Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

16.02.2018 року позивач звернулася в суд із вказаним позов до відповідача, відповідно до якого просить стягнути з нього аліменти, на утримання їхньої неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2400,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем, перебувала у шлюбі з 06.11.2008 року по 30.04.2013 року, та останній є батьком їхньої спільної дитини, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, незважаючи на захворювання сина та потребу в постійному лікуванні та оздоровленні. Оскільки між відповідачем та позивачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання їхньої дитини, враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання останнього та проживає окремо, вважає, що стягнення аліментів саме у такому розмірі відповідатиме інтересам сина та сприятиме якнайкращому його соціальному забезпеченню. 26.02.2018 року суддею Козівського районного суду Тернопільської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання (а.с.18). 14.05.2018 року від відповідача надійшло заперечення проти позову, у якому останній вказує, що матеріальну допомогу синові після розірвання шлюбу з позивачем він надавав, однак жодних розписок з колишньої дружини на підтвердження цього він не брав. Він згідний забезпечити синові необхідне йому санаторно-курортне лікування, однак доказів необхідності такого позивач не надала та постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні зі сином. Крім того, зазначає, що він одружився та окрім [PERSON] в нього на утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При цьому, його дружина не працює і він перебуває у дуже скрутному матеріальному та моральному становищі, а тому не може сплачувати аліменти у розмірі 2400,00 грн. щомісячно та згідний оплачувати такі в розмірі 930,00 грн. щомісячно (а.с.22-23). Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 28.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.42). 05.06.2019 року від позивача надійшли заяви про долучення до матеріалів справи «заключення Тернопільської обласної дитячої лікарні» та квитанції про оплату медикаментів і про здійснення розгляду справи у її відсутності. При цьому, позивач вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила стягнути аліменти в розмірі 2400,00 грн. щомісячно. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, при цьому позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, а відповідач не з`явився без поважних причин, хоча був повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи (а.с.43), заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Оскільки учасники справи у судовезасідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , відтак, зобов`язаний утримувати його до досягнення ними повноліття (а.с.5). Крім того, згідно з копією консультативної карти [PERSON] від 11.02.2018 року хворіє бронхіальною астмою, що також визнав відповідач у підготовчому провадженні та «запереченні проти позову», а відтак ця обставина не потребує, згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, додаткового доказування. З аналогічних підстав, на переконання суду, не потребує додаткового доказування і обґрунтованість та підставність позову в частині стягнення аліментів у розмірі 930,00 грн., адже позов в цій частині також визнано відповідачем. Судом також встановлено, що відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23.07.2013 року серії [NUMBER] (а.с.24) та має на утриманні, окрім [PERSON] , [INFO] , двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (а.с.25) та [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Крім того, як стверджує відповідач він не працює, однак на підтвердження вказаної обставини ним, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України, не надано жодного належного і допустимого доказу. Не здобуто судом і доказів на підтвердження доводів позивача про те, що відповідач працює «не офіційно», при цьому [PERSON] також не надала, незважаючи на свій процесуальний обов`язок, будь-яких доказів на підтвердження цього факту. Частинами 1, 2, 3 ст.181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст.183 цього Кодексу). Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що на утриманні відповідача, окрім [PERSON] , перебуває ще двоє малолітніх дітей, а позивач в повній мірі не обґрунтувала розмір аліментів в сумі 2400,00 грн. щомісячно, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. З відповідача слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., починаючи з 16.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Крім цього, оскільки позивач при зверненні до суду із цим позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved