Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

16 листопада 2019 року о 14 год. 50 хв., відповідач водій, керуючи транспортним засобом-автомобілем марки ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] , в місті Києві на перехресті Столичного шосе та вулиці Генерала Матикіна, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та 4.2 «Рух праворуч», здійснив лівий поворот, при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки відповідно до пункту 1.1. ПДР, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом-автомобілем марки Volkswagen Touareg, державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів та тілесних пошкоджень водія позивача. У результаті дорожньо- транспортної пригоди позивачу спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку. Своїми діями відповідач порушив вимоги розділу 16, пунктів 2.1, 4.2, розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року у справі №752/1462/20, що набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Автомобіль марки Volkswagen Touareg, державний номерний знак [NUMBER] , належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. З метою участі у експертному огляді автомобіля на адресу відповідача 25 листопада 2019 року направлено поштове повідомлення із запрошенням до участі у огляді, а також здійснено телефонний виклик, проте відповідач до участі в огляді автомобіля не прибув та представника не направив. Відповідач достовірно знаючи, що його неправомірними діями спричинено матеріальну шкоду, а також про обов`язок відшкодування шкоди, проігнорував та не прийняв участь у встановленні розміру шкоди, тим самим погодився із його висновками. Відповідач не заперечив результатів огляду транспортного засобу позивача та результатів експертного висновку. Так само відповідач не заперечив вартості відновного ремонту автомобіля викладеного експертом. Викладач обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги на відшкодування матеріальної шкоди. Відповіднодо звіту про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Volkswagen Touareg [NUMBER] від 24.01.2020 року, складеного експертом Парфьоновим О.О., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля у результаті пошкодження при ДТП, з урахуванням технології ремонту, вартості нормо-годин та запчастин ТОВ «Порше Інтер Авто Україна», складає з урахуванням ПДВ 710267,84 грн. Відновний ремонт автомобіля Volkswagen Touareg [NUMBER] проведено на ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» у якому 15.02.2019 року був придбаний автомобіль. Саме у ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» автомобіль позивача перебуває на гарантійному обслуговуванні, тому альтернативи для обрання іншого сервісного центру не було. Відповідно до акту виконаних робіт від 17.01.2020 року, підписаного ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» та позивачем, вартість відновного ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак [NUMBER] , становила 640057,40 грн. Вказана сума повністю сплачена на користь виконавця робіт ТОВ «Порше Інтер Авто Україна», що підтверджується квитанціями про оплату на загальну суму 640057,40 грн. На підставі Полісу АМ/9831001 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, акту виконаних робіт від 17.01.2020 року та квитанцій про повну оплату вартості ремонту, після огляду пошкодженого автомобіля страховою компанією ПАТ «НАСК «Оранта» з якою у відповідача було укладено договір обов`язкового страхування, за вирахуванням франшизи, здійснене страхове відшкодування на користь позивача у сумі 95000 гривень. Таким чином сума невідшкодованих збитків, що спричинена відповідачем, становить різницю між вартістю ремонту та виплаченим ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодуванням, а саме 640057,40 грн. мінус 95 000 грн., що становить 545057,40 грн. З огляду на викладені обставини позивач звернулася до суду з даними позовними вимогами, а так просить суд стягнути з відповідача на корись позивача грошове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 545057,40 грн; стягнути з відповідача на користь позивача витрати за проведення звіту №1475 від 24.01.2020р. про визначення вартості матеріального збитку автомобіля в сумі 2700 грн; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 5477 грн. 57 коп. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2020 року відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.04.2021 року закрити підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання 05.05.2021 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов, не заперечував щодо заочного розгляду справи. У судове засідання 05.05.2021 відповідач та треті особи не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.Судом встановлено, що 16.11.2019 року о 14:50 год., відповідач водій, керуючи транспортним засобом-автомобілем марки ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] на автодорозі в м. Києві на перехресті Столичного шосе та вулиці Генерала Матикіна, рухаючись по другорядній дорозі не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» та 4.2 «Рух праворуч», здійснив лівий поворот, при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки відповідно до пункту 1.1. ПДР, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом-автомобілем марки Volkswagen Touareg, державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів та тілесних пошкоджень водія позивача. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.02.2020 року у справі №752/1462/20, що набрала законної сили, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. На час ДТП автомобіль ВАЗ 2101, номерний знак [NUMBER] був застрахований у ПАТ «Страхова компанія «НАСК «Оранта» за Полісом № АМ/9831001 від 08.02.2019 року, що вбачається з вказаної Постанови. Відповідно до звіту визначення вартості матеріального збитку № 1475 від 24.01.2020 року позивачу завдано матеріальний збиток в результаті пошкодження автомобіля марки Volkswagen Touareg, державний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 710 267,84 грн. з урахуванням ПДВ. Відповідно до акту виконаних робіт від 17.01.2020 року, підписаного ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» та [PERSON] , вартістьвідновногоремонту автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак [NUMBER] , становить 640 057, 40 грн. Вказана сума повністю сплачена позивачем на користь виконавця робіт ТОВ «Порше Інтер Авто Україна», що підверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про оплату на загальну суму 640 057, 40 грн. Позивач отримала від ПАТ «Страхова компанія «НАСК «Оранта`відшкодування у розмірі 95 000,00 грн., що вбачається розрахунку страхового відшкодування від 16.04.2020 року та страхового акту № ОЦВ-М-19-32-17338/1. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню різниця між матеріальним збитком 640 057,40 грн. грн. та виплаченою сумою страхового відшкодування 95 000, 00 грн., що дорівнює 545 057,40 грн. Відповідач зі свого боку клопотання про призначення судової експертизи не подав, не дав доказів на спростування заявленого позивачем матеріального збитку. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Змістом ст. 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В ст. 1194 Цивільного кодексу України визначено: Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, вказується, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить виходити з положень ст. 453 ЦК України. Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. Згідно п. 14, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року визначено, що відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Так, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Зношеність не повинна враховуватись, так як стягуються не збитки у виді ринкової вартості транспортного засобу до ДТП, а необхідна сума, яка була витрачена на ремонт, і позивач не зобов`язаний розшукувати зношені деталі для ремонту автомобіля. Враховуючи правову позицію Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц суд зазначає, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача завданої матеріальної шкоди в розмірі 545 057,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved