Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви заявник вказує, що 12 листопада 2015 року у пгт. Приморський м. Феодосія помер її чоловік [PERSON]. Заявник зазначає, що 12 листопада 2015 року Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту записів актів громадського стану міністерства юстиції Республіки Крим видане свідоцтво про смерть [PERSON] Вищевказане свідоцтво про смерть не має юридичної сили на території України, так як складене на непідконтрольній території. Заявник вказує, що вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області з метою реєстрації його смерті, однак їй було відмовлено оскільки документи видані на тимчасово непідконтрольній території України є недійсними. З огляду на вищенаведене, просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка настала 12 листопада 2015 року у м. Феодосія п. Приморський. Заявник [PERSON]. у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та ухвалення рішення у справі відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази, судом встановлені такі обставині та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 023880, виданого Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, 01 травня 1041 року народився [PERSON] (а.с. 7) Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 328904, виданого Родинським виконавчим комітетом Донецької області, 22 грудня 1995 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Прізвище змінено на [PERSON] (а.с.8 ) Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області № 1030/03.2-09.4 від 14 квітня 2016 року, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки документи видані на тимчасово непідконтрольній території України є недійсними (а.с.11). На підтвердження факту смерті свого чоловіка [PERSON], заявницею додано до заяви: свідоцтво про смерть І-АЯ № 545090 від 12 листопада 2015 року (а.с. 10), довідка про причину смерті [PERSON] № 14 (а.с. 9), виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 702-702 від 20 листопада 2015 (а.с. 15). Крім того, у судовому засіданні заявник зазначила, що факт смерті [PERSON] можуть підтвердити свідки [PERSON], [PERSON], яких вона просить допитати у судовому засіданні. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписами ст.ст.57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Надані заявницею свідоцтво про смерть І-АЯ № 545090 від 12 листопада 2015 року, довідка про причину смерті [PERSON] № 14 (а.с.9), виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 702-702 від 20 листопада 2015, видані комунальними підприємствами на тимчасово окупованій території та засвідчені відповідними печатками, а тому не можуть вважатися належними та допустимими доказами на підтвердження факту смерті [PERSON]., оскільки є недійсними та не створюють правових наслідків. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON], який помер 12 листопада 2015 року. Смерть наступила внаслідок відізвання тромбу. Також, свідок [PERSON] суду пояснила, що вона була присутня на похованні [PERSON], якого поховали у Автономній республіці Крим, тобто на тимчасово окупованій територій. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] був його вітчимом, і такий помер 12 листопада 2015 року в нього на руках. [PERSON] поховали 13 листопада 2016 року у м. Феодосія. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі показань свідків та інш. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», смерть підлягає державній реєстрації. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт смерті\~ [PERSON], що в подальшому буде підставою для державної реєстрації акта про смерть. Таким чином, рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для проведення державної реєстрації акта про смерть за відсутності відповідного документа закладу охорони здоров'я.

Outcome: approved