Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

15 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона звернулася до [PERSON] за наданням правової допомоги її бабусі - [PERSON] щодо вирішення питання про визнання договору дарування недійсним в судовому порядку. [PERSON] особисто надала всю необхідну документацію [PERSON] для написання позовної заяви про визнання договору дарування недійсним та подальшого супроводу цивільної справи в суді, при цьому [PERSON] надала нотаріально посвідчену довіреність на ім`я [PERSON] щодо захисту її прав та інтересів. Однак останній не повідомив ні [PERSON] , ні [PERSON] про те, що він не являється адвокатом та з урахуванням внесених змін до чинного законодавства України може представляти права та інтереси осіб в суді лише по малозначним справам. Надання відповідачем неякісної правової допомоги [PERSON], що проявлялося в його некомпетентності та бездільності, а саме: обрання невірного способу захисту її прав та інтересів у суді, безпідставне збільшення позовних вимог позивачки, не надання у визначені законодавством строки на виконання до Балтського ВДВС ГТУЮ в Одеській копії ухвали Балтського районного суду Одеської області про накладення арешту на майно призвело до ускладнення захисту майнових прав [PERSON] та як результат - спричинення їй постійних душевних хвилювань за подальшу долю вирішення питання щодо спірного нерухомого майна. Внаслідок таких діянь відповідача [PERSON] та вона зазнали значних душевних страждань через неможливість вчасного захисту порушених прав [PERSON] . Тому, позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення моральної шкоди з відповідача. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач неодноразово викликався на призначені судові засідання, але не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток, у в зв`язку з чим відповідно до ст. 280 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Суд, заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити з таких підстав. Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 24.04.2018 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири. 25.04.2018 року [PERSON] надала довіреність на ім`я [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П., на ведення її справ у державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах та організаціях, у судових органах України з усіма правами, наданими законом. Ухвалою судді від 03.05.2018 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Згідно заповіту, посвідченого 01.11.2018 року, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди необхідно довести протиправність поведінки особи, яка її завдала, наявність порушення прав позивача, зокрема її душевних страждань та причинно-наслідковий зв`язок між такими діяннями та наслідками. Позивачкою не зазначено, чим саме їй було спричинено моральну шкоду відповідачем, оскільки між нею та відповідачем по справі не був укладений договір про надання правової допомоги, будь-які докази щодо підтвердження заявлених позовних вимог суду не надані. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів протиправності поведінки відповідача та понесених нею душевних страждань внаслідок такої поведінки. Також, не доведено завдання моральної шкоди і [PERSON] , крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права. Згідно ч.3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджене спадкодавцеві за його життя. Оскільки за життя [PERSON] судове рішення про стягнення з відповідача моральної шкоди на її користь не ухвалювалося, [PERSON] , як спадкоємець, не набула права на її стягнення з відповідача.

Outcome: dismissed