Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту народження та смерті, посилаючись на наступні обставини. Він та його дружина [PERSON] постійно мешкали у місті Донецьку. 05 лютого 2016 року у м. Донецьку померла його дружина [PERSON]. 16.01.2016 року дружина народила йому сина [PERSON]. У звязку із хворобою 08.02.2016 року син заявника [PERSON] також помер. Він не може оформити документи та отримати належні виплати оскільки відстутні свідоцтва про народження та смерті встановленого зразка.. 15.02.2016 року він звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції для отримання свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження встановленого зразка. Відповіддю від 15.02.2016 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції відмовив у видачі такого свідоцтва оскільки медичні документи, а саме лікарське свідоцтво про народження та смерть та довідка про причину смерті хоча й видані медичними установами України, але знаходяться на неконтрольованій території та за ними відсутній контроль за якістю надання медичних послуг, та з посиланням на лист Міністерства охорони здоров'я від 21.04.2015 року №3.14-19/637-15-12618. Факт смерті його дружини [PERSON] підтверджується, зокрема лікарським свідоцтвом про смерть №48 від 05 лютого 2016 року та свідоцтвом про смерть, виданого Кіровським ВЗАЦС м. Донецька. Факт народження та факт смерті сина - [PERSON] підтверджується, зокрема медичним свідоцтвом про народження №80 від 18.01.2016 року та свідоцтвом про народження від 09.02.2016 року. Факт його смерті підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть від 08.02.2016 року та довідкою про причину смерті від 08 лютого 2016 року. Просив встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], громадянки України, яка померла 05 лютого 2016 року у м. Донецьку, Україна. Встановити факт народження у громадян України [PERSON] та [PERSON] сина [PERSON], який народився 16 січня 2016 року в місті Донецьку, Україна. Встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який помер 08 лютого 2016 року у м. Донецьку, Україна. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги, посилаючись на наведені у заяві доводи та пояснив, що після початку АТО у жовтні 2014 року він із старшим сином [PERSON], 29.10.2011 року перемістився до м. Костянтинівки, де зареєструвався як переміщена особа у своїх знайомих [PERSON] по вул. Совєтській, 1а. Його дружина не змогла переміститись. У 2015 році вона завагітніла, але взимку перед пологами тяжко захворіла на запалення легенів і знаходилась у лікарні. Дружина народила недоношеного сина [PERSON], але невдовзі померла внаслідок хвороби. Син також не прожив довго і помер через декілька тижнів. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Суд, допитавши свідків та дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, свідки [PERSON] та [PERSON], які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань, пояснили у судовому засіданні, що тривалий час знають заявника [PERSON] та знали його покійну дружину [PERSON], яка померла 05 лютого 2016 року у м. Донецьку де знаходилась на лікуванні від запалення легенів. Їм відомо, що 16 січня 2016 року [PERSON], вже будучи хворою, народила хлопчика, якого батьки назвали [PERSON], але хлопчик народився хворобливий та невдовзі, 08 лютого 2016 року, також помер. Вони були присутні на похоронах і дружини заявника і сина, які відбулися у м. Донецьку. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявники громадяни України [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Дружина заявника громадянка України [PERSON], [INFO], 16 січня 2016 року народила у лікарні м. Донецьк сина, де було видано відповідний документ медичне свідоцтво про народження № 80 від 18 січня 2016 року та свідоцтво про народження від 09 лютого 2016 року, згідно якого [PERSON], народився 16 січня 2016 року та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9). Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом було встановлено, що 05 лютого 2016 року у стаціонарному відділенні Донецького територіального клінічного обєднання м. Донецьк, внаслідок інтоксикації, викликаної двосторонньою тотальною вірусно-бактеріальною пневмонією, померла дружина заявника [PERSON], [INFO], а 08 лютого 2016 року у тій же лікарні помер новонароджений син заявника [PERSON], [INFO]. Про вказані факти смерті маються лікарські свідоцтво про смерть № 48 від 05 лютого 2016 року та № 50 від 08 лютого 2016 року, відповідно, видані вищевказаною медичною установою у м. Донецьку, та свідоцтво про смерть [PERSON] від 09 лютого 2016 року (а.с.10-11). Згідно Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначеного Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини та реєстрації смерті дружини та дитини заявника є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення фактів народження дитини, та фактів смерті дитини та дружини заявника, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цих фактів. Це надасть можливість отримати громадянину України [PERSON] свідоцтво про народження його сина, та свідоцтва про смерть дружини та сина, видані державним органом України. На підставі\~ ст.144 Сімейного кодексу України,ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved