Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

15.04.2015 ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2011 ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 009-24505-220811, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] з відкриттям кредитної лінії на загальну суму 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 грн. Відповідач станом на 11.03.2015 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 1 762,38 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом на суму 1 762,38 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.17-18). В позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.19-20), надіслав заяву про долучення до матеріалів справи доказів сплати ним заборгованості у розмірі 1 165,00 грн. (а.с.21). Причини неявки відповідача у судове засідання суду не відомі. Тому, беручи до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України та враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України явка до суду є правом, а не обов'язком сторони у справі, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 22.08.2011 укладено Кредитний договір № 009-24505-220811, згідно якого останньому було відкрито картковий рахунок [NUMBER], шляхом відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000,00 грн., строком 364 календарних дні та видано платіжну картку (а.с.2-3). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законодавством, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. На підставі розрахунку ціни позову (а.с.6), станом на 11.03.2015 заборгованість відповідача по укладеному кредитному договору № 009-24505-220811 становить 1 762 грн. 38 коп., яка складається з: - тіло кредиту: 1 762 грн. 38 коп.; - прострочене тіло кредиту: 0 грн. 00 коп.; - відсотки: 0 грн. 00 коп.; - комісії: 0 грн. 00 коп.; - пеня: 0 грн. 00 коп. Як вбачається з копії квитанції № 47871436 від 21.05.2015 (а.с.22), відповідачем було сплачено позивачу заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 165,00 грн. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобов'язання щодо погашення заборгованості, проте 21.05.2015 погасив її частково у розмірі 1 165,00 грн., то на підставі ст. ст. 526, 536, 599, 611, 1054 ЦК України, позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 597,57 грн. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 82,57 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial