Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

16 червня 2017 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000», Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро», в якому просила визнати недійсним договір оренди землі кадастровий номер [NUMBER], від 10 березня 2012 року, укладений між [PERSON] (ІНН [NUMBER]) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000» (ЄДРПОУ 35601700), зареєстрований 07.11.2012 року у відділі Держкомзему Новомосковського району Дніпропетровської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № 122328604000187. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона являється власником земельної ділянки площею 2,83 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. 25.07.2005 року вона уклала з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев'ять днів. Договір оренди був своєчасно зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, позивач передала свою земельну ділянку та підписала відповідний акт приймання-передачі. 04.05.2009 року сторонами зазначеного договору укладено додаткову Угоду до нього, відповідно до п. 2 якої сторони продовжили строк дії основного договору до 31 грудня 2021 року. Угода також пройшла державну реєстрацію у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04.05.2009 року за № 04:09:126:01877. Договір оренди на момент звернення позивача до суду не розірваний, не був достроково припинений чи визнаний судом недійсним, державна реєстрація договору оренди не скасовувалася, тому позивач наполягає на тому, що саме ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» є належним орендарем належної їй на праві власності земельної ділянки. У 2017 року позивачу з державного земельного кадастру випадково стало відомо про те, що без її відома зазначену земельну ділянку передано в оренду іншому підприємству, а саме ТОВ «Агро-Віта 2000». На її вимогу представник ТОВ «Агро-Віта 2000» надав примірник договору оренди цієї ж земельної ділянки, датований 10 березня 2012 року, укладений між нею та ТОВ «Агро-Віта 2000», зареєстрований 07.11.2012 року у відділі Держкомзему Новомосковського району Дніпропетровської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № 122328604000187, зі строком дії 7 років. Позивач наполягає на тому, що не укладала договору оренди з ТОВ «Агро-Віта 2000», однак припускає, що могла підписати договір оренди під впливом обману в день, коли отримувала орендну плату в ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», яке розташоване за однією адресою з ТОВ «Агро-Віта 2000», коли представники орендаря пропонували укласти договір оренди на більш вигідних умовах. Посилаючись на вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст. 7, 13, 19, 31 ЗУ «Про оренду землі», ст. 2 ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», [PERSON] просила визнати договір оренди між нею та ТОВ «Агро-Віта 2000» від 10 березня 2012 року - недійсним. Ухвалою суду від 21 червня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 10 липня 2017 року. Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Відповідачем ТОВ «Агро-Віта 2000» подано заперечення проти позову (а.с. 56-57), а в подальшому відзив на позов (а.с. 99-102), в яких представник посилається на те, що 10 березня 2012 року між позивачем та ТОВ «Агро-Віта 2000» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,83 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Зазначений договір був зареєстрований у відділі Держкомзему Новомосковського району Дніпропетровської області 07.11.2012 року за № 122328604000187. Договір був укладений строком на 7 років. Зазначають, що оспорюваний договір укладений відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Законів України «Про оренду землі» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підстав для визнання правочину недійсним - немає. Також представник відповідача вважає безпідставним та оспорюваним посилання позивача на те, що про існування договору оренди їй стало відомо лише у 2017 році, а договір підписаний нею під впливом обману. Так протягом 2012-2016 років позивач самостійно в касі ТОВ «Агро-Віта 2000» отримувала орендну плату за земельну ділянку. У відзиві на позов представник відповідача посилається на те, що 26.07.2012 року між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та [PERSON] було укладено угоду про розірвання договору оренди зазначеної вище земельної ділянки, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 07.11.2012 року за № 122328604000187. В задоволенні позову просили відмовити. Відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області подано відзив на позов (а.с.112-114), у якому представник зазначив, що за даними Державного реєстру земель був зареєстрований договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], укладений між позивачем та ТОВ «Олімпекс-Агро» від 04.05.2009 року строком на 14 років. Документальне підтвердження інформації стосовно розірвання зазначеного договору у відділі у Новомосковському району ГУ Держгеокадастру відсутнє. В той час, за даними відповідача ТОВ «Агро - Віта 2000» наявна угода про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.05.2009 року, підписана 07.03.2012 року позивачем та третьою особою по справі, інформація про розірвання вказаного договору внесена до Державного реєстру земель. В той же час, відповідно до Книги записів про державну реєстрацію договорів оренди землі, 07 листопада 2012 року зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] за № 122328604000187, за договором оренди укладеного ТОВ «Агро - Віта 2000» та [PERSON], строком на 7 років, про що також внесені дані до Автоматизованої системи Державного земельного кадастру. Крім того, станом на 15.03.2018 року за даними Національної кадастрової системи 28.07.2017 року проведено державну реєстрацію речового права між власником земельної ділянки, з кадастровим номером [NUMBER], - [PERSON] та ТОВ «Агро - Віта 2000», строк дії речового права - 31.12.2026 року. Таким чином представник відповідача стверджує, що позивач продовжує розпочаті 07.11.2012 року орендні відносини з ТОВ «Агро - Віта 2000». У зв'язку з зазначеним, вимоги [PERSON] вважають безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. За результатами підготовчого провадження ухвалою суду 29 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача та третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Суд, оцінивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у свій сукупності з точки зору достатності та взаємозв'язку, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-883 від 18.07.2003 року, у відповідності до якого [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 2,830 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 17 листопада 2003 року за № 01:03:126:00486 року (а.с. 11). 