Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

17.09.2014 року позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що між ЗОКС «Бескид» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останньому було надано у користування кредитні кошти. З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, також був укладений договір поруки, за умовами якого [PERSON] зобов'язалась відповідати як солідарний боржник за кредитними зобов'язаннями [PERSON] перед позивачем. Позивач вказує, що відповідачі взяті на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування належним чином не виконують, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, у своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити. [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд розглянув справу в його відсутності, за наявними в ній матеріалами. [PERSON] у ході судового розгляду справи проти задоволення позову не заперечила. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 29.08.2013 року між ЗОКС «Бескид» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 633-13, відповідно до умов якого, останньому було надано кредит у сумі 5500,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 28.02.2015 року. З метою забезпечення виконання позичальником - [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 633-13 від 29.08.2013 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 633-13 від 29.08.2013 року, відповідно до умов якого поручитель взяв на себе солідарне зобов'язання та відповідальність за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань. З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість позичальника за кредитним договором № 633-13 від 29.08.2013 року, станом на 16.09.2014 року складає 6542,64 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума непогашеного кредиту; 1042,64 грн. - сума несплачених відсотків за користування кредитними коштами. У ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує. Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов кредитного договору № 633-13 від 29.08.2013 року кредитор надав позичальнику кредит у сумі 5500,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36,00 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 28.02.2015 року, в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди у зазначені в заяві та на умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що у ході судового розгляду справи належними та допустимими доказами встановлено, що відповідачі взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту не виконують, суд вважає, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved