overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

15 червня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 27 вересня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №652. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з квітня 2020 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 вересня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №652 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

15 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 28.10.2006 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1400. В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено. При цьому сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 07 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] також надав суду заяву, за змістом якої він визнає позов та просить розірвати шлюб. Розгляд просить провести за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 28 жовтня 2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1400, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №27, [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] (а.с.5). Як вказує позивачка у позові, і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання дитини, чи щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

15 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме - про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] є її матір`ю, а померла [INFO] [PERSON] була її бабою. Встановлення даних фактів заявнику необхідно для оформлення спадщини, оскільки через відсутність необхідних документів нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представника заявника в судовому засіданні просили вимоги [PERSON] задоволити. Представник заінтересованої особи Дунаєвецької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив, щодо задоволення заяви [PERSON] . Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року у приватного нотаріуса Дунаєвецького нотаріального округу було витребувано копію спадкової справи №445-2017. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Факт родинних відносин між [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та бабою [PERSON] , яка померла [INFO] повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме: копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] від 29.05.1987 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] від 30 січня 1992 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] від 20 квітня 2017 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] від 22 червня 2000 року, копією свідоцтва про народження заявника від 20 вересня 2017 року, довідкою Дунаєвецької міської ради №429 від 29 червня 2018 року про те, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] , довідкою Дунаєвецької міської ради №414 від 18 червня 2018 року про те, що [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] , зятем [PERSON] , правнучкою [PERSON] , витягом із по господарської книги №5 за №1967-1969, 1983-1985, 1991-1995 роки, з якого вбачається, що головою двору являлась [PERSON] , разом із нею були зареєстровані дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] , витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 25 квітня 2019 року про народження [PERSON] , [INFO] , де її батьками зазначені [PERSON] , а матір [PERSON] , показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . За заявою [PERSON] приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. було заведено спадкову справу №445-2017. 17 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Бугерко Н.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено у зв`язку із розбіжностями даних, які підтверджують факт родинних відносин із [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту родинних відносин. Враховуючи, що факт родинних відносин між заявником та її матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] має значення для оформлення спадщини та іншим способом це встановити не можливо, суд приходить до висновку, про можливість задоволення поданої заяви, оскільки такий факт родинних відносин був підтверджений належними та допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

15 червня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 26 вересня 2018 року, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №1928. Від шлюбу сторони дітей не мають. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити його інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

15 червня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позов обґрунтований тим, що 09 лютого 2017 року сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Daewoo Matiz», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «BMW X5», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачем було виплачено потерпілому 69788,39 грн. за шкоду, завдану в результаті ДТП, оскільки особисто відповідачем потерпілому вона не відшкодована. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 69 788,39 грн. та додаткові витрати, понесені позивачем на збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого у сумі 1300,00 грн., а всього 71088,39 грн. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача до суду відзив на позов не надходив. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

15 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що подружні відносини не склались через різницю у поглядах на життя. Сім`я не може бути збережена. Подружжя має спільну доньку, яка проживає разом з матір`ю. Сторони в судове засідання не з`явились, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримав, відповідач проти задоволення позову не заперечувала. В зв`язку з неявкою сторін розгляд справи здійснено судом в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Так, 14 липня 2013 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Ковердинобалківській сільській раді Шишацького району Полтавської області зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 липня 2013 року, актовий запис № 1 (а.с.8). Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Донка проживає разом з матір`ю, а за судовим наказом Шишацького районного суду Полтавської області від 18 травня 2020 року з відповідача на утримання доньки стягуються аліменти (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно доводів позовної заяви, які відповідачем не спростовані, причиною погіршення сімейних стосунків є різниця у поглядах на життя. Сторони на час розгляду справи разом не проживають. Позивач в категоричній формі наполягає на розірванні шлюбу, збереження сім`ї вважає неможливим. Погоджуючись з позовними вимогами відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Дані про наявність між сторонами спору про поділ спільного майна подружжя, а також щодо місця проживання дитини у суду відсутні. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

15 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги сімейні відносини між сторонами значно погіршились. Протягом останніх 30 років вони разом не проживають. Позивач проживає з іншою жінкою. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Заперечень проти винесення заочного рішення від нього не надходило. Відповідач, будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації (ч.8 ст. 128 ЦПК) в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв по суті справи від неї не надходило. В зв`язку з цим, суд відповідно до норм ст. 280 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Так, 10 березня 1979 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі ДРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 червня 2020 року повторно, актовий запис № 11 (а.с.5). Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Зареєстровані за різними адресами. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно доводів позовної заяви, які відповідачем не спростовані, сторони протягом 30 років спільно не проживають. Позивач проживає з іншою жінкою, що підтверджується довідкою про склад його сім`ї (а.с.6). Таким чином шлюб носить суто формальний характер. Позивач в категоричній формі наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім`ї неможливим. Дані про наявність між сторонами спору про поділ спільного майна подружжя у суду відсутні. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них (позивача), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач не виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

15 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що заявник працювала кравчихою четвертого розряду Слов`янської фабрики індивідуального шиття і ремонту одягу в період з 25.07.1980 року по 31.05.1982 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що у зазначений період працювала згідно наказу №69 о/к від 25.07.1980 кравчихою четвертого розряду Слов`янської фабрики індивідуального шиття і ремонту одягу та за власним бажанням була звільнена згідно наказу №43-о/к від 31.05.1982 року. Однак у зв`язку з слабким відбитком печатки підприємства. Для підтвердження трудового стажу з метою оформлення пенсії за віком заявниці необхідно встановити вищезазначений факт, оскільки допущені помилки при оформленні документів позбавляє можливості УПФУ зарахувати їй вказаний період роботи у трудовий стаж. Заявниця [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Представник зацікавленої особи - Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд заяви у їх відсутність, просить суд вирішити на розсуд суду. Допитаний свідок\~ [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона разом з [PERSON] працювала Слов`янської фабрики індивідуального шиття і ремонту одягу. Допитаний свідок\~ [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона разом з заявницею працювала Слов`янської фабрики індивідуального шиття і ремонту одягу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України\~судом може бути встановлений факт належності правовстановлюючого документа особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, паспорт серії [NUMBER] виданого Слов`янським РВ УМВС України в Донецькій області на ім`я [PERSON] , [INFO] .. На ім`я [PERSON] , було видано трудову книжку, з якої вбачається, що вона працювала кравчихою четвертого розряду Слов`янської фабрики індивідуального шиття і ремонту одягу в період з 25.07.1980 по 31.05.1982 року. Згідно рішення Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 24.05.2021 [PERSON] відмовлено у призначені пенсії за віком оскільки з 25.08.1980 по 01.06.1982 слабкий відбиток печатки підприємства, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року за №58. Таким чином, сукупний аналіз та належна оцінка усіх зібраних у справі доказів разом з поясненнями допитаних свідків, які підтвердили суду, що [PERSON] дійсно працювала кравчихою четвертого розряду Слов`янської фабрики індивідуального шиття і ремонту одягу в період з 25.07.1980 по 31.05.1982 року. На підставі вказаного,

Outcome: approved