Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

15.05.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначила, що з відповідачем вона має дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. У зв`язку з тим, що відповідач не бере участі в утриманні дитини позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини. В судове засідання позивачка не з`явилася. При тому надала письмову заяву про підтримання позову, та клопотала про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив відповідач не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача та на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони по справі мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області. Рішенням даного суду від 17.12.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьому судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дитини. Відповідно ст. 182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, відповідач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дитини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: partial