Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 січня 2017 року\~ до\~ Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вище вказана позовна заява. \~В своїй позовній заяві [PERSON], прохає суд винести рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 10,30 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 травня 2014 року помер його брат [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно в тому числі земельна ділянка площею 10,30 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП-VI№ 005059, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 18 серпня 2005 року. Позивач [PERSON], як спадкоємець другої черги 16 жовтня 2014 року в межах 6-місячного строку звернувся до Куйбишевської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак до цього часу свідоцтво про спадщину на земельну ділянку не отримав , оскільки оригінал державного акту серії ЗП-VI№ 005059 було втрачено. За даних обставин позивач позбавлений можливості оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом і тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він від позову не відмовляються, підтримує заявлені вимоги та прохає їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві . Представник відповідача [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області в судове засідання не зявився , письмово повідомили судові про те, що вони позов визнають, зазначені у ньому обставини не оспорюють, прохали розглядати справу за їх відсутності. Представник третьої особи Куйбишевської державної нотаріальної контори в судове засідання надали заяву в якій прохали розглядати справу без їх участі не заперечували проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 06 травня 2014 року, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 10.30 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області , має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства , яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЗП № 005059, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 18 серпня 2005 року(а.с.3,7). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту не складав . Позивач [PERSON] є рідним братом померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-ЯР № 153986 виданого 06 червня 1959 року Червоноселівською сільською радою Розівського району Запорізької області та копією витягу № 00015678463 від 11 серпня 2015 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] [INFO] (а.с.4-60. Відповідно [PERSON] є спадкоємцем другоїї черги за законом після смерті свого рідного брата батька . Позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк 16 жовтня 2014 року звернувся до Куйбишевської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого рідного брата [PERSON] , що підтверджується копією заяви №616 від 16.19.2014 року (а.с.25). Державним нотаріусом 11 січня 2017 року повідомлено [PERSON] про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку лише у разі надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа державного акта право власності на земельну ділянку, однак цей документ було втрачено (а.с.26). Однак оригінал державного акту було втрачено, що підтверджується поясненнями позивача , публікацією оголошення в пресі (а.с.24). Згідно з п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЗП № 005059, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 18 серпня 2005 року(а.с.7). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин, відсутність втраченого оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті свого брата [PERSON] і в інший спосіб, крім судового позивач не має можливості захистити своє право на спадщину, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved