Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, яку в ході судового розгляду уточнила та просить: стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття (а.с.20,21). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2014 року, який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2015 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо з жовтня 2014 року , і не надає їй належну матеріальну допомогу на утримання дитини, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Вона ж сама не працює, доходу ніякого не отримує, оскільки доглядає дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2015 року було розірвано( а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач по справі [PERSON], та який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.5), а також долученою до матеріалів справи довідкою № 687 від 05.08.2016 р. (а.с.29). Як вбачається з копії рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2016 року ( а.с.30,31), судом було частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач, який є особою працездатного віку, утриманням малолітньої дитини не займається, аліментів, визначених судом не сплачує, а отже, не виконує свого прямого батьківського обов'язку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршенням чи поліпшенням здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Надані позивачем пояснення свідчать про те, що життєві обставини, які були враховані при встановленні розміру аліментів у попередньому судовому рішенні, а також витрати, які вона несе на утримання дитини, змінилися. Крім того, позивач визначила, що аліменти в твердій сумі в розмірі 1500 гривень - є достатньою, на її думку, сумою коштів для забезпечення належного утримання її малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial