Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

15 березня 2016 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра КЗ Сумської обласної ради Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без його усвідомленої згоди, у зв'язку з наявністю у останнього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів Першої обласної спеціалізованої лікарні, що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр Комунального закладу Першої ОСЛ [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку строком на шість місяців. Згідно довідки КЗ СОР Перша ОСЛ м. Ромни, перебіг тяжкого хронічного психічного захворювання [PERSON], не дозволяє знаходитися йому в судовому засіданні (а.с.4). Адвокат [PERSON], прокурор Клименко Я.В. не заперечували проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до паспортних даних [PERSON] зареєстрований: [INFO]. (а.с.4) Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 вересня 2015 року відносно [PERSON] застосовано госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу (а.с. 5). За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 11 березня 2016 р. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді шизофренії параноїдної форми, безперервного перебігу, галюцинаторно-параноїдного синдрому, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та не може задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність (а.с.3) Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих… Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. На основі викладеного,

Outcome: approved