Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

16 листопада 2018 року заявник [PERSON] звернувся до Волноваського районного суду Донецької області із заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу та родинних відносин, і свої доводи мотивує тим, що 17 березня 2018 року померла його бабка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть ІІ-НО №024409. Після її смерті відкрилася спадщина, яку він приймає як спадкоємець за заповітом. Спадкове майно, що залишилось після смерті бабки, складається із земельної ділянки, загальною площею 6,930 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №995633, виданого 23 травня 2007 року Волноваською райдержадміністрацією та житловий будинок за адресою: Волноваський р-н с. Єгорівка, вул. Б.Хмельницького буд.55, що належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на колгоспний двір. 24.07.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Волноваського району Донецької області, [PERSON] для оформлення своїх спадкових справ на нерухоме майно та подав заяву про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцем за законом є його батько, [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом та заповітом немає, на день смерті бабця проживала одна. Спадкова справа заведена, але отримати свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом на житловий будинок не має можливості, оскільки у Свідоцтві про право власності на колгоспний двір виданого 22.01.1988 року Волноваською районною радою, власником майна зазначена (рос. мовою) [PERSON], а за даними паспорта російською мовою вона [PERSON]. Вищезазначені розбіжності (помилки) перешкоджають позивачу скористатися своїм правом на отримання спадщини, як спадкоємцю за заповітом, після смерті його бабці, тому він змушений звернутися до суду для встановлення факту належності померлому правовстановлюючого документу. Також згідно Свідоцтва про смерть серії ІІ-НО №024409, виданого 17.03.2018 року Волноваським районним ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис №234, померла [PERSON]. Відповідно даних з її паспорту вона «Мігрін Ольга Порфиріївна», рос.мовою «Мигрин Ольга Порфирьевна». Відповідно повторного Свідоцтва про народження його батька серії 1-НО №798401, актовий запис №20, складений 06.11.1948 року виконавчим комітетом Єгорівської сільради Старомлинського району Донецької області, його батьки: «Микола» та «Мигрин Ольга Порфиріївна». Відповідно його повторного Свідоцтва про народження серії І-НО №798401, актовий запис № 6 складений 03.05.1988 року виконкомом Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області, його батьки: «Мигрин Іван Миколайович» та «Білоцерковець [PERSON]». Розбіжності написання українською мовою наших прізвищ перешкоджають пільговому оформленню спадщини за заповітом після смерті бабці. Позивачу необхідно підтвердити родинний звязок із спадкодавцем або сплатити податок, у розмірі 5% замість 0% ставки податку від вартості успадкованого майна, якщо родинні відносини не будуть підтвердженні у судовому порядку. Розбіжності написання прізвища та по батькові спадкодавця у документах перешкоджають позивачу скористатися своїм правом на отримання спадщини, тому він змушений звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлючого документа. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, в заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти задоволення даної заяви. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що\~згідно свідоцтва серії І-НО №798364 виданого 08.11.2018 року Волноваським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис №6 про народження [PERSON], 03.02.1988 року у селі Єгорівка Волноваського району Донецької області в графі батько зазначено: [PERSON] (а.с. 6). Із наявної у матеріалах справи копії свідоцтва серії ІІ-НО № 024409 виданого 17.03.2018 року Волноваським РВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області про смерть [PERSON], 05.06.1925 року вбачається, що вона померла 17 березня 2018 року у селі Єгорівка Волноваського району Донецької області, про, що 17.03.2018 року складено відповідний актовий запис №234 (а.с. 7). Згідно копії паспорту громадянина України серії ВА 166372 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 29.03.1996 року на імя [PERSON] вбачається, що її прізвище імя та по батькові російською мовою пишеться «Мигрин Ольга Порфирьевна» (а.с. 8). З [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52719995 від 24.07.2018 року виданого приватним нотаріусом [PERSON] про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 17.03.2018 року (а.с. 9). Із заповіту складеного секретарем Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області [PERSON] від 25.02.2014 року, зареєстровано в реєстрі за №2 вбачається, що [PERSON], [INFO] на випадок своєї смерті призначила спадкоємцем всього її майна, яке на день її смерті виявиться їй належним, деб воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, в тому числі грошові кошти, що знаходяться на рахунках у банківських установах [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Із наявної у матеріалах справи копії довідки №427 від 25.06.2018 року виданої Єгорівською сільською радою в тім, що померла [PERSON], [INFO] на день смерті 17.03.2018 року була зареєстрована з 10.05.1996 року за адресою: с. Єгорівка Волноваського району Донецької області вул. Б.Хмельницького, 55 одна (а.с. 11). Про те, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.930 га, розташованої на території Єгорівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вбачається, з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 995633 від 23.05.2007 року, в якому її прізвище записано [PERSON] (а.с. 12). Зі свідоцтва про право власності на колгоспний двір від 22.01.1988 року вбачається, що ціле, жиле домоволодіння знаходиться в с. Єгорівка по вул. Б.Хмельницького, за №55 і дійсно належить (прізвище мовою оригіналу) [PERSON] (а.с. 13). Із наявної у матеріалах справи копії паспорту громадянина України серії ВЕ №336236 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 20.02.2002 року вбачається, що його видано на імя [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Зі свідоцтва серії І-НО № 798401 виданого 14 листопада 2018 року виконавчим комітетом Єгорівської сільради Старомлинівського району Донецької області про народження вбачається, що його видано [PERSON], [INFO], по батькові не зазначено, в графі батько зазначено Микола, в графі мати зазначено [PERSON] (а.с. 16). Таким чином, здійснюючи аналіз досліджених доказів, а саме: копії свідоцтва про народження заявника [PERSON], копії свідоцтва про смерть бабусі заявника [PERSON], копії паспорту бабусі [PERSON] в якому російською мовою її прізвище імя та по батькові зазначено [PERSON], складеного бабусею заповіту, копії Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на імя [PERSON], свідоцтва про право власності на колгоспний двір від 22.01.1988 року вбачається, що його видано власнику російською мовою [PERSON], та в свідоцтві про народження батька заявника [PERSON], 06.11.1948 року на зазначено його ім'я по батькові, та в графі батько зазначено лише ім'я батька Микола. Проведеним аналізом встановлено, що під час видачі свідоцтва про право власності на колгоспний двір розташований в с. Єгорівка Волноваського району Донецької області по вулиці Б.Хмельницького, 55, на ім'я [PERSON], помилково було зазначено її імя по батькові російською мовою «Профирьовна», замість «Профирьевна», тобто свідоцтво про право власності на колгоспний двір виданого 22.01.1988 року Волноваською районною радою, видане (рос. Мовою) [PERSON], дійсно належить [PERSON], [INFO], яка померла 17.03.2018 року у с. Єгорівка Волноваського району Донецької області. Також в процесі дослідження доказів встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] є онуком [PERSON], [INFO], яка померла 17.03.2018 року у с. Єгорівка Волноваського району Донецької області. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~суд, зокрема, розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження, якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Окрім того, згідно ч.2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1\~ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання цього документу, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Таким чином, коли вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами і оскільки вони мають для нього юридичне значення, то дані факти підлягають встановленню, а вимоги заявника задоволенню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved