Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

16 квітня 2021 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк», Банк) звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15111 грн 57 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 лютого 2015 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 610123 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з яким Банком був відкритий відповідачу поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний» в гривні. Додатковим договором № 1 від 16.03.2015 року до вищевказаного договору сторонами погоджено внесення змін, відповідно до яких Банк надав кредит у сумі 13300,00 грн. на відповідний строк дії платіжної картки та зі сплатою процентів в розмірі 28% річних. 10.11.2016 року [PERSON] приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом підписання відповідної заяви та підписав заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії, відповідно до якої ліміт кредитної лінії збільшено до 40000 грн. Але в подальному відповідач належним чином не виконував умов вказаної угоди в частині повернення тіла кредиту та сплати процентів і комісії, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 18 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Вказана ухвала надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований, однак поштове відправлення повернуто з відміткою про повернення листа за закінченням терміну зберігання, яка проставлена 30.06.2021р., що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. Станом на 25.08.2021р. відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянув справу за наявними у ній матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 19 лютого 2015 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії - Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір № 610123 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з яким Банком був відкритий відповідачу поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний» в гривні /а.с.7-10/. Додатковим договором № 1 від 16.03.2015 року до вищевказаного договору сторонами погоджено внесення змін до основної угоди, відповідно до яких Банк надав кредит шляхом встановлення кредитного ліміту у сумі 13300,00 грн. на відповідний строк дії платіжної картки. Також сторони домовилися про те, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 28% річних і сплачується щомісячно /а.с.11-13/. 10.11.2016 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п. 5.1 цієї заяви її підписанням відповідач домовився з Банком викласти укладений між ними договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 610123 від 19.02.2015р. в новій редакції, викладеній в цій заяві, Тарифах та Договорі. У заяві про приєднання зазначено, що відповідач шляхом підписання цієї заяви беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання цієї заяви, що розміщена на інтернет-сторінці www.oschadbank.ua та укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Також відповідач у складі цієї заяви підписав заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії, відповідно до якої ліміт кредиту збільшено до 40000 грн., якою крім суми кредиту сторони узгодили й розмір процентів за користування кредитними коштами - 30 % річних, при цьому сторони передбачили, що вказаний розмір є фіксованим (п. 6.5.1) та строк кредитування - 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Пунктом 6.9 вказаної заяви визначено, що всі інші умови кредитного договору містяться в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За змістом Повідомлення про умови кредитування, підписаного у складі заяви про приєднання/а.с.16/, сторони погодили щомісячну сплату процентів за користування кредитом. Повернення кредиту та сплату процентів і винагороди відповідач мав здійснювати щомісячними платежами, при цьому їх розмір та періодичність погашення тіла кредиту визначає самостійно, водночас на дату закінчення строку кредитування має повернути всю суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Проте, у порушення наведених умов кредитного договору, ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідач належним чином не виконав умови договору, внаслідок чого станом на 08.04.2021 року у позичальника перед Банком утворилась заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) в розмірі 13289,18 грн, що підтверджується банківською випискою /а.с. 32-52/. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порядку ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано три відсотки річних на суму простроченого грошового зобовязання з повернення тіла кредиту в розмірі 84,10 грн. за період з 21.01.2021р. по 08.04.2021р. та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 132,89 грн. за лютий 2021р. На думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача в розмірі 13506,17 грн. перед Банком витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Водночас, надаючи правову оцінку заявленому розміру заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 1540,15 грн, слід звернути увагу позивача на наступне. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Між тим припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Отже, право позивача нараховувати передбачені договором проценти за позикою припинилось 10.11.2019 року, по спливу 36 місяців після підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Таким чином, у даній справі вимога позивача про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку кредитування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а відтак не підлягають задоволенню. Як наслідок, у суду відсутні і правові підстави для задоволення похідних від цієї вимоги - вимог про стягнення 3 % річних, нарахованих на суму простроченого грошового зобовязання з погашення процентів, в сумі 14,16 грн. за період з 30.08.2020р. по 08.04.2021р., та витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за період з листопада 2020р. по лютий 2021р. в сумі 37,09 грн. У цьому контексті слід зазначити, що у спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, та в межах даної справи судом відповідні вимоги про стягнення 3 процентів річних та інфляційних витрат, нарахованих на суму непогашеного кредиту, задоволені. Вирішуючи заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Банком у позові не наведено яку саме комісію і за які послуги він просить стягнути з відповідача, якими умовами договору він обгрунтовує ці вимоги і, відповідно, всупереч положенням ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України не доведено підстав для нарахування цієї комісії. У заяві про приєднання зазначені лише сума кредиту та процентна ставка, конкретного розміру комісій не встановлено, а Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб наданий суду не в повному обсязі. Більш того, наданий позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб взагалі не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких встановлених умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника про приєднання, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Вищевикладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за комісією. Підсумовуючи викладене, позов Банку підлягає задоволенню частково в розмірі 13506,17 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

Outcome: partial