Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

16 травня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] . Викладене підтверджується свідоцтвом про шлюб, з якого вбачається, що їх шлюб зареєстрований в законному порядку 11.11.1989 року Радехівським районним відділом ЗАГСу Львівської області за актовим записом № 76. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними не склалось, питання життя сім`ї не вирішуються спільно, вони не ведуть спільного господарства. Відповідач (дружина) довгий час зловживає алкогольними напоями, не цікавилась та в подальшому не цікавиться, тепер вже повнолітнім сином (коли закінчував школу, коли поступав у ВУЗ, коли навчався, де працює...). Одні тільки розписки, що більше пити не буде - і далі вживає алкогольні напої (дві з яких збереглися). Впродовж багатьох років сам утримував сина, надавав та в подальшому, надає матеріальну допомогу, оплачував навчання та інше. У них все складається в сім`ї всупереч Сімейного кодексу України: стаття 56. Обов`язок подружжя турбуватися про сім`ю. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Причиною розірвання шлюбу є те, що кожен з них має різні протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Один працює, дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, другий - негідно поводиться (пиячить, не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї). Збереження сім`ї неможливо і суперечить їхнім інтересам та поглядам на шлюб та сім`ю, а тому примирення між ними неможливо. Враховуючи вказані обставини, просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с.27). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався позивач. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подала, хоч згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення про дату, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно (а.с.20). Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив позивач. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11 листопада 1989 року Радехівським районним відділом ЗАГС Львівської області, актовий запис №76, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 11 листопада 1989 року (а.с.8). Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved