Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

16 серпня 2018 року до Чугуївського міського суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків завданих злочином. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що вироком Чугуївського міського суду Харківської області по кримінальній справі № 636/3812/17 [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 357 КК України та йому було призначено покарання у вигляді шести років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 26.02.2018 року. Відповідач [PERSON] був звинувачений у тому, що 18.09.2017 року викрав у позивача банківську картку та зняв з неї 3\~700, 00 грн., які належали позивачу. Окрім того, 21.09.2017 року, знаходячись у домоволодінні позивача, відповідач викрав належні їй 100\~000, 00 грн. Також, 29.09.2017 року, відповідач розбив вікно у домоволодінні позивача, чим причинив позивачу матеріальну шкоду у розмірі 504, 00 грн. Таким чином, діями відповідача позивачу було спричинено матеріальну шкоду у загальному розмірі 104\~204, 00 грн., яку вона і просить стягнути з відповідача. УхвалоюЧугуївського міського суду Харківської області від 27 серпня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків завданих злочином надіслано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків завданих злочином. Призначено судове засідання. 27 листопада 2018 року від позивача по справі надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просила суд стягнути з відповідача, окрім матеріальної шкоди, також моральну шкоду у розмірі 100\~000, 00 грн. В обґрунтування розміру моральної шкоди позивач посилається на те, що було порушено її нормальний ритм життя, вона вимушена була приймати участь у слідчих діях, витрачати на це свій час та здоровя, оскільки сильно переживала. Окрім того, вона людина похилого віку, хворіє на різні хронічні хвороби, а гроші, які були в неї викрадені, вона збирала на операцію. 08 січня 2019 року від відповідача по справі надійшла заява, відповідно до якої він зазначив, що з позовною заявою [PERSON] не згоден та просив суд відмовити у її задоволенні. Позивач[PERSON] в судовому засіданні заявлений нею позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення позивача, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 25 січня 2018 року у кримінальній справі № 636/3812/17 [PERSON], [INFO], визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 357 КК України. (а.с. 13-16) Вирок набрав законної сили 26.02.2018 року. Зокрема, вказаним вироком встановлено, що 18.09.2017 року в обідній час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, [PERSON], перебуваючи в домоволодінні №44/1 по вул. Робочій у м. Чугуїв Харківської області, що належить [PERSON], умисно, таємно, з корисливих мотивів, заволодів шляхом викрадення офіційним документом, банківською карткою АБ «Укргазбанк» № 5168 5319 9450 1485, що належить [PERSON], після чого зняв з неї в банкоматі грошові кошти в сумі 3700 грн. Крім того, 18.09.2017 року вранці у світлий час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, [PERSON], перебуваючи в домоволодінні №44/1 по вул. Робочій у м. Чугуїв Харківської області, що належить [PERSON], умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав належну [PERSON] пенсійну банківську картку АБ «Укргазбанк» № 5168 5319 9450 1485, після чого у проміжок часу з 13 год. 06 хв. по 13 год. 14 хв. зняв з банкомату, що знаходиться поблизу буд. № 30 по вул. Старонікольська м. Чугуїв Харківської області грошові кошти на загальну суму 3700 грн., чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Крім цього, 21.09.2017 року в денний час доби, точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, [PERSON], перебуваючи в домоволодінні №44/1 по вул. Робочій у м. Чугуїв Харківської області, що належить [PERSON], умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав з сараю грошові кошти у розмірі 100 000 грн., чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Крім того, 29.09.2017 року о 16 год. 20 хв. [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, у громадському місці на вулиці поблизу домоволодіння № 42/2 по вул. Робочій в м. Чугуїв Харківської області з наявним у нього заздалегідь заготовленим пневматичним пістолетом, призначеним для пошкодження майна та нанесення тілесних ушкоджень, маючи злочинний умисел, спрямований на хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціального пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки і моральності, не реагуючи на зауваження осіб, що знаходились поруч, висловлюючись нецензурною лайкою, використовуючи незначний привід з причини того, що раніше у господарки вищевказаного домоволодіння [PERSON] скоїв крадіжки її грошових коштів та остання почала його з цього приводу, на його думку, ображати, почав стріляти з пневматичного пістолету по пластиковому вікну вищевказаного домоволодіння, при цьому пошкодивши скло та завдавши [PERSON] матеріальну шкоду на суму 504,00 грн. (а.с. 13-16) Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України також передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, враховуючи те, що вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 25 січня 2018 року у кримінальній справі № 636/3812/17 була встановлена вина [PERSON] у завданні [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 104\~204, 00 грн., суд приходить до висновку що позовна заява у цій частині підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню зазначені кошти. Стосовно вимог позивача про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. За правилами передбаченими ст. ст. 16, 23 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, приниженні честі, гідності та ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В обґрунтування моральної шкоди позивач посилається на моральні страждання, які були заподіяні їй внаслідок скоєного відповідачем злочину, які полягали у тому, що було порушено її нормальний ритм життя, вона вимушена була приймати участь у слідчих діях, витрачати на це свій час та здоровя, оскільки сильно переживала. Окрім того, вона людина похилого віку, хворіє на різні хронічні хвороби, а гроші, які були в неї викрадені, вона збирала на операцію. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуюче, все вищевикладене, а також характер моральних страждань, які понесла позивач, суд оцінює розмір моральної шкоди завданої їй у розмірі 50 000, 00 грн.. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Враховуючи те, що у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1 542, 04 грн. На підстави викладеного та

Outcome: partial