overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

16.09.2013 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому зазначила що 17.07.2004 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 191. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємної поваги та любові, спільне господарство не ведуть, спору відносно майна не мають. На даний час сторони мешкають окремо. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати покласти на неї. 16.12.2013 року винесено ухвалу про зупинення провадження по справі до виконання судового доручення. 28.03.2014 року відповідач в судовому засіданні у Хабаровському районному суді Хабаровського краю позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, не заперечував проти розгляду справи в його відсутність. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 17.07.2004 року, сторонами зареєстровано шлюб 17.07.2004 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено запис № 191 (а.с.3). В судовому засіданні також встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року, мешкають окремо, збереження сім'ї не можливо. За наведених обставин суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а тому даний шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судові витрати, а саме судовий збір у сумі 114,70 гривень (а.с.1) понесені позивачем при зверненні до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

16.09.2013р. Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 89673,74 гривень. У позові зазначили, що 08.08.2008р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №243149-CRED, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2500 грн., строком до 05.08.2010р., зі сплатою 30 %річних. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми основного боргу, відсотків, штрафу, на загальну суму 89673,74 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідачка не з'явилась, про день слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 08.08.2008р. між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №243149-CRED, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2500 грн., строком до 05.08.2010р., зі сплатою 30% річних. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала. Внаслідок чого у відповідачки станом на 26.08.2013р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 89673,74 грн. у тому числі: заборгованість за кредитом - 23407,36грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 61758,11 грн., штраф (фіксована частина) - 250грн., штраф (процентна складова) - 4258,27 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 896,74 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

16.09.2014р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.03.2014р. був розірваний. Під час шлюбу [INFO]. у них народилась донька [PERSON] яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Майнову допомогу на утримання дитини він надає нерегулярно. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.03.2014р. був розірваний (а.с. 4). Під час шлюбу [INFO]. у них народилась донька [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 2). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.3). Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, є працездатним, але не працює, майнову допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працює, на диспансерному обліку у лікаря не перебуває, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

16.09.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 11.11.2000р. уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Підставою для розірвання шлюбу,зазначає те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 11 листопада 2000 р. зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 267, що підтверджується копією свідоцтва одруження серії [NUMBER] від 11.11.2000р.(а.с.5) Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження.(а.с.5-7) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені, відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сім'я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

16.09.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи вимоги тим, що 12.09.1992 р. з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають троє малолітніх дітей. З 15.08.2014 р. подружніх стосунків не підтримують, хоча і проживають в спільному будинку, спільного господарства не ведуть. Діти перебувають на її утриманні, а чоловік - батько дітей добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на її користь на утримання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] аліменти у розмірі ? частини його заробітку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. В теперішній час він не працює через відсутність роботи, має судимість. Частково надає дітям грошову допомогу, однак не достатню для їх повноцінного утримання. З розміром аліментів, запропонованих до стягнення, погодився і вважає, що має можливість сплачувати аліменти, інших виконавчих листів не має, стан здоров'я нормальний. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], актовий запис № 3, [INFO] року - [PERSON], актовий запис № 3 і [INFO] року - [PERSON], актовий запис № 5, батьками яких є сторони (а.с. 2-4). Батько утриманням дітей не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не виконує, не працює, за станом здоров'я може надавати допомогу, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дітей і можливості їх матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179- 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

16.09.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання їх спільній неповнолітній дитині. У відкритому судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття. Відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням пояснень сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дитині. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати щомісячне утримання неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], хоча має таку можливість, то задля захисту законних інтересів дитини аліменти в розмірі 500 грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, необхідно стягувати з відповідача починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються ще й такими доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.07.2014 р., за яким [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5); - довідкою виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Гайсинського району № 299 від 15.09.2014 р., за якою [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] і знаходиться на її утриманні (а.с. 7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

16.09.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 25.06.1987 року.(а.с.2-4) Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з серпня 2013 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.60) Відповідачка також надала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов визнала.(а.с.62) Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

16.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, де посилаючись на поважність причин пропуску строку подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що мало місце [INFO], просив визначити додатковий строк терміном в три місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на те, що позивач [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини оскільки, на той час не мав правовстановлюючих документів на спадкове майно. У жовтні 2011 року від голови ФГ «Гамма» позивач [PERSON] отримав правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку. На даний час має намір оформити спадщину, але не може цього зробити, так як ним пропущений строк подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому просив визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць. Представник відповідача Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17 березня 2008 року Володимирівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, дійсно [PERSON] померла [INFO], після смерті якої залишилось спадкове майно. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №38564095 від 07.10.2014 року спадкова справа, після смерті [PERSON], не заводилась. При зверненні 16.11.2011 року до Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкоємцю за законом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Пропустив встановлений 6 місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

16.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту визнання батьківства вказуючи, що [INFO] помер його батько [PERSON], який до дня своєї смерті проживав однією сім'єю з [PERSON], яка є матір'ю заявника, в с. Свердловське, Кобеляцького району Полтавської області та записаний у свідоцтві про народження в графі батько лише як «[PERSON]». Після його смерті залишилося спадкове майно, на успадкування якого він має право, але отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості за відсутністю доказів родинних зв'язків. В зв'язку з цим, заявник прохав встановити факт визнання батьківства [PERSON] над ним. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав свої вимоги. Представник заявника [PERSON] в судовому засідання підтримала заявлені вимоги [PERSON] Від представника заінтересованої особи - Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надійшла заява, в якій сільський голова Скрильник М.В. прохав справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечував та підтвердив факт батьківства між заявником та [PERSON]. Матеріалами справи встановлено, що згідно довідки від 26.06.2012 року за № 1394, виданої Бутенківською сільською радою Кобеляцького району, [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO]; за випискою з погосподарської книги № 8, виданої Бутенківською сільською радою Кобеляцького району, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживали однією сім'єю та мали родинний зв'язок ( а.с.11,12). Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], які були сусідами сім'ї [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт визнання батьківства [PERSON] над [PERSON],- суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

16.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02.06.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 300 Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.10.2014 року провадження у даній справі було зупинено у зв'язку із наданням сторонам строку для примирення строком на 5 місяців. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2015 року провадженні у даній справі відновлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 02.06.2000 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.09.2014 року (а.с. 3). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільних дітей від шлюбу не мають. Вжиті судом заходи для збереження сім'ї та примирення між сторонами не дали бажаного результату. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved