Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

15.08.2016 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з уточненим в ході судового розгляду справи позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, однак ухиляється від покладених на нього сімейним кодексом обовязків та добровільно не здійснює матеріальну підтримку на їх утримання. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подання позову і до досягнення старшою дитиною свого повноліття, після чого продовжити стягнення аліментів на утримання молодшої дитини в розмірі ? частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною свого повноліття. Сторони до судового засідання не зявилися, надали до суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, відповідач уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти задоволення вимог позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі в них народилось двої дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження серії I-НО № 546954 та серії І-НО № 446709 однак ухиляється від покладених на нього сімейним кодексом обовязків та добровільно не здійснює матеріальну підтримку на її утримання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них. хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2. З ст. 181 СК України). \~\~\~\~\~\~Відповідно до роз'яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. \~\~Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень він не має, матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дитини. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - у твердій грошовій сумі. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Аналізуючи вищенаведене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей, а тому з відповідача відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved