overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

16.12.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 28.09.2002, від якого мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На момент пред'явлення позову, між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. в місяць. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.09.2002 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], батьками якої вони являються (а.с.8). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 16.12.2014 в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

16. 12. 2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом (який уточнювала) до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], який народився [INFO], аліменти в розмірі 600, 00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня звернення до суду по день досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Зберегти сім'ю не можливо. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. До судового засідання позивачка не з'явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20. 05. 2005. Шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що втрачено взаємне почуття любові та поваги один до одного, у сім'ї немає психологічного комфорту. Примирення та спільне життя неможливе. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За такого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Від шлюбу мають сина - [PERSON], який народився [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні матері. Згідно зі ст. ст. 180-182 СК України батьки забов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На виконання цього обов'язку по рішенню суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я та матеріального положення дітей, платника аліментів, наявності у останнього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд на підставі ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 600, 00 грн. щомісяця від дня пред'явлення позову (16. 12. 2014) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 86, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. (з вимоги про стягнення аліментів), а також на користь позивача у розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

16.12.2014 р. [PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом та прохав визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого [INFO] р. батька [PERSON], який мав у власності земельну ділянку на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Свої вимоги мотивував тим, що пропустив строк для прийняття спадщини, в зв'язку з хворобою та тривалим лікуванням. [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. [PERSON] не заперечує задоволенню позову - погоджується щоб земельну ділянку спадкував позивач. Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [INFO] р. помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно. В спадкове майно померлого входить земельна ділянка, яка розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. [PERSON] у встановлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини в зв'язку з хворобою, тривалим лікуванням, проживанням в іншій місцевості, а також йому не було відомо,що земельна ділянка входить у спадщину. Суд вважає, що [PERSON] з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. При таких обставинах відповідно до статті 1272 ЦК України позивачеві необхідно визначити додатковий строк - один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

16.12.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Жовтянської сільської ради П'ятихатського району про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] р. матері [PERSON] та визначити додатковий строк у два місяці для подання ним до нотаріального органу заяви про прийняття спадщини. Зазначені вимоги, які підтримані позивачем у судовому засіданні, обгрунтовуються тим, що [INFO] р. померла його мати, яка за життя склала розпорядження, яким заповіла все своє майно йому. В листопаді 2014 р. він звернувся до Жовтянської сільської ради з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, але йому було відмовлено через пропуск строку прийняття спадщини. Своєчасно не звернувся до нотаріуса, оскільки фактично по день смерті матері проживав з нею, доглядав за матір'ю, тим самим фактично прийняв спадщину і не усвідомлював наслідків, до яких може призвести юридична необізнаність. Відповідач - Жовтянська сільська рада П'ятихатського району про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила. Сільський голова Шуляку О.А. подав клопотання про можливість розгляду справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 26.06.2012 р. зробила заповітне розпорядження, яким все належне їй на час посвідчення заповіту майно заповіла [PERSON], реєстровий номер 121 (а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 11, [PERSON] померла [INFO] р. в с. Жовте П'ятихатського району (а.с. 10). Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Визначаючи пропущені строки для прийняття спадщини з поважних причин, суд враховує те, що позивач не подав відповідну заяву до нотаріального органу у встановлені ч. 1 ст. 1270 ЦК України строки, оскільки на час відкриття спадщини фактично проживав з матір'ю, доглядав за нею, через юридичну неграмотність вважав, що вступив у володіння та управління майном [PERSON], що слід визнати поважною причиною для неподання ним відповідної заяви. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ч. 3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

16.12.2014 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення(а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй згідно з державним актом на право власності серії ЧН № 081146 земельні ділянки, в якому була допущена помилка і після цього було зроблене виправлення «[PERSON]» виправлено на «[PERSON]». У зв'язку з цим нотаріус винесла постанову від 31.12.2014 р. про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Просила встановити факт належності її матері - [PERSON], померлій [INFO] у м. Чернігові державного акту на право власності за земельну ділянку серії ЧН № 081146, виданого 12.05.2004 р. Чернігівським районним відділом земельних ресурсів на ім'я [PERSON]. В ході розгляду справи до участі в ній в якості заінтересованих осіб було залучено: Другу Чернігівську державну нотаріальну контору, Іванівську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області. Заявниця, заінтересована особа - державних нотаріус Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О.І., представники заінтересованих осіб - Другої Чернігівської державної нотаріальної контори і Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Заявниця, представник заінтересованої особи - Другої Чернігівської державної нотаріальної контори надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду суду доведено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 081146, виданий відповідно до розпорядження № 764 Чернігівської районної державної адміністрації від 27.12.2002 р.(а.с.6) належить [PERSON], яка померла [INFO]. Це підтверджується наданими копіями документів, копією спадкової справи Другої Чернігівської державної нотаріальної контори № 494/2014 р. після померлої [INFO] [PERSON], де зазначено її прізвище та ім'я «[PERSON]». Встановлення даного факту потрібно заявниці для реалізації права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

