overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є її сином, який зараз проживає у м. Дніпропетровську. Вона є непрацездатною, та отримує пенсію за віком, інших джерел доходів не має. Разом з цим вона перебуває на постійному медичному обліку, потребує коштів на придбання ліків. Відповідач ніякої допомоги добровільно їй не надає. Вона потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача. Тому, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000грн. щомісяця, та до зміни матеріального стану сторін, а також зобовязати відповідача здійснювати постійний догляд за нею. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України), повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.2 ст.205 СК України, при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що позивачка є матірю [PERSON], отримує пенсію за віком. Відповідач [PERSON] працездатний, працює та постійно проживає у м. Дніпропетровську, але ніякої допомоги на утримання матері не надає. Будь-яких інших зобовязань не має. Таким чином, суд вважає, доведеним вимоги позивачки й вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки повинен бути з 17.02.2015 року, тобто з дня предявлення позову. Вимоги позивачки, щодо зобовязання відповідача здійснювати постійний догляд за нею, не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на законі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2012 року. Мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, не вбачала підстав в наданні строку для примирення. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи був повідомлений за місцем реєстрації у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не з'явився. Відповідно до положень ст. ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2012 року, мають спільну дитину -сина [PERSON] [INFO] (а.с.3-4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 16.01.2009р., зареєстрованим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №3. Від шлюбу спільних дітей не мають. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з квітня 2010 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16.01.2009р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №3 (а.с. 7), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з квітня 2010 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з квітня 2010 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей де вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], діти проживають з нею. Відповідач на утримання дітей матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дітей, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходе такого висновку. Матеріали справи вказують на те, що сторони з 09 вересня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24 грудня 2014 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (копії) серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відповідно до довідки виконкому Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], який не працює та з врахуванням вимог ст.182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Згідно позову, 07.03.2008 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони припинили сімейні стосунки та будуть розривати шлюб. Діти мешкають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачці не надає. З огляду на вказане позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів. В судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши надані докази - копію свідоцтва про шлюб (а.с. 5), копію свідоцтва про народження дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7), довідку про склад сім'ї та реєстрацію (а.с. 8), суд вважає вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.75 СК України право на утримання має той з подружжя, що є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 2 ст 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Суд встановив, що 07.03.2008 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони припинили сімейні стосунки та будуть розривати шлюб. Діти мешкають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачці не надає. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів) на строк до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить, стягувати на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] з усіх його видів заробітку (доходу) в твердій грошовій сумі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви. Позов обгрунтовує тим, що між сторонами 22.09.2007 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя народилася дочка [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] Оскільки, відповідач не вживає достатніх заходів щодо матеріального забезпечення сім'ї, позивачка змушена звернутися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просить про стягнення аліментів в твердій грошові сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено: Спір витікає із сімейних правовідносин. Так, відповідно до положень ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], (а.с.5), 22.09.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Городоцького районного управління юстиції Львівської області. Згідно копій свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та [PERSON] серії [NUMBER], батьками [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] є [PERSON], та [PERSON], - сторони у справі (а.с.2-3). Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, тоді суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, а саме, що позивачка не має змоги самостійно забезпечити необхідні матеріальні потреби дітей, які виникають у зв'язку з їх вихованням та проживанням, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання про задоволення позову. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі (поточний рахунок 31217206700076, ЄДРПОУ 37965536, Банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, одержувач УДКСУ у Городоцькому районі) 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

17.02.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

17.02.2015 року, до суду надійшла позовна заява [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON] до [PERSON], в якій просить: -«1.Визнати за [PERSON], в порядку поділу майна подружжя право особистої приватної власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 65,50 кв.м., жилою площею 46.40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 2.Визнати за [PERSON], в порядку поділу майна подружжя право особистої приватної власності на автомобіль легковий марки Mitsubishi модель Galant, 2006 року випуску, синього кольору, шасі (кузов, рама) [NUMBER] легковий седан, державний номерний знак [NUMBER].» (а.с.2-4) Свою вимогу мотивує тим, що починаючи з 05.12.2003 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Подільського районного суду м.Києва від 06.04.2011 року, а їй відновлене дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Під час перебування у шлюбі, 06.04.2006 року, за спільно нажиті кошти, було придбано кв.[ADDRESS] за кошти в сумі 671 650,00 грн., що на час укладання договору куплі - продажу, було еквівалентом 133 000,00 дол.США, а 11.11.2006 року було придбано автомобіль «Mitsubishi», модель Galant, 2006 року випуску, кузов [NUMBER], двигун [NUMBER] за кошти в сумі 183 534,00 грн.. Після розірвання шлюбу, виникла необхідність розділити спільно нажите майно, але вирішити це питання в позасудовому порядку не представляється можливим, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. При вирішенні спору просить врахувати, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивачки - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи без його та позивачки участі, при цьому позов підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на позивачку. Відповідач також надав суду заяву, в якій справу просить розглянути без його участі, при цьому не висловив свої заперечення з приводу пред»явлених йому вимог.(а.с.53) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

17.02.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 09.01.2004 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

17.02.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов у якому позивач, посилаючись на порушення свого права власності, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: 02097, [ADDRESS]. У судовому засіданні адвокат позивача позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідачка у судове засідання не з'явилась і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням про отримання відповідачкою за місцем роботи судового повідомлення про її виклик у судове засідання. Суд вважає, що відповідачка не з'явилась у судове засідання без поважних причин. Адвокат позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті у відсутність відповідачки. Заслухавши думку адвоката, оглянувши матеріали цивільної справи № 2-1267/14 і № 2603/16293/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] треті особи: [PERSON], [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії довідки форми № 3 від 20.11.2014 року, відповідачка зареєстрована в кв. [ADDRESS] У відповідь на запит суду, надійшло повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві про те, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.07.2014 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] і за умовами якої, в порядку поділу майна за [PERSON] визнано право приватної власності на кв. [ADDRESS] Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили, що після визнання за позивачем права приватної власності на всю спірну квартиру, він надавав згоду на реєстрацію відповідачки у спірній квартирі, остання суду не надала і судом таких доказів не здобуто. Письмово договір найму, як того вимагає ст. 158 ЖК України, позивач з відповідачкою не укладали. Відповідно до наявної у матеріалах справи і наданої адвокатом позивача, розписки відповідачки, остання зобов'язалась виписатися із кв. [ADDRESS] до 01.10.2014 року. На час розгляду пред'явлення позову та розгляду даної справи, відповідачка не знялась з реєстрації у спірній квартирі. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що реєстрація відповідачки без згоди на це власника квартири, порушує право власності позивача, а тому, позовні вимоги позивача, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Понесені позивачем судові витрати, адвокат позивача просив покласти позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

17.02.2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд розірвати шлюб і відповідачем. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 2010 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданий Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 06. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER], яке видано Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 01. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обов'язку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і позов задовольняє в повному обсязі.

Outcome: approved