Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

16.09.2014 р., та уточнено 06.11.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]; домоволодіння [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,0875 Га., за адресою: [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, кадастровий номер - [NUMBER] /далі Спірне майно/. В обґрунтування вказує, що рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 19.12.2013 р., яке залишено в частині без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.04.2014 р., за його позовом визнані недійсними договори дарування дружиною [PERSON] Спірного майна дочці [PERSON], на підставі посвідчених нотаріально довіреностей 23.05.2012 р., та 05.06.2012 р., оскільки угоди вчинені без його волевиявлення. Оскільки він був власником Спірного майна, рішенням державного реєстратора від 07.07.2014 р. йому було відмовлено в реєстрації права власності, а норми ст..216 ЦК України передбачають повернення другій стороні в натурі все одержане на виконання недійсного правочину, та оскільки право власності на нерухоме майно виникає з його державної реєстрації, просить визнати за ним право власності на Спірне майно. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали вказують, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 р. позивачу відмовлено в зобов'язанні державного реєстратора провести реєстрацію Спірного майна на позивача [PERSON], тому просять захистити порушене право, та згодні на заочний порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно 05.05.2015 р. за зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS], згідно відмітки житлового органу відповідно до ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Третя особа Криворізьке міське управління юстиції направило до суду заперечення проти позову, з клопотанням про розгляд справи в відсутності представника а.с.58-59. Вказує, що реєстраційна служба не є належним відповідачем, яким повинен бути власник майна, не має відношення до виникнення або припинення права власності. Вислухавши позивача, та його представника, дослідивши письмові докази суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 19.12.2013 р., яке залишено в частині без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.04.2014 р., визнані недійсними договори дарування дружиною позивача [PERSON] Спірного майна дочці [PERSON] а.с.5-20. Решеннями державного реєстратора від 07.07.2014 р. позивачу відмовлено в державній реєстрації прав на Спірне майно а.с.21-23. Не поновлено було право власності позивача на нерухоме майно і постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 р., якою [PERSON] було відмовлено в зобов'язанні державного реєстратора провести реєстрацію Спірного майна. Згідно ст.ст.216, 334 ч.4 ЦК України в разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все одержане на виконання недійсного правочину. Право власності на майно яке підлягає державній реєстрації виникає з моменту такої реєстрації. Норми ст.392 ЦК України прямо передбачають випадки, коли власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, до вказаних випадків відносяться коли це право не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тобто зі змісту вказаних норм, та регулювання їх законодавцем, очевидно, що в зв'язку з реєстрацією Спірного майна на відповідача [PERSON], у позивача відсутній документ який засвідчує його право власності. Крім того відсутнє добровільне волевиявлення власника майна [PERSON] на передачу нерухомого майна позивачу, повернення всього отриманого майна по недійсному правочину, який не створює юридичних наслідків Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту свого права стосовно визнання права власності на майно, відповідає правовідносинам які склалися, оскільки існують виняткові обставини. Як вказав ВССУ в листі №16.05.2013 № 24-753/0/4-1 - визнання права власності в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права, зокрема в разі відсутності документа який підтверджує право власності. У позивача відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, з за відсутності державної реєстрації права власності, тобто суд приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на Спірне майно. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню 730 грн. 80 коп. сплаченого судового збору згідно квитанції а.с.1, відповідно до ст.ст.81,88 ЦПК України. На підставі ст.ст.216, 334 ч.4, 392 ЦК України,

Outcome: approved