16.12.2014р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Надвірнянської РДА, як представник органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] Відповідач в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом заздалегідь та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], оскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини, не бере участь у його вихованні та навіть не спілкується з ним. Заслухавши пояснення позивачки, представника Служби у справах дітей Надвірнянської РДА, взявши до уваги думку прокурора, який також вважає, що в інтересах дитини слід позбавити батьківських прав [PERSON], дослідивши матеріали справи та докази, надані на виконання вимог ст.60 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON] є сином позивачки та відповідача по справі [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження, що міститься в матеріалах справи. З'ясовано також, що ще в квітні 2013 року відповідач покинув сім'ю і сторони припинили шлюбні відносини, а 17.03.2014 року рішенням Надвірнянського районного суду шлюб між ними розірвано, про що свідчить копія даного рішення, яка є в матеріалах справи. Доведено також, що відповідач, як батько дитини зовсім не цікавиться його долею, не бере участь у його вихованні. Ці обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, який складений депутатом Надвірнянської міської ради. Крім того, встановлено, що відповідач ухиляється і від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності із ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 24.11.2014 року за № 04-36/35 орган опіки та піклування Надвірнянської РДА вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що позов слід задоволити і позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина: [PERSON] Також згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути і судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. по сплаті судового збору. На підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

16.12.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства відповідача стосовно сина [PERSON], який народився [INFO] р. Вказує що проживала з відповідачем однією родиною по вул..Уточкіна, 32 в м.Кривому Розі з 2008 року по лютий 2014 р., після чого припинили шлюбні стосунки, вважає відповідача батьком дитини. Запис про батька дитини, відповідно до ст.135 ч.1 СК України проведено за вказівкою матері, батьком записано «[PERSON]», відповідач відмовився визнавати себе батьком дитини. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, проживає окремо. Позивач надала суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] позов визнав. Третя особа з боку відповідача - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області, направив до суду листа про розгляд справи в відсутності представника. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст.128 ч.1 Сімейного кодексу України згідно норм якої за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою - батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Таким чином при визнанні заявлених позовних вимог, слід визнати батьківство позивача щодо сина [PERSON], який народився [INFO] р., зобов'язавши відділ РАЦС внести запис в актовий запис про народження дитини щодо [PERSON] як батька дитини. Згідно ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання вказаного обов'язку визначаються за домовленістю між батьками, той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі, в разі спору за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу, або в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Таким чином суд вважає за можливе стягнути на користь позивача 1/4 частину заробітку батька на утримання неповнолітнього сина при визнанні позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, позов задоволено, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., згідно ст.81,88 ЦПК України. На підставі ст.ст.126, 128, 180, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

16.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 07.03.2002 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], на утримання яких з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти за рішенням суду. Постійні сварки в сім`ї привели до розпаду сім`ї. Наполягає на розірванні шлюбу. Літи залишаються з матір`ю, а він, як батько, буде приймати участь у їх вихованні. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала, показала, що позивач залишив її з дітьми, тому вона не бажає з ним підтримувати стосунки. В окремому провадженні буде вирішувати питання щодо розподілу майна. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 07.03.2002 року. У позивача шлюб перший. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 35. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утримання матері, відповідачки по справі. З позивача за рішенням районного суду стягнуті аліменти на утримання дітей на користь відповідачки. Суд надавав сторонам строк для примирення і збереження сім`ї, але вони не помирились. Наполягають на розірванні шлюбу. Відповідачка пояснила, що не має намірів змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Питання про розподіл майна, яке придбане в період шлюбу, буде вирішувати в окремому провадженні. Позивач витрати, пов`язані з розглядом справи, бере на себе. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

16.12.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1995 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою, та дочка - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 450 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.09.1995 року позивач та відповідач перебувають у шлюбі між собою (а.с. 3). З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 01.09.2008 року (а.с. 5), вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч.1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що дитина перебуває на утриманні позивачки, проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved