Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

15 липня 2016 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з зазначеною позовною заявою в якій просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини, аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, вказуючи, що знаходиться з відповідачем у шлюбі з 08.05.2014 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактично будь-які відносини із відповідачем припинені з листопада 2015 року, у добровільному порядку відповідач утримувати дитину та дружину відмовляється. В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та через різні погляди на сімейні відносини та обов'язки. Разом з чоловіком вони не проживають, матеріальної допомоги на утримання дитини чоловік не надає. У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на задоволенні позову наполягає. Просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте в шлюбі - [PERSON]. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що з позовом згоден. Судом було роз'ясненно відповідачу наслідки визнання позову, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі,вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2014 року /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Судом встановлено, що на теперішній час сторони проживають окремо, а їх дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин стали непорозуміння між сторонами. Як слідує із заяви позивача, сімейно-шлюбні відносини припинені з листопада 2015 року. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексуУкраїни, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Частиною 1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 15.07.2016 року до повноліття дитини, на користь позивачки. Та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн., щомісячно на утримання позивачки до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], 3-х років, з 15.07.2016 року по 11.12.2017 року. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, та моральним засадам суспільства. Згідно вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved