Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

17.02.2020 [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду із позовом до Золочівської селищної ради Харківської області (далі - відповідач, Золочівська селищна рада), в якому після уточнення просила визнати за нею в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] на земельну ділянку площею 6,2668 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території Золочівської селищної ради (колишньої Світличненської сільської ради), з кадастровим номером 6322685500:02:012:0407, яка належала йому згідно із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 031814, виданого 26.08.2004 Золочівською районної державною адміністрацією Харківської області. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , із яким вона проживала з початку жовтня 2007 року однією сім`єю в одному будинку та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] вона поховала за християнськими звичаями його тіло на місцевому цвинтарі в с. Макарове Золочівського району Харківської області. 11 червня 2015 року вона звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого. [PERSON] в останні роки життя був самотньою людиною, не перебував у шлюбі та не підтримував ніяких родинних відносин зі своїми повнолітніми дітьми, що проживали у м. Харкові. Він страждав на різні захворювання, часто хворів, потребував лікування, постійного стороннього догляду та допомоги, які вона здійснювала , як єдина його близька людина, що постійно проживала разом з ним однією сім`єю. За ініціативою [PERSON] між ним та нею був укладений договір довічного утримання від 30 жовтня 2007 року, посвідчений нотаріально державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної конторі Тихоновою Н.П., зареєстрований в реєстрі за №3193, відповідно до якого він передав їй у власність належний йому житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , а вона зобов`язалася довічно повністю утримувати його, надаючи йому необхідне харчування, одяг та забезпечуючи йому належний догляд і необхідну допомогу. Крім того, за життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 30 жовтня 2007 року секретарем Світличненської сільської ради Золочівського району Харківської області Олійник Т.В. та зареєстрований за №122 у відповідному реєстрі на користь [PERSON] , в якому зазначив про те, що на випадок своєї смерті належну йому земельну частку (пай), на яку за законом він матиме право, заповідає їй. Таким чином, вона прийняла спадщину після [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за вищевказаним його заповітом, а саме земельною часткою (пай) та земельну ділянку, так як відповідно до вищевказаного його заповіту в частині волевиявлення (заповітного розпорядження) про заповідання їй належної йому земельної частки (пай), вважаю, що це стосувалося його права - на залишку земельної частки (паю) за сертифікатом серії ХР №0218097, площею 8,53 в умовних кадастрових гектарів з числа земель, переданих у колективну власність членам КСП «Перше Травня», виданим на підставі розпорядження Золочівської райдержадміністрації за №63 від 13.02.1997, що зареєстрований 07 серпня 1997 року за №96 у книзі реєстрації сертифікатів на ім`я його померлої матері [PERSON] та на земельну ділянку площею 6,2668 гектарів, кадастровий номер 6322685500:02:012:0407, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у межах згідно з планом, розташованої на території Світличненської сільської ради Золочівського району, яка належала йому згідно із свідоцтвом про права на спадщину за заповітом, виданим 11 травня 2004 року Золочівською державною нотаріальною конторою (спадкова справа №466/03, реєстр №720) та за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 031814 від 26 серпня 2004 року. 10 грудня 2019 року вона звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер 6322685500:02:012:0407, площею 6,2668 гектарів, що за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 031814 від 26 серпня 2004 року, яка належала померлому [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори від 12 грудня 2019 року №2715/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно та реалізувати своє право на спадщину після померлого [PERSON] , зокрема, через непорозуміння та не конкретне визначення у заповіті спадкового майна, хоча на день смерті вони мали реєстрацію місця проживання за однією адресою у вищевказаному житловому будинку, вона постійно проживала разом із спадкодавцем та вела спільне господарство. Крім того, протягом встановленого процесуального строку, вона звернулася із заявою про прийняття спадщини та не заявила про свою відмову від неї, а тому вважає, що вона є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після нього, а тому вважаю, що державним нотаріусом безпідставно відмовлено їй у видачі відповідного свідоцтва про право власності на спадкове майно через відсутність в неї документу, що підтверджує факт родинних відносин між нею та померлим. У зв`язку із цим, вона звернулася до суду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, через канцелярію суду надійшла письмова заява з проханням справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив задовольнити. (а.с. 71). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу без участі представника, вирішивши справу на розсуд суду (а.с. 55). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). Батьками [PERSON] зазнаені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0218097 від 13.02.1997 у [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перше травня» (а.с. 14). В заповіті від 13.10.2007, посвідченого секретарем Світличненської сільської ради, зазначено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: належну йому земельну частку (пай), що буде належати йому на день смерті, на яку за законом матиме право, заповідає [PERSON] (а.с. 8). Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР № 031814 від 20.08.2004 [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.05.2004 мав у власності земельну ділянку, площею 6,2668 гектарів на території Світличненської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15). З договору довічного утримання від 13.10.2008 вбачаєсться, що [PERSON] передав у власність [PERSON] жилий будинок [ADDRESS] , а остання зобов`язувалася довічно повністю утримувати [PERSON] , надаючи йому необхідне харчування, одяг та забезпечуючи за ним належний догляд та необхідну допомогу (а.с.16-23). В довідці Світличненської сільської ради Золочівскього району № 398 від 21.11.2017 зазначено, що [PERSON] з 06.11.2007 проживала з померлим [INFO] [PERSON] . На момент його смерті тривалий час проживали разом, вели спільне господарство та здійснювала догляд на день смерті та похоронила його (а.с.24). В аналогічній довідці № 274 від 18.12.2018 зазначено, що на день смерті тривалий час проживала разом з [PERSON] в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] з 30.10.2007 по 22.12.2014, тобто по день смерті [PERSON] та вела з ним спільне господарство (а.с. 25). З відповіді відділу у Золочівському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 21.11.2017 вбачається, що [PERSON] не включений до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) із числа земель переданих у колективну власність членам КСП «Перше Травня», розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради. Вартість земельної частки (паю) загальною площею 8,53 в умовних кадастрових гектарах станом на 01.01.2017 становить 277372,02 грн. [PERSON] успадкував сертифікат після [PERSON] серія ХР № 0218097 зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів за № 505. Після чого спадкоємець виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР № 031814 та було зареєстровано право власності в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю № 10 (а.с. 26-27). Згідно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.2020 власником земельної ділянки площею 6,2668 га з кадастровим номером 6322685500:02:012:0407 є [PERSON] (а.с. 28). Вартість вказаної земельної ділянки 232114,22 грн (а.с. 29). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2715/02-31 від 10.12.2019 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 31). У відповіді Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області від 05.03.2020 зазначено, що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 131/2015. 11.06.2015 до Золочівської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON] . Більше заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. За даними перевірки Алфавітних книг обліку заповітів, заповіт [PERSON] Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області не посвідчувався. Згідно із даних інформаційної довідки зі спадкового реєстру виявлено заповіти, посвідчені від імені [PERSON] (а.с. 39 ). В інформації наданої в.о. старости Світличненського старостинського округу від 12.12.2017 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , по день смерті мешкав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за вказаною адресою мешкали і постійно зареєстровані: онука - [PERSON] , [INFO] , правнуки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.49). З матеріалів спадкової справи вбачається, що 23.07.2018 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , останньому постановою нотаріуса від 23.07.2018 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звяку із тим, що згідно із матеріалів справи [PERSON] не звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (а.с. 50). Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 02.07.2019 відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Світличненської сільської ради Золочівського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання заповіту недійсним. Під час розгляду справи суддом встановлено, що відсутні підстави вважати заповіт від 30 жовтня 2007 року таким, що не відповідає вимогам закону. Позивач не надав доказів того, що [PERSON] особисто не підписував заповіт, або підписуючи його не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, що свідчило б про відсутність волі спадкодавця на його укладення. При цьому судом встановлено, що при посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складений у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, прізвища, ім`я, по батькові заповідача, року його народження та посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування - секретарем Світличненської сільської ради Золочівського району Харківської області (а.с. 79-81). Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 11.11.2019 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Світличненська сільська рада Золочівського району Харківської області, про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду (а.с. 82-83). Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В частині 1 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Отже, аналізуючи заповіт [PERSON] , який не визнаний судом недійсним, суд вважає, що останній заповів належну йому земельну ділянку [PERSON] .. Остання в свою чергу звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і у такий спосіб прийняла спадщину. Проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , тому її право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. На підставі ст. ст. 15, 1216, 1218, 1236, 1268 ЦК України,

Outcome: approved