Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

15.04.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити у повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові\~докази,\~представлені сторонами\~на виконання\~вимог ст.ст.80,\~81\~ЦПК України\~і які\~сторони вважають\~достатніми для\~обґрунтування і\~заперечення позовних\~вимог та\~з`ясувавши\~фактичні обставини\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов\~ [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 12.09.1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №137, що стверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5). З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою та дочка [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.6). Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між сторонами по справі було розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.05.2019 року. Крім того, згідно даного рішення неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] було залишено проживати з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою Комунального підприємтства «Надвірнянський житловик» за № 900 від 10.04.2019 року (а.с.7). Таким чином, неповнолітня дитина знаходяться на утриманні та вихованні позивача. Остання працює, однак коштів які вона отримує не вистачає для забезпечення всім необхідним неповнолітньої дитини (а.с.9). Підсобного господарства [PERSON] не веде, підприємницькою діяльністю не займається, а тому зазнає матеріальних труднощів, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним депутатом Надвірнянської міської ради від 10.04.2019 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак нерегулярно та в розмірі недостатньому для забезпечення неповнолітньої дочки всім необхідним. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~від 6\~до 18\~років з\~01\~січня 2019\~року становить\~2027гривень. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, може працювати, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн., на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданої стороною позивача квитанції серії АЕ № 0789 від 11.04.2019 року, витрати на правничу допомогу склали 400 грн. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 400 грн. 00 коп. згідно квитанції серії АЕ № 0789 від 11.04.2019 року (а.с.10). Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved