Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

15.11.2016 року позивач звернувся до відповідача із зазначеним позовом. Зазначав, що 15.09.2006 року він уклав з ПАТ «Кредитпромбанк» кредитний договір №03/1/295/06-G відповідно до якого йому відкрито невідновлювальну кредитну лінію в межах загальної суми 25000 доларів США з терміном погашення до 14.09.2031 року. Для забезпечення своїх зобовязань за кредитним договором позивач 31.10.2016 року передав в іпотеку банку власну квартиру [ADDRESS]. 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» продало ПАТ «Дельта Банку» право вимоги за кредитним договором. У серпня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, у задоволенні якого відмовлено. Станом на 07.07.2016 року ПАТ «Дельта Банк» нарахувало борг за кредитом в розмірі 333828 грн., що складався з тіла 301959,15 грн. (14199,22 дол. США), процентів 29252,52 грн. (1375,56 дол. США), пені 2336,01 грн., 3% від простроченої заборгованості по процентам. Вказана заборгованість виникла через те, що Банк його платежами гасив проценти кредиту, а не тіло кредиту. Усього за період з жовтня 2006 року по жовтень 2014 року позивач сплатив банкам 32339,91 дол. США., тим самим він сплатив усю суму кредиту, отже кредитний договір є виконаним. Сам кредитний договір, всупереч положенням Закону України «Про захист прав споживачів», є несправедливим через істотний дисбаланс прав та обовязків на шкоду споживача, встановленням непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання споживачем зобовязань за договором. Просив визнати кредитний договір від 15 вересня 2006 р. № 03/1/295/06-G виконаним. Відповідачем ПАТ «Дельта Банк» надавалися заперечення проти позову з тією позицією, що усі зобовязання за кредитним договором виконуються банком у відповідності з його положенням і навпаки, позичальник свої зобовязання систематично порушує. Ухвалою від 10.01.2017 року до участі в справі співвідповідачем залучене ПАТ «Кредитпромбанк», відзиву яке не надало. Ухвалою від 02.03.2017 року по справі призначено судову бухгалтерську економічну експертизу, яку не виконано через не оплату її ініціюючою стороною позивачем. Провадження у справі зупинялося у звязку з наведеним з 02.03.2017 року по 23.06.2017 року Дослідивши правовідносини, що виникли між сторонами та докази у справі, суд при вирішення справи виходить з такого. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У судовій справі №489/5324/15-ц рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16.09.2016 року встановлені такі обставини. За кредитним договором від 15 вересня 2006 р. №03/1/295/06-G ВАТ «Кредитпромбанк» узгодило із [PERSON] відкриття йому невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії у межах загальної суми 29250 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату надання кожного кредиту, а позичальник зобовязується повернути не пізніше 14 вересня 2031 р. надані кредити на умовах та в порядку, що передбачені даним договором. Грошові кошти надавалися в кредит для придбання відповідачем [ADDRESS]. Кредит виданий в розмірі 25000 доларів США. Згідно іпотечного договору від 21 жовтня 2006 р. [PERSON] передав в іпотеку ВАТ «Кредитпромбанк» [ADDRESS] у забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 15 вересня 2006 р. №03/1/295/06-G (п.1.2.) Іпотечним договором передбачалося, що у разі порушень іпотекодавцем зобовязань передбачених кредитним договором або порушення іпотекодавцем умов цього договору, іпотекодержатель вправі звернути стягнення на дану квартиру з метою задоволення вимог, що підлягають задоволенню у відповідності до положень розділу 4 цього договору та на умовах передбачених цим договором (п. 1.3.). Звернення стягнення у відповідності до умов розділу 4 цього договору (п. 2.10). Листом від 20 квітня 2015 р. ПАТ «Дельта банк» попередило [PERSON], що у звязку із набуттям право вимоги до нього за вказаним кредитним договором та наявною простроченою заборгованістю, в разі непогашення її буде розпочате процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. 26 червня 2013 р. ПАТ «Кредитпромбанк» продало ПАТ «Дельта банк» право вимоги за договором від 15 вересня 2006 р. № 03/1/295/06-G із фактичним розміром строкової заборгованості за тілом кредиту 16036,27 доларів США станом на 26 червня 2013 р. та нульовою простроченою заборгованістю за тілом (т. 1 а.с.31). Згідно розрахунку Банку станом на 07 липня 2017 р. заборгованість [PERSON] в загальній сумі складає 333828 грн. і складається із тіла 301959,15 грн. (14199,22 доларів США), відсотків 29252,52 грн. (1375,56 доларів США), пені 2336,01 грн., 3% від простроченої заборгованості по процентам 280,32 грн. (т. 2 а.с.5,6). Вказаним судовим рішенням було відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки квартири задля погашення суми боргу, нарахованої ПАТ «Дельта банк» в розмірі 333828 грн. У відповідності до п. 4.8. кредитного договору заборгованість позичальника за ним погашається у такій послідовності: 1) погашення простроченої заборгованості за процентами з користування кредитом; 2) погашення простроченої заборгованості за кредитами; 3) погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами; 4) погашення строкової заборгованості за кредитами; 5) погашення заборгованності за пенею, штрафами, передбаченими цим договором. Згідно п. 5.1. кредитного договору розрахунок процентів за кредитами здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитами починаючи з дня надання їх позичальнику. Фактично спірні правовідносини склалася щодо питання наявності чи відсутності припинення основного зобовязання - кредитного договору через виконання позивачем. Довід позивача, що банк протиправно спрямовував кошти на погашення процентів, а не на тіло не узгоджуються з наданими доказами. Згідно розрахунку ПАТ «Дельта Банк» кредит прийнятий на баланс після придбання у ПАТ «Кредитпромбанк» із залишком тіла та оплачувався позивачем щомісячно як стосовно погашення тіла, так і процентів. Позивач перестав повертати кредит і сплачувати проценти з жовтня 2014 року, що вбачається з розрахунків ПАТ «Дельта Банк», та виписки по кредитному рахунку, що міститься в судовій справі №489/5324/15-ц. Позивач не забезпечив проведення судової експертизи як належного доказу, за відсутності свого обґрунтованого розрахунку, для спростування розрахунку банку. ПАТ «Кредитпромбанк» надало довідку від 20.01.2017 року про те, що станом на 26.06.2013 року [PERSON] було сплачено за основною сумою боргу 8794,34 дол. США, за простроченою основною сумою боргу 169,39 дол. США, за процентами 10513,01 дол. США, за простроченими процентами 7342,64 дол. США, пенею 5,06 грн. Згідно розрахунку ПАТ «Дельта Банк», станом на 04.01.2017 року, заборгованість по тілу кредиту становить 14199,22 дол. США, по процентах 4072,45 дол. США, пені 24264,71 грн. Сплачено за час перебування права вимоги у ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] 1837,05 дол. США заборгованості за кредитом, 2518,95 дол. США процентів. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобовязаний з'ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Відтак, суд з встановлених обставин не вбачає порушення прав позивача через недоведеність припинення кредитного договору виконанням. Посилання позивача в позові не несправедливість умов договору не містять зазначення чим саме та в якому розмірі йому заподіяно шкоду конкретними умовами кредитного договору, в чому полягає диспропорція прав та обовязків сторін тощо. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов стосовно обох відповідачів не доведено позивачем, через що у його задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed