Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

15.04.2019 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що 21.08.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину - [PERSON] . [INFO] . При цьому, вона самостійно виховує дитину , дитина навчається на третьому курсі Маріупольського коледжу ДВНЗ «ПДТУ», дитина перебуває на утриманні позивача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, з невідомих суд причин про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином,суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням їх заяв, суд розглянув справу в їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Згідно довідки № 99/82 від 14.03.2019 року, виданою Приазовським державним технічним університетом про те що [PERSON] , є студентом 3 курсу денної форми навчання терміном навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Згідно довідки за № 10 від 12.04.2019 року виданої на ім`я [PERSON] 22.09.1979 року, зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , має склад родини [PERSON] [INFO] син зареєстрований за цією же адресою. Добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає, про що свідчить рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя стягнення аліментів на утримання дитини. Доказів сплати аліментів на інших дітей чи осіб відповідачем не надано. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, судом встановлено, що відповідач протягом багатьох років не проявляла до дитини батьківської любові та турботи, не спілкується з сином, не цікавиться його бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з ним. Відповідач, маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, свідомо нехтує ними. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини Оскільки судом в судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно фактично ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, то суд приходить до висновку про можливість позбавлення його батьківських прав на підставі ст. 164 СК України.

Outcome: approved