Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

16 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: -зобов'язати Чернігівську філію державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зняти обтяження нерухомого майна, зареєстрованого 22.03.2007 за № 4678743 реєстратором Чернігівської філії держаного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір застави № 796 від 07.03.2007; об'єкт обтяження з: автомобіля сідловий тягач - Е марки IVECO модель 440Е38, 1996 рік випуску, номер об'єкта:[NUMBER], номер державної реєстрації: [NUMBER]; автомобіля - сідловий тягач - Е марки RENAULT, модель MAGNUMAE 420TI, 1996 р.в., номер об'єкта: [NUMBER], номер державної реєстрації: [NUMBER]; - зобов'язати Чернігівську філію державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження відчуження з автомобіля сідловий тягач - Е марки IVECO модель 440Е38, 1996 рік випуску, номер об'єкта:[NUMBER], номер державної реєстрації: [NUMBER]; автомобіля - сідловий тягач - Е марки RENAULT, модель MAGNUMAE 420TI, 1996 р.в., номер об'єкта: [NUMBER], номер державної реєстрації: [NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтованітим, що оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2014 зобов'язання [PERSON] за договором застави № 796 від 07.03.2007 визнані припиненими, а ПАТ «КБ «Надра» як обтяжувач відмовляється звертатись до відповідача із заявою про припинення обтяження, є усі підстави зобов'язати ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України вчинити зазначені у позові дії. Протокольною ухвалою суду від 11.08.2015 неналежного відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України замінено на належного -державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Позивач, представник третьої особидо суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи оповіщені належним чином. Представник третьої особиу поданій до початку судового засідання письмовій заяві просив справу розглядати без його участі. Позивач про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що 07 березні 2007 року між ВАТ «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра») та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30000дол.США. Відповідно до п.3.1 договору, в забезпечення зобов'язань, які полягають у поверненні кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки, а також у відшкодуванні збитків зв'язку з порушенням договору, крім майна, яке передає у заставу позичальник, майновий поручитель [PERSON] передає у заставу сідловий тягач - Е марки IVECO модель 44Е38, 1996 року випуску, шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], і сідловийтігач - Е марки MAGNUM AE 420TI, 1996 року випуску, шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. 07 березня 2007р. між ВАТ «КБ «Надра», [PERSON] та позивачем укладено договір застави, пунктом 1.1 якого встановлено, що цей договір повністю забезпечує вимоги заставодержателя (відповідача), що витікають з кредитного договору, укладеного між заставодержателем (відповідачем) та [PERSON], за умовами якого [PERSON] зобов'язується перед заставодержателем (відповідачем) повернути кредит в розмірі 30000дол.США, не пізніше 06.03.2012 згідно графіка повернення кредиту та сплати відсотків, передбаченого кредитним договором, сплатити відсотки за його користування в розмірі 14,5 % відсотків річних. Відповідно до пункту 1.2 договору застави, з метою забезпечення виконання зобов'язань вказаних у кредитному договорі, позивач, у тому числі, передає у заставу сідловий тягач - Е марки IVECO модель 44Е38, 1996 року випуску, шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER], та сідловий тягач - Е марки MAGNUM AE 420TI, 1996 року випуску, шасі № [NUMBER], реєстраційний № [NUMBER]. Викладені обставини встановлені рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року у справі № 761/19626/14-ц, яке набрало законної сили 15.12.2014, а тому в силу положень ст. 61 ЦПК України не потребують доказування. Також даним судовим рішенням зобов'язання [PERSON] за договором застави № 796 від 07.03.2007 визнані припиненими. Письмова вимога щодо подання реєстратору заяви про припинення обтяження і виключення його з Реєстру була направлена представником позивача[PERSON]до ПАТ «КБ «Надра» 24 грудня 2014 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра» в листі від 10.03.2015 повідомлено, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, ПАТ «КБ «Надра» не зобов'язано здійснювати будь-які дії щодо скасування обтяження рухомого майна, переданого [PERSON] в заставу. 20 березня 2015 року до Чернігівської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України [PERSON] була відправлена заява про припинення обтяження рухомого майна і виключення його з Реєстру. Однак Чернігівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України відмовила у задоволенні заяви у повідомленні № 318/01-14 від 03 квітня 2015 року, аргументувавши це тим, що підставою для здійснення реєстраційних дій у Реєстрі щодо виключення записів з Реєстру є виключно заява встановленого зразку, що подається на адресу реєстраторів обтяжувачем або уповноваженим ним органом. Спеціальним законом, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі - Закон). Згідно ст.3 Закону обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до ст.5 Закону предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Положенням статті 11 Закону встановлено, що обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст.42 Закону держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Відповідно до п. 2 постанови КМУ № 830 від 05 липня 2004 року «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» держателем Державного реєстру обтяжень рухомого майна є Міністерство Юстиції. Наказами Міністерства юстиції України від 25.06.2015 № 1059/5 та від 07.07.2006 № 57/5державне підприємство «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України визначене адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, а також реєстратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст. 43 Закону реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються: 1) відомості про обтяжувача та боржника: для юридичних осіб - резидентів - найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів - найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України - прізвище, ім'я, по батькові, адресу постійного місця проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців або осіб без громадянства - прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу постійного місця проживання за межами України; 2) посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення грошових коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача; 3) опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації; 4) відомості про заборону чи обмеження права боржника відчужувати предмет обтяження. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер. Обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів і реквізити запису, що підлягають заміні. На підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження. Відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. Держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, а також перевіряти достовірність і обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в заяві. Приписами статті 44 Закону встановлений порядок внесення записів до Державного реєстру. Так, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п'яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п'ятирічний строк. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відповідно до пунктів 24 та 25 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ № 830 від 05.07.2004, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п'яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу. Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день надходження заяви чи рішення уповноваженого органу. З огляду на вищевикладені норми права суд вважає, що вищевказанерішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року у справі № 761/19626/14-ц, яке набрало законної сили, яким визнані припиненими зобов'язання [PERSON] за договором застави № 796 від 07.03.2007, є саме тим судовим рішенням, на підставі якого обтяжувач повинен подати до відповідача відповідні заяви про зняття обтяжень з майна боржника. При цьому у разі невиконання або невчасного виконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Як убачається з матеріалів справи,ПАТ «КБ «Надра» не подано відповідної заяви до відповідача з метою зняття накладених обтяжень, натомість таку заяву подано лише позивачем, як власником майна, що не відповідає вищевказаним вимогам закону, а тому відповідачем правомірно не вчинено відповідних дій щодо вилучення записів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. На переконання суду, позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки для вилучення вищевказаних записів з Реєстру він повинен вчинити юридично значимі дії щодо обтяжувачів майна, з метою подання ними відповідних заяв до відповідача. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed