Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

16.12.2015 року заявниця звернулася в суд з даною заявою. Посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO] , уродженцем [INFO]. Від цього шлюбу у них 07.03.2007 року народився син - [PERSON]. 06.09.2015 року [PERSON] помер. Документом , що підтверджує факт смерті є медичне свідоцтво про смерть № 186 від 07.09.2015 року, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть , видане Петровським відділом РАЦС м. Донецька. Довести факт смерті її колишнього чоловіка потрібно для того, щоб отримувати грошову допомогу на дитину від держави. За свого життя [PERSON] сплачував аліменти згідно виконавчого листа Петровського районного суду м. Донецьк від 29.06.2011 року. Після розлучення з [PERSON] вона знову вступила у шлюб та взяла прізвище [PERSON]. 21 жовтня 2014 року вона була взята на облік, як особа що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 21.10.2014 року. Вона особисто зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану волноваського районного управління юстиції для отримання Свідоцтва про смерть [PERSON], але у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, мені було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть та письмово рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті. У судове засідання заявниця не з'явилася, в заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2ст.234\~ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.1ст.256 ППК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Заявник, [PERSON], перебувала у шлюбі з [PERSON] [INFO], уродженцем [INFO]. Від даного шлюбу має дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-НО № 117941 від 16.03.2007 року. 06.09.2015 року [PERSON] помер. Документом, що підтверджує факт смерті є медичне свідоцтво про смерть № 186 від 07.09.2015 року, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видане Петровським відділом РАЦС м. Донецька. Довести факт смерті колишнього чоловіка заявнику потрібно для того, щоб отримувати грошову допомогу на дитину від держави. За свого життя [PERSON] сплачував аліменти згідно виконавчого листа Петровського районного суду м.Донецьк від 29.06.2011 року. Після розлучення з [PERSON] заявник знову вступила у шлюб та взяла прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб. 21 жовтня 2014 року заявник була взята на облік, як особа що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою від 21.10.2014 року. 27.11.2015року заявник зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану волноваського районного управління юстиції для отримання Свідоцтва про смерть [PERSON] , але у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, мені було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть та письмово рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст.ст.1.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», територія міста Донецьк визнається тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Тому будь-яка діяльність органів та посадових осіб на тимчасово окупованій території вважається незаконною, а видані ними акти не створюють правових наслідків. Згідно з ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України [PERSON] свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Outcome: approved