25 липня 2005 року [PERSON] уклала з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев'ять днів. Договір зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 25.07.2005 року за № 04:05:126:02343, договір містить підпис директора та печатку НДЗКЦ. Земельна ділянка передана за актом прийому-передачі земельної ділянки ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» (а.с. 5,6). 04 травня 2009 року [PERSON] уклала з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 25.07.2005 року, у відповідності до якої строк дії зазначеного вище договору - до 31 грудня 2021 року. Угода зареєстрована у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04.05.2009 року за № 04:09:126:01877 (а.с. 7). З договору оренди землі, наданим представником відповідача до заперечень (а.с. 58-59), який укладений 10 березня 2012 року між [PERSON] та ТОВ «Агро-Віта 2000», вбачається, що позивач надала в оренду строком на 7 років належну їй земельну ділянку площею 2,830 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000». Договір зареєстрований Відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 07.11.2012 року за №122328604000187. Позивач наполягає на тому, що вона договір оренди земельної ділянки з ТОВ «Агро-Віта 2000» не укладала, договір оренди з ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» достроково не розривала та не визнавала недійсним. З угоди, наданої представником відповідача в ході судового розгляду справи, яка датована 07 березня 2012 року про розірвання договору оренди земельної ділянки № 040912601877 від 04 травня 2009 року між [PERSON], як орендодавцем та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», як орендарем, вбачається, що сторони розірвали договір оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 липня 2012 року за № 122328604000-131 (а.с. 103). Між тим, позивач наполягає на тому, що належна їй на праві власності земельна ділянка, перебуває в оренді у ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» за договором оренди від 25.07.2005 року, а додаткова угода містить посилання на розірвання договору оренди з [PERSON] від 04.05.2009 року, при цьому угода про розірвання договору оренди не співпадає з номером та датою договору оренди, укладеним між ТОВ «АФ «Олімпекс-Агро». Таким чином, подана представником відповідача додаткова угода про розірвання договору оренди не є належним доказом, в розумінні ст.77 ЦПК України, оскільки не містить інформації щодо предмета доказування. На виконання ухвали суду про забезпечення доказів від 26.07.2017 року (а.с. 48) - Управлінням Держгеокадастру у Новомосковського районі Дніпропетровської області за № -4-0.23-188/110-17 від 07.08.2017 року надані відомості про те, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], укладений між [PERSON] та ТОВ «Олімпекс-Агро» від 04.05.2009 року строком на 14 років. Інформація стосовно розірвання договору оренди між ТОВ «Олімпекс-Агро» та [PERSON] в Управлінні відсутня (а.с. 51). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми матеріального права, а саме. У відповідності до вимог ст.ст. 13, 14, 16, 19 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Відповідно до вимог ст.ст. 17, 18 цього ж Закону, що діяли станом на 25 липня 2005 року (час укладання договору оренди означеної земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро») - передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до вимог ст.ст. 124, 125 ЗК України, що діяла станом на 25 липня 2005 року та станом на 26.07.2012 року, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції від 04.07.2012 року, передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Норми цієї статті, що діють на сьогодні передбачають, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Детальний аналіз поданих доказів, доводить суду, що договір оренди земельної ділянки кадастровий номер площею 2,830 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 25 липня 2005 року, укладений між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», та додаткова Угода до нього, зареєстрована у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 04 травня 2009 року за № 04-09-126-01877, укладений строком до 31 грудня 2021 року (а.с. 5-7), - не припинено та не розірвано на момент укладення оспорюваного договору оренди цієї ж земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Агро-Віта 2000» станом на 10.03.2012 року. Надана відповідачем додаткова угода про розірвання договору оренди земельної ділянки, крім того, що не може бути визнаний судом належним доказом, не може бути взятий до уваги, як достатній та допустимий доказ, з наступних підстав. Як зазначалося вище, Управлінням Держгеокадастру у Новомосковського районі Дніпропетровської області надані відомості про те, що станом на 31.12.2012 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], укладений між [PERSON] та ТОВ «Олімпекс-Агро» від 04.05.2009 року строком на 14 років. Інформація стосовно розірвання договору оренди між ТОВ «Олімпекс-Агро» та [PERSON] в Управлінні відсутня. Сам по собі відбиток штампу на договорі про розірвання договору оренди землі, датований 26 липня 2012 року, не може свідчити про його реєстрацію у встановленому законом порядку. Зважаючи на відсутність достовірних доказів про те, що вищезазначений договір про розірвання договору оренди земельної ділянки, був зареєстрований у встановленому законом порядку, то відповідно до вимог ст. 125 ЗК України та ст. 18 ЗУ «Про оренду землі», що діяли станом на 26 липня 2012 року, такий договір вважається не укладеним. Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника ТОВ «Агро-Віта 2000» на те, що позивач протягом дії договору оренди з ТОВ «Агро-Віта 2000» отримувала в касі саме цього підприємства орендну плату. Доказів виплати орендної плати за договором, укладеним з ТОВ «Агро-Віта 2000» відповідачем суду не представлено. В той же час посилання позивача на те, що про наявність оспорюваного договору їй стало відомо підтверджуються інформацією з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, отриманого на її заяву, як власника земельної ділянки 13.06.2017 року (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,830 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 25 липня 2005 року, укладений між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» строком до 31 грудня 2021 року, не припинено та не розірвано, а тому на момент укладення оспорюваного договору оренди цієї ж земельної ділянки, тобто станом на 10 березня 2012 року, жодних правових підстав для укладення оспорюваного договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Агро-Віта 2000» не було. Судом встановлено, що означена земельна ділянка вже перебувала в оренді ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», що свідчить про порушення прав позивача на вільне розпорядження її земельною ділянкою. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Агро-Віта 2000» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved