Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

16 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за навчання в сумі 10250 гривень, пеню в розмірі 1388 гривень 66 копійок та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 вересня 2010 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 10-2/ОФ2-2018 за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Міжнародні відносини», очної форми навчання, на платній основі. Вартість навчання, згідно з п. 3.3. вказаного договору, становить 2050 гривень за один місяць навчання. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 1515/ст. від 06 липня 2011 року [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов договору з 04 липня 2011 року. Під час навчання відповідач виконувала свої зобов'язання за договором неналежним чином, плату за навчання у встановлений термін не внесла, внаслідок виникла заборгованість в сумі 10 250 гривень. Відповідно до п. 4.2 договору про навчання у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг Відповідач сплачує Національному авіаційному університету пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. За період заборгованості з 03 квітня 2013 року по 02 квітня 2014 року відповідачу нарахована пеня у розмірі 1388 гривень 66 копійок. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання слухати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась. (а.с. 14) Вивчивши матеріали справи, суд вирішив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 08 вересня 2010 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір про навчання № 10-2/ОФ2-2018 за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» за напрямом «Міжнародні відносини», очної форми навчання, на платній основі. Вартість навчання, згідно з п. 3.3. вказаного договору, становить 2050 гривень за один місяць навчання. Згідно з наказом ректора Національного авіаційного університету № 1515/ст. від 06 липня 2011 року [PERSON] було відраховано з університету за порушення умов договору з 04 липня 2011 року. Під час навчання відповідач виконувала свої зобов'язання за договором неналежним чином, плату за навчання у встановлений термін не внесла, внаслідок виникла заборгованість в сумі 10 250 гривень. Відповідно до п. 4.2 договору про навчання у випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг [PERSON] сплачує Національному авіаційному університету пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. За період заборгованості з 03 квітня 2013 року по 02 квітня 2014 року відповідачу нарахована пеня у розмірі 1388 гривень 66 копійок. Розрахунок загальної суми заборгованості Відповідача наданий суду і відповідає вимогам. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за навчання, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 08 вересня 2010 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] був укладений договір про навчання, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання цього договору. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Частиною 4 ст. 60 ЦПК визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не надано доказів, що [PERSON] здійснювала оплату за навчання згідно умов договору. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved