overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

15.09.2016 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 17.07.1985 р. він з відповідачкою уклав шлюб. Від шлюбу діти вже повнолітні. Причиною розлучення є те, що останні роки їх шлюбні відносини не складалися із-за різних характерів та поглядів, життя стало нестерпним, в звязку з чим спільне проживання стало неможливим. Не проживають разом однією сімєю біля 12 років, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] на розгляд справи не зявився, при подачі позовної заяви зазначив, що на розгляд справи зявитися не зможе, просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала повністю. Однак позовні вимоги в частині стягнення судового збору заперечила. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 17 липня 1985 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають біля 12 років, не підтримують жодних стосунків, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідачки [PERSON], відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України тобто, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідачка не надала суду підтвердження щодо її важкого матеріального стану або інші підстави, згідно яких можна звільнити таку від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

15.09.2016р. позивачка, [PERSON], звернулась у суд з позовом до відповідача, [PERSON]., про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON], 29.08.2010р.н. та [PERSON], 05.06.2012р.н., у розмірі 50% частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, стягнення аліментів в розмірі 50% заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 20.03.2010 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], 29.08.2010р.н. та [PERSON], 05.06.2012р.н.. Сторони мешкають окремо, виникають суперечки з різних питань. За клопотанням відповідача, суд надавав сторонам строк для примирення, одна сторони не примирились, позивач наполягала на розірванні шлюбу. Згідно ст. 51 КУ шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач не бажає зберегти шлюб, тобто на даний час відсутня її вільна згода на збереження шлюбу, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також враховуючи положення ст.51 Конституції України, яка є нормою прямої дії, суд вважає за необхідне розірвати між сторонами шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище позивачці, за її бажанням, залишити «Бурлуцька». Як встановлено в судовому засіданні та визнано відповідачем , сторони мешкають окремо, разом із позивачкою проживають їх діти. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, згідно займає посаду військовослужбовця Харківського національного університету Повітряних Сил ім.І.Кожедуба, щомісяця отримає зарплатню, аліменти нікому не сплачує. Згідно ч.3 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач працює має регулярний дохід у вигляді щомісячної заробітної платні, аліменти підлягають стягненню у частці від заробітку. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо розміру сплати аліментів на дітей. Виходячи з вищенаведеного та у відповідності до ст. 182, 183 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 15.09.2016р., тобто з дня подачі позову до досягнення дітей повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

15.09.2016 р. позивачка звернулася до Борівського районного суду Харківської області з даним позовом, в якому вказала, що 19.11.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Борівського РУЮ Харківської області, актовий запис № 66 і проживала з ним до 12.12.2015 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалося через сімейну зраду. В звязку з чим сторони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В подальшому спільне життя та збереження їхньої сімї неможливе. В своєму позові [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй прізвище «Острижна», неповнолітнього сина залишити на її виховання. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечує. Дані факти підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами: копією свідоцтва про шлюб від 19.11.2011 р. (а.с.5); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6); довідкою про склад сімї від 15.09.2016 р. (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки шлюбні відносини між сторонами були припинені, поновлювати стосунки вони намірів не мають, на примирення не згодні, тому шлюб належить розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

15.09.2017 позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому прохав стягнути з відповідача на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради суму (житлових субсидій) у розмірі 1921 гривню 07 копійок та судовий збір. В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно заяви [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO] була призначена компенсація на додаткові витрати на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін та тарифів з вересня 2014 на загальну суму 1921, 07 грн., а саме: включно щомісячно: вересень 2014 в розмірі 41,96 грн., жовтень 2014 в розмірі 131,26 грн., з листопада 2014 по березень 2015 в розмірі 349,57 грн. В результаті проведеної перевірки справи працівниками відділу державних соціальних інспекторів управління згідно акту № 4298 від 20.04.2015 встановлено, що [PERSON] надав неповну інформацію про доходи. Згідно з відповіддю ПАТ «Укрсоцбанк» від 08.04.2015 № 11.1-186/67-6941 [PERSON] отримав дохід у березні 2014 в розмірі 4.91 грн., довідка про дохід від банку не була надана під час подання заяви на отримання компенсації, що вплинуло на встановлення права на компенсацію. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідачу на підставі його заяви від 30.09.2014 була призначена компенсація на додаткові витрати на оплату комунальних послуг в умовах підвищення цін та тарифів з вересня 2014 на загальну суму 1921, 07 грн., а саме: включно щомісячно: вересень 2014 в розмірі 41,96 грн., жовтень 2014 в розмірі 131,26 грн., з листопада 2014 по березень 2015 в розмірі 349,57 грн. В результаті проведеної перевірки справи працівниками відділу державних соціальних інспекторів управління згідно акту № 4298 від 20.04.2015 встановлено, що [PERSON] надав неповну інформацію про доходи. Згідно з відповіддю ПАТ «Укрсоцбанк» від 08.04.2015 № 11.1-186/67-6941 [PERSON] отримав дохід у березні 2014 в розмірі 4.91 грн., довідка про дохід від банку не була надана під час подання заяви на отримання компенсації, що вплинуло на встановлення права на компенсацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

15.09.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.1999 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №392. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Катерину, [INFO], та доньку Анастасію, [INFO]. Шлюбні відносини припинили у січні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 22.10.1999 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а.с. 7. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку Катерину, [INFO], та доньку Анастасію, [INFO], а.с. 5,6. Шлюбні відносини припинили у січні 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей - не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 квітня 2013 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 64. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини вони припинили з 15.01.2017 року, надалі проживання разом, вважають не можливим, в сім»ї склалися не приязні стосунки. Дитина проживає з матір»ю. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 09 квітня 2013 року відділом ДРАЦС по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 64. У відповідності до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що сумісне подружнє життя не склалось через не приязні стосунки. Шлюбні стосунки припинені з 15.01.2017 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 06.11.1998 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сімї неможливо. В судове засідання сторони не зявилися, подавши клопотання про розгляд позову без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.11.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-СГ № 033951. Сторони мають двох дітей, одна з дітей є неповнолітньою: донька Ольга, [INFO] (свідоцтво про народження 1-СГ № 338760). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка заперечень проти розірвання шлюбу не надала, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 20.06.2015 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони не з'явилися, подавши клопотання про розгляд позову без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.06.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Сторони мають неповнолітню дитину: син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка заперечень проти розірвання шлюбу не надала, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

\~\~\~\~ \~\~\~\~ 15.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 по вул. Спортивна, 3 у м. Миколаєві. \~\~\~\~ Свої позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. \~\~\~\~ За зазначеною вище адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON]О, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які протягом тривалого часу не проживають в квартирі № 2 по вул .Спортивна, 3 у м. Миколаєві. \~\~\~\~ Посилаючись на ст. 405 ЦК України\~позивачка просила задовольнити позов. \~\~\~\~ Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~\~\~\~ Відповідачі в судове засідання на повторний виклик до суду не зявились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] є власником ? частки квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 42143432. \~\~\~\~ У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON]О, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які протягом тривалого часу не проживають в ній. \~\~\~\~ Відповідно до акту від 13.09.2017 р. відповідачі більше року не проживають в [INFO]. \~\~\~\~ Відповідно до ст. 405 ЦК України\~- члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~\~\~\~ Судом також встановлено, що відповідачі більше року не проживають в спірній квартирі, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірною квартирою, передбачених ст. 71 ЖК України\~немає, їх особистих речей в житловому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг за квартиру відповідачі не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірної квартири як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування квартирою № 2 по вул. Спортивна, 3 у м. Миколаєві. \~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 18.12.2002р. народження в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем в 13.09.2002р.зареєстрували шлюб, проживали однією сімєю, у них народилася дитина, батьком якоїє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації вул.. Юона, 18м. Кривого Рогу, але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду двічі за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Відповідно до ст.75 ч.2, 4, ст.80 ч.2 Сімейного Кодексу України право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, та потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може таку допомогу надавати. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги якщо заробітна плата, пенсія, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає . При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір» ,

Outcome: approved