overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

15.10.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 02.10.1976 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 267, від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Їх сім'я розпалася у січні місяці 2002 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного, в зв'язку з чим він просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі. (а.с. 27) Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає та просить справу розглянути без її участі. (а.с. 22) Судом встановлено, що між сторонами 02.10.1976 року був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 267 (а.с. 4). Шлюб перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони припинили шлюбні відносини у січні місяці 2002 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння одне одного. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

15.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що [PERSON], [PERSON] які мешкають за адресою: [ADDRESS] є споживачами послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідачі не сплачували в повному обсязі за опалення і гарячу воду, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.02.2008 року по 31.12.2012 року у сумі 4063 грн. 59 коп. Представник позивача, Погребняк А.С. яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутністю та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідачів, про що надала письмову заяву. Відповідачі в судове засіданні повторно не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у суду відсутні відомості про причину неявки відповідача у судові засідання. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідачів неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS]. Згідно відомості нарахувань та оплат за послуги теплопостачання, заборгованість відповідача за період з 01.02.2008 року по 31.12.2012 року складає 4063,59 грн. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані щомісячно сплачувати комунальні послуги, у тому числі і за опалення та гарячу воду. Таким чином судом встановлено, що відповідач не в повному розмірі сплачував послуги позивача, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

15.10.2013 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо позбавлення його батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. Представник третьої особи до суду надала заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно ст. 164 СК України. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області від 10.07.2007 року. Батьками [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська від 2001 року, записані батьком [PERSON] та мати [PERSON]. Місцезнаходження батька [PERSON] не відомо. [PERSON] вихованням дитини [PERSON] не займається, разом з донькою на даний час не проживає, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.», матеріально не допомагає, долею дитини не цікавиться. Аліменти не сплачує. Дитина знаходиться на утриманні позивача і матері [PERSON] та мешкає разом із ними. Орган Опіки і піклування Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради дійшов висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не бажає виконувати свої обов'язки по вихованню дитини, в зв'язку з чим, його необхідно позбавити батьківських прав. Розглядаючи вимогу позивача щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд приходить до висновку, що в цій вимозі слід відмовити, оскільки відповідач не є батьком дитини, тому не може бути позбавлений батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

15.10.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Згодом сімейне життя у подружжя не склалося, внаслідок чого шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 06.07.2011 року. Позивачка в поданій до суду заяві просила справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги задовольнити. Третя особа також надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, причину своєї неявки суду не повідомив. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. 29.10.2005 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб , який з цього часу виконував батьківські обов»язки відносно [PERSON]. Згодом сімейне життя у подружжя не склалося, внаслідок чого шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 06.07.2011. Відповідач дитини ухиляється від виконання батьківських обов»язків, участі у вихованні дитини не приймає,аліменти не сплачує. З урахуванням викладеного, всіх обставин справи і характеру відносин відповідача до неповнолітньої дитини, висновку Служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей Харківської міської ради від 22.01.2014 р. №56, суд вважає, що на підставі ч. 1 п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України відповідача варто позбавити батьківських прав у відношенні дитини - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

15.10.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню доньку - [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, посилаючись на те, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину, однак її не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений нею позов в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, вважає, що утримання дитини є його обов'язком, який він має намір виконувати, але згоден добровільно сплачувати аліменти у розмірі 1200 гривень, що є достатнім для повного забезпечення потреб дитини. Позивачка в судовому засіданні погодилась на суму в 1200 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом з матір'ю. Зазначена обставина не оспорювалась у суді відповідачем по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утриманні дитини у твердій грошовій сумі посилаючись на мінливий дохід відповідача. Враховуючи вимоги ст. 182, 183, 184 СК України, а саме враховуючи матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, а саме те, що відповідач інших дітей не має, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а аліменти повинні бути стягнуті з відповідача у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на дитину щомісячно, з 15.10.2013 року, тобто від дня пред'явлення позову, до повноліття дитини. За таких обставин суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 229 грн. 40 коп. - судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

