Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

16.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з останнім з 15.06.2006 року перебуває у шлюбі. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На весні 2014 року під час проведення АТО в м. Слов`янську [PERSON] зібрав свої речі та поїхав з будинку у невідомому напрямку. Відтоді ніяких відомостей від нього не поступало. На його особистий мобільний телефон він не відповідає, у спільних друзів не з`являється. На теперішній час його місце перебування не відомо. [PERSON] не має можливості вивозити дітей за кордон, повноцінно реалізовувати всі законні права та інтереси дітей. В зв`язку з цим просить суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім з 01 серпня 2014 року. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Горелик Є.Б. просив заявлені вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення просив винести на підставі наявних у справі матеріалів (а.с.70). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 15.06.2006 року уклали шлюб, після чого прізвище чоловіка було змінено на [PERSON] (а.с.72). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.10.2010 року та серії [NUMBER] від 31.10.2008 року (а.с.11, 12). Згідно Довідки Слов`янського Відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 30.01.2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , у розшуку за Слов`янським ВП ГУНП в Донецькій області та іншими відділами не перебуває. З метою встановлення його місцезнаходження була проведена звірка з лікувальними закладами та відділеннями СМЕ м. Слов`янська, проте ці заходи результату не дали, оскільки ідентифікувати останнього серед невідомих хворих та невпізнаних трупів не виявляється можливим, у зв`язку з відсутністю схожих предметів зовнішності. Громадянин [PERSON] був перевірений за списками звільнених полонених. Наразі інформація про місцезнаходження [PERSON] та місце проживання його на території України невідома (а.с.13). З листа ДФС у Донецькій області № 5265/10/05-99-47-50 від 22.01.2019 року вбачається, що [PERSON] за період з 2014 року по теперішній час на обліку в Слов`янсько-Лиманському управлінні Головного управління ДФС у Донецькій області не значився, податки до бюджету не сплачував (а.с.47). Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-3160/0/15-19-Вих від 25.01.2019 року, відомостей про перетинання державного кордону України [PERSON] , [INFO] , в базі даних не виявлено (а.с.53). З урахуванням наведеного у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, підтверджених документально. Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо на протязі одного року у місці її постійного проживання немає відомостей про її перебування Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому було одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про [PERSON] були в липні 2014 р., то початком його безвісної відсутності слід вважати 01 серпня 2014 року. Таким чином, у суду є всі підстави для задоволення заяви та визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved