Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

15 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини з відповідачем не склались через різницю у поглядах на життя. На протязі останнього року сім'я разом не проживає. Спільних дітей подружжя не має, але відповідач відмовляються розірвати шлюб в органах РАЦС. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило. В зв'язку з цим, зважаючи на правову позицію позивача, суд відповідно до норм ст. 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] 22 травня 2012 року у виконавчому комітеті Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області зареєстрували шлюб (актовий запис № 7), що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 14 березня 2016 року відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області (а.с.4). Як вбачається зі змісту позовної заяви та не заперечується відповідачем, на протязі останнього року сторони разом не проживають та подружні відносини не підтримують, а отже шлюб має формальний характер. Майнових претензій сторони один до одного не висловлюють, спільних дітей не мають. Із наданого позивачем повідомлення Шишацького ВП ГУНП в Полтавській області від 28 березня 2016 року № 756/115/113/01-16 судом встановлено, що позивач [PERSON] 13 березня 2016 року зверталась до відділення поліції із заявою на дії свого чоловіка. В ході перевірки було встановлено, що останній інколи вчиняє сварки на ґрунті ревнощів та непорозумінь. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На прохання позивача, відповідно до вимог ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити без змін її прізвище «[PERSON]» Судові витрати понесені позивачем, у вигляді сплаченого нею судового збору (з урахуванням послуг банку) у розмірі 558,20 грн. та 100 грн. за надання правової допомоги при оформленні позовної заяви, суд

Outcome: approved