Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

15 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля двох місяців, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Останній не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони у судове засідання з'явилися і наполягали на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 21.07.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Миролюбівською сільрадою Вінницької області 21.07.2002 року; від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим тією ж сільрадою. У судовому засіданні позивач підтвердив, що примирення з відповідачем не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більш як два місяці. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Окрім того, позивач просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця з 15.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 21.07.2002 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 26.06.2003 року серії [NUMBER]. Батьком дитини указаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з обставин справи, майнового стану відповідача, який працює, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивача аліментів у частці від заробітку, оскільки на цьому наполягає позивачка, на утримання неповнолітньої дитини, з 15.08.2014 року до досягнення нею повноліття. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243.6 гривнів на користь позивачки та держави. Допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved