Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

16 червня 2014 року позивач звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт», третя особа – [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а. с. 2-5) 27 жовтня 2014 року представник відповідача у судовому засіданні відмовився від проведення автотоварозначої експертизи призначеної ухвалою від 29 липня 2014 року по цивільній справі №203/3858/14-ц (а.с. 45). Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні разом з представником, посилались на те, що 24.03.2014 року об 09 год. 10 хв. водій [PERSON] яка на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди знаходилась у трудових відносинах з відповідачем – МКП «Дніпропетровський електротранспорт», що є власником транспортного засобу - тролейбуса «ЮМЗ» державний номер 2521, керуючи зазначеним тролейбусом, рухалась по вул. Сєрова у м. Дніпропетровську та перед початком руху не переконалась у безпечності маневру, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобіль «Peugeot 3008», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить позивачу на праві власності. Внаслідок неправомірних дій третьої особи автомобілю позивача було завдано механічних ушкоджень. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] було визнано винної у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що діями працівника відповідача їй було спричинено матеріальну та моральну шкоду, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 743, 17 грн., витрати на проведення експертного дослідження автотоварознавця 500 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. та судові витрати (а.с. 5) У судовому засідання позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. (а.с. 66) Представник відповідача проти заявлених позивачем вимог заперечував, посилаючись на те, що визначена сума моральної шкоди є необгрунтованою та недоведеною (а.с. 44, 45, 66) Третя особа у судове засідання не з’явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. (а.с. 64, 65) Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Встановлено, що автомобіль «Peugeot 3008», державний номер [NUMBER] перебуває на праві власності у [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорту № CAT 495883 (а.с. 28) Судом встановлено, що 24.03.2014 року об 09 год. 10 хв., [PERSON], керуючи транспортним засобом тролейбусом «ЮМЗ», державний номер [NUMBER] рухалась по вул. Сєрова у м. Дніпропетровську, перед початком руху не переконалась у безпечності маневру, внаслідок чого скоїла наїзд на автомобіль «Peugeot 3008», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті зазначеної ДТП транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, ці обставини підтверджується копією постанови судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2014 року. (а.с. 27) Встановлено, що постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2014 року [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., що підтверджується копією постанови від 24.04.2014 року наявною в матеріалах справи (а. с. 27) У судовому засіданні також було встановлено, що [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди знаходилась у трудових відносинах з відповідачем, а заподіяна нею шкода виникла у зв'язку з виконанням нею своїх службових обов'язків, що підтверджується поясненнями представника відповідача наданими у судовому засіданні. Також встановлено, що згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 1874 від 07.04.2014 року, вартість матеріального збитку, нанесеного автомобілю «Peugeot 3008», державний номер [NUMBER] складає 17 743, 16 грн., що підтверджується копією відповідного висновку, наявного в матеріалах справи. (а.с. 6-12) Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України та іншими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Статтею 1192 ЦК України, яка визначає способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналогічне положення щодо визначення розміру відшкодування збитків міститься і в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходив з того, у судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення працівником відповідача протиправних дій, внаслідок яких 19.06.2008 року відбулася ДТП. Вирішуючи позовні вимоги позивача, суд приймає до уваги, що заявлений позивачем до відшкодування розмір матеріальної шкоди є обґрунтованим, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 743,17 грн. та 500 грн. за проведення експертного дослідження автотоварознавця (а.с. 26) Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, а тому, суд виходить з того, що внаслідок вказаної ДТП, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає для позивача у позбавленні його та його сім’ї можливості користування їхнім транспортним засобом, а тому, враховуючи ступінь душевних страждань позивача, суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а у задоволенні іншої частини позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивачу відмовити. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування судових витрат 1 743, 60 грн. (сплачений позивачем судовий збір; витрати на правову допомогу (а.с. 4-5, 31) На підставі викладеного,

Outcome: approved