Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

17.03.2020 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини доходу але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову й до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , та аліменти за минулий час. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що з 11.06.2000 року вона\~перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2013 року шлюб було розірвано. Позивачка зазначає, що після припинення сімейних стосунків, дочка проживає разом з нею. У зв`язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надає, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 06.04.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримане відповідачем 23.04.2020 року, відзив на позовну заяву не надано, клопотання про продовження строку для надання відзиву також суду надано не було. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відповідно до ст..275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до пункту 3\~розділу XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України, який набув чинності з 02 квітня 2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема\~ст. 275 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211, з 12 березня 2020 року на усій території України запроваджено карантин. Таким чином, розгляд справи судом здійснюються у встановлені законом строки, оскільки день розгляду справи припадає на період дії запровадженого карантину. Проте, беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про продовження строку для надання відзиву суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України та враховуючи, те що спір є трудовим, суд вважає за доцільне розглянути позовну заяву за наявними матеріалами справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 22.06.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений, суд постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 11.06.2000 року вона\~перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.09.2013 року шлюб було розірвано. Дитина мешкає разом з позивачкою, що підтверджується випискою з домової книги № 97 від 04.03.2020 року, та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.181 СК України, За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1\~ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2\~ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, приймаючи до уваги матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити з задоволенні вимог щодо стягнення аліментів за минулий час з наступних підстав. Згідно ч.2\~ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Однак, позивачка не надала суду жодних доказів вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача в минулому. Таким чином, суд доходить висновку про те, що вимоги про стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~та згідно\~ст.9 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст.180,181,182,191 СК України,

Outcome: partial