Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

15 травня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, вказавши, що судовим наказом, виданим Хмельницьким міськрайонним судом 15.05.2018 року, було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % прожиткового мінімуму щомісячно і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] зазначає, що такої суми аліментів на даний час не достатньо для належного утримання та забезпечення їх з відповідачем спільного сина [PERSON] , ціни на товари та послуги зросли, а матеріальне становище відповідача [PERSON] покращилось, у зв`язку з чим, просить суд збільшити розмір аліментів до розміру ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 16 травня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 15 липня 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позову та зазначив, що він щомісячно сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , призначені судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду від 15.05.2018 року по справі № 686/9793/18. Окрім цього, відповідач стверджує, що постійно бере участь у вихованні сина, купує йому речі, одяг, ходить з ним в різні заклади дозвілля, у зв`язку з чим, ще додатково (окрім аліментів) щомісячно витрачає 1 000-1 500 грн. на утримання [PERSON] . Також [PERSON] зазначає, що передав у користування позивача [PERSON] для проживання її та сина [PERSON] 77,14 % квартири [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] . Разом з тим, на утриманні відповідача, окрім сина, ще перебуває ще малолітня донька [PERSON] , [INFO] , та мати [PERSON] , 1956 року народження, яка є інвалідом ІІІ групи та потребує матеріальної допомоги. Ухвалою суду від 16 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 11 жовтня 2019 року позивач подала до суду відповідь на відзив [PERSON] , в якому зазначила, що додаткові витрати, про які зазначає відповідач у своєму відзиві мають кількаразовий характер. Також вказує, що наявність у матері відповідача ІІІ групи інвалідності не свідчить про те, що вона не може працювати та перебуває на утриманні свого сина. До відповіді на відзив [PERSON] додала розрахунок витрат на правову допомогу, копію договору про надання правової допомоги, акт виконаних робіт та копії відповідних квитанцій про сплату цих витрат, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача 3\~600 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених ним у відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 10.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2018 року по справі № 686/9793/18 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а\~статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя\~статті 181 СК України). Відповідно дост.182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень статей\~183,\~184 СК України\~суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони збільшувати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України збільшення розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилалась позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Задовольняючи позов [PERSON] про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що згідно довідок про доходи [PERSON] № 101 від 09.07.2019 року та № 90 від 12.06.2019 року, його дохід за 6 місяців становить 3 949 грн. 03 коп. + 48\~086 грн. 82 коп. = 52\~035 грн. 85 коп., тобто в середньому 8\~672 грн. 64 коп. на місяць, з яких [PERSON] сплачує 1\~013 грн. 50 коп. аліментів на утримання сина [PERSON] . Тобто, з даного розрахунку видно, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі навіть з урахуванням перебування на його утриманні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Щодо тверджень відповідача про утримання ним матері [PERSON] , 1956 року народження, яка є інвалідом ІІІ групи, то [PERSON] на надано суду доказів потреби такого утримання. Щодо посилання відповідача на передачу в користування [PERSON] та їх сину [PERSON] 77,14 % квартири [ADDRESS] , що перебуває у власності [PERSON] , то при призначенні аліментів (визначенні їх розміру) судом може враховуватись згідно ст. 190 СК України, лише передача у власність нерухомого майна, а не у користування. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач, батько дитини, є особою молодого віку, працездатний, з нормальним станом здоров`я (доказів про незадовільний стан здоров`я відповідачем до суду не подавалось), будь-яких протипоказань до роботи немає, а тому [PERSON] має всі можливості щоб забезпечити належне виконання ним обов`язку з достатнього матеріального утримання свого сина. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, суд також враховує стан здоров`я дитини, вік та потреби на її утримання пов`язані з навчанням та розвитком її здібностей, матеріальне становище позивача, яка виховує дитину і відповідача - платника аліментів (стабільність його доходів), рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15.05.2006\~року №\~3 Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до вимог ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~судових витрат, тому з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання документів та подання їх до суду, кількістю часу участі в судовому засіданні та значенням справи для сторони. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають частковому стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved