Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

17.09.2015 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому позивач зазначала наступне. 12 лютого 2005 року [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Шлюб не розірвано, однак вона з відповідачем з грудня 2014 року проживає окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], який народилася 20.12.2006 року, Син проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини [PERSON] фінансової допомоги та допомоги в утриманні доньки не надає і надавати не бажає. У зв'язку із чим, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить задовольнити позов частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частина від доходу. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача на підставі матеріалів справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2015 року . Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], який народилася 20.12.2006 року.(а.с. 3) Неповнолітня дитина [PERSON] мешкає разом із позивачкою, перебуває на утриманні останньої. Позивач потребує матеріальної допомоги на дитину від відповідача, як батька дитини. Син проживає разом із позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо від цієї дитини та матеріальну допомогу на дитину надає нерегулярно, хоча має можливість її надавити, оскільки працює, має дохід. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачкою до суду 17.09.2015 року (а.с.1). Позивач у своєму позові просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини саме у 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Як встановлено у судовому засіданні із наданих суду заперечень, [PERSON] інших дітей не має, непрацездатних осіб на утриманні також, працює на ТОВ «Соціальні ініціативи Запоріжжя» на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електрообладнання і його дохід за місяць складає від 3300 до 4500 грн. (довідка з місця роботи), є інвалідом дитинства 3 групи (довідка МСЕК серії АД№ 176399 безстроково.), згідно з довідкою МСЕК йому рекомендовано стаціонарне лікування в пульманології, диспансерний нагляд. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дитини в частці від заробітку відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову, враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК України та виходячи з обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан кожного із сторін, відсутність інших утриманців у відповідача, потреби малолітньої дитини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач нерегулярно і у меншому розмірі, аніж дитина потребує, на утримання інших дітей не має, працює, має стабільний регулярний дохід. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання дочки сторін коштів, необхідних для його життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у частці від доходу якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Позивач обрала спосіб визначення аліментів у розмірі від доходу у ? частині. Суд приймає до уваги ті обставини, що [PERSON] є інвалідом 3 групи, проживає один, інших утриманців не має, відповідач працює, має постійний заробіток, враховуючи інтереси насамперед дитини, стягувача аліментів [PERSON], суд приходить до висновку, що сума аліментів в розмірі 1/5 частки від його доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON] буде достатньою, обґрунтованою, законною та достатньою для забезпечення потреб дитини на даний період виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості і саме такий розмір буде достатнім для утримання сина і відповідач в змозі його виплачувати. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову позивача, який звільнений від сплати судового збору 487,20 грн. при подачі позову про стягнення аліментів, цей судовий збір підлягає стягненню у дохід держави з відповідача. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial