Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

\~ \~\~\~ \~ 16 липня 2020 року від [PERSON] до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення суми авансу, втрат від інфляції та трьох процентів річних, а всього 474498,57 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.03.2018 року [PERSON] , [PERSON] (сторона 1), з одного боку, та [PERSON] (сторона 2), з іншого боку, уклали Попередній Договір, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. Відповідач свої зобов`язання за попереднім договором не виконав, зокрема, у строк до 23.06.2018р. не уклав у письмовій нотаріально посвідченій формі договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (Основний договір) на умовах, визначених цим Договором.\~\~ Після отримання грошових коштів та укладення Попереднього договору, відповідач жодного разу не звертався до позивача з пропозицією щодо укладення Основного договору. Більш того, відповідач ігнорував неодноразові пропозиції позивача щодо укладення Основного договору. Попередній договір передбачає платіж за придбання об`єкту нерухомого майна у розмірі 800\~000,00 грн., які Сторона-2 з дотриманням вимог ст. 1087 ЦК України та Постанови Правління Національного Банку України № 148 від 29.12.2017р. повністю сплатила Стороні-1 у рівних частках кожному до підписання цього Договору (п. 3 Попереднього договору). Тобто, до укладення сторонами Попереднього Договору відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 400\~000,00 грн. Враховуючи, що\~\~передані позивачем у справі грошові кошти не були завдатком в розумінні\~ст. 570 ЦК України, оскільки основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення між сторонами не укладався, тому сплачені позивачем грошові кошти є авансом та підлягають поверненню відповідачем у тому ж самому розмірі. У зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання щодо повернення позивачеві грошових коштів отриманих в якості авансу, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 24 756,16 грн. - трьох процентів річних та 49\~742,41 грн. суми втрат від інфляції. З посиланням на обставини, викладені у позовній заяві, та приписи ст.ст. 509, 526, 570, 625, 626, 629, 635 ЦК України, [PERSON] просить стягнути на її користь з [PERSON] грошові кошти у сумі 474\~498,57 грн., з яких 400\~000,00 грн. - сума авансу, 24\~756,16 грн. - сума трьох процентів річних, 49 742,41 грн. сума втрат від інфляції; судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою суду від 27 липня 2020 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 26-27). Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 102-103). Представник позивача у судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача зазначив про те, що [PERSON] не отримував від позивача грошових коштів на виконання умов попереднього договору. Зазначив, що позивачем не доведено у встановленому законом порядку факт сплати грошових коштів на користь відповідача. Представником відповідача у судовому засіданні було заявлено клопотання про передання даної цивільної справи на розгляд до іншого суду, в обґрунтування якого зазначено, що даний спір повинен розглядатись судом за місцем проживання відповідача. Зазначив, що правила виключної підсудності, з урахуванням предмету даного спору не повинні застосовуватись, оскільки предметом даного спору є не нерухоме майно, а стягнення грошових коштів за попереднім договором. Представник третьої особи проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував; надав суду усні пояснення, у яких зазначив, що між сторонами по справі дійсно укладався попередній договір. Зазначив, що на виконання умов укладеного сторонами попереднього договору [PERSON] передала грошові кошти у сумі 800\~000,00 грн., які були передані [PERSON] . Передача грошових коштів відбувалась у присутності свідків. Пояснив, що [PERSON] просив надати йому грошові кошти з метою погашення існуючої заборгованості перед АТ «Райффайзен Банк Аваль». Щодо не виконання [PERSON] умов укладеного попереднього договору [PERSON] пояснив про неможливість укладення основаного договору купівлі-пролажу нерухомого майна через наявність чинних арештів. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 23.03.2018 року [PERSON] , [PERSON] (сторона 1), з одного боку, та [PERSON] (сторона 2), з іншого боку, було укладено Попередній Договір, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. та зареєстровано в реєстрі за № 847 (а.с. 9-13). Пунктом 1 Попереднього договору встановлено, що за цим Договором гр. [PERSON] , гр. [PERSON] та гр. [PERSON] зобов`язуються у майбутньому, у строк до двадцять третього червня дві тисячі вісімнадцятого року укласти у письмовій нотаріально посвідченій формі договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (Основний договір) на умовах, визначених цим Договором. Об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення 1 (один) в будинку [ADDRESS] , загальною площею 43,0 кв.м., що належить Стороні-1. (п. 2.2. Попереднього договору). Пунктом 2.3 Попереднього договору передбачено, що ціна визначається Сторонами у розмірі за 850\~000,00 грн. Згідно п. 2.5. Попереднього договору Сторона-1 ( [PERSON] та [PERSON] ) зобов`язується передати об`єкт нерухомого майна, зазначений у п. 2.2. цього договору, підготувати за свій рахунок та у строк до укладення Основного Договору документи, необхідні для нотаріального посвідчення Основного договору вищезазначеного об`єкту нерухомого майна. Відповідач свої зобов`язання за попереднім договором не виконав, зокрема, у строк до 23.06.2018 р. не уклав у письмовій нотаріально посвідченій формі договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (Основний договір) на умовах, визначених цим Договором (а.с. 18-19). Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав встановлених\~ст. 11 ЦК України\~(ч. 2\~ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Згідно з ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Аналіз умов укладеного сторонами правочину свідчить про те, що за своєю правовою природою він є попереднім договором. Частиною 1\~ст. 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до вимог\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 3 Попереднього договору передбачено, що цей Попередній договір передбачає платіж за придбання об`єкту нерухомого майна у розмірі 800\~000,00 грн., які Сторона-2 ( [PERSON] ) з дотриманням вимог ст. 1087 ЦК України та Постанови Правління Національного Банку України № 148 від 29.12.2017р. повністю сплатила Стороні-1 у рівних частках кожному до підписання цього Договору. Під час розгляду справи позивач з посиланням на вказаний пункт Попереднього договору зазначав, що до підписання договору ним було сплачено відповідачеві вказану вище суму грошових коштів. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представником відповідача зазначалось про те, що відповідач не отримував від позивача жодних грошових коштів на виконання умов укладеного Попереднього договору, а також зазначав про те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів сплати коштів на користь відповідача. Суд критично ставиться до вказаних тверджень представника відповідача щодо неотримання від позивача грошових коштів, з огляду на таке. Пунктом 3 Попереднього договору підтверджується факт сплати позивачем на користь відповідача грошових коштів у сумі 400\~000,00 грн, яке відбулось до підписання Попереднього договору. У відповідності до п. 4 Попереднього договору у разі, якщо Сторона-2 в односторонньому порядку відмовляється від укладання основного договору у строки, передбачені у п. 1 цього договору, вона зобов`язана повідомити про це Сторону-1 у десятиденний термін у письмовій формі. При цьому платіж, сплачений за придбання об`єкта нерухомого майна у розмірі 800\~000,00 грн. залишається у Сторони-1. З вказаного вище пункту Попереднього договору також вбачається проведення розрахунку позивача з відповідачем. Представником позивача під час розгляду справи надавались пояснення та зазначалось про те, що розрахунок позивача з відповідачем проводився до підписання попереднього договору шляхом передання готівкових грошових коштів. Аналогічні пояснення були надані третьою особою під час розгляду справи. Факт проведення розрахунку позивача з відповідачем підтверджується умовами укладеного сторонами договору. Даний висновок суду повністю узгоджується з висновками, які були зроблені Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи № 916/667/18. Так, під час розгляду вказаної вище справи Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 08.09.2020р. вказано про те, що «7.22.\~Велика Палата Верховного Суду погоджується з таким висновком, але звертає увагу, що договір як документ може містити зміст одного договору, декількох договорів, зміст інших правочинів та інші відомості, які правочинами не є. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не було дотримано умов п. 3 Попереднього договору в частині проведення розрахунку в безготівковому порядку та здійснено розрахунок з відповідачем у готівковій формі. Суд вважає, що порушення встановленої законодавством граничної суми розрахунків може мати наслідком передбачені законодавством заходи відповідальності, але не впливає на чинність розрахунків і не заперечує самого факту проведення розрахунків. Даний висновок суду повністю узгоджується з висновками, які були зроблені Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду справи № 916/667/18. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що наявними в матеріалами справи доказами підтверджується факт проведення розрахунку позивача з відповідачем до укладення Попереднього договору, а саме: сплату позивачем на користь відповідача грошових коштів у сумі 400\~000,00 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] зазначалось про те, що після отримання грошових коштів та укладення Попереднього договору відповідач жодного разу не звертався до позивача з пропозицією щодо укладення Основного договору. Вказана обставина не була спростована представником відповідача під час розгляду справи. Під час розгляду справи було встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 331/3784/18 за позовом\~ [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», треті особи\~відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, про зняття арештів з нерухомого майна. З рішення, яке було ухвалене Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за результатами розгляду цивільної справи № 331/3784/18 встановлено, що станом на червень 2018 року існували арешти, які не дозволяли відповідачеві здійснити добровільний продаж нежитлового приміщення 1 в будинку [ADDRESS] . Як вже вказувалось раніше, Попередній договір передбачає платіж за придбання об`єкту нерухомого майна у розмірі 800\~000,00 грн., які Сторона-2 з дотриманням вимог ст. 1087 ЦК України та Постанови Правління Національного Банку України № 148 від 29.12.2017р. повністю сплатила Стороні-1 у рівних частках кожному до підписання цього Договору (п. 3 Попереднього договору). Тобто, до укладення сторонами Попереднього Договору відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 400\~000,00 грн. Враховуючи, що\~\~передані позивачем у справі грошові кошти не були завдатком в розумінні\~ст. 570 ЦК України, оскільки основний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення між сторонами не укладався, тому сплачені позивачем грошові кошти є авансом та підлягають поверненню відповідачем у тому ж самому розмірі. Такий самий правовий висновок міститься у Постановах Верховного суду України у справі №6-82цс13 від 25 вересня 2013 року та №6-176цс12 від 13 лютого 2016 року. Зважаючи на вказані вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 400\~000,00 грн. суми авансу. За умовами укладеного сторонами Попереднього договору відповідач був зобов`язаний укласти з позивачем основний договір у строк до 23.06.2018р. В свою чергу, у зв`язку з не укладенням Основного договору у відповідача з 24.06.2018р. виник обов`язок щодо повернення грошових коштів позивачеві, які ним були отримані від останнього в якості авансу. Крім того, відповідно до вимог ч.2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання щодо повернення позивачеві грошових коштів, отриманих в якості авансу, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 24 756,16 грн. - трьох процентів річних та 49\~742,41 грн. суми втрат від інфляції. Суд проаналізувавши вказані вище обставини, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині та наявності правових підстав для їх задоволення. Під час розгляду справи представником відповідача заявлялось клопотання про передання даної цивільної справи на розгляду до іншого суду. У задоволенні вказаного клопотання відповідача було відмовлено через його необґрунтованість. Суд дійшов до вказаного висновку у зв`язку з таким. Питання щодо підсудності даної справи Жовтневому районному суду м. Запоріжжя вирішувалось судом на стадії відкриття провадження у справі. Відкриваючи провадження у даній справі суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 27 ЦПК України\~позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1\~ст. 30 ЦПК України\~позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (ч. 1\~ст. 30 ЦПК України). Згідно з положеннями\~ст. 181 ЦК України\~до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.\~364,\~367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.\~370,\~372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо. Відповідно до ч.1\~ст.635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Отже для позовів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно, в тому числі умови про повернення сплаченого авансу, встановлюється виключна підсудність. У даному випадку, спір виник з приводу невиконання\~\~відповідачем умов попереднього договору щодо\~\~купівлі-продажу\~\~нежитлового приміщення 1 в будинку [ADDRESS] . Оскільки\~\~позов [PERSON] стосується застосування правових наслідків невиконання\~\~відповідачем зобов`язання\~\~за\~\~попереднім договором\~\~купівлі-продажу, предметом якого було нерухоме майно, а саме: нежитлового приміщення 1 в будинку [ADDRESS] ,суд вважає, що даний позов має розглядатися за правилами виключної підсудності - за місцезнаходженням нерухомого майна. Відповідно до ч. 1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі понесла судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 4\~744,99 грн., а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved