Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

17.06.2020р. АТ «Альфа Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з [PERSON] було укладено угоду про надання особистого кредиту №501080757, відповідно до якої відповідач отримав кредит у сумі 79382,87 грн. За умовами договору, [PERSON] взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати неустойку та інші платежів сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 - графіком погашення кредиту. Однак, позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 30.03.2020р. у загальному розмірі 132217,61 грн., що складається із: 48965,76 грн. - строкова заборгованість за кредитом; 28711,41 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 2918,52 грн. - строкова заборгованість по нарахованим процентам та комісіям, 43221,92 грн. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам та комісіям, 8400,00 грн. - штраф, а також судові витрати по справі. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який клопотанням просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов до наступного. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до АТ «Альфа Банк» з офертою на укладення угоди про надання особистого кредиту № 501080757, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Вказана оферта того ж дня була акцептована банком. За умовами укладеної угоди сторони домовилися, що [PERSON] надається кредит в сумі 79382,87 грн. зі сплатою 16,99% річних на строк 36 місяців. Банк виконав свої зобов`язання по наданню кредиту та надав позичальнику кошти в сумі 33712,48 грн. - для власних потреб, 40588,21 грн. - в якості повернення заборгованості за кредитним договором №501036463 та 5082,17 грн. - для оплати страхового платежу. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до графіку платежів, позичальник повинен щомісяця здійснювати погашення кредиту в сумі 4615,74 грн. в яку входить частина погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом та платежі за розрахунково-касове обслуговування. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив умови договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених його умовами, внаслідок чого, станом на 30.03.2020р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 132217,61 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору, які складаються із: строкової заборгованості за кредитом - 48965,76 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 28711,41 грн., строкової заборгованості по нарахованим процентам та комісіям - 2918,52 грн. та простроченої заборгованості по нарахованим процентам та комісіям - 43221,92 грн. Також, відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, сума штрафу нарахована банком відповідачу за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 8400,00 грн. також підлягає задоволенню в повному обсязі. Таким чином, виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що між сторонами склалися договірні кредитні правовідносини, обов`язок по поверненню кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснив, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь АТ «Альфа-Банк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2102 гривні 00 коп.

Outcome: approved