15.10.2013 р. ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Криворізьких міських електричних мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію в розмірі 17,54 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 07.02.2011 року в квартирі абонента [PERSON] за адресою: [ADDRESS] контролерами представниками Енергопостачальника була проведена перевірка дотримання ПКЕЕН, в результаті якої було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: пошкодження приладу обліку, порушена герметичність оглядового скла праворуч. Порушена пломба Держпотребстандарту, на пломбі сліди механічного втручання. Факт порушення ПКЕЕН зафіксований актом № Г 045720 від 07.02.2011 року. На підставі зазначеного акту про порушення ПКЕЕН у відповідності з п.53 ПКЕЕН, п.п.1.2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, було виконано розрахунок суми збитків за період з 29.01.2011 р. по момент виявлення порушення ПКЕЕН 07.02.2011 р.: 24 х 1,5 х 1 х 0,2 = 7,2 кВт 7,2 х 10 х 0,2436 = 17 грн.54 коп. Таким чином сума збитків складає 17,54 грн. Представник позивач - Зайка П.К. в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не підтримує своїх вимог, оскільки відповідач до розгляду справи добровільно сплатив збитки, але просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 229, 40 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформація щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст.77 ЦПК України суду не надано. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв'язку з чим суд визнає неповажною неявку [PERSON] та вважає можливим проводити розгляд справи в його відсутність. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що 07.02.2011 року в ході перевірки дотримання ПКЕЕН в будинку відповідача було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: пошкодження приладу обліку, порушена герметичність оглядового скла праворуч. Порушена пломба Держпотребстандарту, на пломбі сліди механічного втручання. Факт порушення ПКЕЕН зафіксований актом № Г 045720 від 07.02.2011 року, на підставі акту був обчислений розмір збитків, який склав 17,54 грн. - а.с.4-7. Відповідач до розгляду справи добровільно сплатив збитки - а.с.25. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України - якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Таким, чином, суд вважає необхідним відмовити в позові позивачу, та відповідно до вимог ч.2 ст.89 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі ст.3 ЦК України, ст.ст. 88,89, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

15.10.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким вона просила суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 12.04.2013 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції в книзі реєстрації актів про одруження 2013 року квітня місяця 12 числа під актовим записом за №118. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені, примирення сторін не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала вимоги в повному обсязі, представник відповідача, в свою чергу, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що про реєстрацію шлюбу між сторонами Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 12 квітня 2013 року зроблений відповідний актовий запис за №118. В шлюбі сторін [INFO] народилась дитина донька [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 18 липня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за №2264. З часом, сторони втратили взаємоповагу та розуміння один до одного, внаслідок чого, останні шість місяців, що передували зверненню до суду, шлюбні стосунки є фактично припиненими, сторони проживали окремо. За таких обставин, суд, на виконання вимог частини 1 статті 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, між сторонами в даний час відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також відсутній спір щодо подальшого місця проживання, утримання та виховання спільної дитини, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

15.10.2014 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставила. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних доказів, проти чого не заперечував позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.11.2011 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за номером 1758, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 26.02.2013. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

15.10.2014 р. в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON],[INFO] аліменти в розмірі ? частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] покликається на викладені в заяві обставини, що 23 листопада 2007 р. одружилася з відповідачем по справі. Від спільного проживання в них народилася дочка [PERSON] [INFO]. Здорової та міцної сім'ї у них не склалося, відповідач постійно зловживав спиртними напоями. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 29 серпня 2013 р. їхній шлюб було розірвано та їхня дочка [PERSON] залишилася проживати з нею. З часу розірвання шлюбу відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дочки, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом її здоров'я, духовним розвитком, а тому просить стягувати з відповідача аліменти. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що спільно з відповідачем не проживає та шлюб між ними розірвано 29 серпня 2013 р. Дитина постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Її одній матеріально важко утримувати неповнолітню дочку, а відповідач молодий та здоровий, а тому може надавати утримання на їхню дочку. Просить стягувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згідний на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів інших утриманців не має. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2007 року, від спільного проживання мають дочку [PERSON], [INFO] батьком якого являється відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтв про народження дитини. а.с. 5. Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 29 серпня 2013 р. шлюб між ними розірвано. а.с. 4. Довідкою Ланівської сільської ради від 13 жовтня 2014 р. №392 доведено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю позивачкою по справі [PERSON] перебуває на її утриманні. а.с. 6, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частину доходів.

Outcome: approved