Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

16 січня 2017 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві вказала, що вона є матір'ю [PERSON], який народився [INFO] року. На час народження в шлюбі вона не перебувала, у зв'язку з чим відомості про батька дитини внесені у актовий запис про народження згідно зі ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто з її слів. 25 грудня 2015 року вона зареєструвала шлюб з громадянином держави Ізраїль [PERSON]. На теперішній час вона має намір виїхати з дитиною до чоловіка на постійне місце проживання до Ізраїлю. Компетентними органами держави Ізраїль їй було запропоновано надати документи, які б підтвердили згоду батька дитини на її виїзд до Ізраїлю, або рішення суду про дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька, або про визнання батька дитини безвісно відсутнім. Їй було роз'яснено, що для виїзду дитини до Ізраїлю недостатньо витягу з державного реєстру актів цивільного стану та її письмового підтвердження факту запису даних про батька з її слів. Для настання правових наслідків у вигляді отримання громадянства, усиновлення та іншого, згідно з законодавством Ізраїлю необхідно рішення суду України про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме, що вона є матір'ю та єдиним законним представником своєї неповнолітньої дитини, та відомості про батька її дитини були внесені за її вказівкою та з її слів і встановити батька неможливо. Рішення суду про визнання факту, який має юридичне значення, необхідно їй для оформлення постійного проживання дитини в державі Ізраїль, отримання громадянства та можливо усиновлення дитини її чоловіком, громадянином Ізраїлю. Просить суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що вона [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], запис про його батька в книзі реєстрації народження та Державному реєстрі актів цивільного стану громадян проведений за прізвищем матері, а ім'я та по-батькові батька дитини вказані за її вказівкою згідно зі ст. 135 Сімейного кодексу України. Крім цього, просить встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що вона [PERSON] є єдиним законним представником свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Представник зацікавленої особи - органу опіку та піклування Дружківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року із змінами та доповненнями, суд може встановити факти, які за іноземним законодавством несуть за собою правові наслідки для заявника та рішення суду необхідно заявнику для застосування у відношеннях з громадянами інших держав. Згідно зі ст.242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа. Згідно з ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, про що був зроблений актовий запис № 547. В графі «батьки» батьком вказаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до копії актового запису про народження №547 від 12 грудня 2006 року підставою запису відомостей про батька [PERSON] є заява матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 25 грудня 2015 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінила своє прізвище на [PERSON]. Таким чином, суд встановив, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], а запис про його батька в актовому записі про народження та Державному реєстрі актів цивільного стану громадян проведено за прізвищем матері, а ім'я та по-батькові батька дитини вказані зі слів матері згідно зі ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України [PERSON] є єдиним законним представником свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved