Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

17.10.2017 року представник позивача звернувся із позовом до суду, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки площею 1,6671 га та 0,8586 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Покалівської сільської ради Овруцького району, кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER], які належали померлій [INFO] [PERSON]. Мотивує це, тим що при зверненні позивача в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що державі акти на земельні ділянки видані після смерті матері, та не пред'явлено правовстановлюючий документ. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], та є матір»ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1,6671 га та 0,8586 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Покалівської сільської ради, які належали їй на підставі державних актів серії [NUMBER] та серії [NUMBER], про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку,копія державного акту серії [NUMBER]. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач прийняла спадщину, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.1998 року. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Постановою державного нотаріуса Овруцької ДНК 06.09.2017 року №1406/02-31 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий не за життя [PERSON], та спадкоємцем не пред'явлений правовстановлюючий документ, встановлений чинним законодавством України. Надана позивачем копія архівного держаного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], свідчить про відсутність оригіналу державного акту. Відповідно до інформаційних довідок №103145397 та №103145 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК, після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №302/98 року у зв'язку з подачею заяви про прийняття спадщини дочки померлої [PERSON]. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640 грн..

Outcome: approved