Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

15.04.2015 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до відповідачів про стягнення невиплаченої орендної плати і розірвання договору оренди. Свої позовні вимоги, з урахуванням уточнень від 02.06.2015 року позивачка обґрунтовувала тим, що 27 листопада 2013 року вона з одного боку і [PERSON] та [PERSON] з другого боку уклади Договір оренди, згідно якого, [PERSON], як орендодавець надала, а [PERSON] та [PERSON], як орендатори прийняли в оренду обєкт нежитлового фонду нежитлова будова, надалі приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул.. Бірюкова, 5/1, загальною площею 500 кв.м. для розміщення СТО, строком на 24 місяці з дня підписання даного договору. Орендна плата за все орендне приміщення та обладнання складає перший місяць з 05.12.2013 року 1000 доларів США за послідуючі 11 календарних місяців орендна плата складає 1500,00 доларів США за один календарний місяць, еквівалент в гривні по курсу комерційних банків. Відповідно до умов договору орендна плата повинна вноситися орендатором кожний місяць до 5 числа місяця. Відповідачі 26.11.2014 року приміщення оренди звільнили, але орендну плату повністю не внесли. Борг по оренді приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул.. Бірюкова, 5/1 на час його звільнення склав 3893 долари США, що еквівалентно 83894,15 гривень та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2517,00 гривень, а всього 86411,15 гривень. 27.04.2015 року Київським районним судом м. Одеси винесено ухвалу про відкриття провадження по справі. Позивачка у судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщалась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщалися про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши уточнений позов, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2013 року [PERSON] з одного боку і [PERSON] та [PERSON] з другого боку уклади Договір оренди, згідно якого, [PERSON], як орендодавець надала, а [PERSON] та [PERSON], як орендатори прийняли в оренду обєкт нежитлового фонду нежитлова будова, надалі приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул.. Бірюкова, 5/1, загальною площею 500 кв.м. для розміщення СТО, строком на 24 місяці з дня підписання даного договору. Орендна плата за все орендне приміщення та обладнання складає перший місяць з 05.12.2013 року 1000 доларів США за наступні 11 календарних місяців орендна плата складає 1500,00 доларів США за один календарний місяць, еквівалент в гривні по курсу комерційних банків. Відповідно до умов договору орендна плата повинна вноситися орендатором кожний місяць до 5 числа місяця. (а.с. 9-11). Передача орендованого майна відповідачам підтверджується додатком №2 до договору оренди приміщення, який засвідчено підписами сторін (а.с.12-13). Строк оренди закінчився 27.11.2014 року. 26.11.2014 року відповідачі приміщення звільнили, однак орендну плату повністю не внесли. 04.03.2015 року звернувшись до відповідачів з вимогою про сплату орендної плати, відповідачі проігнорували виконання зобовязання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає за необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача суму пені у розмірі 2517,00 гривень. Згідно із ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Положеннями ч. 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦПК України наймодавець має право відмовитися від договору найму (оренди) і вимгати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом 3 місяців підряд. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачі за весь час користування об'єктом оренди за договором здійснювали на користь позивача часткові оплати. Відтак, суд вважає, що загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача становить 86411,15 гривень. Отже, з урахуванням вищевказаного, оцінивши всі доводи у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути в рівних частках з відповідачів на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 864,00 гривні.

Outcome: approved