Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

15.01.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, який мотивувала тим, що 28 квітня 2001 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 28.04.2001 року, актовий запис про шлюб № 28. З 2018 року, позивач разом із дитиною, проживають окремо від відповідача та сумісне господарство не ведуть. Станом на день звернення до суду в провадженні Веселівського районного суду Запорізької області перебуває цивільна справа №313/1013/19 за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають спільну дитину: син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 01.11.2001 року, актовий запис про народження дитини № 95. В свідоцтві про народження дитини Відповідач зазначений як батько і своє батьківство не заперечує. Станом на сьогоднішній день син навчається на 2-му курсі денної/контрактної форми навчання у Запорізькому Національному Університеті (69600, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 66) на математичному факультеті за спеціальністю «Комп`ютерні науки», що підтверджується довідкою від 06.11.2019 року № 6542. Син знаходиться на неповному державному забезпеченні та стипендії не отримує. Також, слід зазначити, що у зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання та контрактній основі, він не має можливості десь працювати, потребує коштів для оплати свого навчання та потребує матеріальної допомоги. Після розірвання шлюбу Відповідач проживає окремо від позивача та сина, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В свою чергу, відповідач є засновником Фермерського господарства «Геліос» код ЄДРПОУ 31177190 (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт. Веселе, вул. Вишнева, буд. 44). має постійний дохід та має можливість допомагати сину хоча б у здійсненні часткової оплати його навчання та наданням матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене та враховуючи те, що відповідач добровільно взагалі не прийми; ніякої участі у наданні матеріальної допомоги син на навчання, позивач вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 4 статті 223 ЦПК України «У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення)». Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №28, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 28.04.2001. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2019 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу сторону мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області від 01.11.2001 року, актовий запис про народження дитини № 95 Згідно довідки Запорізького національного університету від 06 листопада 2019 року, [PERSON] є студентом 2 курсу математичного факультету, спеціальність комп`ютерні науки. Відповідач є засновником Фермерського господарства «Геліос», що підтверджується відомостями отриманими на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України в мережі-інтернет за електронною адресою: https://usr.miniust.gov.ua. Статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальною можливістю урахування інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. Відповідно до наведених норм сімейного законодавства України, суд аналізує обставини виникнення спору з урахуванням необхідності встановлення справедливого та розумного розміру аліментів на утримання повнолітніх дітей на період їх навчання. Враховуючи те, що [PERSON] досягнув повноліття, він продовжує навчання, в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, знаходяться на утриманні матері, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, до закінчення дитини навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду буде відповідати засадам розумності і справедливості, та буде співмірним потребам дитини та можливостям батька. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. За таких обставин,

Outcome: partial