Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

16 травня 2018 року, позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили виселити відповідача [PERSON] з житлового [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу [PERSON] на праві власності належить 13/25 частини житлового будинку відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 01.03.2018 року. В будинку також зареєстровані та проживають позивач [PERSON], син [PERSON] та батько [PERSON] і фактично проживає син [PERSON]. Починаючи з початку 2015 року з відповідачем почали виникати сварки на грунті зловживання спиртними напоями, а з вересня 2016 року відповідач почав наносити позивачу [PERSON] тілесні ушкодження. За фактом нанесення тілесних ушкоджень внесені відомості до ЄРДР 08.09.2017 року за № 12017270270000971 та 08.04.2018 року за № 12018270270000324 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. З відповідачем неодноразово проводились бесіди з боку дільничних працівників поліції з приводу недопущення з його боку протиправних дій відносно позивача [PERSON], проте результатів не дали, тому така протиправна поведінка відповідача спонукала позивачів звернутись з цим позовом до суду. Посилались на положення ст.116,157 ЖК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, її інтереси представляв адвокат [PERSON], який позов підтримав та просив його задовольнити з підстав вказаних в позові. Позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, оскільки проживання разом з [PERSON] є неможливим, останній виявляє агресію по відношенню до [PERSON], наносить їй тілесні ушкодження, він побоюється за життя дружини, оскільки також висловлювались погрози щодо позбавлення її життя. [PERSON] на деякий час покидає будинок, потім повертається в стані алкогольного сп'яніння і влаштовує сварки. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, на підтвердження чого маються рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач та представник позивачів проти цього не заперечують. Заслухавши пояснення позивача, представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, що передбачено ст. 328 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що власником 13/25 частини житлового будинку в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ННВ 088642 від 01.03.2018 року є [PERSON]. (а.с.14-15,19) До цього власником 13/25 частин житлового будинку була [PERSON]. У відповідності до довідки Черниської сільської ради Чернігівської області № 52 від 16.04.2018 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживає без реєстрації [PERSON] (а.с.11). Позивачі разом з неповнолітніми дітьми проживають у житловому будинку по [ADDRESS] з 2014 року. Також в даному житловому будинку зареєстрований та проживає батько позивача [PERSON] - [PERSON]. Починаючи з 2015 року між [PERSON] та [PERSON] почали виникати сварки та [PERSON] почав виганяти доньку з житлового будинку. На той час [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були користувачами вказаного житлового будинку. Житловий будинок перебував у власності [PERSON]. 08 квітня 2015 року [PERSON] зверталась до Чернігівського РВ з заявою, в якій просила прийняти міри до свого батька [PERSON], який вчинив сварку та виказував образи на її адресу, виганяв з будинку. З оглянутих матеріалів за заявою [PERSON], що зареєстрована на № 1556 від 08.04.2015, слідує, що [PERSON] підтвердив факт сварки та з ним проведено профілактичну бесіду і складено протокол за ст.173-2 КУпАП. 11 травня 2015 року [PERSON] знову звернулась з заявою, в якій просила прийняти міри до свого батька [PERSON], що вчинив сварку. В свою чергу [PERSON] повідомив, що його донька [PERSON] вчинила сварку. З ними було проведено профілактичну бесіду. Зазначене встановлено з оглянутого матеріалу Чернігівського РВ, зареєстрованого 11.05.2015 по повідомленню [PERSON]. 13 травня 2016 року за номером 2782 в Чернігівському РВП була зареєстрована заява [PERSON], в якій остання повідомила, що її батько [PERSON] вчинив сварку, під час якої виганяв з будинку та кидався битись. По факту звернення була проведена перевірка, під час якої [PERSON] підтвердив наявність конфлікту та з останнім проведена бесіда профілактичного характеру. В подальшому, як слідує з повідомлення Чернігівського РВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 19.04.2018, 09.09.2017 зареєстровано заяву [PERSON] про завдання [PERSON] тілесних ушкоджень, яка внесена до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України та проводиться досудове розслідування. 07.04.2018 надійшло чергове повідомлення щодо сварки в [ADDRESS], відомості були внесені до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України та 08.04.2018 [PERSON] звернулась з заявою про нанесення тілесних ушкоджень її батьком, що також було внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. На даний час досудове розслідування триває. ( а.с.12) Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є наявність або відсутність у відповідача права на житло, або інші передбачені нормами житлового законодавства підстави для позбавлення такого права. За змістом частини 4 статті 9 та статті 109 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом. Рівність прав власника житла та членів його сім'ї, які спільно з власником проживають у належному йому приміщенні, закріплена частиною 1 статті 156 ЖК України. Відповідно до статті 157 ЖК України члени сім'ї власника житлового приміщення можуть бути виселені у судовому порядку у випадках, передбачених частиною 1 статті 116 ЖК. Положенням ст. 116 ЖК України, на яку посилаються позивачі, передбачено, що якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як слідує з досліджених матеріалів, [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо вжиття заходів до її батька [PERSON], який вчиняє сварки, виганяє її з будинку, порушує правила співжиття, всі вжиті нею заходи виявились безрезультатними, як слідує з пояснень позивача та досліджених матеріалів, [PERSON] протягом квітня та травня 2018 року отримала тілесні ушкодження, в даному житловому будинку проживають неповнолітні діти, які постійно спостерігають сварки та бійки. Отже, за таких обставин проживання в одному будинку позивачів разом з дітьми та відповідача, який систематично порушує правила співжиття, шляхом влаштування сварок та бійки, після неодноразових попереджень щодо недопустимості вчинення зазначених дій, є неможливим, а тому [PERSON] слід виселити з [ADDRESS]. При цьому, як зазначив позивач, [PERSON] може проживати у геріатричному пансіонаті, а отже не залишиться на вулиці. За наведених вище підстав позовні вимоги щодо виселення [PERSON], з [ADDRESS] підлягають задоволенню.

Outcome: approved