Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

16.06.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 28.08.2010 року відділом РАЦС Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області за актовим записом № 407. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у червні 2013 року. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Після народження дитини сім'я розпалася. Чоловік не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї, не займався вихованням дитини. На тривалий час зникав, не пояснюючи причину відсутності, вчиняв сварки. Спору стосовно сумісно нажитого майна в них немає. Просила шлюб розірвати, залишити дитину на її утриманні та вихованні, стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач у судовому засіданні у повному обсязі визнав заявлені позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності з вимогами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28.08.2010 року відділом РАЦС Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 407 (а.с. 6). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини в червня 2013 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. [INFO] народився [PERSON], про що 01.02.2013 року Відділом РАЦС Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено відповідний актовий запис № 138 (а.с. 7). Вирішення спору у частині залишення дитини з позивачкою не суперечить закону, не порушує законних інтересів сторін та дитини, оскільки згідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», №11 від 21 грудня 2007 року, при вирішенні питання про те, з ким із батьків, які проживають окремо, будуть проживати неповнолітні діти, суд, виходячи з положень про рівність прав та обов'язків батьків щодо дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх дітей, при цьому, суд враховує хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дітей. Крім цього, у принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Таким чином оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати, пов'язані з оплатою судового збору, у розмірі 243грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, ст. 112 СК України, п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», №11 від 21 грудня 2007 року,

Outcome: approved