Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі по 2500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позовної заяви і до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 01.11.2003 року по 13 березня 2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого [PERSON] не надає матеріальної допомоги, чим ставить її в скрутне матеріальне положення. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, подав заперечення проти позову. В обґрунтування заперечення вказав, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Прожитковий мінімум на дитину в 2017 році в Україні: для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня по 30 листопада становить - 1777 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - становить 888 грн. 50 коп.) Також йому не зрозуміло, чому позивачка [PERSON] зазначила його дохід у розмірі 10000 грн. та хоче стягнути з нього 2500 грн. щомісяця. На даний час він з 31.12.2015 року не працює. Останній запис, де він був працевлаштований, - це Зміївський Центр Зайнятості населення, де він отримував допомогу по безробіттю. Також він не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн. щомісяця тому, що він не працевлаштований, має другу дитину - сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. На його піклуванні знаходяться його батьки пенсійного віку, мати - [PERSON], 1948 року народження та батько - [PERSON] с., 1943 року народження, які потребують його утримання та догляду. Просив відмовити у позові. Крім того, 29.11.2017 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача адвоката [PERSON] про відкладення судового засідання. Враховуючи, що позивачка подала заяву про судовий розгляд справи за її відсутністю, відповідач повторно не прибув на судовий розгляд справи, надав письмові заперечення та письмові докази, на які він посилався в обґрунтування заперечень, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 169 КПК України підстав для відкладення судового розгляду, тому справу вирішено по суті за відсутністю сторін. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: З копій свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі до 13.03.2007 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 5, 6). Згідно відомостей довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області №6225 від 14.09.2017 року, в [ADDRESS], разом з [PERSON] зареєстрований і проживає її син [PERSON], [INFO]. (а. с. 7). Зі змісту позовної заяви та письмових заперечень вбачається, що між сторонами відсутня домовленість щодо порядку участі в утриманні неповнолітньої дитини батька, який проживає окремо, що є підставою для стягування аліментів у судовому порядку. При цьому, відповідач [PERSON] не заперечував свого обовязку надавати утримання неповнолітньому сину [PERSON], а висловив заперечення проти розміру аліментів, які вимгає позивачка, а також проти обраного позивачкою способу захисту своїх прав шляхом подання позовної заяви, а не заяви у порядку наказного провадження. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем [PERSON] не заперечувався той факт, що він офіційно не працевлаштований та не має стабільного заробітку, що є підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки у первісній позовній заяві [PERSON] заявила вимоги про стягування аліментів у розмірі, що не передбачений ч. 5 ст. 183, ч. 3 ст. 184 СК України, доводи відповідача, викладені у письмовому запереченні, щодо наявності у суду підтав для застосування до позовної заяви положень ч. 3 ст. 118 ЦПК України, є безпідставним. Після подання позивачкою заяви, у якій вона зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, заявлені нею вимоги приведені до мінімального рівня, гарантованого ч. 2 ст. 182 СК України. Можливість подачі позивачкою такої заяви передбачена ст. 31 ЦПК України. Надані відповідачем докази на підтвердження відсутності у нього роботи, наявності на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], 2010 року народження, наявність батьків-пенсіонерів (а. с. 20-25) не свідчать про наявність обстави, які звільняють [PERSON] від обов'язку надавати утримання спільній з позивачкою дитині. За таких обстави, позовна заява [PERSON] про стягування з відповідача на її користь аліментів на дитину в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі мінімальної ставки, встановленої для позовів майнового характеру, що складає 640 горн.

Outcome: approved