Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

15 червня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначив, що 19 березня 2013 року відповідачка [PERSON], згідно заяви про надання матеріальної допомоги отримала від ТОВ «Континент-Сервіс» позику, а саме грошові кошти в розмірі 3000 грн., які зобовязалася повернути до 20 вересня 2013 року. Отримання зазначеної позики було документально оформлено. Однак, у зазначений строк грошові кошти не були нею повернуті. До цього часу відповідачка повернула лише 1000 грн., а саме 29 вересня 2014 року - 500 грн. та 20 листопада 2014 року - 500 грн. Станом на 12 червня 2017 року борг не повернуто. Тому, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики грошей у сумі 2000 грн. та заборгованість за відсоткми у сумі 2471 грн. 07 коп. і судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 березня 2013 року [PERSON] написала заяву на імя директора ТОВ «Континет-Сервіс» (арк.с.8), в якій просила видати їй матеріальну допомогу в розмірі 3000 грн. на шість місяців. Відповідно до видаткового касового ордеру від 19 березня 2013 року відповідачка отримала вищезазначені кошти (арк.с.9). У своїй заяві відповідачка зобовязалася повернути грошові кошти у строк до 20 вересня 2013 року, однак у зазначений строк борг не повернула. Відповідно до змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений (строк) термін його виконання, відповідно закону, договору. 29 вересня 2014 року відповідачкою було повернуто - 500 грн. та 20 листопада 2014 року нею було повернуто - 500 грн., а разом 1000 грн. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином відповідачка повинна повернути позивачу суму заборгованості по позиці у розмірі 2000 грн. та сплатити заборгованість за відсотками у розмірі 2471 грн. 07 коп., а разом 4471 грн. 07 коп., що підтверджується розрахунком загальної суми заборгованості (арк.с.7). Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 1684 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved