Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

15 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі 5 000\~грн щомісячно, з індексацією вказаної сум, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , який проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не\~надає, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду. Ухвалою Соснівського районного суду м.\~Черкаси від 18 березня 2021\~року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 20 квітня 2021 року на електрону адресу суду відповідач направив відзив на позов. У відзиві [PERSON] зазначає, що заявлена позивачем сума аліментів для нього є непомірно великою. Пояснив, що в січні 2019 року переніс повторний інсульт, за рекомендаціями лікарів раз на півроку проходить реабілітацію, в лютому 2020 року виїхав на реабілітацію в Індонезію, кошти на що виділила дочка [PERSON] . Вказує, що про своїх неповнолітніх дітей дбає регулярно, щомісячно здійснює грошові перекази на ім`я їх матерів. Зазначив, що має І\~групу інвалідності те потребує допомоги сторонніх осіб. Джерелом доходу має тільки пенсію по інвалідності та дохід від ведення підприємницької діяльності. Вказав, що може сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6\~частини від свого доходу. 26 квітня 2021 року позивач до суду подала відповідь на відзив [PERSON] , в якій зазначає, що окрім доходу у вигляді пенсії по інвалідності відповідач має і ряд інших джерел доходу, які приховує та не подає відомості про них. До таких джерел доходу відповідача позивач відносить: підприємницьку діяльність роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; діяльність у сфері фотографії ( [PERSON] є директором діючого підприємства ТОВ «Інтертехнологія-Черкаси»); доходи від ПП «Мобік», в якому [PERSON] є директором. Крім того [PERSON] є власником нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , а також власником квартири [ADDRESS] . 12 травня 2021 року на електрону адресу суду відповідач направив заперечення на відповідь на відзив позивачки, в яких зазначає, що станом на 4\~травня 2021 року розмір його пенсію по інвалідності - 7216,89 грн; дохід по ФОП [PERSON] за 2020 року склав - 839\~302 грн з якого витрати - 646\~979\~грн. Просив урахувати, що 31 серпня 2019 року його звільнено з ТОВ\~«Інтертехнологія-Черкаси», а ПП «Мобік» знаходиться в стані припинення з 2 липня 2013 року. Крім того, зазначив, що не є власником квартири [ADDRESS] . Пояснив також, що дійсно є власником нежитлового приміщення по [ADDRESS] , яке з червня 2020\~року і по теперішній час в оренду не здається, і дохід відповідно від нього не отримується. 17 травня 2021 року позивач до суду подала письмове пояснення у справі. У вступному слові в судовому засіданні 1 червня 2021 року позивачка позовні вимоги підтримала, просила такі вимоги задовольнити. Додатково пояснила, що вона офіційно не працевлаштована, а відповідач ухиляється від належного утримання дитини; перекази, які відповідач надсилає щомісячно на її ім`я, є незначними та не містять вказівки, що це аліменти на утримання сина, тому просила не враховувати їх при визначенні розміру аліментів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. У відзиві на позов вказав, що перебуває на реабілітації в Індонезії, звідки не може тривалий час повернутись у зв`язку з пандемією та закритими кордонами. За таких обставин суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, враховуючи його думку висловлену у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27\~вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що з 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 15 липня 2016\~року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дитину. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положення ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 181, 182 СК України дають підстави для висновку про те, що суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» прожитковий\~мінімум для\~дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2\~395 гривень, з 1 липня 2\~510 гривень, з 1 грудня 2\~618 гривень. Таким чином, на даний час мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання дитини сторін становить 2\~395 грн. Згідно відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за Формою ОК-5 вбачається, що за період з січня 2021 року по березень 2021 року включно [PERSON] отримав заробіток у загальному розмірі 95 357 грн 37 коп. від ТОВ\~«Маклаут-Сігма», ТОВ «Маклаут-Гамма», ТОВ «Маклаут ТВ Черкаси», ПП «Ком-Сервіс», трудові відносини з якими припинив наприкінці березня 2021\~року. Із змісту листа №3972/5/23-00-50-0125 від 20 травня 2021 року за підписом заступника начальника Головного Управління ДПС у Черкаській області випливає, що згідно поданої декларації ФОП [PERSON] отримав загальну суму доходу за період з 1 січня 2020 року по 31\~грудня 2020 року 839\~302 грн. Як пояснив у відзиві на позов [PERSON] , після сплати податків та обов`язкових платежів, а також витрат на діяльність ФОП, його чистий дохід як ФОП становить 192\~323 грн, тобто в середньому по 16\~026 грн 92 коп. на місяць, що підтверджується доданими до відзиву доказами. Як випливає із довідки про доходи № 2401 2944 8945 1839, сформованої автоматизованою системою Пенсійного фонду України від 4 травня 2021 року, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію по інвалідності, загальний розмір якої за період з 1\~травня 2020 року по 30 квітня 2021 року склав 76\~430 грн 03 коп. Станом на квітень 2021 року розмір пенсії [PERSON] становить 7\~216 грн 89 коп. Таким чином, на час розгляду справи судом середньомісячний офіційний дохід [PERSON] становить 23\~243 грн 81 коп. (7\~216 грн 89 коп. + 16\~026 грн 92 коп.). Суд ураховує також і те, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , які може здавати в оренду (за період із 1 лютого 2020 року по 1 травня 2020 року отримав дохід від оренди цього майна в розмірі 44\~000 грн), а також засновником діючого підприємства ТОВ «Інтертехнологія-Черкаси». Разом з тим, доводи позивачки про володіння відповідачем квартирою за адресою [ADDRESS] та отримання ним доходів за рахунок ПП «Мобік» не знайшли свого підтвердження, оскільки вказану квартиру 8 квітня 2014 року було подаровано ним дочці [PERSON] , а ПП «Мобік» з 2 липня 2013 року перебуває в стані припинення. Отже, позивач отримує пенсію, дохід від діяльності як ФОП, а також має нерухоме майно та є засновником комерційного товариства, що свідчить про можливість надавати утримання своєму сину. Визначаючи конкретний розмір аліментів на утримання спільного з позивачкою сина, суд також ураховує стан здоров`я платника аліментів, а саме ту обставину, що згідно з довідкою №196857 Серія 12 ААА, виданою Міжрайонною МСЕК №2 [PERSON] встановлено І групу інвалідності безстроково (загальне захворювання) та зазначено про необхідність постійного стороннього нагляду та допомоги. Проте суду не надано програму реабілітації інваліда, відомості про рекомендоване йому реабілітаційне лікування в Індонезії, а також що витрати на його перебування в цій країні несе повнолітня дочка [PERSON] , тому доводи відповідача в цій частині суд оцінює критично. Разом з тим суд також бере до уваги, що у відповідача на утриманні перебуває неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Таким чином, виходячи із найвищих інтересів дитини [PERSON] , 2007 року народження, враховуючи при цьому дані про стан здоров`я відповідача та наявність у нього іншої дитини на утриманні, суд вважає за можливе, враховуючи також рівень його доходів та наявність нерухомого майна, зменшити заявлений позивачкою розмір аліментів до 4\~500 грн на місяць. Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним та достатнім, враховує матеріальне становище сторін, не є надмірно великим для відповідача, виходить із фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання неповнолітнього сина. Цільове використання аліментів на утримання дитини відповідач має змогу контролювати з допомогою органу опіки та піклування відповідно до ст. 186 СК України. Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів у межах платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання, що передбачено п.\~1\~ч.\~1\~ст. 430 ЦПК України. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивача та відповідача звільнено від сплати судового збору, судовий збір компенсується за рахунок держави.

Outcome: partial