Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

15.03.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 24.02.2014 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з: - житлового будинку із господарчими будівлями і спорудами №46 по вул. Шмідта в м. Вознесенськ Миколаївської області; - земельної ділянки загальною площею 0,0499 га, наданої для обслуговування вказаного житлового будинку. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не оформив. Спадкоємицею після його смерті є його донька (позивачка) [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок із господарчими будівлями і спорудами №46 по вул. Шмідта в м. Вознесенськ Миколаївської області. Інших спадкоємців немає. При зверненні позивачки до нотаріальної контори з приводу оформлення додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,0499 га, нотаріусом було відмовлено оскільки відповідно до державного акту від 06.10.1993 року вищевказана земельна ділянка оформлена ще за колишнім власником будинку [PERSON], тому, рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання. В позовній заяві позивачка просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24.02.2014 року на земельну ділянку загальною площею 0,0499, яка надана для обслуговування житлового будинку №46 по вул. Шмідта в м. Вознесенськ Миколаївської області. В судове засідання позивачка не з*явилася. У заяві на ім*я суду просила суд справу слухати за її відсутність, а позовні вимоги підтримує повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати в його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки. Дослідивши та оцінивши матеріали справи на підставі наявних доказів, суд приходить до наступного. В силу ст. 16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту порушених прав є визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Так, у судовому засіданні було встановлено, що 24.02.2014 року помер [PERSON]І, згідно свідоцтва про смерть серія І-ФП №196065, виданого 25.02.2014 року відділом ДРАЦС по м. Вознесенську РС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 133 (а.с.5). Як вбачається рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2015 року позивачка [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], який помер 24.02.2014 року в м.Вознесенськ Миколаївської області, а також встановлено факт належності померлому [PERSON] правовстановлюючого документа - договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 769 (а.с.6). Відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 769, [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок №46 по вул. Шмідта у м. Вознесенськ Миколаївської області (а.с.12). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2016 року, виданого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, позивачка отримала спадщину після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку із господарчими будівлями і спорудами №46 по вул. Шмідта в м. Вознесенськ Миколаївської області (а.с.8). В силу ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. З державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на 12.02.2016 р. [PERSON] є власником житлового будинку із господарчими будівлями і спорудами №46 по вул. Шмідта в м. Вознесенськ Миколаївської області (а.с. 9). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved