Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

15.07.2014 року [PERSON] (надалі-позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення на її користь 2330,23 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів згідно наданого розрахунку. В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 21 липня 2005 року розірвано. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із нею. Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 06 грудня 2004 року з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 22.11.2004 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач неналежно виконує свій обов'язок по утриманню сина. Внаслідок невиконання відповідачем своїх обов'язків по виплаті аліментів в повному обсязі на утримання дитини, за ним з його вини утворилася заборгованість, яка станом на 01.06.2014 року становить 3766,80 грн. Просила суд, на підставі ст.196 СК України, стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 2330,23 грн. за період з 01 січня 2014 року по 01 червня 2014 року, згідно доданого розрахунку. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що проживає у м. Київ, де працює продавцем, а син навчається у сьомому класі, відвідує школу карате. Витрати на його утримання зростають і їй самій важко утримувати сина. Вона неодноразово зверталася до відповідача про необхідність сплати аліментів, проте відповідач, посилаючись на неможливість працевлаштуватися та у зв'язку з тим, що хворіє на протязі року аліментів не сплачує зовсім, при цьому і не оформляється на пенсію. Відповідач визнав, що не сплачує аліменти на утримання сина, при цьому пояснив, що хворіє, йому протипоказана важка фізична праця. Роботи в селі або в Білогір'ї знайти не може. Крім того, дружина вагітна, в серпні місяці повинна народжувати. У нього на вихованні перебуває ще двоє дітей. У разі працевлаштування погасить усю суму заборгованості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який 21 липня 2005 року розірваний, що підтверджується приєднаною до матеріалів справи копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого 21 липня 2005 року відділом РАЦС Білогірського РУЮ Хмельницької області. Від їхнього шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Білогірського районного суду Хмельницької області №2-1113/04 від 06 грудня 2004 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь позивачки, [PERSON] на утримання сина [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 22 листопада 2004 року до досягнення повноліття дитиною. Відповідач був обізнаний про те, що його в судовому порядку зобов'язано до сплати аліментів на неповнолітнього сина і що по виконанню цього судового рішення відкрито виконавче провадження, однак аліменти на утримання дитини не сплачувались своєчасно і в повному обсязі. Суд вважає, що вказана заборгованність виникла з вини платника аліментів, оскільки він з початку терміну нарахування аліментів до розгляду справи в суді аліменти не сплачував, суду не надав будь-яких доказів про неможливість їх сплати. Згідно повідомлення ВДВС Білогірського РУЮ Хмельницької області №0359/156 від 03.06.2014 року, виконавчий лист надійшов від відділу державної виконавчої служби Шепетівського районного управління юстиції Хмельницької області із заборгованістю станом на 01.02.2014 року в розмірі 2223,60 грн., за період з 01 січня 2014 року по 01 червня 2014 року нараховано аліменти згідно в/л в сумі 1543,20 грн., заборгованість станом на 01.06.2014 року становить 3766,80 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованність утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. На підставі змісту зазначених норм та положень ст.ст.214,215 ЦПК, суд під час ухвалення рішення повинен встановити факт заборгованності за аліментами, вину платника в її виникненні, період часу, за який виникла ця заборгованність, час її погашення та період, на який було прострочено сплату аліментів з моменту виникнення до її погашення. В той же час, згідно положень СК України та ст.196 цього Кодексу, аліменти призначаються та виплачуються щомісячно, неустойка за прострочення їх сплати нараховується лише за прострочення сплати аліментів, тобто неустойка за несплачені аліменти у січні місяці виникне не у січні місяці, а у лютому, а неустойка за несплачені аліменти у лютому місяці виникне не у лютому місяці, а у березні і т.д. Неустойка за сплачені аліменти у травні місяці виникне у червні місяці, проте позивачка просить стягнути неустойку лише по 1.06.2014 року, тому суд задовольняє вимоги позивачки в межах позовних вимог. Розрахунок неустойки, викладений позивачем в позовній заяві і який на її думку становить 2330,23 грн. є помилковим та не відповідає вимогам ст.196 СК України. В зв'язку з цим, з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2014 року по 01.06.2014 року в сумі 1176.67 грн. виходячи з наступного розрахунку: - за лютий 2014 року заборгованність по аліментам 385,80 грн., 1% складає 3,858 грн., прострочення 120 днів, неустойка складає 462.96 грн., - за березень 2014 року заборгованність по аліментам 385,80 грн., 1% складає 3,858 грн., прострочення 93 дні неустойка складає 358.79 грн., - за квітень 2014 року заборгованність по аліментам 385,80 грн., 1% складає 3,858 грн., прострочення 61 день, неустойка складає 235,33 грн., - за травень 2014 року заборгованність по аліментам 385,80 грн., 1% складає 3,858 грн., прострочення 31 день, неустойка складає 119,59 грн., всього 1176.67 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial