики представництва і захисту інтересів клієнта, дослідження документів, наданих клієнтом, дослідження змін до законодавства з урахуванням попередніх редакцій та тривалості правовідносин, в яких перебуває клієнт, дослідження та аналіз судової практики в подібних правовідносинах - витрачено 4 години робочого часу вартістю 8 000 грн. Натомість, з урахуванням спірних правовідносин та обґрунтування позову, що не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, критерію реальності адвокатських витрат, суд вважає, що в цій частині послуг підлягає оплаті 2 години робочого часу розміром винагороди 4 000 грн. з розрахунку за договором за 1 годину - 2 000 грн. - на складення та подання до суду оформлених додаткових пояснень до відзиву позовної заяви, додатків до нього, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат з виготовленням копій документів - витрачено 1 годину. Однак, обсяг і складність цих процесуальних документів не є значним (т. 1 а.с. 98, 99), що не вимагало великого обсягу юридичної роботи, у зв`язку з чим суд рахує для подання вказаних документів доцільність та розумність необхідності витраченого часу 0,5 години, що відповідає гонорару 1 000 грн. - на складення та подання клопотання про витребування доказів та клопотання про закриття провадження - витрачено 1 годину. Проте, судом було відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, тому в частині складення клопотання про витребування доказів слід рахувати 0,5 год. витраченого часу вартістю 1 000 грн. - на складення та подання до суду заяви про застосування зустрічного забезпечення позову - витрачено 2 години з розміром винагороди 4 000 грн. Натомість, судом було відмовлено у задоволенні такої заяви, тому підстави для оплати правової допомоги в цій частині відсутні. - на складення та подання заяви про роз`яснення судового рішення - витрачено 1 година вартістю 2 000 грн. Однак, суд не враховує цю суму гонорару, оскільки у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовлено. - на моніторинг результатів судових засідань за допомогою телефонного зв`язку - витрачено 2 години, розміром винагороди адвокату 4 000 грн. Проте такі послуги не можна вважати правовою допомогою, до того ж суд у ході розгляду справи належним чином інформував учасників справи про дати судових засідань. - за участь у 8 судових засіданнях - витрачено 8 годин вартістю 16 000 грн. Проте, відповідно протоколів судових засідань представник відповідача бав участь у 6 судових засіданнях, а саме: 03.12.2019, 21.01.2020, 21.02.2020, 16.11.2020, 25.01.2021, 09.03.2021. З урахуванням часу проведених судових засідань та значення справи для сторін, заперечень позивача проти стягнення витрат на правничу допомогу,

Outcome: partial