overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 2015 року померла його мати [PERSON] та відкрилася спадщина на її майно, а саме на 1/2 квартири [ADDRESS]. Він є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Коли він звернувся до державного нотаріуса Нововолинської державної нотаріальної контори, йому повідомили, що він пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Вказує, що у встановлений чинним законодавством строк не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки про смерть матері дізнався лише вкінці листопада 2015 року, так як вона проживала в Росії, і у звязку з проведенням воєнних дій на Сході України звязок з нею був неможливий. Після її смерті також необхідний був тривалий час, щоб зібрати всі необхідні документи. Вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною і просить визначити додатковий строк для подачі заяви у державну нотаріальну контору для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує з підстав наведених у позовній заяві, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] селищна рада в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності її представника, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення у звязку з наступним. Згідно копії свідоцтва про смерть серії И-ДН №802399, мати позивача [PERSON] померла 12 листопада 2015 року (а.с.4). Як вбачається із копії будинкової книги, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.12-14). У відповідності до ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги, що позивач у визначений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини, є спадкоємцем за законом, інші особи на спадкове майно не претендують, суд визнає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними і позов задовольняє та визначає [PERSON] додатковий строк терміном 2 місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 21 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністюта виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 41 (а. с. 20), від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), яка проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, за власним клопотанням останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті [INFO] матері - [PERSON] - відкрилася спадщина на все майно, яке належало померлій. Позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори через тяжкі моральні страждання, обумовлені смертю [INFO] матері - [PERSON], та смертю [INFO] сина - [PERSON] Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що матір позивача - [PERSON] - померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 червня 2015 року, актовий запис за № 6245, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданного 06 січня 1959 року міським РАЦСом м. Одеси, батьком [PERSON] записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON] Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, позивач не зміг з поважних причини своєчасно звернутися до нотаріальної контори через тяжні моральні страждання, обумовлені смертю [INFO] матері - [PERSON], та смертю [INFO] сина - [PERSON] При визначенні поважності пропуску позивачем строку для подання заяви на прийняття спадщини, суд приймає до уваги доводи позивача, вважає, що обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, строк пропущений з поважних причин, тому може бути визначений додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 жовтня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №230. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 жовтня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №230 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 серпня 2006 року. Спільних дітей з [PERSON] він не має. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони з дружиною мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали сварки. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, [PERSON] просив суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, на розлученні наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 22 серпня 2006 року зареєстрували шлюб у виконкомі Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Як вбачається із позовної заяви, то причинами розпаду сімї позивач зазначив те, що вони з дружиною мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали сварки. Відповідач свою думку з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловила. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Від стягнення судових витрат з відповідача позивач відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з заявою про оголошення [PERSON] померлою, заінтересована особа Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, посилаючись в заяві на те, що заявник є рідною дочкою [PERSON], [INFO]. Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 червня 2012 року, за заявою батька [PERSON], матір заявника [PERSON], [INFO], було визнано безвісно відсутньою з 01 січня 2009 року. На час визнання її безвісно відсутньою, матір була зареєстрована в [ADDRESS], але з 2005 року фактично там не проживала. Після рішення суду про визнання матері [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою, з 2012 року, до теперішнього часу, відомостей про її місцезнаходження їм не відомо. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, та просить оголосити померлою свою матір [PERSON] В судове засідання заінтересована особа - представник Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану не з?явився, надали до суду листа з проханням розглянути в їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 11 серпня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 02. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 11 серпня 2012 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, актовий запис № 02 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 червня 1990 року. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до березня 2015 року. Основою розпаду сімї послугувало те, що відповідач почав проживати з іншою жінкою. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позовну заяву підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, причин неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи у порядку ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 30 червня 1990 року зареєстрували шлюб у виконкомі Яструбинської сільської ради Білопільського району Сумської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). У позовні заяві позивач зазначила, що подружнє життя з чоловіком вона припинила з 06 березня 2015 року, оскільки її чоловік [PERSON] покинув сімю та почав проживати із іншою жінкою. Відповідач своєї думки про причини розпаду сім'ї суду не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею при звереннні з позовом до суду судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

15 червня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з [PERSON], який розірвано 12 липня 2006 року, має двох неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням та утриманням дітей не займається, не цікавиться їх станом здоровя і ніякої уваги дітям не приділяє, аліментів на утримання синів не сплачує. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 23.02.2016 року становить 37683 грн. Позивач повністю утримує синів, дбає про їх здоровя, займається вихованням дітей, піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням дітей, не цікавиться синами, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зважаючи на те, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, дітьми не цікавиться, не утримує матеріально, не займається їх вихованням. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У нотаріально посвідченій заяві від 12.05.2016 року зазначає, що дає згоду на позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.16). Представник органу опіки та піклування [PERSON] вважає, що в інтересах дітей необхідно позитивно вирішити питання про позбавлення батьківських прав відповідача та задоволити позов. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу батько зобов'язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, думку представника органу опіки та піклування щодо підставності позовних вимог, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє і позбавляє [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].

Outcome: approved