Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

15 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому трудової книжки від 20 квітня 1976 року, серії [NUMBER], заповненої на ім'я російською [PERSON](взято в дужки), поруч записано «[PERSON]». Свої вимоги обґрунтував тим, що на титульному аркуші його трудової книжки неправильно зазначено його по - батькові «([PERSON]) [PERSON]», в той час як відповідно до його паспорту правильно «[PERSON]». При досягненні пенсійного віку він звернувся до Слов'янського об'єднаного УПФУ для оформлення пенсії, однак йому відмовили в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки в його трудовій книжці [NUMBER] від 20.04.1976 року невірно зазначено його по - батькові. Оскільки виправити зазначені помилку у документах не є можливим, він вимушений звернутися до суду з зазначеною заявою. Заявник був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак не використав свого права на безпосередню участь в судовому засіданні, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник заінтересованої особи був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явився. Суду надано заяву за підписом Голови комісії з припинення управління Литвиненко О.В. про розгляд справи за відсутністю представника управління, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Заява [PERSON] подана в порядку окремого провадження. Як вбачається з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК країни суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту належності йому трудової книжки [NUMBER] від 20.04.1976 року., необхідно йому для призначення пенсії за віком. Згідно відомостей паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 14 лютого 2001 р., по - батькові заявника вказано як «[PERSON]» У свідоцтві про народження серії [NUMBER] по - батькові [PERSON], який народився [INFO], зазначено російською мовою як «[PERSON]», у свідоцтві про загальнообов'язкове соціальне державне страхування № [NUMBER] по батькові заявника вказано, як «[PERSON]», в посвідченні водія заповненого російською мовою по батькові заявника вказано як «[PERSON]» Таким чином, судом встановлено, що правильне написання по - батькові заявника «[PERSON]» та російською мовою «[PERSON]». Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України(в попередній редакції, що відповідає п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України в чинній редакції) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У трудовій книжці серії [NUMBER], виданої 20 квітня 1976 року, зазначено, що вона заповнена на ім'я «[PERSON]» (російською мовою) , суд звертає увагу на те, що у строці написання по - батькові заявника вказано «[PERSON]» при чому цей напис взято у дужки. Заявником надано суду документи, що підтверджують неможливість виправлення допущених помилок у написанні його по - батькові в трудовій книжці. Таким чином, встановивши в ході розгляду справи розбіжність у запису по - батькові, [PERSON] у правовстановлюючих документах та у записі його по - батькові в паспорті громадянина України, та, приймаючи до уваги, що, виправити зазначену помилку та внести відповідні зміни у вищевказані правовстановлюючі документи у досудовому порядку є неможливим, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved