overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

16 червня 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилалася на ті обставини, що 26 жовтня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 05. Від шлюбу дітей не мають. 2014 році позивач змушена була повернутись проживати до своїх батьків, оскільки відповідач постійно пиячив, не намагався влаштуватись на роботу, вів вільний спосіб життя в своє задоволення. На зауваження позивачки, відповідач відповідав агресією та погрожував її покалічити, якщо буде вказувати як йому жити. Таким чином, вона повністю зневірилась та зрозуміла, що ніякого сімейного життя та майбутнього у неї з відповідачем не буде. Всі почуття поваги втрачені. Поновлення шлюбно-сімейних відносин не можливо. Оскільки відповідач проти розірвання шлюбу і йти до РАГСУ не бажає, позивач змушена була звернутись з позовом до суду. З огляду на вищевказане, позивач просить суд задовольнити позов та розірвати їх з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала позов задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «Мельник». Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають. Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

16 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 серпня 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 серпня 2011 року, актовий запис № 1360 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

16 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня пред'явлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з березня 2008 року по грудень 2009 року. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

16 червня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається, що утримання та виховання дитини повністю лежить на ній. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає, тому позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила надала письмову заяву і просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі 400 гривень. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в зменшеному розмірі до 400 гривень та не заперечував проти задоволення позовних вимог в цьому розмірі. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 13 листопада 2004 року у Безмятеженській сільській раді Шевченківського району Харківської області, актовий запис № 05, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ВЛ № 210830 від 13.11.2004 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 009324 від 04.05.2005 року (а.с.7). Дитина проживає та зареєстрована разом з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї, виданою виконавчим комітетом Безмятеженської сільської ради № 02-211/216 від 16.06.2015 року (а.с.8) і перебуває повністю на її утриманні. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, таким чином ухиляючись від виконання своїх батьківських обовязків. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При поданні позову, позивач по справі зазначила, що бажає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 860 гривень щомісячно і до повноліття сина, проте в ході судового розгляду змінила свої позовні вимоги, зменшивши при цьому розмір стягнення до 400 гривень. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його рідного сина в розмірі по 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

16 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги вона мотивує тим, з березня 2015 року шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо. В шлюбі мають одну малолітню дитину, яка проживає з позивачкою. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, погодиласть на заочний розгляд справи. Відповідачу [PERSON] судові повістки надсилалися за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку: вул. Леніна, с. Фараонівка Саратського району Одеської області (а.с. 13), але повертались з відміткою, що він за вказаною адресою не проживає (а.с.14, 27). Згідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивачка погодилась на заочний розгляд справи, згідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 22 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 150092, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина в даний час проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сторони шлюбні відносини не підтримують з березня 2015 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити ці прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

16 червня 2015 року позивачка звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 15 серпня 2001 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Купянського міського управління юстиції Харківської області за актовим записом № 94. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Гончарова». Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 серпня 2001 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану № 1 Купянського міського управління юстиції Харківської області за актовим записом № 94 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

16 червня 2015 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 01.10.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, [PERSON], [INFO], який було зареєстровано Другим Малиновським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис №514. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що близько року вона з чоловіком не підтримують подружні відносини, проживають у різних містах. Причиною розпаду сімї стали постійні непорозуміння між нею та чоловіком по різним причинам, які негативно позначилися на їхніх взаємовідносинах, а врешті - призвели до розриву сімейних відносин. На думку позивачки, такий сімейний союз не принесе щастя нікому із сторін по справі, а навпаки, лише травмуватиме обох та негативно позначатиметься на вихованні дитини. За таких обставин, позивачка змушена звернутись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не зявилась, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. У випадку повторної неявки до суду відповідача, просила ухвалити заочне рішення (а.с.15). Відповідач, [PERSON], у судове засідання двічі не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяви до суду про причини неявки не надіслав (а.с.14,16). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про шлюб (а.с.4) видно, що 01.10.2011 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №514. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на Нігалатюк. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами наразі носить тільки формальний характер, їх сімя фактично розпалася, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою [PERSON] зареєстрований 18 листопада 1995 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 924. Зазначив, що від шлюбу сумісних дітей не мають. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Спільне господарство не ведуть с 2014 року та сімейних відносин не підтримують більше шести років. В судове засідання позивач не з'явився. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим у суду є підстави розглядати справу у її відсутність. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-ВЛ № 226299, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 18 листопада 1995 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 924, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 3). Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 08 серпня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстції у м.Донецьку, актовий запис №398. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 08 серпня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстції у м.Донецьку, актовий запис №398 (а.с.9). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved