Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

15.08.2018р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач є батьком її повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає біля неї і навчається на денній формі навчання на другому курсі в Уманському державному педагогічному університеті імені [PERSON], у звязку з чим він потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку її не надає, хоча і має таку можливість, у звязку з чим позивач, посилаючись на приписи ст.199 СК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його заробітків (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON]. До початку першого судового засідання позивач в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України змінила свої вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. щомісячно до закінчення ним навчання, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, змінені позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглянути за його відсутності. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, СК України виходить із принципу рівності прав та обовязків батьків (ч.ч.1, 2 ст.141 СК України). Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобовязані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина (ч.1 ст.199 СК України). За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON], який народився 01.10.1999р., є позивач і відповідач, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії I-ЖД №274755 (а.с.4). [PERSON] навчається на денній формі навчання на другому курсі в Уманському державному педагогічному університеті імені [PERSON]; термін навчання в університеті з 01.09.2016р. по 30.06.2020р., що підтверджується довідкою цього закладу від 23.01.2017р. №154 (а.с.6). Отже, на час ухвалення рішення [PERSON] виповнилося 19 років, а на час закінчення навчання йому виповниться 20 років. Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає за адресою [INFO]; разом з нею проживає її син [PERSON], який під час навчання тимчасово проживає за місцем розташування учбового закладу, оскільки навчається на стаціонарі. Весь інший час, канікули, святкові, вихідні дні тощо, він проживає разом з матірю за зазначеною адресою, а тому відповідно до положень ч.3 ст.199 СК України позивач має право на звернення до суду з цим позовом. Ураховуючи, що повнолітній син позивача і відповідача [PERSON] продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані його утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та продовження ним навчання. Відповідач позов визнає в повному обсязі, згоден сплачувати на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. в місяць на час його навчання, про що надав суду відповідну письмову заяву (а.с.19). Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 704,80грн..

Outcome: approved