Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

16 листопада 2020р. Ленінським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовні вимоги, позивачки були задоволені в повному обсязі. 23.12.2020р. від позивача [PERSON] надійшла заява про розьяснення рішення суду в частині зміни фамілії позивачки, т.я. вона заявили вимоги про зміну фамілії, після розірвання шлюбу. Сторона про день та час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення повідомлені. З урахуванням поданої заяви, матеріалів справи, суд вважає: Позивачка в позовної заяві заявили про розірвання шлюбу, надати їй рішення стосовно розділу майна та надати їй право після розірвання шлюбу повернути їй фамілії [PERSON] . Вимогами статті 270 ЦПК України визначено: 1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430\~цього Кодексу. 2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 5. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. З аналізу змісту позовних вимог, доказів наданих до суду щодо заявлених позовних вимог, які були предметом дослідження судом, поданої заяви щодо роз`яснення рішення суду, суд вважає: Позивачка в дійсності заявляє про ухвалення додаткового рішення. Позивачкою під час звернення до суду, не були надані докази щодо об`єму спільно нажитого майна яке підлягає розділу майна. Таким чином, судом не досліджував доказів щодо розділу майна, а тому дані вимоги не вирішувались. Щодо право зміні фамілії позиваки після розірвання шлюбу, суд вважає: Вимогами статті\~4\~ЦПК України\~визначено: Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами статті\~113\~СК України\~визначено: Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позивач має право звернутись до суду з вимогами щодо порушеного її право. Суд не розглядає вимог, щодо прав осіб які будуть існувати в майбутньому. Крім того, позивачкою не наведено доказів, що в право відповідача входить вирішення права позивачки на зміну фамілії після розірвання шлюбу. Проте, відповідно до вимог ст.113 СК України, після набуття рішення суду чинності, позивачка має право на звернення до державної установи з вимогами про зміну фамілії. Оскільки, відповідно до закону в обов`язок суду не входить питання вирішення прав позивачки на зміну фамілії, таке право у позивачки виникає з часу набуття чинності рішення суду та існує незалежно від рішення суду, суд вважає, в задоволенні вимог в даної частині відмовити.

Outcome: approved