Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

16 листопада 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2015 року. Подружнє життя не склалось. Відповідач проживає окремо від позивача та сина. Неповнолітній син перебуває на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дитину належним чином відповідач відмовляється, хоча зобовязаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі ? частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В даний час позивач не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку. В звязку з цим вона потребує матеріальної допомоги, тому просила стягувати на її отримання аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів до досягнення [PERSON] трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти тільки на утримання сина. Заслухавши сторін, проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має регулярний, стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження дитини (а.с. 2). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини, а тому даний позов підлягає до задоволення. Свого обовязку утримувати сина відповідач не виконує, малолітня дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача, який є працездатним, інших утриманців у нього немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу малолітньому сину в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, до досягнення ним повноліття. Судом встановлено, що син [PERSON] в даний момент проживає з позивачем та не досяг трьох років, тому відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні встановлено, що в даний час позивач не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. В звязку з цим вона потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів у відповідності до вимог ст. 80 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 400,00 грн. щомісячно. При цьому суд враховує розмір доходів, які отримує позивач та відповідач, а також те, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів доходів. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial