Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

16 вересня 2016 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 січня 1998 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має повнолітнього сина. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, а тому не розуміють один одного, між ними постійно виникають сварки та суперечки. Шлюбні відносини припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу неможливе. Спору щодо спільно нажитого майна немає. Позивач має намір створити іншу сімю. До початку судового засідання позивач звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просив задовольнити (а.с. 18). Відповідач до початку судового засідання звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 17). Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище Уляніч. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 23 січня 1998 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Лавріненко), [INFO], уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу у сторін народилася дитина, яка на даний час є повнолітньою. Згідно викладених позивачем обставин спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, а тому не розуміють один одного, між ними постійно виникають сварки та суперечки. Шлюбні відносини припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу неможливе. Крім того, він має намір створити іншу сімю. Спорів щодо поділу спільної сумісної власності подружжя не має. Згідно зі ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище Уляніч, яке вона отримала в звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона виявила таке бажання. На підставі викладеного та

Outcome: approved