Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

16\~серпня 2021\~року представник позивача [PERSON] адвокат Пінчук Ю.В. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 09 червня 1999 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем М.В. за реєстраційним номером 661 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.04.2019 року за №163156258. У належному [PERSON] житловому будинку зареєстрована його донька, відповідач [PERSON] . Однак з червня 2012 року фактично не проживає в домоволодінні, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку немає і взагалі будинком не цікавиться, добровільно знятися з реєстрації не бажає. [PERSON] не чинить перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомила причини неявки, не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи до суду. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК\~України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується копією Договору купівлі-продажу, посвідченого 09 червня 1999 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідовичем М.В, зареєстрованим в реєстрі за №661, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №163156258 від 11.04.2019 року, довідкою КП «Кременчуцьке міжміського бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» від 18.03.2019 року за р.№61/1307. Відповідно до даних Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.092021 року №9572/01-27, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про не проживання від 16 серпня 2021 року, підписаного [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [INFO] не проживає за адресою: [ADDRESS] з червня 2012 року по теперішній час. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає. Такими діями вона порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За нормою ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою. Відповідно до вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386\~ЦК\~України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Між тим, згідно із ст.\~405\~ЦК\~України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2\~статті 405 ЦК України). Згідно до вимог ст.\~7\~Закону\~України\~«Про свободу\~пересування\~та\~вільний вибір\~місця\~проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає більше року, обов`язків щодо утримання житла не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявляє. На підставі положень статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати на судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved