Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

15.09.2020 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] із яких: 2/3 його частки в порядку спадкування після смерті [INFO] батька [PERSON] та 1/3 його частки, як за членом колгоспного двору. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, але у своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Рубанської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. У визначений судом строк відзив на позов не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в підготовчому засіданні батьками позивачки, дошлюбне прізвище якої було « [PERSON] », (а.с. 15), є [PERSON] та [PERSON] , які були подружжям (а.с. 8). Останні згідно свідоцтв про смерть (а.с. 6, 7) померли, відповідно, [INFO] та [INFO]. 08.04.1997 року [PERSON] склав заповіт на все своє майно на користь позивачки (а.с. 43). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 2/3 частини домоволодіння за [ADDRESS] , 1/3 з яких він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] (а.с. 9). Позивачка, як спадкоємець за заповітом відповідно до положень ст. 534 ЦК УРСР, згідно ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки звернулася з відповідною заявою до нотаріуса (а.с. 45). Як вбачається зі змісту довідки за № 03-21/272, виданої 20.07.2020 року Рубанською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, домоволодіння за адресою [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого були: голова сім`ї - [PERSON] , яка померла [INFO] , члени двору: [PERSON] - чоловік, який помер [INFO] , [PERSON] -донька (а.с. 11). Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджувався в колгоспному дворі в 1956 році (а.с.23). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних». Таким чином розмір часток кожного зі співвласників будинку складав по 1/3 його частині. Зі змісту довідки, виданої 13.08.2020 року КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.18). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с. 30). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачці у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] внаслідок чого нотаріус відмовив її у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 13). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачка являється спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , своєчасне прийняття нею спадщини, неналежне оформлення спадкодавцем права власності на домоволодіння, відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями після померлого [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом». Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…». До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі, без винятку об`єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власної на об`єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року за № 121. За таких обставин, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку. Як член колгоспного двору, позивачка [PERSON] має право на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, проте зареєструвати вказану частину будинку у передбаченому законом порядку позбавлена можливості через відсутність відповідних документів (а.с. 14), тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за нею слід визнати право власності на 1/3 його частину, як члена колгоспного двору.

Outcome: approved