Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

15 січня 2019 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому просила визнати за нею право власності на 1 / 2 частину квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.05.2019 року встановлено факт проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2011 року по 01 травня 2018 року. За час проживання в шлюбі придбали квартиру 17.06.2015 року за спільні кошти на підставі договору. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.01.2020 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився проте, направив до суду заяву у якій підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.05.2019 року встановлено факт проживання з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2011 року по 01 травня 2018 року. За час проживання в шлюбі придбали квартиру яка розташована за адресою: [ADDRESS] за спільні кошти яка зареєстрована на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 17.06.2015 року. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Відповідно до вимог ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім цього, згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України - майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю. Вимогами ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільні сумісні власності, вважається, що частка співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р. визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Отже, з наведеного вбачається, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, цінним майном, а тому позивач має право на 1/2 її частину. За таких обставин позов [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право власності на 1 / 2 частку квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні нею судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1440 грн. так, як вартість квартири (288000/2 = 14400 вартість Ѕ частини). Всього позивачем сплачено 3121,70 грн., тому до повернення підлягає 1681,70 грн. Суд вважає, що слід зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі Хмельницької області повернути [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) [INFO] , сплачений судовий збір за квитанціями у розмірі 1681 грн. 70 коп.

Outcome: approved