Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

16 березня 2021 року заявники [PERSON] , [PERSON] звернулись до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною заявою, в якій просять суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконкомом села ТХАЧ ТЬАУ району ТХАЧ ХА провінції ХА ТІНЬ Соціалістичної республіки В`єтнам (запис № 126/DKKH книга № 5) від 27.12.1997 року. Заявники у заяві просять суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що сімейні стосунки між ними погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між заявниками шлюбних відносин. Спільне життя у заявників не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Заявники втратили почуття любові та поваги один до одного. Останнім часом сімейне життя має лише формальний характер, оскільки фактично шлюбні відносини між ними припинені з 01.08.2020 року та спільне господарство не ведеться з 15.12.2020 року. За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам заявників та інтересам дитини. Між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись з ним та брати участь у його вихованні. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.04.2021 року відкрите окреме провадження, з призначенням слухання справи 17.05.2021 року. В судове засідання 17.05.2021 року заявники не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, в заяві про розірвання шлюбу за заявою подружжя зазначили, що просять провести розгляд справи без виклику сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 27.12.1997 року, шлюб зареєстровано виконкомом села ТХАЧ ТЬАУ району ТХАЧ ХА провінції ХА ТІНЬ Соціалістичної республіки В`єтнам, запис № 126/DKKH книга № 5, форма ТР/НТ6. Від шлюбу народився син [PERSON] (змінено на [PERSON] , згіно з рішенням виконкому СМТ ТАЙ ШОН від 06.04.2011 № 28/QD), [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (дублікат) від 11.11.2003 року, форма ТР/НТ-1999-А.2.а № 108, книга 03/2003, видане виконкомом СМТ ТАЙ ШОН район ХИОНГ ШОН провінція ХА ТІНЬ . Дослідивши матеріали справи, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть. Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб, одного з подружжя неможливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про міжнародне приватне право» процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З матеріалів справи вбачається, що шлюб носить формальний характер, подальше сумісне проживання суперечить інтересам заявників, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved