Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

16 лютого 2012 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила провести реальний розподіл будинку без врахування зведених будівель відповідно ідеальним часткам та встановити порядок користування земельною ділянкою між співвласниками згідно ідеальним часткам. 12 лютого 2013 року, з урахуванням висновків судово-технічної експертизи № 16/09/03 від 03 грудня 2012 року, проведеної ТОВ «Міський центр експертиз», позовні вимоги були уточнені. Відтак, позивач просить провести розподіл будинку та надвірних будівель та встановити порядок користування земельною ділянкою за другим варіантом зазначеної експертизи, а саме: виділити їй в будинку літ. «А-1» наступні приміщення: житлову кімнату 2-2 площею 9,9 кв.м, житлову кімнату 2-3 площею 12,4 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 11,6 кв. м, всього 33,9 кв.м.; службові будівлі: ? частину вбиральні літ. «И», а всього з урахуванням побудований нею особисто: ганок літ. «а5», огорожу № 3,5,6, зливну яму № 7, а всього по домоволодінню виділити їй майна на суму 36 090, 50 грн., що в ідеальній частці складає 44/100 частин домоволодіння. Встановити порядок користування земельною ділянкою, виділивши їй в користування земельну ділянку № 1 з боку домоволодіння № 14 з окремим в'їздом на пров. Чередниченківський площею 466 м кв, що відповідає її первісній частці та перерозподілити ідеальні частки та вважати, що з реальним виділом її частка буде складати 44/100 замість раніше належної ? частки зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 15 090, 00 грн. 17 лютого 2015 року відповідачем [PERSON] поданий позов, у якому він просить повести розподіл майна в натурі наступним чином - йому у власність переходить частина будинку, яка складається з коридору 1-1, площею 10,1 кв.м, коридору 1-2 площею 5,4 кв.м площею 15,4 кв.м, житлової кімнати 1-4 площею 11,6 кв.м, кухні 1-5 площею 8,1 кв.м та надвірних будівель: ? частини вбиральні «И» та льох «Д»; [PERSON] у власність передати частину будинку, яка складається з кімнати 1-6, житлової кімнати 2-2 площею 9,9 кв.м, житлової кімнати 2-3 площею 12,4 кв.м та надвірних будівель: ? частини вбиральні «И» та огорожі «З». Ухвалою суду справи об'єднані в одне провадження. В обґрунтуванні своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що на підставі договору дарування, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою від 16 липня 1981 року, реєстровий номер 3-2004, їй належить ? частина жилого будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Інша ? частина цього домоволодіння належить батьку відповідача - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою державною Харківською нотаріальною конторою від 17 вересня 1980 року, реєстровий номер 3-3017. Земельна ділянка за зазначеною адресою розміром 895 кв.м була надана [PERSON] на підставі договору про забудову, посвідченого Першою Харківською державною нотаріальною конторою 20 грудня 1928 року, реєстровий номер 5489. Після смерті [PERSON] спадщину по ? частині оформили її мати [PERSON] та її брат. Згодом свою частку спірного домоволодіння її мати подарувала їй. [PERSON] помер у 2004 році, спадкоємцем за законом після його смерті за законом є відповідач [PERSON], яким на момент смерті проживав разом зі спадкодавцем, однак, свої права на спадкове майно у встановленому порядку досі не оформив. У зв'язку з тим, що родина відповідача проживала з батьками та займали приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 та 1-7, її сім'я у 1981 році приїхала до спірного домоволодіння, проживала окремо та займали жилі кімнати 1-5 та 1-6. Оскільки будинок май один вхід та кухню, з дозволу відповідача у 1982 році ними були прибудовані кухня 2-1, коридор 2-4, жилу кімнату 2-5 та санітарний вузол 2-6, які на сьогоднішній день відповідно технічного паспорта є самовільними. З їх дозволу відповідачем були самовільно побудовані сіни ІІІ, кухня 1-6 та житлова кімната 1-7. Скільки будинок фактично має дві квартири, у технічному паспорті була змінена нумерація приміщень, якими вони користуються. Так, в її користуванні фактично знаходяться житлові кімнати 2-2, 2-3 (які раніше нумерувалися як 1-6 та 1-5), 2-5, кухня 2-1, коридор 2-4, санітарний вузол 2-6. З 1981 року по сьогоднішній момент вона проживає у зазначеному домоволодіння та користується ним, підтримує його у належному стані, сплачує комунальні платежі. Крім того, ними побудованим гараж з вбудованим льохом літ. «К» та сарай літ. «Ж». Враховуючи складні відносини, що склалися між нею та відповідачем, виникла необхідність виділу належної частини будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Найоптимальнішим та правильним варіантом поділу вона вважає другий варіант за судово-технічною експертизою № 16/09/03 від 03 грудня 2012 року, проведеної ТОВ «Міський центр експертиз». У судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги та просили провести розподіл домоволодіння [ADDRESS] по вказаному ними варіанту. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав та пояснив, що він є власником ? частини домоволодіння [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право спадщини за законом, виданого Другою Харківською державною нотаріальною конторою 03 грудня 2012 року. Власником іншої частини домоволодіння на підставі договору дарування від 16 липня 1981 року є [PERSON] Протягом тривалого часу користування зазначеним домоволодінням між ними утворився фактичний порядок користування. Так, відповідно Листу Харківського міського бюро технічної інвентаризації № 3783 від 25 травня 1987 року у користуванні його батька [PERSON] перебувають приміщення у житловому будинку ІІ, 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, ганок літ «а2» та надвірні будівлі льох літ. «Д», ? частини вбиральні «И» та ? частина огорожі № 1-3; у користуванні позивача [PERSON] знаходяться приміщення у жилому будинку № 2-2, 2-3, ганок «а4» та надвірні будівлі - сарай літ «Ж», ? частини вбиральні «И» та ? частина огорожі № 1-3 (дані без врахування самовільних будівель - сіней літ. «а1», сараю літ. «Ж» та навісу літ «З». За життя його батьком приміщення літ «а1» було фактично наново перебудоване в кухню, тобто є новозбудованим та відповідно до ст.. 331 ЦК України не підлягає розподілу, він же має право на збільшення своєю частки за рахунок поліпшення спільного майна відповідно до ст.. 357 ЦК України. Оскільки починаючи з 1981 року [PERSON] жодного разу не вказувала свого невдоволення стосовно фактично встановленого між ними порядку користування спірним будинком, тож він просить задовольнити його позов та залишити користування будинком у порядку, який склався протягом років. Представник 3-ї особи - Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку, причини його неявки суду не відомі. Допитана у судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що відповідно до ухвали суду від 18.04.2012 року нею 29.08.2012 р. було проведено дослідження домоволодіння № 12-а по провулку Чередниченківському у м. Харкові у присутності сторін по справі. За результатами цього дослідження та відповідно до поставлених судом питань нею був складений висновок судово-технічної експертизи № 16/09/03 від 03.12.2012 року, у якому наводилися три варіанту розподілу спірного житлового будинку та земельної ділянки, зазначалася зміна ідеальних часток відповідно до кожного варіанту розподілу. Судово-технічна експертиза нею була проведена відповідно до вимог чинного законодавства. Допитана у судовому засідання експерт [PERSON] пояснила, що відповідно до ухвали суду від 20.11.2013 року нею та експертом [PERSON] була проведена комісійна судова будівельно-технічна експертиза, за результатами якої було зроблено висновок № 11593/3228/3229 від 31.03.2014 р. Висновок було зроблено відповідно поставленим судом на вирішення експертів питань та відповідно діючому законодавству України. В результаті сторонам було запропоновано три варіанти розподілу домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Крім того, експерт пояснила, що приміщення літ «а» було переобладнано з сіней в кухню, тобто фактично наново збудовано. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, експертів, вивчивши матеріали справи та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.. 317 ЦК України. Ст. 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ст.. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу, спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Виходячи з аналізу норм ст..ст. 183, 358, 364, 379, 382 ЦК України суд приходить до висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній часткові власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розмірі часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ (поділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель ,яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У судовому засіданні встановлені наступні юридичні факти та відповідні ім. правовідносини. ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] згідно договору дарування від 16 липня 1981 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Алтуніною Л.А. та зареєстрованого за реєстровим номером 3783. ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 грудня 2012 року, виданого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Вільховим Р.М. та зареєстрованим в реєстрі за номером 1-296. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 16.09.03 від 03 грудня 2012 року, проведеного ТОВ «Міський центр експертиз», було запропоновано три варіанти розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та три варіанти користування земельною ділянкою. Позивач погодилась з другим варіантом, який, на її думку, найбільш відповідає порядку користування, що склався між сторонами та ідеальним часткам, а саме передбачає виділити їй в будинку літ. «А-1» наступні приміщення: житлову кімнату 2-2 площею 9,9 кв.м, житлову кімнату 2-3 площею 12,4 кв.м, житлову кімнату 1-4 площею 11,6 кв. м, всього 33,9 кв.м.; службові будівлі: ? частину вбиральні літ. «И», а всього з урахуванням побудований нею особисто: ганок літ. «а5», огорожу № 3,5,6, зливну яму № 7, а всього по домоволодінню виділити їй майна на суму 36 090, 50 грн., що в ідеальній частці складає 44/100 частин домоволодіння. Встановити порядок користування земельною ділянкою, виділивши їй в користування земельну ділянку № 1 з боку домоволодіння № 14 з окремим в'їздом на пров. Чередниченківський площею 466 м кв, що відповідає її первісній частці та перерозподілити ідеальні частки та вважати, що з реальним виділом її частка буде складати 44/100 замість раніше належної ? частки зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 15 090, 00 грн. При цьому перший варіант її не влаштовує, оскільки він передбачає велике відхилення від ідеальних часток, що порушує її права , як власника, третій - не відповідає фактично складеному користуванню домоволодінням та може спричинити незручності. Не погодившись із зазначеним висновком судово-технічної експертизи № 16.09.03 від 03 грудня 2012 року, проведеного ТОВ «Міський центр експертиз», відповідачем заявлено клопотання про проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. зас. Проф..М.С. Бокаріуса. Відповідно висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 11593/3228/3229 від 31 березня 2014 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. проф..М.С. Бокаріуса, проведеної за клопотанням відповідача [PERSON], експертами було запропоновано три варіанти розподілу домоволодіння та користування земельною ділянкою. Всі запропоновані варіанти розподілу домоволодіння передбачають відступ від ідеальних часток, які існують та передбачають переобладнання, компенсація не визначається у зв'язку із знесенням старих та зведенням нових споруд. За клопотанням відповідача, який не погодився з висновком комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 11593/3228/3229 від 31.03.2014 року, оскільки експерти обчислити при розподілі житлового будинку зведене власним коштом його родини приміщення літ «а», заявив клопотання про проведення додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно висновкам додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 101/13169 від 28 листопада 2014 року, проведеною Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса визначено зміну призначення приміщення літ «а» в результаті перебудови з сіней на кухню, визначено які саме перебудови були здійснені у приміщенні літ. «а» та визначено, що ці перебудови є значним поліпшенням, внаслідок яких вартість цього приміщення збільшилась. Крім того зазначено, що проведенні поліпшення відносяться до поняття реконструкції будівельного об'єкту, в результаті якої створено новий будівельний об'єкт - прибудову літ «а» до житлового будинку в порівнянні зі станом на 1981 рік. Згідно ст.. 152 ЖК України та роз'яснень Верховного Суду України, що викладені в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 20 від 22 грудня 1995 року, переобладнання і перепланування житлового будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевих рад. Відповідачем по справі не надано доказів отримання відповідного дозволу на переобладнання, реконструкцію приміщення літ. «а», її не узгоджено з виконкомом, санітарно-епідеміологічною службою, органами пожежної безпеки, газопостачання та іншими органами, що унеможливлює приймати до уваги посилання відповідача на приміщення літ. «а» як ново зведене та таке, що не підлягає розподілу. Крім того, у суду взагалі відсутні висновки щодо долі цих поліпшені у спільному праві власності.. Судом визнається право власника у спільній власності на проведення ремонту та підтримання приміщень, які знаходяться в його користуванні, в належному стані. Проте, ще право не може порушувати право власності іншого співвласника. Таким чином визнати цей об'єкт (кухня літ. «а») таким, що не підлягає розподілу, суд підстав не вбачає. Таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства щодо права власності суд вважає й посилання відповідача [PERSON] на поділ домоволодіння відповідно до порядку фактичного користування, яке склалося протягом тривалого часу, оскільки такий порядок не відповідає частці позивачки у спільному частковому праві власності, яка складає ?, при фактичному користуванні відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 16.09.03 від 03 грудня 2012 року, проведеного ТОВ «Міський центр експертиз» її частка складатиме 32/100 та 29/100 відповідно висновкам додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 101/13169 від 28 листопада 2014 року, проведеною Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. Проф.. М.С. Бокаріуса. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок» поділ права спільної власності на житловий будинок можливий, якщо кожній із сторін може бути виділена окрема частина будинку із самостійним виходом. В спірному житловому будинку є технічна можливість без збитку для будинку та споруд провести його поділ, оскільки кожній із сторін можливо виділити окрему частину. Суд вважає доцільним прийняти за основу поділу ІІ варіант, запропонований у висновку судово-технічної експертизи № 16.09.03 від 03 грудня 2012 року, проведеної ТОВ «Міський центр експертиз», який визначений з найближчим урахуванням фактичного порядку користування спірним будинком та мінімальним відступом від ідеальних часток співвласників. Згідно вищезазначеного варіанту пропонується виділити в натурі [PERSON] у власність з домоволодіння [ADDRESS] 44/100 ідеальних частин, які складаються з жилої кімнати 2-2 площею 9,9 кв.м, жилої кімнати 2-3 площею 12,4 кв.м, жилої кімнати 1-4 площею 11,6 кв.м, а всього - 33,9 кв.м у будинку літ. «А-1» та службових будівель: ? частину вбиральні літ. «И», а також особисто збудовані нею ганок літ. «а5», хвіртку № 6, огорожу № 3, частину огорожі № 5 , зливну яму № 7 на загальну суму 36 090, 50 грн. Виділити в натурі [PERSON] у власність з домоволодіння [ADDRESS] 56/100 ідеальних частин, які складаються з коридору 1-1 площею 10,1 кв.м, коридору 1-2 площею 5,4 кв.м, житлової кімнати 1-3 площею 15,6 кв.м кухні 1-5 (прибудові літ «а») площею 8,1 кв.м, а всього - 39,2 кв.м в будинку літ. «А-1» та службових будівель: льох літ. «Д», ? частину вбиральні літ. «И», а також особисто збудовані будівлі ганок літ. «а7», ворота з хвірткою № 4 та частину огорожі № 5 на загальну суму 45 576, 50 грн. Грошова компенсація, яку відповідач повинен сплатити позивачу [PERSON] складає 15090, 00 грн. Аналогічний варіант поділу запропоновано у ІІ варіанті висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 11593/3228/3229 від 31 березня 2014 року, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.. засл. проф..М.С. Бокаріуса, проте, грошова компенсація у цьому висновку не розраховувалась. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства» у справах за позовами учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Суд, з урахуванням викладеного, з метою урахування прав співвласників домоволодіння та враховуючи ідеальні частки та розподіл домоволодіння, вважає доцільним розділити земельну ділянку за ІІ варіантом, запропонованим судово-технічною експертизою № 16.09.03 від 03 грудня 2012 року, проведеної ТОВ «Міський центр експертиз» суд вважає можливим поділити земельну ділянку, виділивши у користування [PERSON] земельну ділянку № І з боку домоволодіння [ADDRESS] площею 466 кв.м, що відповідає її первісній ідеальній долі, [PERSON] - земельну ділянку № ІІ, з окремим виїздом на [ADDRESS], площею 466 кв. м., що відповідає його первісній ідеальній долі. П. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» визначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що внаслідок проведення розподілу відповідно до варіанту ІІ висновку судово-технічної експертизи № 16.09.03 від 03 грудня 2012 року, проведеної ТОВ «Міський центр експертиз» ідеальна частка позивача [PERSON] зменшилася на 6/100 часток, сторонами не заперечувався цей висновок в частині вартості будинку, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], як учаснику спільної часткової власності грошову компенсацію за зменшення ідеальної частки на 6/100 часток в сумі 15090, 00 грн. Суд вважає необґрунтованою й заяву відповідача про застосування строків позовної давності, посилаючись на ст.. 261 ЦК України - перебіг строків позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила та зазначив, що протягом тривалого часу між ними склався фактичний порядок користування житловим будинком. Проте, позивач не вимагає відновлення її права, а бажає реалізувати гарантоване їй Конституцією та законами України право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved