Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

17.04.2018 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся в суд з цим позовом, в якому просив визначити [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], додатковий строк, тривалістю два місяці, для подання до Жмеринської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] Позов аргументував тим, що [INFO] року помер [PERSON], при життя останній 12.02.2014 року склав заповіт, що був посвідчений Волкотруб В.В. секретарем Браїлівської селищної ради, в якому на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «належний йому земельний пай площею 3,1231 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] заповідає [PERSON]», тобто позивачу. 14.03.2018 року позивач звернулася до державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори Вінницької області з метою оформлення спадщини належним чином після смерті [PERSON] та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте було встановлено, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому було їй роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не можуть, оскільки вона не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний термін. Позивач [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки не знала про існування заповіту, а тому вважає, що остання пропустила вказаний строк з поважної причини та їй слід надати додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначив, що відповідачем в даній справі є донька спадкодавця [PERSON] - [PERSON], яка в шестимісячний термін після смерті спадкодавці прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори відповідно до ст.1269 ЦК України (а.с.2-4). Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 03.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до підготовчого судового розгляду на 24.07.2018 року (а.с.25). Сторони за їх належним викликом в підготовче судове засідання не з'явились, подавши письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просить його задовільнити, а також вказала, що не заперечує щодо винесення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.59), а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та беззастережно, не заперечувала проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.60). Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті. За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.ст.223, 247 ЦПК України. Вивчивши позовну заяву, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року в м.Жмеринка Вінницької області. Згідно копії заповіту, посвідченого 12.02.2014 року посвідчений секретарем Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області Волкотруб В.В. (а.с.8) [PERSON] на випадок своєї смерті належне йому право на земельний пай площею 3,1231 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], заповідав [PERSON]. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія [NUMBER] (а.с.9), встановлено, що на підставі розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації від 10.06.2011 року за №277 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,1231 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області. Постановою державного нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 14.03.2018 року № 595/02-31 (а.с.10) позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлого [INFO] року [PERSON], з підстав того, що вона пропустила встановлений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не пред'явив доказів постійного проживання разом із спадкодавцем. Як вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.03.2018 року заповіт - чинний (а.с.13). З матеріалів витребуваної копії спадкової справи №698/12, заведеної 18.12.2014 року щодо майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.34-55), вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO] року подала до Жмеринської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], а [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали до нотконтори заяви про відмову від спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] та на неї не претендують. Із спадкової справи також вбачається , що нотаріус встановила про існування заповіту на [PERSON], однак її виклик не здіснювала та про заповіт її не повідомляла. Представник позивача в позовній заяві зазначає, що строк для прийняття спадщини позивач пропустила з поважних причин, оскільки не знала про існування заповіту. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 № 7 в абзаці 6 п.24 роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, в судовому засіданні із документів, які ніким не заперечуються, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як не знала взагалі про існування заповіту. Оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. Тому для реалізації [PERSON] своїх прав як спадкоємця, слід надати додатковий строк, тривалістю в два місяці з дня набрання рішення суду законної сили, на подання до Жмеринської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON]. Представником позивача в поданій позовній заяві не вказано, щодо відшкодування відповідачем позивачу судових витрат, а тому питання про повернення судового збору судом не вирішувалось.

Outcome: approved