Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

17.05.2021р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3, 4). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 04.06.2021р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№13). Позивачка в позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 06.02.2016р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №54. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на сімейне життя, несумісні характери, відсутність спільних інтересів, через що останні роки між сторонами постійно виникали сварки. Сторони не ведуть спільного господарства. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе. Позивачка в заяві до суду від 21.07.2021р. підтримала поданий позов та просила винести рішення за її відсутності. В цій заяві також зазначила, що бажає повернути прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] », а також уточнила, що подружжя остаточно припинило шлюбні відносини в січні 2018р. В заяві до суду позивачка також не наполягала на поверненні їй 50% від сплаченого нею при подачі позову судового збору (а.с. № 16). Відповідач в заяві до суду від 21.07.2021р. зазначив, що визнає позовні вимоги. Також в цій заяві, підтвердив період остаточного припинення шлюбних відносин між подружжям, а саме - січень 2018р., а також просив винести рішення за його відсутності (а.с. №18). Таким чином, на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд ухвалив рішення в судовому засіданні 21.07.2021р. за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін від 21.07.2021р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.02.2016р. в Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №54 (а.с. №5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. № 6). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісні характери, відсутність спільних інтересів, що фактично призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони припинили шлюбні відносини з січня 2018р., та з того часу не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з січня 2018р. (більш, ніж три роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ч.1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Одночасно з ухваленням рішення суду про розірвання шлюбу, суд вирішує питання про зміну прізвища відповідачки у відповідності до положень ст.113 Сімейного Кодексу України, оскільки позивачка висловила бажання повернути своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, та приймаючи до уваги те, що позивачка не наполягала на поверненні їй 50% від сплаченого нею при подачі даного позову судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved