Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

17.02.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 22.05.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача в борг грошові кошти у розмірі 23\~950 грн. та золотий перстень 585 проби. На підтвердження укладеного між сторонами договору позики, відповідач надав позивачу власноручно написану розписку. Згідно домовленості між сторонами, відповідач зобовязався щомісячно, починаючи з червня 2015 року повертати кошти позивачу у розмірі 1\~000 грн. Відповідач повернув грошові кошти у розмірі 1\~000 грн. у червні та липні 2015 року, проте починаючи з серпня 2015 року взяті на себе зобовязання не виконував. Позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про провернення позиченої грошової суми, проте відповіді позивач не отримпав. В звязку з тим, що відповідач гроші в повному обсязі добровільно не повернув, просить стягнути з відповідача 21 950 грн., та 3% річних в розмірі 101 грн. 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 192,00 грн. та 15\~000,00 грн. за золотий перстень з рубіном 585 проби, а всього 37 243 грн.56 коп. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач отримав у позивача грошові кошти в розмірі 23\~950,00 грн. та золотий перстень 585 проби, які зобовязався повертати кожного місяця по 1000 грн., що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою від 22.05.2015 року, де кінцевим терміном повернення боргу встановлена дата 22.05.2017 року. Відповідачем було повернуто позивачу грошову суму у розмірі по 1000 грн. за червень та липень 2015 року. З серпня 2015 року відповідач перестав повертати борг та на теперішній час не повернув залишок суми. Позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про повернення позиченої грошової суми, проте відповіді позивач не отримав. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Залишок заборгованості за період з 22 серпня 2015 року по 12 вересня 2016 року, становить 13\~000 грн. Оскільки відповідач за договором позики щодо повернення грошей до 01.09.2016 року свої обовязки в повному обсязі не виконав, з нього слід стягнути суму боргу в розмірі 13 000 грн. Що стосується іншої частини стягнення грошових коштів за подальший період з 01.10.2016 року по 22.05.2017 року, як це передбачено договором позики, суд відмовляє в задоволенні в цій частині, оскільки договір позики ще не припинив свою дію та рішення суду не може бути винесено на майбутнє. Також, згідно договору позики від 22.05.2015 року відповідач отримав від позивача золотий перстень з рубіном 585 проби (загальна вага 9,14 г: вага золота 6,14 г., вага рубіну 3 г.), який на теперішній час не повернув. Оскільки договором позики передбачено кінцевий термін повернення боргу, в тому числі і золотого перстня з рубіном 585 проби, саме 22.05.2017 року, та позику у вигляді речі позичальник зобовязаний повернути в тій самій кількості та за тими ж родовими ознаками, що були передані йому позичальником, тому суд вважає, що право позивача ще відповідачем в цій частині договору не порушено та в даній вимозі слід відмовити. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання перед позивачем в розмірі 13\~000 грн.. Таким чином з відповідача підлягає стягненню 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання та за період з 22.08.15 по 01.02.2016 року в розмірі 101 грн. 56 коп. та інфляційні витрати за вказаний період в розмірі 192 грн. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача суму боргу за договором позики в загальному розмірі 13 293 грн. 56 коп., з яких: сума основного боргу за договором 13\~000 грн., 3 % річних за період прострочення в розмірі - 101 грн. 56 коп., інфляційні втрати у розмірі - 192 грн. Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплачених судових витрат в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial