Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

16 червня 2016 року позивач звернувся до суду зазначеним позовом. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 60 356,11 грн., як відшкодування збитків. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.07.2015 року о 19 год. 30 хв. у м. Києві по вул.О.Теліги, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Порше», державний номер [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ленд Ровер» державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Позивач зазначає, що винуватим в даній пригоді та пошкодженні автомобіля, який належить позивачу на праві власності є відповідач, що підтверджується постановою суду. Під час оформлення ДТП виявилося, що автомобіль марки «Порше», державний номер [NUMBER] є не забезпеченим транспортним засобом, оскільки його власник не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до Звіту з оцінки транспортного засобу, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Ленд Ровер», державний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 109 356,11 грн. Моторно (транспортним) страховим бюро України здійснено відшкодування шкоди у розмірі 50 000,00 грн., але зазначена сума, як зазначає позивач, є значно меншою ніж розмір заподіяного позивачу матеріального збитку, а тому на підставі ст.1187 ЦК України позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «Ленд Ровер» державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 13.11.2015 року по справі №761/31968/15-п [PERSON] визнаний винним в тому, що 27.07.2015 року о 19 год. 30 хв. у м. Києві по вул. О.Теліги, керуючи автомобілем марки «Порш Каєн», державний номер [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «Ленд Ровер», державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим [PERSON] порушив п.13.1 ПДР України та в діях [PERSON] є склад правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні було встановлено, що цивільна відповідальність власника автомобіля «Порш Каєн» державний номер [NUMBER] застрахованою не була. 05.08.2015 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку, що складений 19.10.2015 року ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт» визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ленд Ровер» державний номер [NUMBER], внаслідок ДТП 27.07.2015 року складає 109 356,11 грн. 18.05.2016 року Моторно (транспортне) страхове бюро України здійснило відшкодування позивачу шкоди заподіяної внаслідок ДТП в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що зазначені суми дійсно були отримані як страхове відшкодування, однак коштів, які виплачені Моторно (транспортним) страховим бюро України не достатньо для повного ремонту автомобіля. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (стаття 1187 ЦК України). Стаття 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Статтею 28 зазначеного Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону). Відповідно до п.п.а) п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Крім того, стаття 1194 ЦК України визначає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Крім того, 19.04.2016 року [PERSON] сплатив за оцінку 1 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №109. Отже, як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] визнаний винним в спричиненні шкоди позивачу, його цивільна відповідальність не була застрахована на момент пригоди, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування, позивачем доведено, що зазначеного страхового відшкодування є недостатньо для відновлення пошкодженого автомобіля, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved