Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

15 лютого 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить стягнути із відповідача, [PERSON], заборгованість по кредитному договору № б/н від 11.03.2008 року у розмірі 75844,77 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт Банк має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Але, свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 75844,77 грн., з яких: 7162,09 грн. заборгованість за кредитом; 61372,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3460,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 3599,75 грн. штраф (процентна складова). Позивач свого представника у судове засідання не направив. В позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача, й дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, [PERSON] в судове засідання також не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. В своїй заяві відповідач також просить врахувати при ухваленні рішення, те, що вона ніде не працює та не має можливості сплачувати заборгованість за кредитним договором. Також, відповідач повідомила суду, що 27 квітня 2013 року, вона у звязку з реєстрацією шлюбу, змінила прізвище з «Олійник» на «Литвин», про що надала відповідні докази. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.03.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт Банк має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно відповідач [PERSON] у звязку з реєстрацією шлюбу 27 квітня 2013 року, змінила прізвище на «Литвин» /а.с.40/. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. /а.с.14/ Однак, зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 31.12.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 75844,77 грн., з яких: 7162,09 грн. заборгованість за кредитом; 61372,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3460,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 3599,75 грн. штраф (процентна складова). Але з таким розрахунком позивача погодитись не можна з наступних підстав. Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм та правил надання банківських послуг та тарифи банку, які стосуються зміни відсоткової ставки в сторону збільшення від 36% і більше не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки позивачем не надано доказів, що такі умови містять підпис позичальника. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень+5% від суми позову (а.с.13 на звороті). Аналогічно судом не може бути застосована і ця штрафна санкція як умова кредитного договору, оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг погодився відповідач на момент укладення договору. Позивач суду не надав доказів про підписання відповідачем [PERSON] умов та правил надання банківських послуг. Це не суперечить і правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі № 6-16 цс 15 від 11 березня 2016 року. Що ж стосується комісії та пені, то така умова кредитування не зазначена ні у заяві позичальника про надання банківським послуг, а також не передбачена і наданими позивачем у матеріали справи умовами та правилами надання банківських послуг, тому заборгованість за пенею та комісією також не підлягає стягненню з відповідача. До того ж відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 31.12.2016р. за тілом кредиту у розмірі 7162,09 грн. та проценти із відсоткової ставки 36%, за таким розрахунком: різниця у нарахованих процентах за період з 01.04.2015р. по 31.12.2016 р. включно складає 7,2%. Загальний розмір нарахованих відсотків за період з 01.04.2015 року по 31.12.2016 року включно складає 51930,58 грн. (61372,93 грн.-9442,35 грн.), а від цієї суми 7,2% складає 3739,00 гривень. Таким чином розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, який підлягає стягненню з відповідача складає 61372,93-3739,00=57633,93 грн. Таким чином з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 31.12.2016 року в сумі 64796,02 грн., з яких: 7162,09 грн. заборгованість за кредитом; 57633,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~із відповідача на користь банку необхідно стягнути судові витрати\~\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 1366,88 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial