Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

16 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання сина [PERSON], у звязку з продовженням ним навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином 23 років, за умови, що він буде продовжувати навчання. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано на підставі рішення Южноукраїнського міського суду від 17.02.2011 року. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. До повноліття їхнього сина [PERSON] вона отримувала аліменти від відповідача на підставі рішення суду. З 01 вересня 2015 року їхній син навчається на I-ому курсі денного відділення бюджетної форми навчання Одеського національного політехнічного університету, у звязку з чим він потребує матеріальної допомоги. Оскільки вона немає змоги самостійно утримувати студента, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зауважив, що з 28.03.2012 року та по сьогоднішній день з нього проводиться стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що продовжує навчання у ВНЗ у розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою 23 років, за умови продовження нею навчання. Крім того, він ніде не працює так як є пенсіонером, а на його утриманні перебувають дружина та двоє їхніх спільних неповнолітніх дітей, які також потребують матеріального забезпечення. Враховуючи викладене просив суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 лютого 2011 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. Як вбачається із свідоцтва про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.2). Відповідно до довідки №4030 від 07.09.2015, [PERSON] навчається на I-ому курсі денного відділення бюджетної форми навчання Одеського національного політехнічного університету, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батьків для оплати навчання, проживання у гуртожитку та придбання побутових речей. Термін навчання з 01.09.2015 р. до 30.06.2019 р. (а.с.4). Стаття 199 Сімейного Кодексу України передбачає обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною другою цієї статі передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що термін навчання [PERSON] спливає 30 червня 2019 року, отже саме до цього періоду необхідно стягувати з відповідача аліменти. Проте за умови продовження [PERSON] подальшого навчання у нього є право на повторне звернення до суду з позовом. 14 червня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітету Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, за актовим записом №9 (а.с.19). Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] (а.с.20,21). Судом встановлено, що дружина відповідача [PERSON] має неповнолітню доньку від першого шлюбу [PERSON], [INFO] (а.с.22). Таким чином до складу сімї відповідача входить чотири особи, що підтверджується довідкою №3160 виданою виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради за місцем проживання відповідача (а.с.23). З посвідчення серіїА №271574 виданого 04.02.1994 року вбачається, що відповідач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (а.с.17). Як видно з довідки №4367 від 28.10.2015 року [PERSON] отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з якої, на підставі заяви про добровільну сплату від 28.03.2012 року №1815 проводиться стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період навчання доньки (а.с.26). Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку (сина) у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. За ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, у судовому засіданні встановлено, що відповідач отримує пенсію та є підстави суду визначити розмір аліментів з правилами ст.183 СК України у частці від його доходу. При визначенні розміру аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON], суд враховує матеріальне становище відповідача, який є пенсіонером, наявність на його утримані двох неповнолітніх дітей та дружини, а також той факт, що з його пенсії проводиться утримання аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання у ВНЗ, і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, оскільки він зобовязаний утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2019 року, у звязку з продовженням навчання та потребою в такій матеріальній допомозі. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial