Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 15.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3-тя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого, послалася на таке: вона є власницею 1/2 частини квартири № 42 в будинку № 11, що на 6 м-ні в місті Первомайському Харківської області, власницею іншої 1/2 частини вищевказаної квартири є донька позивача [PERSON]. Квартира належить позивачці та її доньці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1999 року. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON], якого було зареєстровано за вказаною вище адресою після їх одруження у 2007 році, однак вже тривалий час він там не мешкає. Наразі, позивач [PERSON] не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача оскільки вони нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад 1 рік без поважних причин. Позивач до судового засідання не прибула, однак від неї до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, судові витрати у сумі 300 грн. залишає за собою. Третя особа, [PERSON] у судове засідання не прибула, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не прибув, хоча у встановленому законом\~ порядку був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, якихось заперечень суду не надав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд,\~ вивчивши позовну заяву,\~ дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач [PERSON] є власницею 1/2 частини квартири № 42 в будинку № 11, що на 6 м-ні в місті Первомайському Харківської області, власницею іншої 1/2 частини вищевказаної квартири є донька позивача [PERSON]. Квартира належить позивачці та її доньці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31 травня 1999 року, квартира в цілому зареєстрована у Первомайському бюро технічної інвентаризації за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, про що 03\~ червня 1999 року записано у реєстрову книгу № 25 за реєстровим № 6076 (а.с.18). 15 травня 2007 року донька позивача по справі [PERSON] одружилася з відповідачем по справі [PERSON], після чого позивачем та її донькою було прийняте рішення про реєстрацію місця проживання відповідача у належній їм квартирі, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 065187 та довідки Відділу ЖКГ ВК Первомайської міської ради Харківської області № 3845 від 26.10.2018 року (а.с.19,26). Однак 06 листопада 2017 року шлюб між подружжям було розірвано, що підтверджується копією рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області (а.с.20). Тобто на теперішній час, у спірній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], її донька [PERSON], її онука [PERSON] та колишній зять,\~ відповідач по справі [PERSON], що вбачається з наданої довідки від 10.10.2018\~ року за № 12072, виданої відділом ЖКГ ВК Первомайської міської ради Харківської області (а.с.21), але вже більше 4-х років він там не мешкає, згідно актів від 14.08.2017 року № 1512 та 03.09.2018 року № 1501, (а.с.23,24). З копії довідки від 26.06.2018 року за підписом заступника начальника Первомайського ВП ГУНП в Харківській області вбачається, що 19.08.2014 року [PERSON] виїхав за межі Державного кордону України та до теперішнього часу Державний кордон України у зворотному напрямку не перетинав (а.с.22). А оскільки витрати на оплату комунальних послуг лише зростають, та нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб, позивач не має можливості оформити субсидію, а тим паче у неї не має матеріальної можливості сплачувати\~ комунальні\~ послуги ще і за відповідача по справі, тому вона і звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобовязана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання у квартирі позивача більше року, визначив для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердила обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається з актів від 14.08.2017 року № 1512 та 03.09.2018 року № 1501, що у спірній квартирі відповідач дійсно зареєстрований однак не мешкає з лютого 2014 року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до ч.2 цієї ж статті інші судові витрати повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а оскільки позивачем по справі при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір лише у сумі, яку ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області було зменшено з 704,80 грн. до 300 грн., врахувавши маленьку пенсію позивача, та ці витрати позивач залишила за собою, то з відповідача по справі на користь Держави слід стягнути недоплачену суму судового збору у розмірі 404,80 грн. \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved