Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

15 травня 2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в 2012 році вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом із матірю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Власних коштів щоб забезпечити розвиток і матеріальне забезпечення дитини не вистачає. Тому просить стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до його повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від його заробітку, так як уклав інший шлюб, та має малолітню дитину від другого шлюбу, а тому не зможе сплачувати аліменти в розмірі в якому просить стягнути позивач. Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Судом встановлено, що 09.06.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП №073098, виданим 09.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області (а.с.5). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.05.2017 року по справі №591/2063/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №138272, виданим 08.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області (а.с.4). В свідоцтві про народження батьком записаний відповідач [PERSON] Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матірю, що не заперечували сторони в судовому засіданні, та підтверджується довідкою виданою 01.07.2017 року ПП «СІБ» (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами\~ст. 182 Сімейного кодексу України, які діяли на момент подачі позовної заяви,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (зі змінами внесеними Законом України від 17.05.2017 року N 2037-VIII), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст. 183 Сімейного кодексу України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], суд враховує стан здоровя і матеріальне становище позивача, яка є інвалідом 3 групи загального захворювання, проживає з донькою разом із своїми батьками, має у власності однокімнатну квартиру, яку отримала від батьків, з червня 2017 року працює в приватного підприємця, її заробітна плата становить 1400 грн. на місяць. Також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює на ПАТ «Сумихімпром», отримує заробітну плату в розмірі 5000 грн. на місяць, має у власності мотоцикл, має нормальний стан здоровя, а також те, що на його утриманні перебуває дружина [PERSON] та малолітня донька від другого шлюбу [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної [PERSON] України від 27.02.1991 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене, а також розмір законодавчо встановленого прожиткового мінімуму на дитину, суд визначає до стягнення з відповідача аліменти по 1/6 частині його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], з урахуванням того, що дитина повинна бути забезпеченою і за рахунок матері також. Положенням частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в доход держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 320,00 грн. На підставі викладеного та ст. ст. 181, 182, 184, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial