Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

16.10.2018 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, та на своє утримання до досягнення донькою трирічного віку в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем проживали разом у шлюбі, який 21.04.2018 року був зареєстрований виконавчим комітетом Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 03. 23.07.2018 р. у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. У даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому не має змоги працювати. Її рідні не мають можливості надавати матеріальну допомогу, у той час як це може робити відповідач. Відповідач здоровий, на утриманні інших осіб не має. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання позивача та малолітньої доньки відповідач відмовляється. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони по справі надали суду заяви про слухання справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 квітня 2018 року виконавчим комітетом Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 03 (свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 155355), під час якого у них 23.07.2018 року народилася донька [PERSON], батьком якої в Свідоцтві про народження (серії І-ФП № 284939) записаний відповідач\~[PERSON]. В даний час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, малолітня дитина знаходиться на повному її утриманні, відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на її утримання та на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Таким чином, враховуючи викладене вище, те, що відповідач визнав позов та таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову, та вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються. Отже, суд вважає за необхідне на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1409,60 грн. в дохід держави, як за дві вимоги. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved