overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

17.04.2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заява мотивована тим, що з початку березня 1999 року до [INFO] року [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON], проте шлюб оформлено не було. [PERSON] помер [INFO] року. Родичів у нього не було. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді будинку, в якому вони разом проживали. Оскільки шлюб укладено не було, [PERSON] просить встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю для того, щоб прийняти спадщину. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився за невідомих обставин. Клопотань про відкладення розгляду заяви від заінтересованої особи не надходило. Заслухавши заявницю, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Статтєю 256 ЦПК України передбачено, що факт проживання однією сім'єю чоловіки та жінки без шлюбу може бути встановлений в судовому порядку. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] З березня 1999 року в цьому довомолодінні разом із [PERSON] проживала [PERSON] Вони вели спільне господарства, мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом. Вони мешкали як подружжя, піклувались один за одного, надавали один одному необхідну допомогу. Між ними були поділені сімейні обов'язки. Але з різних причин реєстрація шлюбу не відбулася. Це підтверджується актом депутата Амвросіївської міської ради від 15.04.2014 року та поясненнями допитаної в якості свідка [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Оскільки інших родичів у [PERSON] немає, після його смерті [PERSON] самостійно здійснила його похорон та продовжує мешкати в належному йому домоволодінні. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з березня 1999 року по день його смерті, тобто до [INFO] року. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

17.04.2014 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що останнім часом з відповідачем почали виникати сварки та непорозуміння, вести спільне господарство сторони взагалі перестали, тому позивач вважає, що зберігати шлюб немає сенсу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Від позивача надійшла заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, однак до судового засідання не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 23.12.2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, за актовим записом № 353. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

17.04.2014 позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилався на те, що 04.12.2008 зареєстрував шлюб з відповідачкою та рішенням Волноваського районного суду від 25.07.2013 року шлюб між ними розірвано. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідачка добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просив суд стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини. В дане судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зменшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі, а саме: 300 грн. щомісячно, до повнолітття дитини. Відповідачка в дане судове засідання не з'явилася, в минулому судовому засіданні погодилася сплачувати аліменти у розмірі 300 грн на місяць. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.184 ч.1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони 04.12.2008 зареєстрували шлюб та рішенням Волноваського районного суду від 25.07.2013 року шлюб між ними розірвано (а.с.7). Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні (а.с.6,8,27). Позивач постійної роботи не має, є інвалідом 3 групи (а.с.19) та не має можливості самостійно утримувати дочку. Відповідачка добровільно матеріальну допомогу не надає, має нерегулярний дохід. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

17.04.2014 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу). Вказує, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2012р., знаходиться в відпустці по догляду за дитиною: сином [PERSON], [INFO], відповідач працює, матеріальної допомоги не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до ст.61 ч.1 ЦПК України що не потребує доказуванню, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в відпустці по догляду за яким знаходиться позивач [PERSON], що підтверджується також свідоцтвом про народження дитини та реєстрацію шлюбу, а.с.5,6. Відповідно до ст.75 ч.2, 4, ст.80 ч.2 Сімейного Кодексу України - право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, та потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може таку допомогу надавати. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги якщо заробітна плата, пенсія, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дітей, та з урахуванням інших обставин що мають суттєве значення. При встановленні розміру аліментів суд враховує що відповідач [PERSON] є працездатним, працює, інших утриманців не має, тому вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу) є обґрунтованими. Згідно Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, з позивача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60грн.. На підставі ст.ст.75, 80 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

