Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

16 березня 2016р. представник ПАТ «АКБ «Капітал» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що між ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0013 від 23.10.2013р. на суму 5530,57грн. зі строком користування з 23.10.2013р. по 22.10.2015р. зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних та щомісячної комісії у розмірі 1 % від первісної суми кредиту. Позивач повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобовязання. Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконала, у визначені кредитним договором строки, а саме станом на 24.02.2016р. заборгованість не погасила за кредитним договором, у звязку з чим загальний розмір боргу становить 10464,70 грн., яка складається з: заборгованості з повернення кредиту 2373,06 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 447,43 грн., заборгованості по сплаті щомісячної комісії з а обслуговування рахунку 774,34грн., пені за прострочення основної судної заборгованості 2914,32грн., пені за несплачені проценти 408,73грн., пені за несплачену комісію 781,53грн., відповідно до п. 5.2. кредитного договору, у випадку порушення, штраф 2765,29грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за договір про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0013 від 23.10.2013р. у розмірі 10464,70 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00грн (а.с.1-2). Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу в заочному порядку. (а.с.28). Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Вказані вимоги закону відповідачем не виконуються. Судом встановлено, що між ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0013 від 23.10.2013р. на суму 5530,57грн. зі строком користування з 23.10.2013р. по 22.10.2015р. зі сплатою процентної ставки у розмірі 15% річних та щомісячної комісії у розмірі 1 % від первісної суми кредиту.(а.с.6-8). За змістом п. 4.4.3. кредитного договору позичальник зобовязаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим процентам згідно графіку. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0013 від 23.10.2013р. [PERSON] має заборгованість у розмірі 10464,70 грн., яка складається з: заборгованості з повернення кредиту 2373,06 грн., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 447,43 грн., заборгованості по сплаті щомісячної комісії з обслуговування рахунку 774,34грн., пені за прострочення основної судної заборгованості 2914,32грн., пені за несплачені проценти 408,73грн., пені за несплачену комісію 781,53грн., відповідно до п. 5.2. кредитного договору, у випадку порушення, штраф 2765,29грн. (а.с.3-4). Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто підписувала кредитний договір, а також отримувала кредитні кошти, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Наразі договір про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0013 від 23.10.2013р. відповідачем не оскаржується, судовим порядком остання не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в неї виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відсотків за користування ним відповідач не в повному обсязі виконала прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. За таких обставин із відповідача слід стягнути основну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2373,06 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 447,43 грн., заборгованість по сплаті щомісячної комісії з обслуговування рахунку 774,34грн. Разом з тим, позивач зокрема просить суд стягнути із відповідача 2765,29грн. в якості штрафу за неналежне виконання зобовязання, заявляючи при цьому вимоги і про стягнення пені. Змістом ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки штраф і пеня є видами неустойки, а тому їх одночасне застосування є подвійним притягненням до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що суперечить ч. 1 ст. 61 Конституції України. У звязку з такими обставинами, вимоги позивача в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягають, цього висновку також дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові по справі № 6-47цс12 від 31.10.12. Крім того, позивачем нараховано загальний розмір пені в сумі 4104,58грн, що багатократно перевищує як розмір заборгованості по кредиту, так і відсотки. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи розмір збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 2000,00грн. Таким чином, суд вважає, що стягненню підлягають тільки заборгованість за кредитним договором у розмірі 2373,06 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 447,43 грн., заборгованість по сплаті щомісячної комісії з обслуговування рахунку 774,34грн., заборгованість за пенею 2000,00 гривень, згідно наданого розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №1/42/317/27-09-13/0013 від 23.10.2013р. станом на 24.02.2016р. (а.с. 3-4). Розглядаючи позови в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Також згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial