Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

16 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що [INFO] року померла [PERSON], 1918 року народження, яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка на території Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району площею 2,8145 га (державний акт серії [NUMBER]) кадастровий номер [NUMBER] Померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 14.01.2014 року за № 11 на його ім'я. Крім нього, після смерті [PERSON] інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Він спадщину прийняв як такий, що постійно проживав за однією адресою зі спадкодавцем. Мурованокуриловецькою державною нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому він звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності (а.с.4). Представник відповідача Роздолівської сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 21). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с.6). При житті, 14 січня 2014 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що буде належати їй на день смерті і на що матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.7). До складу спадкового майна після смерті [PERSON], зокрема, входить право власності на земельну ділянку на території Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,8145 га (державний акт серії [NUMBER]) кадастровий номер [NUMBER] Вартість вказаної земельної ділянки становить 66885 грн. Факт належності земельної ділянки [PERSON] та її вартість підтверджується довідкою Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району за № 819 від 20.07.2016 року (а.с.9), архівною копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 11), технічною документацією з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 10). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заповітом (а.с.7), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 6), довідкою Роздолівської сільської ради № 819 від 20.07.2016 року (а.с.9) стверджується, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який має право на спадкування. Спадщину прийняв як такий, що постійно проживав за однією адресою зі спадкодавцем. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 45856362 та 45856369 від 21.11.2016 року слідує, що спадкова справа на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.19-20). Проте 04 листопада 2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів необхідних для її вчинення (а.с. 12) Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 12 серпня 2016 року, слідує, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданий на прізвище [PERSON] втрачений (а.с.8), а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку як спадкоємця [PERSON]

Outcome: approved