Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

15.05.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійним, визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.07.2008 року [PERSON] продав, а він купив автомобіль марки «Chevrolet Aveo SF69Y», 2006 року випуску, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Договір купівлі-продажу було оформлено письмовою розпискою, за змістом якої [PERSON] отримав від нього повний розрахунок за продаж вищезазначеного автомобілю в сумі 64 000 гривень. В подальшому, на підставі виданої довіреності він звернувся до Державної автомобільної інспекції, де отримав тимчасовий реєстраційний талон для експлуатації автомобілю. Однак, 25.04.2014 року придбаний ним автомобіль був затриманий та доставлений на штрафмайданчик, у зв'язку із находженням його у розшуку. 05.05.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі виконавчого листа Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2010 року на спірний автомобіль було накладено арешт, у зв'язку з чим, вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 10.06.2014 року за заявою представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучений Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (а.с.31, 32). Позивач [PERSON], відповідачі [PERSON] та Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідач [PERSON] звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи за його відсутністю (а.с.21). Відповідач, Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, направив заперечення проти позову та звернувся із заявою про розгляд справи у відсутність представника (а.с.43-45). У судовому засіданні представник позивача, не обмежений у повноваженнях, позов підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача, відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду. Звернув увагу, що виконавче провадження з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.08.2010 року знаходиться на виконанні Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. За змістом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року), що набрала чинності для України з 11.09.1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Підстави набуття права визначені у главі 24 ЦК України, зокрема, право власності набувається із правочинів. Згідно з ч.ч.1, 4 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Пункт 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року N1388 (далі - Порядок), в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, визначає, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити. Експлуатація транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, а також без номерного знака «Транзит» забороняється. За змістом п.8 Порядку реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом тощо. Правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться. Якщо транспортні засоби знімаються з обліку у зв'язку з їх відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка «Транспортний засіб знято з обліку для реалізації в межах України», номерні знаки здаються, а видаються номерні знаки «Транзит». У разі зміни власником транспортного засобу місця проживання з вибуттям за межі відповідно Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя в свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) робиться відмітка про місце вибуття транспортного засобу (абз.1 п.43 Порядку). Відповідно до абз.3 п.15 Порядку якщо власник транспортного засобу передав в установленому порядку право користування і (або) розпорядження ним іншій фізичній або юридичній особі, їм видається підрозділами ДАІ тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження. При цьому у графі «особливі відмітки» тимчасового реєстраційного талона робиться запис «Дійсний до _____ за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /технічного паспорта/ серія N____». Один екземпляр копії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом, залишається у підрозділі ДАІ. Абз.1 п.19 Порядку визначає, що відомості про зареєстровані (перереєстровані) транспортні засоби та їх власників вносяться до облікової бази даних органів Державтоінспекції МВС. Пунктом 35 Порядку передбачено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі зміни їх власника, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власника - юридичної особи, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичної особи, яка є власником транспортного засобу, а також кольору, марки або моделі транспортного засобу внаслідок переобладнання чи заміни двигуна або кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ УМВС України в Одеської області 17.11.2006 року, власником автомобілю марки «Chevrolet Aveo SF69Y», 2006 року випуску, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON] (а.с.4). 04.04.2007 року [PERSON] довіреністю серії ВЕК №427021 уповноважив [PERSON] або [PERSON] строком до 04.04.2012 року бути його представниками з питання експлуатування, з правом тимчасового виїзду за кордон та розпорядження належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER], виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ УМВС України в Одеської області 17.11.2006 року, легковим автомобілем марки «Chevrolet Aveo SF69Y», 2006 року випуску, об'єм двигуна 1498 куб. см В, шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6). Як вбачається з розписки від 11.06.2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 8 000 доларів США в рахунок продажу автомобілю марки «Шевроле Авео» державний номерний знак [NUMBER] (а.с.5). 11.07.2008 року на ім'я [PERSON] Ізмаїльським МРЕВ Одеської області видано тимчасовий реєстраційний талон серії [NUMBER], яким останній строком до 11.07.2011 року отримав право користування і розпорядження легковим автомобілем марки «Chevrolet Aveo SF69Y», 2006 року випуску, об'єм двигуна 1498 куб. см (В), шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7). 25.04.2014 року о 17 год. 45 хв. на автодорозі Одеса-Рені ІДПС Богдановим М.Ф. у зв'язку з розшуком затримано автомобіль марки «Chevrolet Aveo SF69Y» державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик (а.с.8). 05.05.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Волкогоновим О.С. у зв'язку з находженням на виконанні виконавчого листа, виданого 15.11.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суму боргу в розмірі 1 658 364 гривень 06 копійок, складено акт опису й арешту майна - автомобілю марки «Chevrolet Aveo SF69Y», 2006 року випуску, об'єм двигуна 1498 куб. см (В), шасі [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] (а.с.9-11). Аналіз обставин справи дає підстави для висновку про те, що в порушення вищезазначених вимог законодавства, заява від відповідача [PERSON] про зняття з обліку автомобіля не подавалася і його огляд органами ДАІ не здійснювався, у зв'язку з чим, він залишився зареєстрованим за відповідачем [PERSON] Посилання позивача на розписку від 11.06.2008 року як на підставу набуття права власності на автомобіль є безпідставним, адже вона не є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу в розумінні положень п.8 Порядку, та який є підставою для його перереєстрації в органах ДАІ на нового власника. Що стосується наявної в матеріалах справи довіреності, суд зауважує, що за своїм юридичним змістом вона є договором на представництво, оскільки повірений зобов'язується діяти від імені довірителя. Крім того, за змістом ч.3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Аналогічна позиція співпадає з висновком Верховного Суду України, викладеним у рішенні від 25.04.2007 року, яким були скасовані рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.11.2004 року та ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 23.08.2005 року (а.с.47-49). Приймаючи до уваги, що до зняття автомобілю з обліку [PERSON] не мав права відчужувати його, а позивач придбавати, договір купівлі-продажу автомобіля між останніми в установленому законом порядку укладений не був, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про визнання даного договору дійним, визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed