Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

17.08.2020 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 06.12.2008 року Другим відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис 587, до суду звернулася [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу 17.08.2020 розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 25.08.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надала суду заяву, щодо можливості розгляду справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задовольнити також в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу діти залишиться проживати разом з нею. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву в якій погоджується з позовом, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за його відсутністю також зазначив, що не заперечує щоб діти після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з матір`ю. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 грудня 2008 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №587, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Суд приймає до уваги той факт, що сторони дійшли згоди щодо мешкання малолітніх дітей [PERSON] , 2009 р.н. та [PERSON] ,2014 р.н. разом з матір`ю. Судовий збір по справі складає 840,80 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved