Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

17.10.2013 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і в судовому засіданні представник позивача, підтримавши свої позовні вимоги, вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.09.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач отримала кредит на підставі власної заяви, в якій зазначено, що вона ознайомилась та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підтвердила, що отримала повну інформацію про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк», а також його місцезнаходження, надала згоду на те, що її заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає договір про надання банківських послуг між нею та банком, зобов'язалась про всі зміни повідомляти банк не пізніше 15 діб з часу їх виникнення. 10.10.2006р. відповідачу була видана кредитна картка, про що свідчить підпис відповідача на договорі, строк дії картки до 30 вересня 2012 року. Граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. Сторони договору досягли згоди та уклали договір, в якому передбачили, що по закінченню строку дії, картка подовжується на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява про закриття карткового рахунку, а також продовжується й строк дії кредитного договору. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору відновлюється кожен раз по закінченню строку дії картки. Зазначила, що відповідач [PERSON] до банку з письмовою заявою про закриття карткового рахунку не зверталась. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, в зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року має заборгованість у сумі 26672 грн. 34 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 8060 грн. 92 коп., відсотки за користування кредитом - 16865 грн. 12 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн.ё штраф (процентна складова) - 1246 грн. 30 коп. Вказала на те, що в пунктах 6.10, 6.11, 6.12 договору вказано, що обов'язком клієнта є приймати заходи для попередження втрати картки, інформувати банк, а також правоохоронні органи про факт втрати картки; в триденний строк після усної заяви про втрату картки, надати письмову заяву в банк, в якій мають бути викладені обставини втрати картки, однак [PERSON] не повідомляла банк про втрату платіжної картки. Також звернула увагу суду на те, що пам'ятка клієнта видається останньому в одному екземплярі при оформленні кредитного договору і про те, що [PERSON] була надана пам'ятка свідчить її підпис в заяві. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 26672 грн. 34 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 8060 грн. 92 коп., відсотки за користування кредитом - 16865 грн. 12 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн.ё штраф (процентна складова) - 1246 грн. 30 коп. 26672 грн. 34 коп. та понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 266 грн. 72 коп. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання була повідомлене належним чином відповідно до ст. 76 ЦПК України, надала суду заяву в якій просили суд розглянути справу у її відсутність за участю її представника адвоката [PERSON] На неодноразові виклики до суду для дачі особистих пояснень відповідачка [PERSON] не з'явилась. Представник відповідача [PERSON] . - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі так як вважає, що позивач не надав суду документи у підтвердження строку дії платіжної картки, яка була видана [PERSON], оскільки остання суду картку надати не може в зв'язку з тим, що її втратила. На запитання суду вказала, що [PERSON] не може зазначити, на який строк їй була видана платіжна картка, так як не пам'ятає. Також підтвердила те, що [PERSON] не зверталась до банку з письмовою заявою про закриття карткового рахунку і також не повідомляла банк про втрату платіжної картки. Враховуючи зазначене, просить суд застосувати строки позовної давності, оскільки про порушення свого права банк дізнався ще 15.06.2010р., коли відповідачка [PERSON] здійснила останній платіж за договором кредиту, в той же час банк звернувся до суду з позовом лише в жовтні 2013 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку звернення до суду з вказаними вимогами. Судё заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. 17.07.2009 р. відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінив найменування на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». В судовому засіданні встановлено, що 7 вересня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір ( договір оформлено у вигляді заяви ), на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 10.10.2006р. відповідачу [PERSON] була видана кредитна картка [NUMBER], про що свідчить підпис відповідача на договорі. Строк дії картки, виданій [PERSON], визначений по 30 вересня 2012 року, вказане підтверджується інформацією о картці, яка була надана суду позивачем. В заяві вказано, що клієнт, а саме відповідач [PERSON], ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою. Відповідачка [PERSON] погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки нею не оспорюється. В заяві, заповненої та підписаної особисто [PERSON] містяться умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», з якої вбачається, що відповідач погодився з виплатою процентів за користування кредитом, комісією за кредитне обслуговування, строками внесення платежів, комісією за несвоєчасне погашення кредиту тощо. Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір, який згідно положень ст. 526 ЦК України повинен виконуватися належним чином. Із пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послу - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачеві кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Згідно із пунктом 9.5 Умов передбачено, що картковий рахунок може бути закритий за заявою власника рахунку або банк має право закрити рахунок, письмово повідомивши про це власника картки. Власник картки зобов'язаний не пізніше 30 днів з моменту отримання повідомлення вернути картку в банк та погасити заборгованість. П. 9.11. Умов надання банківських послуг передбачено, що Договір діє до моменту належного виконання сторонами зобов'язань. Згідно п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом терміну жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Пунктом 6.4 передбачено, що у випадках незгоди зі змінами правил та/або тарифів банку, позичальник зобов'язаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що при укладенні зазначеного договору сторони дійшли згоди, що по закінченню строку його дії він продовжується банком на новий строк, якщо раніше не поступило письмової заяви від Держателя про закриття картрахунку. Тобто на підставі умов кредитного договору, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюються кожного разу зі спливом терміну дії картки. Судом встановлено, що позивач належним чином виконував свої обов'язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але не виконував свої обов'язки за договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість. В судовому засіданні під час розгляду справи встановлено, що відповідач взяті зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 31.08.2013 року виникла заборгованість в сумі 26672 грн. 34 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 8060 грн. 92 коп., відсотки за користування кредитом - 16865 грн. 12 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн.ё штраф (процентна складова) - 1246 грн. 30 коп. Згідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином позивачем доведений факт неналежного виконання відповідачкою зобов'язання за кредитним договором та надано відповідний розрахунок суми заборгованості, що відповідачкою не спростований. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ч.1 ст. 630 ЦК України встановлено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки. . Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогами до [PERSON] про повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та стягнення штрафу, тобто заборгованість, яка виникла в наслідок невиконання укладеного між сторонами договору доведена та обґрунтована належними доказами. В судовому засіданні встановлено те, що відповідачка [PERSON] не зверталась до банку з заявою про закриття карткового рахунку, тобто не проінформувала банк про припинення договору і не погасила заборгованість по кредитній картці. Також вона не повідомляла банк про втрату платіжної картки. В судовому засіданні представником відповідача [PERSON] була подана заява про застосування строків позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року встановлено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Судом сторонам були роз'яснені вимоги ст. 10 ч.4 ЦПК України щодо змагальності судового процесу. Відповідно до вимог статті 27 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено те, що 10.10.2006р. відповідачу [PERSON] під особистий підпис була видана кредитна картка [NUMBER]. Строк дії вказаної картки визначений по 30 вересня 2012 року, що підтверджується інформацією про картку [NUMBER], яка надана суду банком. Відповідач [PERSON] не проінформувала банк про припинення договору і не погасила заборгованість по кредитній картці. Відповідачка [PERSON] в судове засідання платіжну кредитну картку з зазначення на ній строку дії не надала, тобто відповідачем в судовому засіданні не доведено, на який саме строк було видано їй картку і таким чином нею не спростовані ствердження ПАТ КП «ПРИВАТБАНК» про те, що картка їй була видана на інший строк. Враховуючи викладене, суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивачем пропущений строк позовної давності при подачі позову до суду і вважає те, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності, так як строк дії кредитної картки визначений по 30 вересня 2012 року, а з позовом до суду банк звернувся 17.10.2013 р. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.09.2006 року в сумі 26672 грн. 34 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 8060 грн. 92 коп., відсотки за користування кредитом - 16865 грн. 12 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн.ё штраф (процентна складова) - 1246 грн. 30 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з того, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] задоволені в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору позивачем у сумі 266 грн. 72 коп. документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 266 грн. 72 коп.

Outcome: approved