Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

16 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у сторін є спільний син [PERSON] , який народився [INFO] у м. Вінниці, її батьком є відповідач по справі [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . На даний час [PERSON] є повнолітнім, проте навчається у Технікумі Інформатики ім. Владислава Локєтки у Повітовому Комплексі навчальних закладів у м. Хенцини до 31 серпня 2022 року, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до закінчення сином навчання. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього на утримання сина аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) з огляду на те, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON] , яка також є його дитиною та потребує матеріального забезпечення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області 24 квітня 2003 року, [PERSON] народився [INFO] у м. Вінниця, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 24 квітня 2003 року зроблено відповідний запис за №1117. Батьками значаться відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). У подальшому [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , з огляду на що змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 грудня 2019 року (а.с.7). [PERSON] досяг повноліття, однак навчається у Технікумі\~Інформатики ім.\~Владислава Локєтки\~у Повітовому\~Комплексі навчальних\~закладів у\~м.\~Хенцини \~до 31\~серпня 2022\~року(а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 січня 2017 року, [PERSON] народилась [INFO] у м. Вінниця, про що 26 січня 2017 року складено відповідний актовий запис №330. Батьком значиться [PERSON] (а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 СК України). Як визначено у п. 20 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21.02.2018 року у справі № 208/3075/16 викладено правову позицію, відповідно до якої Верховний Суд наголосив на тому, що СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: 1) від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц; 2) від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц; 3) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18); 4) від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18); 5) від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 року у справі № 346/103/17 звернув увагу на те, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. У даній постанові Верховний Суд також підкреслив, що той факт, що під час канікул дитина не проходить навчання, не є підставою для звільнення від передбаченого статтею 199 СК України обов`язку батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, оскільки канікулярний час входить у період навчання. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальний стан [PERSON] , який дійсно потребує матеріальної допомоги як з боку матері, так і з боку батька, а також особу відповідача, який являється молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку та має можливість надавати таку допомогу. При цьому суд також враховує, що відповідач має ще одну дитину, яка знаходиться на його утриманні. Таким чином, з огляду на вищевикладене,

Outcome: partial