Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

17.05.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити спосіб його участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , за яким надати йому право до досягнення дітьми повноліття без присутності їх матері [PERSON] на систематичні побачення з дітьми кожного вівторка та четверга з 08 год. по 20 год., на відвідини дітьми його місця проживання з 08 год. кожної першої та третьої суботи місяця по 21 год. наступного дня (неділі), на можливість спільного відпочинку з дітьми безперервно протягом трьох тижнів (не менше 21 календарного дня) у літній період часу (з червня по серпень включно). В обґрунтування заявленого позивач посилається на те, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися діти, однак подружнє життя між ними не склалося - шлюб розірвано. [PERSON] вказує, що наразі позбавлений можливості бачитися з дітьми, оскільки такі відсутні за місцем реєстрації його колишньої дружини, а остання ігнорує його телефонні дзвінки. 27.08.2018 представник відповідачки [PERSON] адвокат Марамигін П.В. подав відзив на вищевказаний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заявленого посилається на те, що ініціатором розірвання шлюбу був [PERSON] , який надав дозвіл на виїзд дітей разом з матір`ю за кордон, сторони спілкуються телефоном, а [PERSON] жодним чином не чинить перешкоди у зустрічах дітей з [PERSON] , однак зауважує, що діти не бажають спілкуватися і бачитися з батьком й не мають довіри до нової дружини [PERSON] 27.08.2018 ( 25.11.2019 , 22.06.2020) з подальшими уточненнями від 05.08.2020 представники [PERSON] адвокати Марамигін П.В. та [PERSON] подали зустрічний позов, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних дітей в розмірі Ѕ частки усіх доходів на кожну дитину щомісяця з 27.08.2018 й до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявленого посилається на те, що діти [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н. проживають разом з [PERSON] в м. Кельн, Німеччина, де остання працює, а діти навчаються. Вказує, що [PERSON] здійснює витрати на орендну плату по квартирі в сумі 1190 Євро щомісячно, а діти потребують крім належних умов проживання, ще й одяг, спорядження до школи, відпочинок, культурний розвиток тощо. При цьому забезпеченням вказаного займається лише [PERSON] , а батько дітей [PERSON] при відмінному матеріальному становищі витрат на їх утримання не здійснює. В судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Гончаров В.В. підтримав первісні позовні вимоги з підстав викладених у позові. Вважає, що батько дітей має право брати участь у вихованні дітей та спілкуватись із ними. Небажання дітей бачитись із батьком не може бути підставою для створення йому перешкод у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Стверджував, що закріплення в судовому рішенні права батька на спілкування з дітьми дасть змогу [PERSON] бачитись з дітьми. Не заперечував проти стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей, але в розмірі меншому ніж Ѕ частина доходу, оскільки [PERSON] створив нову сім`ю, в якій в нього народилась дитина, на утримання якої він так само несе витрати на утримання. В свою чергу представник [PERSON] адвокат Цебрик Л.В. не заперечував проти задоволення вимог про встановлення способу участі батька у вихованні дітей. Однак стверджував, що побачення [PERSON] з дітьми можуть негативно на них вплинути, спочатку слід відновити контакт між батьком і дітьми, налагодити відносини між ними. Наполягав на задоволенні позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Вважає, що [PERSON] має можливість надавати кошти на утримання дітей, оскільки має великі статки і дохід. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.12.2012 (справа №712/12525/12) шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, а неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю - [PERSON] . Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. З посвідчення [NUMBER], виданого Ужгородською міською радою, [PERSON] є депутатом такої. Посвідчення дійсне до листопада 2020 року. За відомостями МЮ [PERSON] є засновником ТОВ «ІДЕЯ М.І.К» (код ЄДРПОУ 22072268). З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 24.05.2017 видно, що [PERSON] не заперечував щодо виїзду дітей [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. на постійне місце проживання за кордон до Німеччини з їх матір`ю [PERSON] [PERSON] у зв`язку з виробничою необхідністю переведена на роботу з ТОВ «Ядзакі Україна» на ТОВ «Ядзакі-Україна» з постійним місцем перебування у м. Кельн, Німеччина. (лист- повідомлення ТОВ «Ядзакі-Україна» від 24.05.2017 №540). З 01.08.2017 [PERSON] працює на вказаному вище підприємстві у м. Кельн, Німеччина (довідка ТОВ «Ядзакі Європа» від 24.07.2017). [PERSON] має вид на проживання в Німеччині У0С4НМУ7W дійсне до 13.12.2021, а діти [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н. вид на проживання в Німеччині [NUMBER] та [NUMBER] дійсне до 03.04.2021. Діти [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н. разом з матір`ю [PERSON] проживають в орендованій квартирі в м. Кельн, Німеччина, орендна плата за яку становить 1190 Євро щомісяця; навчаються у навчальних закладах вказаного населеного пункту (довідки про прописку, навчання, виписка з банківського рахунку щодо понесених витрат на орендну плату, договір оренди). Окрім цього [PERSON] здійснюються витрати на оплату комунальних послуг, зокрема електроенергії в сумі 112 Євро щомісяця, витрати на проїзд дітей по 22 Євро щомісяця (виписки з банківського рахунку). У [PERSON] відсутнє у власності нерухоме майно, що стверджується інформаційною довідкою 219101809, а її мати [PERSON] та батько [PERSON] розлучені й отримують пенсію за віком, за твердженням [PERSON] перебувають на її утриманні, зокрема остання сплачує комунальні послуги (свідоцтво про розірвання шлюбу, довідка з Ужгородського відділу ПФ України в З/о, виписки з банківського рахунку). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що у [PERSON] (номер інформаційної довідки 135478558) у власності наявне нерухоме майно, а за інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій (за 2018-2019 роки) отримує заробітну плату, має дохід від підприємницької діяльності, в наявності готівкові кошти. З довідки ГУ ДПС У Закарпатській області від 22.10.2020 чистий дохід [PERSON] у 2017-2019 роках становив суму близько 80000 грн. У 2015 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , а у 2013 році у них народився син - [PERSON] (свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтво про народження Чеська Республіка від 01.09.15). З полісу страхування життя №00505-1000342 від 16.06.2016 та №00505-1000353 від 16.06.2016 вбачається, що життя дітей [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. застраховане. Страхувальником є [PERSON] . Копіями квитанцій за період від 10.06.2019 по 13.05.2020 стверджується щомісячний переказ [PERSON] аліментів на утримання дітей в сумі по 2000 грн.; 10.09.2020 - 3000 грн.; за період від 06.10.2020 по 01.04.2021 - 4000 грн. Консультаційним висновком психолога ТОВ «Медичний центр «Плюсмед» №20 від 23.08.2018 стверджується, що батько дітей [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н. ні до, ні після виїзду дітей за кордон не намагався зустрітися з ними; в їх присутності міг ображати маму; створював конфліктні ситуації, внаслідок чого діти почували себе розгублено; діти висловили небажання до спілкування з батьком. Психолог [PERSON] зазначає, що участь батька у вихованні дітей бачиться можливою зрідка, тільки на території проживання дітей та у присутності поряд матері. Консультаційним висновком психолога ТОВ «Медичний центр «Плюсмед» від 30.01.2021 стверджується, що у дітей [PERSON] , 2006 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. протягом тривалого часу відсутній емоційний контакт з батьком. Діти вказують про можливість побачення з батьком лише на території Німеччини, оскільки усе їх життя проходить в цій країні, бажають припинення судового процесу батька та матері. За твердженням психолога [PERSON] діти мають негативні переживання щодо батька, однак допускають можливість зустрічей з таким в Німеччині. За висновком психолога [PERSON] поїздки дітей з ФРН в Україні для зустрічей з батьком порушать звичний графік та уклад життя обох дітей, що може відобразитися на їх здоров`ї. За висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 18.07.2019 №466/23-35 рекомендовано батькам дитини знайти взаєморозуміння в питанні виховання дітей, а щодо задоволення позовних вимог, то залишає дане питання на розсуд суду. Щодо визначення способу участі батька у спілкуванні і вихованні дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки дитини зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти. В силу ст.ст. 157, 158, 159 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкод іншому з батьків, якій проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. В разі, коли той з батьків, з ким проживає дитини, чинить іншому батьку перешкоду у спілкуванні з дитиною, спір між батьками вирішується органом опіки та піклування, а вразі ухилення батька, з яким проживає дитини, від виконання рішення органу опіки та піклування, - судом. Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року). Так, з наявних матеріалів справи, судом зроблено висновок про те, що [PERSON] спілкувався з дітьми [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н., до їх виїзду за кордон - ФРН, наразі таке спілкування з дітьми обмежене, зокрема в силу наявної між ними як територіальної, так і особистісної дистанції. Однак, психолог у консультаційному висновку від 30.01.2021 стверджує, що дітьми, попри наявні негативні переживання щодо батька, не заперечується можливість побачення з ним, однак такі побачення слід проводити за місцем їх постійного проживання в Німеччині. З огляду на вказане, суд вважає за можливе визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні їх спільних з [PERSON] дітей, а саме встановити періодичні побачення та можливість відпочинку дітей з батьком. При цьому таке спілкування слід проводити у присутності матері, принаймні на початковій стадії відновлення стосунків батька з дітьми, оскільки за твердженням психолога такі наразі мають негативні переживання щодо батька. Встановлення судом можливості періодичних контактів дітей з батьком без присутності матері, лише за попереднім дозволом такої, обумовлена тим, що між сторонами наявні неприязні відносини, пов`язані з їх минулими особистими розбіжностями під час спільного подружнього життя, а відтак наявність матері при зустрічі батька з дітьми може призвести до загострення конфлікту між сторонами, що згубно вплине на мету таких зустрічей - відновлення спілкування батька з дітьми й збереження сімейних зв`язків між ними. [PERSON] не є асоціальною особистістю, здійснює спроби піклування про дітей, а тому суд вважає, що його спілкування з дітьми не буде перешкоджати їх нормальному розвиткові. Також суд зауважує, що встановлення конкретного місця зустрічей батька з дітьми не є доцільним, оскільки хоча наразі діти і проживають в Німеччині, однак вказаним не виключається можливість приїзду таких в Україну, зокрема до батьків [PERSON] (діда та баби), де також можливі побачення з батьком. Щодо стягнення аліментів на утримання дітей з батька на користь матері. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.141 СК України мати,батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.180, ч.ч. 1-2 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що [PERSON] разом з дітьми проживає в Німеччині, де останні навчаються, а [PERSON] працює; здійснює витрати по орендній платі житла, комунальних послугах; забезпечує належне функціонування дітей, купуючи таким їжу, одяг тощо. Окрім цього [PERSON] допомагає своїм непрацездатним батькам [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, від якої отримує певний дохід; здійснює страхові внески на страхування життя дітей [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н.; впродовж судового розгляду, а саме в 2019-2021 роках здійснює переказ коштів [PERSON] для утримання дітей. При цьому [PERSON] з 2013 року перебуває у відносинах з іншою жінкою, з якою виховує спільну дитину, 2015 р.н. Представником [PERSON] адвокатом Цебриком Л.В. надавався суду витяг з німецького законодавства щодо рекомендованого розміру аліментів на утримання дітей. Однак такий не приймається до уваги, оскільки суд при розгляді справи згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, керується національним законодавство та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Тож, з огляду на те, що на утриманні [PERSON] знаходиться син, 2005 р.н., суд вважає, що вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їх спільних дітей у розмірі Ѕ частки доходів останнього підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з нього 1/3 частки. Також суд зауважує, що у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Половина від вказаної суми є гарантованим розміром, а тому сума стягуваних аліментів у відповідній частці не може бути меншою. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Узагальнюючи вищевказане, первісні та зустрічні позовні вимоги сторін підлягають до врегулювання судом, шляхом визначення способу участі батька у спілкуванні і вихованні дітей, а також шляхом стягнення аліментів на утримання дітей на користь матері у відповідній частці від доходу батька.

Outcome: approved