Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

16.09.2014 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову й до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. 17 січня 2008 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Від цього шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров'ям дитини, морально та матеріально не підтримує дитину, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено Законом України «Про охорону дитинства». Син не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Крім того, позивачка вказує, що після розірвання шлюбу між нею та відповідачем була домовленість про сплату аліментів на сина, проте коштів відповідач на дитину так і не надає. Вищевикладене вимусило позивачку звернутися до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав. Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування у судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. У судовому засіданні представник прокуратури Київського району м. Одеси позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси за згодою представника позивачки постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та представника прокуратури, орглянувши висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом у судовому засіданні, позивачка - [PERSON] є матір'ю, а відповідач - [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке наявне в матеріалах справи. Позивачка, [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON]. 17 січня 2008 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю -[PERSON], яка його виховує та матеріально утримує. Батько малолітнього [PERSON] - [PERSON] вихованням сина не займається, не цікавиться його станом здоров'я, не допомагає матеріально. З моменту розірвання шлюбу, відповідач ніяким чином не цікавиться життям дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків по його вихованню. Відповідач не відвідує дитину, не цікавиться його здоров'ям, не створює належні умови для його виховання та розвитку. Вищезазначені факти та пояснення [PERSON] підтверджуються висновком органу опіки та піклування від 18.11.2014 року, поясненнями свідків (в ході судового засідання був допитаний свідок [PERSON], яка пояснила, що батько неповнолітнього [PERSON] не проявляє до нього турботи та уваги, не цікавиться справами дитини). Також, з висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 18.11.2014 року за №2073/01-11 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO] вбачається, що Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає доцільним позбавити гр. [PERSON] батьківських прав. Крім того, відповідно до довідки з «Дитячої міської поліклініки №6» від 02.10.2014 року №467 вказано, що при проведенні профілактичних оглядів в поліклініці, відвідуванням дитини вдома, з дитиною завжди знаходиться мати. Батька дитини лікар та медсестра не бачили. Згідно довідки з Одеської приватної загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів «Крок» від 08.10.2014 року №341 вбачається, що [PERSON] навчається у 2-А класі Одеської приватної загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів «Крок», батько дитини - [PERSON] шкільним життям сина не цікавиться, на батьківські збори жодного разу не з'являвся, оплату за навчання в школі не здійснював. Всі обов'язки по вихованню та навчанню дитини виконувала та виконує виключно мати - [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновленні а про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків з незалежних від неї причин. При викладених обставинах, суд вважає, що [PERSON] навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим, позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180, ч. 2 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ході судового засідання позивачка вказувала, що відповідач офіційно не працевлаштований. З наведеного слідує, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» установлює у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком від 6 до 18 років складає 1286 гривень. Враховуючи викладене, а також те, що обов'язок по утриманню дитини у батьків є рівним, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме: стягувати з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень з дня пред'явлення позову та до досягнення сином повноліття. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору 243,60грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON], а судовий збір у сумі 243,60 грн. - до державного бюджету України.

Outcome: approved