Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

16.09.2019\~ року до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивача адвокат Гладченко І.С., до [PERSON] , третя особа: Грушівська сільська рада Куп`янського району Харківської області, про тлумачення заповіту. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець залишив заповіт , який був посвідчений 13 листопада 2013 року за реєстровим № 223 секретарем Грушевської сільської ради Куп`янського району Харківської області Цибою С.І. За текстом цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку при ньому для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд заповідав синові [PERSON] , належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області заповідав дочці [PERSON] . Цей заповіт не відмінявся та не змінювався. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли він, позивач, та [PERSON] . Більше спадщину ніхто не приймав. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , немає. Дружина спадкодавця [PERSON] , спадкоємець за статтею 1241 ЦК України, від спадщини відмовилась. На момент відкриття спадщини [PERSON] належали на праві особистої приватної власності земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4412 га, 0,5428 га та 1,8872 га, розташовані на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 628020, виданого 24 січня 2006 року Куп`янською РДА Харківської області. У заповіті вказано , що заповідається земельна ділянка. В Державному акті на право власності на земельну ділянку дійсно вказано, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,8712 га, яка розташована на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області . В плані меж земельної ділянки на звороті Державного акту вказані три земельні ділянки з кадастровими номерами і площею : 1, 4412 га, 1,8872 га, 0,5428 га, які і складають площу 3,8712 га, зазначену в Державному акті ( 1,4412 +1.8872 +0,5428). Таке право він мав, як на день посвідчення заповіту, так і на день своє смерті. Постановою від 20 серпня 2019 року державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельні ділянки, пославшись на те, що в заповіті вказана одна земельна ділянка, фактично ж їх три, роз`яснила право звернутися до суду з позовом про тлумачення заповіту. Позивач вважає, що при складанні заповіту заповідач [PERSON] вказав, що заповідає належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, що розташована на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, маючи волевиявлення на заповідання йому, позивачу, земельної ділянки , що складається з трьох самостійних земельних ділянок, належних спадкодавцю на підставі одного Державного акту , в якому дійсно вказано про належність земельної ділянки площею 3,8712 га, а згідно з планом меж земельної ділянки вказані три земельні ділянки, їх площі та кадастрові номери, які в цілому і складають площу земельної ділянки, вказану в Державному акті. Саме це право і заповідав йому батько, оскільки перш за все в Державному акті було вказано про належність йому на праві власності земельної ділянки. Таким чином, роблячи на випадок своєї смерті розпорядження, заповідач [PERSON] мав намір заповідати та заповідав мені належні йому на праві особистої приватної власності земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4412 га (кадастровий номер 6323781200:01:000:0028), 0,5428 га (кадастровий номер 6323781200:01:000:0029) та 1,8872 га (кадастровий номер 6323781200:01:000:0203), розташовані на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 628020 , виданого 24 січня 2006 року Куп`янською РДА Харківської області. Таке право він мав, як на день посвідчення заповіту, так і на день своє смерті. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом, згідно якого просить суд,\~витлумачити зміст заповіту, складеного [PERSON] , посвідченого 13 листопада 2013 року секретарем Грушевської сільської ради Куп`янського району Харківської області за реєстровим номером 223, яким [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [INFO] , народився в селі Сазонівка Шевченківського району Харківської області, зареєстрований та мешкає за адресою : [ADDRESS] , заповідав своїй доньці [PERSON] належну їй на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, як заповіт , яким [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , [INFO] , народився в селі Сазонівка Шевченківського району Харківської області , зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , заповідав своїй доньці [PERSON] належні йому на праві особистої приватної власності земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4412 га (кадастровий номер 6323781200:01:000:0028), 0,5428 га (кадастровий номер 6323781200:01:000:0029) та 1,8872 га (кадастровий номер 6323781200:01:000:0203), розташовані на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 628020 , виданого 24 січня 2006 року Куп`янською РДА Харківської області. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Гладченко І.С. подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, задовольнити позов, який \~ \~ \~ \~ визнає відповідач та ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву про визнання позову, розгляд справи без його участі. Третя особа,\~виконавчий комітет Грушівської сільської ради Куп`янського\~району Харківської області також подав письмову заяву до суду про розгляд даної справи без участі представника сільради, заперечень стосовно позовних вимог немає. Щодо позовних вимог пояснив наступне. Мешканець села Грушівка [PERSON] , спадкодавець, залишив заповіт, який був посвідчений 13 листопада 2013 року за реєстровим № 223 секретарем Грушівської сільської ради Куп`янського\~району Харківської області Цибою С.І. При посвідчені заповіту в ньому було вказано, що [PERSON] заповідає земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області своїй дочці [PERSON] (частина заповіту щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення). Дійсно, як вбачається з доданого до позовної заяви Державного акту на право власності [PERSON] на земельну ділянку там вказана саме земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8712 га, яка розташована на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області. Так і вказано [PERSON] , що він заповідає земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області. Іншої (інших) земельної ділянки (земельних ділянок), які б належали [PERSON] з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, ні на час посвідчення заповіту, ні на час відкриття спадщини, не було. Дійсно, з Державного акту (зворот) вбачається, що земельна ділянка площею 3,8712 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва складається з частин, тобто земельних ділянок трьох відповідно площами 1,4412 га, 1,8872 га, 0,5428 га, які складають площу в цілому 3,8712 га, зазначену в Державному акту (1,4412+1,8872+0,5428). Виходячи зі змісту заповіту, належності земельної ділянки, що складається з трьох земельних ділянок, заповіт в цій частині, посвідчений у встановленому порядку, підлягає тлумаченню. Згідно з частиною 3 статті 211\~ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши позиції сторін, третьої особи, перевіривши докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у с. Грушівка Куп`янського району Харківської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видана виконавчим комітетом Грушівської сільською радою Куп`янського району Харківської області 27.10.2014 року\~/а.с.8/. Померлий [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 13.11.2013 року секретарем Грушевської сільської ради Куп`янського району Харківської області Цибою С.І. за реєстровим № 223 /а.с.15/. За текстом цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку при ньому для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд заповідав своєму синові, [PERSON] ; належну йому на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області заповідав своїй дочці, [PERSON] . Цей заповіт не відмінявся та не змінювався станом на 12.12.2014 р. Згідно довідки Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 02.11.2016 р. № 651, [PERSON] до дня своєї смерті, 26.10.2014 [INFO] . дійсно постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та на день його смерті в цьому будинку, крім нього проживали і були зареєстровані: дружина, [PERSON] , 1949 року народження, співмешканець дочки, [PERSON] , 1967 року народження. Також зазначено, що секретарем Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від імені померлого [INFO] [PERSON] 13.11.2013 року складено та посвідчено заповіт за р. № 223. Спадкоємцями на майно померлого за законом є: дружина, [PERSON] , яка на день смерті чоловіка проживала в квартирі за вищевказаною адресою, дочка, [PERSON] , яка постійно проживає за межами України, Австрія. Спадкоємцями за зазначеним вище заповітом на майно померлого є його діти: [PERSON] , яка постійно проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , який постійно проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.10/. Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] як батьком та спадкоємцями як його дітьми [PERSON] та [PERSON] документально підтверджені /а.с.9,13,16/. Постановою від 20 серпня 2019 року, державний нотаріус Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовська С.О., відмовила [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі на її довірительки свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4412 га, 0,5428 га та 1,8872 га, розташовані на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, після смерті [INFO] батька [PERSON] та роз`яснено право звернутися до суду за місцем відкриття спадщини з позовом про тлумачення заповіту [PERSON] , в частині майна, заповіданого на користь [PERSON] . При цьому, нотаріус встановила, що спадщину за заявами до нотаріальної контори прийняли обидва спадкоємця за заповітом, дружина спадкодавця та спадкоємиця в порядку ст. 1241 ЦК України [PERSON] відмовилась від спадщини. Відмова нотаріуса мотивована тим, що у заповіті вказано, що заповідається одна земельна ділянка і на даний час ідентифікувати яка саме неможливо, в даному випадку тлумачення заповіту спадкоємцями неможливе, оскільки дві земельні ділянки з трьох будуть спадкуватися за законом, тому необхідна участь у такому договорі всіх спадкоємців за законом, одна з доньок проживає за кордоном, тому є доцільним тлумачення заповіту судом /а.с.14/. В Державному акті на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 628020, виданому 24 січня 2006 року Куп`янською РДА Харківської області вказано, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,8712 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В плані меж земельної ділянки на звороті цього Державного акту вказані три земельні ділянки із зазначенням площі та кадастровими номерами: 1.4412 га (кад. № 6323781200:01:000:0028), 1.8872 га (кад. № 6323781200:01:000:0203), 0.5428 га (кад. № 6323781200:01:000:0029), площа яких у сумі складає 3.8712 га (а.с.11-12). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до статті 1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом статті 317\~ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. Згідно зі\~статтею 1256 ЦК України\~тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213 ЦК України. Згідно за\~статтею 213 ЦК України\~на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо за правилами, встановленими частиною 3 цієї статті, не має можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, установлена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу положень норм ст.ст. 213,1256 ЦК України, тлумачення заповіту - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача, що здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому, частина 3 статті 213\~ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у його зміст, адже заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок смерті. Згідно п. 2.1 Глави 3 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства. Враховуючи суперечливий зміст заповіту правовстановлюючому документу, позивач позбавлений можливості оформити належним чином своє право на спадщину за заповітом після смерті батька, тому для його тлумачення вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Позивач не може іншим шляхом підтвердити волю спадкодавця про спадщину, як спадкоємця за заповітом, як шляхом тлумачення заповіту судом. Вирішуючи питання тлумачення правочину судом враховується, що цивільне судочинство направлене на захист прав та інтересів громадян. Встановлені судом обставини, що підтверджуються письмовими доказами, обґрунтовують та підтверджують волю спадкодавця за заповітним розпорядженням [PERSON] на те, щоб спадкоємець за заповітом, його донька [PERSON] успадкувала після його смерті земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, загальна площа якої відповідно до правовстановлюючого документу 3.8712 га, а згідно з планом меж земельної ділянки вказані три земельні ділянки, із зазначенням площі та кадастрових номерів кожної з них, площа яких у сумі складає 3.8712 га, що фактично і є спадковим майном. Саме таке право власності належало [PERSON] як на день посвідчення заповіту, так і на день його смерті. Отже, саме вищевказане майно і заповідав він за життя своїй дочці [PERSON] . На частину майна, заповіданого на користь [PERSON] , крім позивача ніхто не претендує. Таким чином, при встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] про тлумачення заповіту в частині спадкового майна, заповіданого на її користь, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved