Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

16.06.2014 р. та уточнено 23.07.2015 р., 21.11.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі [PERSON] «Страхова компанія «Провідна») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 18.02.2011 р. [PERSON] керуючи технічно справним автобусом «[PERSON] 312Д», реєстраційний номер [NUMBER], що належить йому на праві особистої власності, здійснював перевезення пасажирів за міським маршрутом № 295 «Майдан [PERSON] вул. Миколаївське шосе» в м.Кривому Розі. Приблизно о 15.45 год. [PERSON] рухався по магістральній вулиці Окружній, яка співпадає з автомобільною дорогою державного значення Н-ІІ «Дніпропетровськ Миколаїв», з боку вул. Купріна в напрямку вул. Ньютона в м.Кривому Розі, до Т-подібного виїзду з промислової зони, що примикає праворуч по ходу руху автобуса по обледенілому покриттю наближався технічно справний автомобіль «Мітцубісі Лансер», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по прилеглій території, яка застосовується лише для виїзду на головну дорогу. Внаслідок невиконання вимог п.п.1.5, 2.3 б, 16.12 ПДР України, дотримання яких є достатньою умовою для запобігання подій ДТП, водій [PERSON] виїжджаючи на дорогу по вул. Окружній з промислової зони, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення автомобіля з автобусом під керуванням [PERSON], що рухався по головній дорозі по вул. Окружна в м.Кривому Розі. Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди пасажири автобуса [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були травмовані та отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалості розладу здоровя. За фактом ДТП 24.02.2011 р. було порушено кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] за ст. 286 ч.2 КК України, вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 06.12.2013 р. [PERSON] було визнано невинним у скоєні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок суду першої інстанції залишено без змін. Згідно висновку судової транспортно-трасологічної і авто-технічної експертизи № 7803/9014 від 25.09.2013 р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз винним у ДТП є [PERSON], який порушив п.10.2, п.12.4 ПДР України. Відповідно до листа № 111/3-2478 від 11.04.2011 р. начальника відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кривого Рогу магістральна вулиця Окружна, співпадає з автомобільною дорогою державного значення Н-ІІ «Дніпропетровськ Миколаїв», та є Головною дорогою. Відповідно до листа завідувача відділу житлово-комунального господарства виконкому Центрально-Міської районної ради у місті ради перетин вул.Окружної з зазначеним поїздом не є перехрестям. У рапорті інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП старшого лейтенанта міліції [PERSON] вказано, що [PERSON] виїжджаючи з прилеглої території на головну дорогу вул. Окружна, не надав перевагу у русі маршрутному таксі під керуванням [PERSON], внаслідок чого трапилась ДТП. Відповідно до копіювання з картографічного плану м. Кривого Рогу, зїзд з вулиці Окружної є тупіковим. Висновком експертного авто-товарознавчого дослідження № 116/14 від 19.07.2014 р. встановлено вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу складає 370 879,44 грн., сума матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автобусу «[PERSON] 312Д», реєстраційний номер [NUMBER] становить на цей час 170 271 грн. Цивільно-правова відповідальність на час ДТП застрахована в ЗАТ «СК Провідна» відповідно до страхового поліса № ВС № 7097700 від 27.02.2010 р. Крім вказаної майнової шкоди у вигляді пошкодження належного йому транспортного засобу, він з вини [PERSON] зазнав і інших витрат які підлягають відшкодуванню, а саме: витрати на проведення експертної оцінки в сумі 850 грн. та 750 грн., а також послуги евакуатора в сумі 500 грн. Також йому була завдана і моральна шкода, яка він оцінює в 100\~000 грн., вона проявляється в тім, що [PERSON], запевнив його, що у нього достатньо коштів, щоб уникнути відповідальності та зробити його подальше життя нестерпним, за участі [PERSON] виїзд з промислової зони який раніше було ледве видно, перетворився на рівнозначні дороги з достатньою видимістю, тому як усі дерева та кустарники було зрубано, на ж/д переїзді на відстані 300 м, зявився знак «Головна дорога» про який [PERSON] раніше у своїх поясненнях не згадував, внаслідок неправдивих свідчень [PERSON] та фальсифікації доказів розгляд справи було затягнено до 4 років, в результаті ДТП був пошкоджений його автомобіль, він був позбавлений можливості заробляти гроші та утримувати свою сімю, іншої можливості заробляти гроші він як інвалід ІІ групи не має. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просить суд задовольнити його. Представник позивача [PERSON] просить суд задовольнити позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, позов не визнає, вказує, що позивач пропустив строк позовної давності, також не надав суду належних доказів його вини, його цивільна відповідальність застрахована, тому відшкодування має нести страховик. За матеріалами кримінальної справи на яку посилався позивач він визнаний потерпілим, а обставини зазначені в позовній заяві спростовуються матеріалами кримінальної справи, а саме: показаннями [PERSON] про те, що на момент ДТП оглядовість примикання проїзної частини праворуч була обмежена чагарником і деревами, на гілках яких був сніг, суперечать даним зафіксованим у протоколі огляду місця ДТП від 18.02.2011 р. та фототаблицею до нього, де сніг на гілках кущів та дерев відсутній, при цьому оглядовість перехрестя вул. Окружної і дороги промислової зони кущами і деревами не обмежена. Свідки [PERSON], [PERSON] при допиті і відтворенні обстановки та обставин події ДТП вказали, що бачили автомобіль «Міцубісі Лансер», який наближався праворуч до вул. Окружна, при цьому ні кущі ні дерева їм не заважали бачити вказаний автомобіль. Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 18.02.2013 р. на проїзній частині вул. Окружної зафіксовані сліди гальмування коліс автобуса під керуванням [PERSON], при цьому обидва сліди розпочинаються на зустрічній для автобуса смузі руху, приблизно по центру перехрестя. Показання [PERSON] та [PERSON] про те, що на момент ДТП на початку вул. Окружної був встановлений дорожній знак 2.3. «Головна дорога», не відповідає дійсності. Судом не взята до уваги відповідь ДП «ДПІ Кривбаспроект», згідно якої дорога, яка примикає до вул. Окружної в районі будинку №12 зазначеної вулиці відноситься до доріг промислових і комунально-складських зон, також в ході досудового слідства із потерпілими [PERSON] та [PERSON], а також зі свідком [PERSON], та обвинуваченим [PERSON] були проведені відтворення обстановки та обставин події, в результаті якої встановлено, що водій [PERSON] при наближенні до місця зіткнення мав обєктивну можливість на значній відстані бачити автомобіль під керуванням [PERSON] Просить суд відмовити позивачу в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] вважає позов позивача необґрунтованим, позивач не був за кермом автомобіля під час ДТП, а в разі визнання вини в ДТП [PERSON] шкода підлягає стягненню з страхової компанії. Просить суд відмовити в позові. Представник відповідача [PERSON] «Страхова компанія «Провідна» [PERSON] до суду не зявився, надав суду заперечення, позов не визнає, вказує, що майнова шкода в розмірі 24\~990 грн., яку просить позивач стягнути з [PERSON] «Страхова компанія «Провідна» відповідає межам ліміту відповідальності та позиція щодо розміру відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак підставою для сплати зазначених коштів є визнання [PERSON] винною особою. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] звинувачувався в тім, що 18.02.2011 р. приблизно о 15.45 год. керував технічно справним автобусом «[PERSON] 312Д», реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], та здійснював перевезення пасажирів за міським маршрутом № 295 «Майдан [PERSON] вул.Миколаївське шосе» в м.Кривому Розі. У цей час по дорозі промислової зони до зазначеного перехрестя наближався технічно справний автомобіль «Міцубісі Лансер», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], по ходу руху котрого на відстані 300 м перед перехрестям був встановлений знак 2.3. ПДР України «Головна дорога». Враховуючи те, що безпосередньо перед перехрестям інших знаків пріоритету встановлено не було, в даній дорожній обстановці водій [PERSON] відповідно до п.2.3 розділу 33 ПДР України міг розраховувати на те, що водії транспортних засобів, які рухалися по вул.Окружній, повинні надати йому дорогу тому, підїхавши до перехрестя з вул.Окружної та користуючись перевагою в русі, він почав здійснювати проїзд даного перехрестя. По ходу руху водія [PERSON] перед перехрестям були відсутні знаки пріоритету, які б встановлювали черговість проїзду перехрестя, тому він зобовязаний був розцінювати перехрестя вул.Окружної з дорогою промислової зони як нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг, однак маючи можливість бачити автомобіль «Міцубісі Лансер», який наближався до перехрестя праворуч, не дав йому дороги, чим порушив п.п. 1.5,2.3б), 16.12 ПДР України; однак вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 06.12.2013 р., який ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.03.2014 р. залишено без змін, [PERSON] визнано невинним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину а.с.4-10. Відповідно до висновку транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 7803/9014 від 25.09.2012 р., виїзд з території ел.підстанції на вул.Окружну не являється перехрестям, а водій [PERSON], не повинен був даний перетин розглядати як перехрестя, і не повинен був керуватися вимогами знака 2.3 «Головна дорога», встановленого за 300 м від даного перетину, на перехрещенні двох доріг на примикающій території. В даній дорожній ситуації дії водія [PERSON] не відповідають вимогам п.10.2 ПДР України, і з технічної точки зору, знаходяться в причинному звязку з пригодою а.с.11-18. Згідно висновку авто-товарознавчого дослідження №99/11/1 від 07.05.2010 р., сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля «Мерседес Бенс», реєстраційний номер [NUMBER], складає 98\~125,23 грн. а.с.21-26, а висновком авто-товарознавчого дослідження №116/14 від 19.07.20104 р., сума матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого автомобіля «Мерседес Бенс», реєстраційний номер [NUMBER], складає 170 271,11 грн. а.с.75-105. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 18.02.2011 р. він знаходився за кермом автомобіля «[PERSON] 312Д», в другій половині дня рухався по вул.Окружній в м.Кривому Розі, з прилеглої вулиці виїхав автомобіль «Мітцубісі Лансер» під керуванням [PERSON], сталася ДТП. За матеріалами досудового розслідування його звинувачували за ст.286 ч.2 КК України, вироком суду він був виправданий, експертиза по матеріалах кримінальної справи встановлювала порушення ПДР України водієм [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що взимку, рік не памятає, бачив як з території заводу виїжджав автомобіль чорного кольору, марку та номерний знак він не запамятав, автомобіль доїхав до перехрестя збільшив швидкість, після чого зіткнувся з маршрутним таксі. Йому відомо, що на тій дорозі по якій рухався автомобіль чорного кольору стояв знак «Дати дорогу», потім його зламали, чи був він не момент ДТП не памятає. Суд приходить до висновку, що вина [PERSON] в ДТП підтверджується висновком транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи № 7803/9014 від 25.09.2012 р., показаннями свідків, також враховуючи те, що вина інших учасників ДТП у її вчиненні відсутня, оскільки інший водій ДТП [PERSON] визнаний вироком суду невинний. Згідно з ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспорти засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоди, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.1,3 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В силу положень ст.ст.22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1194 ЦК України, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом було встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в [PERSON] «СК Провідна», ліміт з урахуванням франшизи складає 24\~990 грн., висновком авто-товарознавчого дослідження визначено вартість відновлюваного ремонту належного позивачу транспортного засобу складає 170\~271,11 грн., крім того витрати на проведення експертної оцінки в сумі 850 грн. та 750 грн., а також послуги евакуатора в сумі 500 грн. (170\~271,11+850+750+500 = 172\~371,11 24\~990 = 147\~381,11 грн.). Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір заподіяної шкоди перевищує розмір заподіяної шкоди ліміту страхованого відшкодування та підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача 147\~381,11 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При встановленні розміру моральної шкоди завданої позивачу, суд враховує характер та ступень душевних страждань, яких він зазнав, їх тривалість, тяжкості вимушених змін у його житті, порушення звичного ритму життя, нервових переживань, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості вважає необхідним стягнути на користь позивача 30 000 грн. моральної шкоди в іншій частині позову відмовити. Разом з тим, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27.07.2004 р. по справі «Ромашов поти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково». На підставі вищевикладеного аналізу, суд спростовує заперечення відповідача, крім того, вважає безпідставними його посилання на пропущення строку позовної давності, який в силу ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.03.2014 р. залишено без змін вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу за яким [PERSON] визнано невинним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину, позивач звернуся до суду за захистом свого права 16.06.2014 р. Відповідно до вимог \~ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial