Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

15.06.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Державної казначейської служби України та Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері південного регіону про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури. В обґрунтування позову зазнає те, що згідно вироку Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому обвинувачені у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та виправдано його у зв`язку із недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.08.2020 вирок Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 залишено без змін. Постановою Верхового Суду від 21.04.2021 вирок Приморського районного суду м. \~Одеси від 03.03.2020 та ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.08.2020 залишено без змін. За таких обставин, фактично під слідством та судом він перебував з 29.03.2016 по 21.04.2021, у відношенні позивача був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави. Фактично під вартою він перебував з 29.03.2016 по 01.04.2016. Дані події призвели до порушення нормального та звичного способу життя, порушення і розриву його соціальних зв`язків, пригніченого стану, почуття приниженості, відчаю і душевних хвилювань, погіршення загального стану здоров`я, значної шкоди честі та гідності. У зв`язку з чим, позивач зазнав моральної шкоди, яку оцінює в 1\~000\~000,00 грн та про відшкодування якої звернувся до суду та просить стягнути її з Державної казначейської служби України. 09.07.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 06.08.2021 до суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Оскільки необґрунтованим є розрахунок розміру моральної шкоди виконаний позивачем за час його перебування під слідством та судом та не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, як і не надано ґрунтовних пояснень та доказів на підтвердження того, з яких саме міркувань виходив позивач визначаючи суму завданої за його твердженням моральної шкоди у розмірі 1\~000\~000,00 грн. 10.08.2021 до суду від представник відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнає та зазначає про те, що позивачем помилково зазначено про стягнення з Державної казначейської служби України моральної шкоди. Так, як даний орган здійснює казначейське обслуговування державного бюджету України, а не уособлює його або державу. Оскільки, держава є самостійною стороною у справі через відповідний її орган наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді, зазвичай орган діями якого завдано шкоду. Разом з тим, залучення або ж не залучення у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України чи його територіальних органів не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не Казначейство чи його територіальний орган. Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади, а даному випадку Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері південного регіону. Окрім того, розмір завданої моральної шкоди належними доказами не підтверджено, тому підстав для задоволення позову немає. 16.08.2021 до суду надійшла відповідь на відзив відповідача-1 у якій представник позивача вважає аргументи відповідача 1 викладені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. 21.09.2021 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 18.11.2011 у судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, а представник відповідача 2 проти задоволення позову заперечував. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно вироку Приморського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому обвинувачені у вчинені злочину, передбаченого ч. \~2 \~ст. 369-2 КК України та виправдано його у зв`язку із недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.08.2020 вирок Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 залишено без змін. Постановою Верхового Суду від 21.04.2021 вирок Приморського районного суду м. \~Одеси від 03.03.2020 та ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.08.2020 залишено без змін.

Outcome: dismissed