Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

16.03.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 4-6). Провадження по справі було відкрито ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.04.2020р. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (з урахуванням змін до ЦПК України, які набрали сили 08.02.2020р.) (а.с.№13). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 12.10.2013р. у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровській області під актовим записом № 6. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини були припинені у січні 2020р. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на життя та взаємне непорозуміння. У зв,язку з чим, між подружжям виникали постійні сварки у сім`ї, іноді в присутності дитини. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Спору, щодо проживання доньки, немає, дитина проживає з позивачкою. 21.05.2020р. до суду надійшла заява відповідача про надання сторонам шестимісячного строку на примирення, оскільки він вважав, що сім`ю можливо зберегти (а.с. № 20). Ухвалою суду від 21.05.2020р. сторонам було надано строк для примирення 6 місяців (а.с. №26). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.11.2020р. провадження по справі було поновлено (а.с. № 30). Позивачка в судове засідання 21.01.2021р. не з,явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 32). В наданій суду заяві від 21.01.2021р. (а.с. № 34), позивачка підтримала поданий позов та просила винести рішення за її відсутності. В цій заяві позивачка також зазначила, що після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання 21.01.2021р. також не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення (а.с. № 33). В заяві до суду від 21.01.2021р., відповідач зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, підтвердив період припинення шлюбних стосунків зазначений позивачкою. Також відповідач просив розглядати справу за його відсутності (а.с. № 36). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.2013р. у виконавчому комітеті Миколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровській області під актовим записом № 6 (а.с. №7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. №8). Ухвалою суду від 21.05.2020р. сторонам було надано строк на примирення - шість місяців та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. № 26). Відповідно до абзацу 5 п.10 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що позивачка після спливу строку на примирення наполягає на задоволені позовних вимог, зазначає, що спільне життя не склалося через протилежні погляди на життя та взаємне непорозуміння, через сварки між подружжям. Відповідач в заяві від 21.05.2020р. заперечував проти розірвання шлюбу та просив суд надати сторонам строк для примирення, втім після спливу максимального строку для примирення в заяві до суду від 21.01.2021р. надав згоду на розірвання шлюбу. Сторони спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені з січня 2020р. (рік назад) і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, наданий судом сторонам максимально можливий строк для примирення 6 місяців результатів не дав, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу після спливу 6-ти місячного строку вже не висловлював, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд вирішує питання про зміну прізвища відповідачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки позивачка висловила бажання повернути своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved