Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

15.06.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися у суд із позовом до [PERSON], в якому просять виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення та скасувати реєстрацію місця його проживання. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. Вказана квартира складається з 3-х кімнат. Разом з ними в цій квартирі зареєстрований та мешкає відповідач [PERSON]та протягом тривалого часу, а саме з 2011 року відповідач створює нестерпні умови для проживання позивачам, забороняє користуватися кімнатою та майном, що знаходиться у кімнаті, якими самовільно заволодів та безпідставно користується та знищує. Позивачі зазначають, що [PERSON] не має жодного бажання працювати; зловживає алкогольними напоями та «спайсами»-сумішами схожими на наркотичні, створює у квартирі антисанітарні умови, приносить до квартири різний брухт, чужий брудний одяг, залишки їжі, внаслідок чого у квартирі стоїть сморід. Відповідач щоденно принижує позивачів, висловлюється на їхню адресу нецензурною лайкою, принижує людську гідність, погрожує фізичною розправою, знищенням майна та підпалом квартири, постійно руйнує меблі. Відповідач веде антисоціальний образ життя - виходить на вулицю вночі, після чого приносить до квартири із смітника різні речі, продукти харчування. Позивачі також вказують, що [PERSON] плює в обличчя, обливає окропом позивачів, викидає з вікон їхні речі, посуд з їжею, а також, засоби зв'язку (радіотелефон), щоб вони не телефонували та не викликали поліцію. Відповідач категорично відмовляється сплачувати за себе комунальні платежі, посилаючись на те, що це йому не потрібне, його все влаштовує. До їхньої квартири з 2013 року позивачами регулярно викликаються працівники поліції, щоб захиститись від нападів відповідача, в результаті чого відповідача Київським районним судом м. Харкова неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 -2 КУпАП України. Окрім цього, 10.02.2016 року відповідача за спричинені тілесні ушкодження [PERSON] Київським районним судом м. Харкова було засуджено за ст. 125 ч. 2 КК України до 2-х років обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України строком на 2 роки. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] неодноразово притягався адміністративною комісією Адміністрації Київського району м. Харкова до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУАпП (порушення санітарних умов у житловому приміщенні), однак, відповідач на це не реагує, а навпаки продовжує знущання, приниження, висловлювання нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, знищенням майна та квартири. На прохання позивачів переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляється, а тому вони змушені подати до суду заяву про виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення та скасування реєстрації місця проживання, оскільки вони вважають, що відповідач порушує їхнє право на спокійне життя, завдає їм матеріальних збитків та моральних страждань. В судовому засіданні позивачі підтримали позов у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи позивачів, ознайомившись і дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 3/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON] /а.с. 63/ Згідно свідоцтва про право власності на житло 1/3 частка вищевказаної квартири належить [PERSON] / а.с. 64/ За вироком Київського районного суду м. Харкова 10.02.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в зв'язку з тим, що 21.11.2015 року за місцем проживання ним було вчинено сварку із своєю матір'ю та заподіяно останній легких тілесних ушкоджень. /а.с. 10/ Постановою Київського районного суду м. Харкова від 15.09.2013 року відповідача притягнуто до відповідальності за вчинення насильства у сім'ї, тобто за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. /а.с. 11/ Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2014 року на відповідача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. / а.с. 12/ Постановами Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2015 року, 15.10.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. / а.с. 13, 14/ З довідки КП «Жилклмсервіс» Дільниці № 14 від 13.05.2016 року убачається, що за адресою : [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] (власник), [PERSON]С.(мати) та [PERSON] (онук). / а.с. 9/ Постановами Адміністративної комісії Київського айону при виконавчому комітеті Харківської міської ради від 27.04.2016 року та 25.05.2016 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 150 КУпАП. / а.с. 25, 26/ Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, тощо. Після застосування до відповідача заходів громадського впливу, притягнення його до адміністративної відповідальності за насильство у сім'ї та порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, до кримінальної відповідальності за нанесення легких тілесних ушкоджень позивачу [PERSON] своєї антигромадської поведінки не змінив. Зважаючи на те, що вжиті до відповідача заходи впливу не дали позитивних результатів, його поведінка у відношенні позивачів має антигромадський характер, у зв'язку з чим останні не мають можливості проживати у належній їм на праві власності квартирі, суд вважає, що наявні підстави, передбачені ст. 116 ЖК України для виселення [PERSON] із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: approved