Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

15 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Ізюмської міської ради Харківської області, третя особа: Ізюмська державна нотаріальна контора про визнання права власності. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON] 02.11.2004 року [PERSON] у приміщенні Ізюмської держнотконтори склала заповіт, яким все своє майно заповіла донці [PERSON] Ізюмською міською радою необґрунтовано зроблено спробу визнати у судовому порядку спадкове майно - відумерлим, але позовну заяву у справі було залишено без розгляду. Крім того у позивачки відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності померлої [PERSON] на квартиру [ADDRESS] Зважаючи на свій вік та місце мешкання у Російській Федерації позивач не має змоги відновити втрачені документи та оформити спадщину. Просила позов задовольнити. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.(а.с.121) Представником відповідача 23.05.2018 року на адресу суду було надано відзив на позовну заяву, де зазначено про відсутність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на квартиру. Просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити в повному обсязі.(а.с.20-21) Представником позивача [PERSON] у відповіді на відзив відповідача зазначено, що відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» - письмова відмова у вчиненні нотаріальних дій надається особі лише за її вимогою. З листа Міністерства Юстиції України від 21.06.2013 року №131- 32/476 територіальним управлінням юстиції розіслано «Узагальнення нотаріальної практики щодо відчуження нерухомого майна, виданих свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно та про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів)». У вказаному узагальнені зазначено наступне:«Відмова у вчиненні нотаріальної дії може бути здійснена в усній формі. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Слід зауважити, що відмови у вчиненні нотаріальних дій здійснювалися нотаріусами як в усній, так і в письмовій формах».(а.с.37-41). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 29 січня 2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області [PERSON], померла в місті Ізюм Харківської області [INFO] року.(а.с. 7) 30 січня 2013 року [PERSON] звернулася до Ізюмської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті її матері [PERSON] (а.с.98) Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № інформаційної довідки 33157630, дата видачі 30.01.2013 року видано Ізюмською державною нотаріальною конторою підтверджено про відкриття спадкової справи після смерті [INFO] року [PERSON].(а.с.99) Відповідно до вимог ч. 4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до от. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. за № 7 роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, який залишила її померла мати, тому має право на спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Outcome: approved