overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

15.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 22.11.2017 року уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 506. Зазначає, що подружнє життя між ними не склалося через несумісність характерів та різноманітність поглядів на сімейне життя, що почало призводити до виникнення конфліктів, різного роду суперечок. На даний час фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть, а тому він прийшов до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, у зв`язку з чим просить суд позов задовольнити. 15.11.2019 року направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 28.11.2019 року. 29.11.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2019 року. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім`я сторін по справі припинила своє існування, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

15.11.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з травня 2012 року, від якого мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що приблизно з липня 2016 року їх з відповідачем шлюбні стосунки припинені, спільного господарство не ведуть, примирення вважає неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до якої позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче, а також повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав, заяви про розгляд справи без його присутності не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечувала. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 26 травня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №156, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.6,7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

15.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON] та стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітньої дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 10.05.2016 року зареєстрували шлюб, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідач працездатний, не хворіє, у зв`язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO] , також з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

15.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на її користь. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв`язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

15.11.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 1018. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 1018. В судове засідання позивачка не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 10 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 1018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.06.2012 року. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім`ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім`я розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

15.11.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 10.07.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 493. Свої вимоги позивач мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою суду від 06.03.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 10.07.2015 року уклали шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 493. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони протягом тривалого часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вимоги щодо компенсації понесених стороною позивача судових витрат заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

15.11.2021 позивачка звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 05.08.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області зареєстровано її шлюб з відповідачем, актовий запис № 427. З відповідачем вони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем не склалося спільне життя у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов,язки, відбувались сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечить її інтересам. З серпня 2021 року вони припинили шлюбні відносини з відповідачем та перестали вести спільне господарство. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 427. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 24.11.2021 прийнято до розгляду цю позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з,явилась, про день час та місце слухання справи була повідомлена належним чином; 13.12.2021 надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути в її відсутність ( а.с.-17). Відповідач у судове засідання не з,явився, про день час та місце слухання справи був повідомлений належним чином; 13.12.2021 надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень проти позову не має ( заява- а.с.18; копія паспорту громадянина України - а.с. 19-20). Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частина 1 статті 82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частина 4 ст. 206 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним, не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

15.11.207 р. Виконком Тернівської районної у місті ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] [INFO] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказує, що відповідач [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO]. З 1998 року дитина, після припинення шлюбних стосунків між батьками проживав разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] дитина проживала та проживає по теперішній час та знаходиться на утриманні повнолітньої сестри [PERSON]. Батько, відповідач у справі, [PERSON] участі у вихованні дитини та його утриманні не приймає, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток. Представник позивача - [PERSON], в судовому засіданні на задоволенні позову наполягає, підтвердила викладені в позові обставини. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, вказує, що дійсно не займався вихованням дитини, з обставинами викладеними в позові згоден. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються ст.164 ч.1 п.2 Сімейного Кодексу України згідно норм якої - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він… ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.10). Мати неповнолітнього [PERSON] відповідно свідоцтва про смерть, померла [INFO] року (а.с. 11). Згідно довідки №10643 від 09.08.2017 року та акту № 42 від 30.08.2017 року неповнолітній [PERSON] проживає разом зі своєю сестрою [PERSON] у [ADDRESS] (а.с. 7,8,14). Згідно висновку Виконкому Тернівської районної у місті ради № 1/31-137 від 14.02.2018 р., виконком вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] [INFO] (а.с.29 -30). Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не піклується про стан його здоров'я, не забезпечує належними умовами для проживання та продуктами харчування, що визнано відповідачем [PERSON] в судовому засіданні, тому суд вважає необхідним позов задовольнити та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

15.12.1984року сторони зареєстрували шлюб у Требуховецькій сільській раді Летичівського району, актовий запис № 34. Під час шлюбу у них, народилось троє синів: [INFO].-[PERSON], [INFO].- [PERSON], [INFO].-[PERSON], які на даний час є повнолітніми. Посилаючись на несхожість характерів, тривалу відсутність спільних інтересів, конфлікти, зловживання відповідачем алкогольними напоями та застосування до неї фізичної сили, із-за чого вона двічі зверталась до відділу поліції, [PERSON] звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач вимоги визнає. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у заяві підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи, і інтереси інших осіб, що є підставою для прийняття визнання відповідачем позову і задоволення вимог позивача, після розірвання шлюбу останній залишити прізвище «[PERSON]». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

- 15.12.1999 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб другий. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. У вересні 2007р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved