overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

15 травня 2014 року позивач звернулася до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що вона з відповідачем з 25 січня 1997 року перебуває у шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 25 січня 1997 року сторони уклали шлюб, що стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.2). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям, чим [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по утриманню та вихованню сина [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

15 травня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що вона уклала шлюб з відповідачем 15 червня 2013 року. Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач позбавлена можливості самостійно належним чином утримувати дитину, а тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 червня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач працює на підприємстві ВАТ «ІНТЕРПАЙП НТЗ» бухгалтером та отримує стабільно заробітну плату. Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги і вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги визнання його розміру відповідачем, дійсні обставини справи, зокрема те, що він працює та отримує стабільно заробітну плату, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

15 травня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 березня 2005 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що спільне життя із відповідачем не склалося, через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами з 15 липня 2011 року, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі не заперечив, щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 15 липня 2011 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки після надання судом тримісячного строку на примирення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

15 травня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 18 березня 2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 18 березня 2011 року Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 3. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено із Скосирської наСлавінську. За час шлюбу в них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

15 травня 2014 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 4149605903120442 від 26 січня 2005 року. Посилався на те, що 26 січня 2005 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 10496 грн. 43 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 1997 грн. 78 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8498 грн. 65 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав. Відповідач [PERSON] та представник позивача Чередник Р.В. позовні вимоги не визнали, просили застосувати строки позовної давності згідно ч.4 ст.267 ЦК України та відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем 26 січня 2005 року укладено кредитний договір № 4149605903120442. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 10496 грн. 43 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 1997 грн. 78 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8498 грн. 65 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.9.10 ч.9 договору № 4149605903120442 від 26.01.2005 року обов'язки сторін по вказаному договору припиняються з моменту належного виконання сторонами обов'язків. Згідно до умов вказаного кредитного договору [PERSON] зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строк та на умовах, передбачених договором. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

15 травня 2014 року помер батько позивача [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 363536. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну ділянку (пай) площею 8,36 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Ульяновської сільської ради Миколаївського району Одеської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ОД № 127178. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач, як син, є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом. Для отримання спадщини він не зміг вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору так як необізнаний у діючому законодавстві, вважав, що заява про прийняття спадщини подається та всі інші питання вирішуються після шести місяців після смерті матері, а також через те, що не знав про наявність сертифіката у батька. На даний час позивач не може оформити спадщину тому, що пропущений встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявився, однак надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю два місяці, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батькаВовк [PERSON], який помер 15 травня 2014 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 363536, оскільки він його пропустив з поважної причини. Данні обставини підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.7), копією Свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8), копією паспорта громадянина України [PERSON] (а.с. 4), копією Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ОД № 0127178 (а.с.6). На підставі ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати додатковий строк, достатній для подання ним зави про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

15 травня 2014 року судом ухвалено рішення, згідно якого, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволена в повному обсязі. Змінено розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] /[PERSON]/ В.В. згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 грудня 2007 року. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [INFO], не працюючого на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки\~ [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 800 /вісімсот/ грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист,\~ виданий Зміївським районним судом Харківської області, за рішенням Зміївського районного суду від 18 грудня 2007 року по справі №2-1958/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини відкликано. Під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати, які належить стягнути на користь Державного бюджету України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки суд не вирішив питання про судові витрати, у даній справі належить ухвалити додаткове рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися. Неявка сторін не перешкоджає ухваленню додаткового рішення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, додатковим судовим рішенням належить стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

15 травня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 15 червня 2013р. Від спільного шлюбу у них [INFO] народився донька [PERSON], батьком якої є відповідач. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати та інших доходів до досягнення донькою [PERSON] [INFO], віку трьох років, тобто до [INFO], до повноліття сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньої згодою. Судом встановлено, що з 15 червня 2013р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, серії [NUMBER] (а.с.8) Від сумісного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження(а.с.9). Відповідач працездатний і бажає сплачувати аліменти дружині. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Частиною 1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути із відповідача аліменти на утримання позивачки у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду з 15 травня 2014р. та до досягнення донькою [PERSON] [INFO], віку трьох років, тобто до [INFO], оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний матеріально її утримувати. Встановлено, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дитину. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача по стягненню аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

15 травня 2015 року [PERSON] (далі позивач)подала до Брусилівського районного суду позов до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів , мотивуючи це тим, що 30 червня 2012 року між ними було укладено шлюб і від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO] Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі так як відповідач офіційно не працює, в розмірі 400 щомісячно. . Позивачка в судовому засіданні додатково пояснила , що шлюб між ними розірвано і після розірвання шлюбу її прізвище було змінено на дошлюбне «Філатьєва». На дане прізвище також було видано паспорт. Позов позивачка підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позов повністю визнав. Не заперечив, що може сплачувати аліменти та надавати іншу допомогу у вихованню та утриманні дитини. Вислухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи і дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі і згідно свідоцтва про народження вони мають одну малолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач надає, але позивачці потрібно, щоб він офіційно надавав їй аліменти. Згідно з довідки виданої Брусилівською селищною радою , Житомирської області дитина сторін проживає з позивачкою а прописана по місцю проживання відповідача в с. Водотої вул.. Леніна № 83. Згідно копії рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 28 травня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано і після розірвання шлюбу позивачкою [PERSON] обрано дошлюбне прізвище « Філатьєва». Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За даних обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню, а тому суд стягує з відповідача аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ст. 182 СК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір відповідно до ст.79,88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в розмірі 243 грн.60 коп. на користь держави. З урахуванням викладеного і

Outcome: approved