Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

16.11.2016 року [PERSON] звернулась до суду до заінтересованої особи Заводського районного у м. Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка [PERSON] 01.11.2016 року у м. Макіївка Донецької області. В заяві заявник зазначила, що вона є дружиною [PERSON], який помер 01.11.2016 року у м. Макіївка Донецької області, про що було видано лікарське свідоцтво про смерть №464 від 02.11.2016 року Центром первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Макіївка Донецької області, та Свідоцтво про смерть, видане Макіївським міським відділом ЗАГС Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР. Вона звернулась до Заводського районного у м. Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо реєстрації факту смерті її чоловіка [PERSON] Проте, їй в цьому було відмовлено з підстав, що на підтвердження факту смерті було надано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В судове засідання заявниця не зявилась. В заяві просила розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи також в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Як встановлено судом, відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту [PERSON], народився 28.07.1935 року у місті Кадіївка Луганської області. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №464 від 02.11.2016 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Макіївка, 01.11.2016 року помер [PERSON], [INFO], який проживав у [INFO]. Причиною смерті стала інтоксикація злоякісного новоутворення жовчних протоків Т2 WоМО, ІV клінічної групи. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України №258 від 03.07.2001 р. (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Згідно частини 1 статті 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду і підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. \~

Outcome: approved