Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

15 березня 2018 року до Червонозаводського районного суду із вищевказаною позовною заявою звернулася [PERSON]. Ухвалою судді від 22.05.2018 року відкрито провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу на праві приватної власності належить ізольована квартира [ADDRESS]. Підставою права приватної власності є договір купівлі-продажу від 24.07.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстровано у реєстрі за №5857. У 2006 році позивач [PERSON] познайомилася з відповідачем [PERSON], на той час остання була вагітною, не мала постійного місця реєстрації у м. Харкові. Сама відповідач народилася та раніше проживала в АР Крим, Сімферопольському районі, с. Кольчужному, вул. 30 років Перемоги, 24. [PERSON] зазначає, що на час знайомства, відповідач працювала та постійно проживала у м. Харкові, винаймаючи квартиру. Вони подружилися, [PERSON] поскаржилася позивачу, що їй скоро народжувати, а без місця реєстрації у м. Харкові вона не має можливості стати на облік як вагітна та поставити на облік у медичних закладах дитину. Власники житла, яке винаймала відповідач, не погоджувалися надати згоду на її реєстрацію у їхній квартирі. Тому відповідач і попросила [PERSON] про допомогу. Позивачу стало шкода вагітну [PERSON], і вона погодилася зареєструвати відповідача у своїй квартирі, що вони і зробили 14.06.2006 року. Дитину, [PERSON], відповідач народила 06.11.2006 року і зареєструвала у належній позивачу квартирі без згоди останньої, навіть не повідомивши про це. Дозволу на реєстрацію у належній їй квартирі відповідача [PERSON] [PERSON] не давала, ніяких заяв з приводу його реєстрації не писала. Далі позивач вказує на те, що через деякий час (приблизно у 2008 році, точніше не памятає) після народження дитини, відповідач повідомила її, що збирається переїжджати в інше місто, у яке саме не зазначила, сказала лише, що як тільки влаштується на новому місці, повідомить [PERSON], і вони вирішать питання про зняття її з реєстраційного обліку у квартирі останньої. З того часу, як зазначає позивач, ніякого звязку з [PERSON] не було. Вона намагалася додзвонитися до відповідача, але відповідач змінила номер телефону, а нового позивач не знає. На протязі десяти років у [PERSON] з відповідачами немає ніякого звязку. Відповідачі у належній їй квартирі не проживають, але зняти їх з реєстраційного обліку позивач не може. Жодного дня відповідач з дитиною у її квартирі не проживали. Про те, що у квартирі, крім відповідача [PERSON], зареєстрований ще й її син, [PERSON], [PERSON] стало відомо, коли отримала довідку з місця проживання про зареєстрованих осіб. До того ж, позивач звертає увагу на те, що квартира тривалий час знаходиться в аварійному стані, там ніхто не проживає, зі сторони дворового фасаду відбулося обрушення цегляної кладки зовнішньої стіни. Тому квартира перебуває у нежитловому стані, починаючи з 2007 року. Це підтверджується листом КП «Жилкомсервіс» від 17.12.2015 року. У теперішній\~час у\~позивача [PERSON]\~виникла \~необхідність у\~додаткових \~коштах,\~тому вона\~вирішила \~продавати \~належну їй\~квартиру.\~Однак здійснити\~ відчуження\~ квартири\~не може,\~тому що\~там зареєстровані\~ відповідачі [PERSON], [PERSON]. [PERSON] вважає, що діями відповідачів порушується її право власності на вищевказану квартиру. Оскільки вона не можу у повній мірі розпоряджатися своєю власність, зокрема продати її. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Треті особи у судове засідання не зявилися, про день, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). За загальним правилом частини першої статті 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без її участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Позивач є власником ізольованої квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2002 року, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], зареєстровано у реєстрі за №5857. У той\~же час,\~згідно даних\~Відділу обліку\~та моніторингу\~ГУДМС України\~в Харківській\~області інформації\~щодо зареєстрованого\~місця проживання\~відповідача [PERSON]не знайдено, а [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. Стаття 319\~ЦК України закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, у позивача [PERSON] виникла необхідність у додаткових коштах, тому вона хоче реалізувати своє право розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд продати квартиру, але зробити цього не може, оскільки там зареєстровані відповідачі. До того ж, відповідно до листа КП «Жилкомсервіс» від 17.12.2015 року (а.с. 12) квартира знаходиться у непридатному для проживання стані, оскільки там тривалий час ніхто не проживає, зі сторони дворового фасаду відбулося обрушення цегляної кладки зовнішньої стіни. У 2009 році в результаті аварійної ситуації на внутрішньоквартирній системі центрального опалення подача теплоносія була припинена. Власник квартири №14 не виконав роботи по ремонту внутрішньо квартирної системи центрального опалення. На протязі десяти років у [PERSON] з відповідачами немає ніякого звязку. Реєстрація відповідачів у квартира [ADDRESS] перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі реалізовувати права власності та розпорядження належною їй квартирою. Також судом досліджено письмові докази покази свідків [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO]; [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO]; [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO]. У заяві від 26.06.2018 року [PERSON] підтверджує, що [PERSON] та її син [PERSON] за адресою: м. Харків, провулок І.Дубового (зараз - Троїцький), будинок №13, кв.№14 ніколи не проживали та не проживають. У заяві від 26.06.2018 року [PERSON] підтверджує, що [PERSON] та її син [PERSON] за адресою: м. Харків, провулок І.Дубового (зараз - Троїцький), будинок №13, кв.№14 ніколи не проживали та не проживають. У заяві від 26.06.2018 року [PERSON] підтверджує, що [PERSON] та її син [PERSON] за адресою: м. Харків, провулок І.Дубового (зараз - Троїцький), будинок №13, кв.№14 ніколи не проживали та не проживають. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. п. 3,7 ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особливого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, факт непроживання відповідачів у квартирі без поважних причин понад десяти років знайшов своє підтвердження зібраними по справі доказами, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved