Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

\~ 15.06.2021 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій з подальшим уточненням просить розірвати шлюб між сторонами, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача до повного повноліття дітей. Позовні вимоги мотивовані наступним. 09.06.1995 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Приблизно з серпня 2018 року між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки. Відповідач кошти на утримання дітей в добровільному порядку не надає, угоди про сплати аліментів між сторонами не досягнуто, що і стало підставою для звернення до суду. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала до суду заяву, в якій просить судове засідання проводити за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Від представника відповідача [PERSON] надійшла до суду заява, в якій вона просила проводити судове засідання без її участі, та вказала, що відповідач з позовними вимогами згоден. Також надано до суду заяву від відповідача [PERSON] , яка посвідчена ПН ХМНО Харківської області Уваровою А.В., в якій відповідач просить розглянути справу без його участі, та з позовними вимогами згоден, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами. 15.06.2021 року вказана справа надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. 25.06.2021 року судом здійснено запит з Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування позивача та відповідача, відповідь на який надано до суду 25.06.2021. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2021 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони вступили у шлюб 09 червня 1995 року, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 378. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони разом з дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Сторони на примирення не згодні. Згідно з ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. В силу ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК). Частинами 3 та 4\~статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.\~111, ч. 1 ст.\~112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин, встановлених фактичних взаємин подружжя, категоричного заперечення сторін проти збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. За заявою позивача суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку укладено між сторонами не було. \~Відповідно до\~частин першої,\~другої\~статті 141\~СК України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою.\~Розірвання шлюбу\~між батьками,\~проживання їх\~окремо від\~дитини не\~впливає на\~обсяг їхніх\~прав і\~не звільняє\~від обов`язків\~щодо дитини. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХП від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. (ст. 181 СК України). Способи виконання\~батьками обов`язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними.\~За домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі.\~За рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. (ст. 181 СК України). Аналіз ст. 181 СК України свідчить про те, що виключно позивачеві належить право вибору способу стягнення аліментів. Відповідно до частин першої, другої\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу) матері,\~батька на\~їх утримання,\~яке буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. За змістом\~статті 183\~СК України розмір\~аліментів визначається\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач інших аліментних зобов`язань не має, зі стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, який фізично здоровий, здатен працювати та отримувати доходи, інших обставин, що мають істотне значення не встановлено. Також, заявлений позивачем розмір аліментів відповідачем визнається, як і його представником. Згідно ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ А тому за таких обставин, суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в єдиній частці в розмірі 1/2 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідності зі ст.430 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved