Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

15 травня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №11 по вул.Першотравнева в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області. Будучи власником вказаного будинку, вона обмежена у своєму праві, тому що в домі зареєстрована відповідач [PERSON], яка є дочкою співмешканки її сина. Відповідач [PERSON] у домі не проживає з моменту реєстрації в ньому, тобто з травня 2003 року, її особистих речей у будинку немає і по теперішній час вона не знялась з реєстрації. Вона права власності на вказане житло чи права користування ним не має, і у зв'язку з наведеними обставинами вона змушена нести додаткові витрати по утриманню будинку. В добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації не бажає, у зв'язку з чим вона просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. В зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку [PERSON], свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок №11 по вул.Першотравнева в с.Плещіївка Костянтинівського району Донецької області (а.с.7-8), в якому зареєстрована відповідач [PERSON], яка є дочкою співмешканки сина позивачки (а.с.6). Суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] в цьому домі не мешкає без поважних причин з 1999 року про що свідчать покази свідків [PERSON] та [PERSON], довідка Катеринівської сільської ради Костянтинівського району №373/02-28 від 20 квітня 2015 року (а.с.6), та не бере участі у сплаті платежів по утриманню будинку, де вона зареєстрована, що порушує право власності позивача на вказаний будинок. У свою чергу, відповідач [PERSON] права власності на вказаний будинок чи права користування ним не має. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на те, що відповідач [PERSON] відсутня у вказаному житлі без поважних причин понад один рік, перешкод у користуванні житлом для неї не мається, і вона не скористувалась своїм правом у встановлених законом межах повернутись до спірного житлового приміщення, порушене право власності позивачки підлягає захисту, і необхідно усунути перешкоди в здійсненні цього права, визнавши відповідача [PERSON] такою особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.

Outcome: approved