Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

15.11.2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] Тернівської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин, що [PERSON], померла 06.03.2017 року , за життя була племіницею [PERSON], померлої 04.03.1997року; визнання, що [PERSON], померла 06.03.2017 року, за життя отримала у спадщину 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., як спадкоємиця пятої черги за законом, після смерті тітки - [PERSON], померлої 04.03.1997 року; визнання, що [PERSON], померла 06.03.2017 року, за життя отримала у спадщину 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., як спадкоємиця першої черги за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого 15.02.2016 року та визнання за [PERSON] право власності на квартиру № 5 в будинку № 2 по вул. Щегловського в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., та на недоотриману пенсію, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті матері [PERSON], померлої 06.03.2017 року. В обґрунтування вказує, що згідно свідоцтва про право власності від 21.02.1996 року його батьку [PERSON] , матері [PERSON] та тітці [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. 05.03.1997 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина на частину вказаної вище квартири. У встановлений законом строк, до нотконтори ніхто не звернувся, але його мати [PERSON] , яка є племіницею спадкодавця та спадкоємицею п'ятої черги за законом, мешкала та була зареєстрована разом із тіткою за однією адресою, доглядала тітку до смерті, тому фактично спадщину прийняла. 15.02.2016 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина на частину вказаної вище квартири. У встановлений законом строк, до нотконтори ніхто не звернувся, але мати [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця та спадкоємицею першої черги за законом, мешкала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою, тому вважається такою, що спадщину прийняла. 06.03.2017 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина на частину вказаної вище квартири та на недоотриману пенсію в сумі 1477,20 грн. У встановлений законом строк він, як син спадкодавця та спадкоємиць першої черги за законом, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину мені було відмовлено, оскільки відсутні докази родинних зв'язків між його матір'ю [PERSON] та її тіткою [PERSON], померлою 05.03.1997 року, тому він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Представник відповідача [PERSON] Тернівської районної у місті ради в судове засідання не зявився, надав заяву розгляд справи за відсутності представника виконкому та залишає вирішення даного позову на розсуд суду. У звязку з неявкою учасників процесу згідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 16.11.2017 року та призначено до судового розгляду. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 21.02.1996 року, а.с.13, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно до положень ст.ст.370, 372 ЦК України у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. Таким чином суд проводить виділ в натурі частки із спільного сумісного майна, або поділ вказаного майна, тільки при наявності спору між співвласниками про розмір часток, а не в разі їх смерті. З урахуванням викладеного суд вважає , що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало на праві власності при житті по 1/3 кожному частині спірної квартири. Родинні відносини між [PERSON] , [PERSON], померлою 06.03.2017р. та [PERSON], померлим 15.02.2016р., підтверджуються наданими позивачем доказами, а.с.6-7, 9-11, копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу, згідно копій яких, позивач є сином вказаних спадкодавців . Родинні відносини між [PERSON], померлою 04.03.1997 року та між [PERSON], померлою 06.03.2017р., підтверджуються також актом від 08.10.2017 року. Відповідно до\~ст. 256 ЦПК України\~2004 року суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, тому відповідно слід встановити факт родинних відносин, що [PERSON], померла 06.03.2017р. , за життя була племінницею [PERSON], померлої 04.03.1997р. На час смерті спадкодавця [PERSON], померлої 04.03.1997 року діяли норми ЦК України від 18.07.1963 року, тому при вирішенні позову в частині прийняття спадщини після [PERSON], померлої 04.03.1997 року, слід керуватися нормами ЦК України, які діяли саме на час відкриття спадщини. Згідно ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян від 05.04.2017р. , [PERSON] мешкала разом з [PERSON], померлою 04.03.1997 року, тому [PERSON] фактично прийняла спадщину після тітки [PERSON], померлої 04.03.1997р. Згідно ст.ст. 524 ч.1, , 527, 530 ЦК України від 18.07.1963 року - спадкування здійснюється за законом та за заповітом, спадкування за законом має місце коли та оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON], померлої 04.03.1997 р. відсутні спадкоємці першої черги, спадкодавця мешкала та була доглянута своєю племінницею [PERSON], яка й вступила в управління та володіння спадковим майном, тому за нею слід визнати право власності на 1/3 частину спадкової квартири [ADDRESS]. Згідно ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, та батьки. В даному випадку [PERSON] мешкала та була зареєстрована разом із спадкодавцем [PERSON], померлим 15.02.2016 р., тому вважається такою, що прийняла спадщину після чоловіка на 1/3 частину спадкової квартири [ADDRESS]. Згідно листа Криворізької районної Державної нотаріальної контори від 31.07.2014р., а.с.26, після смерті [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, заповіти не посвідчувалися. Позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нот -контори із заявою про прийняття спадщини, а.с.54, після смерті матері [PERSON], померлої 06.03.2017р., позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до норм ст.1258 ЦК України, позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті матері, тому за ним слід визнати право власності на спадкову квартиру та на пенсійні витрати. На підставі ст.ст. 524, 527,530, 549 ЦК України від 18.07.1963 року, ст.ст.1258, 1261, 1268 ЦК України ,

Outcome: partial