17.04.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби Дніпропетровської області в особі Центрально-Міського відділу у м. Кривому Розі ГУ Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що вона є власником будинку №34 по вул.Святкова в м.Кривому Розі, крім неї в будинку зареєстровані відповідач, донька [PERSON] та син [PERSON] Відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано 08.10.2013 р., починаючи з червня 2013 р. відповідач в будинку не проживає, добровільно знятися з реєстрації відмовляється. В звязку з важким матеріальним становищем вона не в змозі сплачувати комунальні послуги за [PERSON], крім того його реєстрація в будинку слугує перешкодою для отримання субсидії. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений через оголошення у пресі. Представник третьої особи Центрально-Міський РВ в м.Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просить суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 16.04.2003 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.06.2003 р. будинок №34 по вул.Святкова в м.Кривому Розі належить на праві приватної власності [PERSON] а.с.4,5 свідоцтвом про розірвання шлюбу встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] 08.10.2003 р. розірвано а.с.7, згідно акту від 11.01.2014 р. [PERSON] з червня 2013 р. в будинку №34 по вул.Святкова в м.Кривому Розі не проживає а.с. 8, довідкою квартального комітету №86 від 11.01.2014 р. встановлено, що за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Святкова, буд.34 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] а.с.9. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] з червня 2013 р. не проживає в [INFO]. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Оскільки відповідач в спірній квартирі не проживає з червня 2013 р., житло за призначенням не використовує більш ніж 6 місяців без поважних причин, відповідно може бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

17.04.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. В обґрунтування вказує, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого, відкрилася спадщина. У встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки хворіла та перебувала в тяжкому матеріальному становищі. Ще при житті, 10.06.2005 року, [PERSON] склав заповіт, яким заповів усе належне йому на день смерті майно їй - [PERSON], інші спадкоємці відсутні. Позивач просить визначити додатковий строк [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] надав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутністю. Відповідач Виконком Тернівської районної у місті ради надав відгук про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.ст.130 ч.4,174 ч. 4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. Наявність спадкового майна, смерть спадкодавця, підтверджується наданими позивачем доказами. Згідно листа Криворізької районної Державної нотаріальної контори від 12.06.2014р. за № 1766/02-14,після смерті [PERSON], померлого [INFO] , з заявою про намір прийняти спадщину звернулася [PERSON] Правовідносини регулюються ст.1272 ЦК України, згідно норм якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки відповідач позов визнав, суд не входить в обговорення поважності причин пропуску строку, та в разі згоди вважає можливим надати позивачу додатковий двомісячний строк, достатній для подачі зави про прийняття спадщини після померлого [PERSON] На підставі ст.ст.1265, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

17.04.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2010 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.4. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

17.04.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, та на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO]. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON], перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.02.2012 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніяких доходів не має. [PERSON] матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини в добровільному порядку не надає. У зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], проте в судові засідання призначені на 08.08.2014 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов задовольнити частково за наступними підставами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини позивача сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.7. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково у відповідності зі ст.ст. 84 ч.2, 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягувати аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісяця, починаючи з 17.04.2014 року, до досягнення сином [PERSON], [INFO], 3-х років, тобто до [INFO], а також аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 17.04.2014 року щомісяця, до його повноліття, на користь позивача. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. на користь держави, оскільки стягнуті аліменти на утримання дитини та на утримання дружини, з якою проживає дитина. На підставі ст.ст. 84, 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

17.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 30.07.1994 року в Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання подружжя припинили у 2012 року по причині різних поглядів на сімейне життя, в результаті чого систематично виникають сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Майновий спір між сторонами відсутній, тому позивач просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] надала суду телефонограму, в якій позов визнала та прохала справу розглянути в її відсутності та залишити їй прізвище -«[PERSON]». Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання у 2012 році, майновий спір вітсутній, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

17.04.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З ініціативи відповідача в них часто виникають суперечки навіть в присутності дитини, які інколи переростали в бійку. Більше 2 місяців вони проживають окремо, відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини. Позивач вважає подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі. В позові просила постановити рішення про розірвання їхнього з відповідачем шлюбу. На попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що позовні вимоги визнає і що наслідки визнання позову йому відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію паспорта позивача; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2009 року; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER]від 18.08.2011 року; довідку Ємільчинської селищної ради № 523 від 15.04.2014 року про склад сім'ї позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір. На підставі наведеного, ч. 3 ст.105, ч. 1 ст. 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

17.04.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.03.2001 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають наповнолітнього сина [PERSON], [INFO] В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2001 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved