Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

16.03.2016р. Органом опіки та піклування в особі Управління - служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, діючого в інтересах [PERSON], [INFO] пред,явлено позов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с. № 2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є сином відповідачем, учнем 6-го класу СШ № 107. З 20.01.2014р. ця дитина перебуває на обліку в управлінні - службі у справах дітей як дитина, що опинилися в складних життєвих обставинах. До управління - служби у справах дітей 15.01.2014, 21.04.2015, 20.10.2015, 27.11.2015, 21.01.2016, 01.02.2016, 01.02.2016, 08.02.2016, 29.02.2016 надходили листи з СШ № 107 щодо невиконання відповідачами батьківських обов'язків відносно сина [PERSON]. За інформацією СШ № 107 [PERSON] часто пропускає уроки без поважних причин, агресивно ставиться до однокласників, вчителів, перебуває на внутрішкільному обліку, як дитина, яка схильна до правопорушень. Класний керівник [PERSON] - [PERSON] неодноразово виходила за місцем проживання хлопця, інформувала батьків про проблеми, які має [PERSON] в поведінці, відвідуванні школи, навчанні. Батьки малолітнього [PERSON] на зауваження не реагували, хлопець і надалі пропускає заняття в школі. Навчальний заклад повідомляв, що батьки не можуть впливати на поведінку [PERSON] та самоусунулися від відповідальності за його навчання та не контролюють проведення ним вільного часу. [PERSON] не відвідує школу з початку 2016р., не приступив до навчання і з 01.09.2016р. у 7-му класі. Представник позивача - Голик О.М. (діє на підставі довіреності від 31.08.2016р. - а.с. № 65) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, винести по справі рішення суду на загальних засадах ЦПК України (не заочне) за відсутності відповідачів. Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області - прокурор Пахомова К.О., повноваження якої підтверджені посвідченням від 30.12.2015р. (а.с. № 66), та яка діє за довіреністю від 16.12.2015р. (а.с. № 67), в судовому засіданні вважала за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання по справі, які призначалися на 11.07.2016р. та 15.09.2016р. повторно не з'явилися. Про дату, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що є відповідні розписки, про причини неявки суд не повідомили (а.с. № 12, 57, 61, 62). До цього ще тричі, а саме 01.06.2016р., 15.06.2016р. та 23.06.2016р., відповідачка [PERSON] просила відкласти розгляд цивільної справи з різних підстав (для подачі письмових заперечень, доказів та у зв'язку із хворобою чоловіка - [PERSON].). Між тим, ніяких письмових заперечень, доказів, а також документів про хворобу чоловіка так і не надала (а.с. № 44, 49, 54). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідачів, а з урахуванням тих обставин, що із заяв [PERSON] від 01.06.2016р. та 23.06.2016р. (а.с. № 44, 54) вбачається, що вона позов не визнає, винести рішення суду на загальних засадах ЦПК України (не заочне). Суд, вислухав представника позивача, прокурора, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідачі [PERSON] та [PERSON], які зареєстрували шлюб 03.07.2015р. та [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. № 9-12). Судом також встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, що опинилася у складних життєвих умовах, згідно наказу Управління № 008 від 20.01.2014р. (а.с. № 8). Як вбачається з даного наказу, дитину поставлено на облік у зв'язку із тим, що поведінка хлопця в школі незадовільна, малолітній пропускає уроки без поважних причин, його батьки були попереджені про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків за ст. 184 КУпАП. До управління - служби у справах дітей 15.01.2014, 21.04.2015, 20.10.2015, 27.11.2015, 21.01.2016, 01.02.2016, 01.02.2016, 08.02.2016, 29.02.2016 надходили листи з СШ № 107 щодо невиконання відповідачами батьківських обов'язків відносно сина [PERSON]. За інформацією СШ № 107 [PERSON] часто пропускає уроки без поважних причин, агресивно ставиться до однокласників, вчителів, перебуває на внутрішкільному обліку, як дитина, яка схильна до правопорушень. Класний керівник [PERSON] - [PERSON] неодноразово виходила за місцем проживання хлопця, інформувала батьків про проблеми, які має [PERSON] в поведінці, відвідуванні школи, навчанні. Батьки малолітнього [PERSON] на зауваження не реагували, хлопець і надалі пропускає заняття в школі. Навчальний заклад повідомляє, що батьки не можуть впливати на поведінку [PERSON] та самоусунулися від відповідальності за його навчання та не контролюють проведення ним вільного часу. [PERSON] не відвідує школу з початку 2016р., не приступив до навчання і з 01.09.2016р. у 7-му класі. До управління - служби у справах дітей 15.01.2014р., 21.04.2015р., 20.10.2015р., 27.11.2015р., 21.01.2016р., 01.02.2016р., 01.02.2016р., 08.02.2016р., 29.02.2016р. надходили листи з СШ № 107 щодо невиконання відповідачами батьківських обов'язків відносно сина [PERSON]. За інформацією СШ № 107 [PERSON] часто пропускає уроки без поважних причин, агресивно ставиться до однокласників, вчителів, перебуває на внутрішкільному обліку, як дитина, яка схильна до правопорушень. Класний керівник [PERSON] - [PERSON] неодноразово виходила за місцем проживання хлопця, інформувала батьків про проблеми, які має [PERSON] в поведінці, відвідуванні школи, навчанні. Батьки малолітнього [PERSON] на зауваження не реагували, хлопець і надалі пропускає заняття в школі. Навчальний заклад повідомляв, що батьки не можуть впливати на поведінку [PERSON] та самоусунулися від відповідальності за його навчання та не контролюють проведення ним вільного часу. [PERSON] не відвідував школу з початку 2016р.,перебуваючи у 6-му класі та не приступив до навчання і з 01.09.2016р. у 7-му класі. 25.01.2016р. у СШ № 107 відбулося засідання ради профілактики за участю працівників управління - служби у справах дітей, відділу молодіжної превенції Жовтневого відділу поліції, працівників школи та матері дитини [PERSON] На засідання розглядалося питання щодо відвідування [PERSON] школи. Фактично хлопець на той час 4 місяці не відвідував навчальний заклад. Зі слів матері, ні вона, ні [PERSON] (батько) не мають жодного впливу на свого сина. Відповідачці [PERSON] було запропоновано обстежити сина в лікаря - психіатра (для з'ясування причин такої поведінки хлопця) та посилити контроль за відвідуванням дитиною школи. На жаль, станом на день розгляду судом справи 15.09.2016р. [PERSON] до занять у школі не приступив, на прийом до лікаря - психіатра з батьками не прийшов. Ці обставини, окрім письмових доказів, що є у цивільній справі, підтвердили в судовому засіданні 15.09.2016р. і свідки [PERSON] - класний керівник хлопця та [PERSON] - соціальний педагог СШ № 107 (а.с. № 68-71). За інформацією Холмогорського територіального комітету громадського самоврядування, сім'я відноситься до категорії проблемних сімей, оскільки не приділяє належної уваги вихованню своїх дітей, особливо старшого сина [PERSON]. Протягом 2014-2015р.р. до Холмогорського територіального комітету постійно надходили скарги від мешканців вулиць Євпаторійська, Єреванська, Радісна, Миру на поведінку [PERSON], який разом з повнолітнім [PERSON], 1998р.н., займаються крадіжками майна з подвір'я та будинків, б'ють вікна в будинках, погрожують дітям сусідів. Двоє мешканців зверталися не лише до територіального комітету, але й до міліції за нанесення [PERSON] та [PERSON] тілесних ушкоджень. Голова територіального комітету [PERSON] та її заступник [PERSON] неодноразово зверталися до батьків [PERSON] з проханням вплинути на поведінку сина, але батьки відповідали, що з поведінкою їх сина все добре. Згідно з листом № 01-15/1765 від 01.12.2015р. з КЗ «Дніпропетровського центра первинної медико-санітарної допомоги № 4» діти знаходяться на диспансерному обліку. В [PERSON] пупкова грижа, астигматизм. Головний лікар КЗ «ДЦПМСД № 4» Троян Г.С. у листі просить посприяти у виконанні батьківських обов'язків [PERSON] та [PERSON] відносно обстеження та лікування [PERSON] та інших двох дітей. Працівниками управління - служби у справах дітей неодноразово проводилася профілактично - роз'яснювальна робота з батьками малолітнього [PERSON], але дані дії позитивного результату не дали. Батько хлопця - [PERSON] постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2016р. притягнутий до відповідальності у вигляді попередження за ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с. № 30, 72). Відносно матері хлопця - [PERSON] тричі до суду направлялися відповідні матеріали для притягнення її до відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, між тим 17.03.2014р., 02.07.2015р. та 14.09.2015р. вони були повернуті для оформлення належним чином (а.с. № 73 -76). Враховуючи вищезазначене, позивач дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно сина [PERSON], [INFO], про що виконкомом Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради складено відповідний висновок від 10.03.2016р. № 5-38-71 (а.с. № 5-7). Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як убачається із матеріалів справи малолітній [PERSON], [INFO], перебуває на обліку в Управлінні - службі у справах дітей Жовтневого району з 20 січня 2014р., як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань батьків [PERSON] виховувати сина, піклуватися про його фізичний стан, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. При винесенні судом рішення, враховано й ті обставини, що тричі, а саме 01.06.2016р., 15.06.2016р. та 23.06.2016р., відповідачка [PERSON] просила відкласти розгляд цивільної справи з різних підстав (для подачі письмових заперечень, доказів та у зв'язку із хворобою чоловіка - [PERSON].). Між тим, ніяких письмових заперечень, доказів, а також документів про хворобу чоловіка, даних про те, чи працюють вони з чоловіком чи ні, так і не надала (а.с. № 44, 49, 54). Приймаючи до уваги, що позбавлення відповідачів батьківських прав не припиняє їх обов'язок щодо матеріального утримання свого сина, а також приймаючи до уваги, що після набрання законної сили судовим рішенням орган опіки та піклування передасть дитину на виховання та утримання державі в особі відповідного закладу, то згідно з положеннями ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення аліментів та стягувати з кожного з відповідачів аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь держави, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 16.03.2016р. При розгляді питання про стягнення аліментів, суд враховує ті обставини, що при зміні матеріального становища відповідачів, інших суттєвих для визначення розміру аліментів обставин, [PERSON] та [PERSON] будуть не позбавлені права звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України стягнення аліментів відбувається з дня пред'явлення позову. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі - по 826 грн. 80 коп. з кожного, виходячи з наступного. Враховуючи, що позивачем заявлено вимоги як майнового (стягнення аліментів), так і немайнового (позбавлення батьківських прав) характеру, то з кожного з відповідачів слід стягнути по 551грн.20коп. у зв'язку із задоволенням вимог про стягнення аліментів та по 275грн.60коп. за вимогами про позбавлення батьківських прав (551грн.20коп.: 2 = 275грн.60коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved