Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

16.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, де зазначила, що 18 вересня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом № 59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ЖС № 116037 від 18.09.2012 року. Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. За час проживання у шлюбі їх погляди на життя та в побуті розійшлися, у звязку з чим у сімї виникли непорозуміння. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків. Вони систематично влаштовували сварки, неодноразово припиняли шлюб. На теперішній час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть в звязку з тим, втратили взаємні почуття довіри та поваги один до одного. Сімя розпалася і зберегти її стало неможливим. Спільне господарство не ведуть з серпня 2014 року. Відповідач не бажає подати до державного органу реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу, тому позивач змушена звернутися до суду. До судового засідання сторони не зявилися. Позивач до судового засідання не зявилась, але надала заяву, де зазначила, що підтримує позов в повному обсязі і просить розірвати шлюб. Відповідач у телефонній розмові повідомив, що не має змоги приїхати на судове засідання, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст.ст.158,169 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 18 вересня 2012 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом № 59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ЖС № 116037 від 18.09.2012 року. Від цього шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач просить залишити їй дошлюбне прізвище «КІРІЧЕНКО». Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватись присвоєним прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Судовий збір стягнути з відповідача на користь позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сімю зберегти неможливо, так як сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу так як вважає, що шлюб дійсно потрібно розірвати. Таким чином подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved