Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

16 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 25144 грн. 03 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 жовтня 2015 року по 13 листопада 2015 року в сумі 4229 грн. 95 коп. 14 грудня 2015 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 жовтня 2015 року по 15 грудня 2015 року в розмірі 8237 грн. 31 коп. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що підприємство не розрахувалося з позивачем через скрутне фінансове становище. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів». На підставі наказу № 282/к від 08 жовтня 2015 року позивач звільнений з роботи у зв'язку зі скороченням штату чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (а/с 9). З розрахункового листа вбачається, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем становить 25144 грн. 03 коп. (а/с 11). Позивач звертався до відповідача з проханням виплатити йому заборгованість по заробітній платі, але така вимога задоволена не була. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства суми в день звільнення, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторонами в судовому засіданні визнано, що за час затримки розрахунку при звільненні на день розгляду справи судом минуло 36 робочих днів (на підприємстві 4 робочих дня), а тому з урахуванням середньоденного заробітку позивача в розмірі 208 грн. 23 коп. сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13 жовтня 2015 року по 15 грудня 2015 року складає 7496 грн. 28 коп. (з даної суми не утримані податки і обов'язкові платежі), а тому позивачу має бути виплачена сума після відрахування з 7496 грн. 28 коп. податків і обов'язкових платежів. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають часковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial