overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

15.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 22.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між підданим Йорданського Хашимітського Королівства [PERSON] та громадянкою України [PERSON]. Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки подружжя, у зв'язку з чим між подружжям відбувалися непорозумінні та сварки. Крім того, вказує, що відповідач перед реєстрацією шлюбу ввела в оману позивача, повідомивши про свою вагітність, що згодом виявилося неправдою. Також вказує, що спільне господарство подружжям не ведеться, так як постійним місцем проживання дружини є Україна, а чоловіка - Йорданське Хашимітське Королівство. Позивач з відповідачкою кілька останніх місяців не спілкуються. Зазначає, що подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому є неможливим. Таким чином, просив постановити рішення про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем. Згідно нотаріальної посвідченої заяви [PERSON] від 09.06.2016 року, останній просив розглянути позов про розірвання шлюбу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у відповідності до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 22 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між підданим Йорданського Хашимітського Королівства [PERSON] та громадянкою України [PERSON]. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що спільне господарство сторонами не ведеться, останні проживають окремо в різних країнах, позивач збереження сім'ї не бажає та не вважає за можливе. Від відповідач заперечень проти позову, клопотань про надання строку на примирення подружжя, не надходило. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

15.06.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.10.1968 року, про що Дзержинським райбюро ЗАГС м. Кривого Рогу, зроблено актовий запис № 1612. Від спільного проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, спільного побуту не ведуть. Відповідач добровільно розірвати шлюб в органах РАГСу не бажає. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені, відповідач заперечень проти вимог позивача не надав ( а.с. 8, 10, 11). Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] ( а.с. 12 заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~12.10.1968 року про що Дзержинським рай бюро ЗАГС м. Кривого Рогу у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 1612 ( а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження ). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала заяву про залишення їй шлюбного прізвища [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

15.06.2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача П`ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської областіпро визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача [PERSON], яка померла 01.02.2008 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Чуднівська, буд.6, с. Пятка, Чуднівського району, Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, власником якого вона була. Позивач звернулаcь з письмовою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Чуднівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. У судове засідання сторони не зявились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - П`ятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої П`ятківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

15.06.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 27.09.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1342. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки під сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у подружжя спільних дітей немає. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 27.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1342, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с. 5/. Від шлюбу у подружжя спільних дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з листопада 2015 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, а також враховуючи, що подружжя наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

15.06.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що 30.04.2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 1, 45 га, розташованої на території Сиваської селищної ради Новотроїцького районного суду Херсонської області. Він є єдиним спадкоємцем, інших осіб, які мають право на спадщину немає, але у звязку зі скрутним матеріальним становищем, пригніченим психологічним станом та юридичною необізнаністю, пропустив встановлений строк для прийняття спадщини за законом, у звязку з чим не може реалізувати право власності щодо залишеного спадку. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, наполягає на позовних вимогах. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ХС № 013905 [PERSON] являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1, 45 га, котра розташована на території Сиваської селищної ради Новотроїцького району Херсонської області. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-КГ № 444614 від 28.06.1990 року [PERSON] являється батьком [PERSON]. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серія І-КГ № 200358 від 05.05.2015 року [PERSON] помер 30.04.2015 року. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом та інших осіб, які мають право на спадщину немає. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини скрутне матеріальне становище та юридична необізнаність. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

15.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 02.04.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції між ним та [PERSON], актовий запис № 254. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в травні 2015 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подав письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 02.04.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №254, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №157538, яке долучено до матеріалів справи. При реєстрації шлюбу відповідач прізвище не змінювала. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 252647, де батьком дитини вказаний [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в травні 2015 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

15.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Сторони в судове засідання не прибули, в поданій заяві просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність, відповідач позов визнав. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо від них. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину. Суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини із всіх видів його доходів, так як він працевлаштований та отримує щомісячно заробітну плату і ці обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

15.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з серпня 2013 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 26.07.2016 року просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.02.2007 року та є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з серпня 2013 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде та мешкає окремо, позивач на примирення не згоден та поновлювати сімейні стосунки не бажає, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

15.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 26044,68 грн, мотивуючи вимоги тим, що 23.08.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 11000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 23.08.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 11000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 30.05.2016 року виникла заборгованість в розмірі 26044,68 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту - 5844,23 грн, несплачені проценти - 16584,05 грн, пеня та комісія - 1899,99 грн, штрафні санкції - 1716,41грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 26044,68 грн, так як зобов'язання не виконується відповідачем. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved