Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

16 грудня 2015 року заявник [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що вона зареєстрована у [INFO], та є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території району проведення АТО до м. Костянтинівка Донецької області, адреса вул. Громова, 27-5. 06 січня 2015 року у міській лікарні №6 м. Макіївка Донецької області вона народила дитину хлопчика [PERSON], батьком якого є [PERSON], з яким заявниця 06 лютого 2015 року уклала шлюб у м. Макіївка Донецької області. У звязку з тим, що вказана територія тимчасово непідконтрольна Україні внаслідок окупації, то вона не може зареєструвати в органах РАЦС народження дитини та отримати належне свідоцтво. Наявне у неї медичне свідоцтво про народження дитини та свідоцтво Гірницького відділу ДРАЦС РС Макіївського МУЮ у Донецькій області видані на окупованій території, у звязку з чим не є дійсними та не створюють правових наслідків. У відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ їй були надані письмові роз*яснення щодо підстав для проведення реєстрації народження дитини. З метою отримання свідоцтва про народження дитини державного зразка та подальшого оформлення соціальної допомоги просила суд встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], 06 січня 2015 року у м. Макіївка Донецької області, у неї та батька дитини [PERSON] У судове засідання заявниця не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує заяву. Представник зацікавленої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 19). Суд, з*ясувавши позицію заявника та заінтересованої особи, дослідивши докази у справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], є громадянкою України (а.с. 4-6), підтримувала шлюбні відносини з [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8, 9), від спільного проживання з яким 06 січня 2015 року вона народила в пологовому відділенні міської лікарні №6 м. Макіївки Донецької області дитину хлопчика, про що їй було видано відповідний документ медичну довідку про народження (а.с. 11), на підставі якого у Гірницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецької області була проведена реєстрація народження її сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 37 (а.с. 10). Оскільки документи, що підтверджують факт народження дитини заявниці, видані установами на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, ці документи є недійними і не створюють правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». У звязку з проведенням в м.Макіївка АТО заявницю [PERSON] взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, що підтверджується довідкою № [NUMBER] від 15 вересня 2015 року (а.с. 12а). З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини від батька [PERSON] (а.с. 12), бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про народження її дитини, видане державним органом України, та право на належні їй виплати.

Outcome: approved