Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

15 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договорами позики та підряду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.01.2014 р. між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 500,00 доларів США (5 495,00 грн.), зобов'язавшись повернути їх до 30.03.2014 р. Відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеним договором, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення боргу у судовому порядку. Крім того, у відповідача перед позивачем за раніше укладеним договором підряду утворилася заборгованість у сумі 10 460,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики (з урахуванням відсотків) та підряду в сумі 19 461,56 грн. (а.с.а.с. 2 - 4). Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 20.01.2014 р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві у позику 500,00 доларів США на строк до 30.03.2014 р. Відповідач при цьому зобов'язався повернути борг разом з відсотками - 300,00 доларів США. На підтвердження передачі коштів відповідачем було складено розписку (а.с. 5). Дотепер відповідач борг не повернув. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з абзацом 1 частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, які були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановлені договором. За укладеним договором позики позивач передав відповідачеві 500,00 доларів США, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочини, у розумінні статті 1046 ЦК, було укладено. Дотепер отримані кошти не повернуто, отже заборгованість за договором позики, яка підлягає стягненню з відповідача, за офіційним курсом Національного банку України станом на 28.04.2014 р. складає 5 495,00 грн. За правилами абзацу 1 частини 1 статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договором позики передбачено, що сума процентів за увесь час користування позикою становить 300,00 доларів США. Таким чином, сума боргу з урахуванням відсотків за користування позикою, яка підлягає стягненню, за офіційним курсом Національного банку України станом на 28.04.2014 р. складає 8 792,00 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Як вбачається зі змісту укладеного договору, до нього не були включені положення про розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов'язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних обґрунтована й підлягає задоволенню. Три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов'язань складає 209,56 грн. відповідно до розрахунку, який включено до позову, отже загальна сума заборгованості за договором позики становить 9 001,56 грн. Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Судом встановлено, що між сторонами також було укладено договір підряду, який позивачем (підрядник) був виконаний у повному обсязі. Відповідач натомість свої обов'язки з оплати виконаних робіт не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 10 460,00 грн. На підтвердження вказаної заборгованості відповідачем також було складено розписку (а.с. 6). У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат у сумі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved