Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

15.11.2018 року [PERSON]\~ звернулася з вказаним вище позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайська трикотажна фабрика» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку. 16.11.2018 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням першого судового засідання. Ухвалою суду у відповідача витребувано довідку про заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за два останні повні відпрацьовані місяці, на яку відповідачем до розгляду справи по суті довідку так і не надано. Зокрема, в обґрунтування позову позивач зазначив: на підставі наказу № 51-к\~ від 02.08.2013 року\~ вона була прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайська трикотажна фабрика» на посаду швачки. Відповідно до наказу № 23/18-ок від 02.05.2018 року вона була звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України з 26.07.2016 року. При звільненні відповідач з нею не повністю розрахувався. Так, за період з 01.04.2018 року по 02.05.2018 року утворилася заборгованість по заробітній платі в сумі 6127 грн. 43 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, відповідно до ст. ст. 116, 117 КЗпП України стягненню підлягає середній заробіток за весь час затримки розрахунку відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати. Так, середньоденна заробітна плата, з якої має бути стягнута компенсація за затримку розрахунку, повинна бути 177,29 грн. З часу звільнення по день, станом на який просить позивач стягнути середній заробіток 15.11.2018 року, вона би пропрацювала 197 днів, тому, компенсація має складати 177,29 *197= 34926,13\~ грн. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 6127 грн. 43 коп. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 34926 грн. 13 коп. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, у разі неявки представника відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач не направив до суду свого представника, хоча судом належним чином повідомлений про час, місце та дату судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, однак надав відзив в якому просив суд в задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити в повному обсязі, посилаючись на те,що позовна заява про стягнення заборгованості по заробітній платі та про середній заробіток за час затримки розрахунку є недоведеною і взагалі жодним чином не мотивується. Суд, отримавши згоду позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву та відзив, дослідивши та проаналізувавши інші докази у їх сукупності та окремо, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Зокрема, встановлено судом та не оспорюється сторонами таке: позивач [PERSON]\~ згідно наказу № 51-к\~ від 02.08.2013 року\~ була прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайська трикотажна фабрика» на посаду швачки. Відповідно до наказу № 23/18-ок від 02.05.2018 року вона була звільнена з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпП України з 26.07.2016 року (а.с.8). При звільненні з позивачем не проведено остаточний розрахунок. Станом на день розгляду справи у суді заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі перед позивачем складає 6127 грн. 43 коп. Свої розрахунки невиплаченої заробітної плати, через не надання відповідачем відповідної довідки, позивач виклав у позовній заяві на підставі [PERSON] управління держпраці у Харківській області від 30.10.2018 року (а.с.9). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На думку суду, сторона відповідача не надала судові належних та допустимих доказів проти на вимог позивача, натомість, позивач повністю довів судові законність своїх вимог. Оскільки згідно ст. 116 КЗпП України підприємство зобовязано при звільненні працівника виплатити всі суми, що належать йому від нього, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 6127 грн. 43 коп.\~ Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначених в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідач, який порушив гарантоване законом право на оплату праці повинен нести відповідальність, передбачену\~ ст. 117 КЗпП України. Тому, позовні вимоги [PERSON], щодо стягнення середньоденного заробітку за весь час затримки розрахунку підлягають задоволенню, проте частковому. Вказаний позивачем розрахунок середнього заробітку проведено відповідно до постанови КМУ\~ № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Однак є неправильним з арифметичної точки зору. Правильним є такий розрахунок: позивач звільнився 02.05.2018 року, а середньоденний заробіток складає 186,15 грн.(7446 грн. зарплата позивача за останні два повні відпрацьовані місяці квітень та березень поділені на 40 робочих днів за вказані місяці). З часу звільнення та на 15.11.2018 року (час, який просить позивач) [PERSON] відпрацювала би 137 робочих днів, тому середній заробіток за час затримки розрахунку становить 137 робочих днів * 186,15 грн. = 25502,55 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. \~ Таким, чином суд дійшов висновку, що позов законний, обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.\~

Outcome: partial