Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

15 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема частку квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належала померлому та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Оскільки частки співвласників квартири не визначені, то слід вважати їх рівними, кожному із співвласників належить по 1/3 частини квартири. Вона є спадкоємцем першої черги. Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на її користь, про що подала відповідну заяви нотаріусу. 30 вересня 2020 року приватний нотаріус Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявський О.В. відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки кожного із співвласників не визначені. Відтак, позивач об`єктивно позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. Просить визначити, що померлому [PERSON] та іншим співвласникам на праві власності належить по 1/3 частини квартири [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON] а саме: 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, вимоги позову підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без її участі, вимоги позову визнає. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 21061687 від 28.04.2014 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13). Отже, дана квартира є приватною спільною сумісною власністю осіб. [PERSON] помер [INFO] в с. Криків Чемеровецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, за загальними правилами ч. 2 ст. 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини. З огляду на зазначене, враховуючи, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними, кожному із співвласників нерухомого майна, в тому числі і померлому [PERSON] належить по 1/3 частині квартири [ADDRESS] . Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність визначення за померлим спадкодавцем [PERSON] , [PERSON] та відповідачем [PERSON] по 1/3 частині у спільній сумісній власності на квартиру. Відтак, судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на день смерті належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 238/2019 вбачається, що 23 серпня 2019 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявського О.В. заяву, якою відмовилась від належної частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] на користь його доньки [PERSON] [PERSON] нотаріально посвідченою заявою від 03 січня 2020 року прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] 30 вересня 2020 року приватний нотаріус Чемеровецького районного нотаріального округу Пилявський О.В. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки кожного із співвласників не визначені. Згідно з ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що позивачу [PERSON] нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , суд вважає що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] ґрунтуються на вимогах закону, а відтак за відсутності будь яких заперечень з боку відповідача, підлягають задоволенню.

Outcome: approved