Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

15 листопада 2018 року до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області звернулась [PERSON] з позовом до Жовтанецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, просила суд постановити рішення яким визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 1,32 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 29.05.1997 року на підставі рішення сесії сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1994 року, серія [NUMBER] . Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) площею 1,32 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. За життя батько заповіт не складав. Спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] відмовились від своєї частки в спадкому майні в користь позивачки [PERSON] . У зв`язку з таким станом речей позивачка являється єдиним спадкоємцем [PERSON] . Для вирішення питання про оформлення права власності на земельну ділянку позивач звернулась до нотаріуса, проте їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), тому позивач була змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, до початку судового засідання подала заяву в якій просила справу слухати у її відсутність та позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Жовтанецької сільської ради не з`явився, подав до суду заяву в якій зазначив, що проти позову не заперечує, просив такий задоволити, розгляд справи проводити без його участі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.04.2018 р. Виконавчим комітетом Гірницької селищної ради м.Червоноград Львівської області [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис № 10. Згідно матеріалів справи, копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10.01.1963 року батьками позивачки [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] . Прізвище позивачка змінила з « [PERSON] » на « [PERSON] » після укладення шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 29.01.1983 р. Як вбачається з матеріалів справи, копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , [PERSON] на підставі рішення сесії сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1994 року належить право на земельну частку (пай) розміром 1,32 га. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлого [PERSON] але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved