Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

17.06.2015 року позивач через свого представника звернулась до суду з вказаним позовом у якому просила позбавити [PERSON] права користування житлом житловим будинком, що знаходиться за адресою вул. Героїв Врадіївщини, 45, смт Врадіївка Миколаївської області. Позов мотивований тим, що позивач є власником вказаного житлового будинку. Відповідач є її колишнім чоловіком, з яким 27.02.2012 року розірвано шлюб. Відповідач у вказаному житловому будинку був прописаний як член її сім»ї та з 2011 року за вказаною адресою не проживає. Враховуючи, що вказана особа без поважних причин у вказаному житлі не проживає та не користується , позивач просила позбавити його права користування цим житлом. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов повністю та просила його задовольнити, зіславшись на діюче законодавство. Представник позивача суду повідомила, що позивач є власником житлового будинку. Відповідач був прописаний у її житлі, як чоловік. З 2011 року відповідач створив нову сім»ю та проживає з іншою жінкою. У 2012 році шлюб розірвано. З цього часу відповідач не користується житлом без поважних причин. Після розірвання шлюбу, майнового спору у сторін не було. Відповідач позовні вимоги визнав частково та суду повідомив, що дійсно у вказаному будинку не проживає з 2012 року та створив нову сім»ю. Після розірвання шлюбу на розподіл майна не подавав. Добровільно знятися з реєстрації не бажав, так як вважає, що вказаний будинок є їх спільною сумісною власністю, а тому він має право на половину вказаного будинку та має намір звертатися до суду з відповідним позовом про розподіл майна. На даний час добровільно знявся з реєстрації за адресою вул. Героїв Врадіївщини, 45 та з 11.07.2015 року зареєструвався за новим місцем проживання [INFO]. Заслухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених у судовому засіданні обставин. Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом : - позивач з 02.10.1992 року є власником цілого житлового будинку, що знаходиться за адресою вул. Леніна, 45 ( нині вул. [PERSON] ) смт Врадіївка ( договір купівлі- продажу житлового будинку, технічний паспорт на будинок) -згідно даних Врадіївської селищної ради від 09.06.2015 року та даних Врадіївського РС УДМС України в Миколаївській області від 23.06.2015 року, у вказаному житловому будинку зареєстровані доньки та онуки позивачки - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та колишній чоловік [PERSON]; - згідно рішення Врадіївського районного суду від 27.02.2012 року, яке набрало законної сили 09 березня 2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 23.03.1995 року, розірвано. - відповідно до даних Врадіївської селищної ради, зареєстрований за місцем реєстрації [PERSON] не проживає з 17.10.2011 року, фактично проживає з цього часу по вул. Червоноармійська, 106 смт Врадіївка. Особистих речей по місцю реєстрації не зберігає, спільного господарства, побуту з позивачем не веде, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку не обробляє, комунальні платежі сплачує власник житла ; - позивачу Врадіївським РС УДМС відмовлено в знятті з реєстраційного обліку [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду ( письмова відповідь ВРС УДМС України від 23.06.2015 року) -відповідач на момент реєстрації у житловому будинку по вул. Героїв Врадіївщини, 45, був прописаний з волі позивачки як член її сім»ї -згідно паспортних даних відповідача та особистих його пояснень, 11.07.2015 року він добровільно знявся з реєстрації по місцю проживання [INFO] та зареєструвався за новим місцем проживання [INFO]. Враховуючи, що від учасників процесу заяв про закриття справи не надходило та представник позивача від позову не відмовився, а зняття з реєстрації місця проживання відповідачем відбулось під час судового розгляду справи, у суду є законні підстави для постановлення рішення про задоволення позову. З обставин справи вбачається, що йдеться про колишнього члена сім»ї власника житлового будинку. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин більше року не користується житловим будинком позивачки та відсутній там без поважних причин, що свідчить про те, що він втратив право на користування цим житлом. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод , яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла, охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином порушене право власника житла підлягає захисту шляхом визнання відповідача такою особою, що втратив право на користування цим житлом, що дасть можливість власнику житлового будинку зняти його з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням, тощо( ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ).

Outcome: approved