Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

15 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Богуславського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с. Саварка, Богуславського району Київської області, який помер [INFO] року в м. Донецьк, Куйбишевського району Донецької Народної Республіки. В обґрунтування своєї заяви заявник, посилається на те, що він є племінником [PERSON], який [INFO] помер в м.Донецьк, Куйбишевського району Донецької Народної Республіки, тобто на тимчасово окупованій території України, і тому [INFO] Куйбишевським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 7). При зверненні до відділу Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо державної реєстрації смерті [PERSON] із наданням свідоцтва про смерть, виданого органом, який знаходиться на території непідконтрольній державній владі України, йому було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки, заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та які не є підставою для державної реєстрації смерті (а.с. 11). Метою встановлення факту смерті є отримання відповідного свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України, оскільки факт смерті його дядька на тимчасово окупованій території унеможливлює отримання документів про даний факт в силу законодавчих обмежень. Внесення до Реєстру запису про смерть громадянина України та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких прийняття спадщини, що залишилась після померлого та інші правові наслідки. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, не дивлячись на те, що належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Представник заявника [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд заяви без його участі. Вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с.24). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, відзив на заяву не надіслав, але надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення вимог заяви не заперечував (а.с. 22). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є племінником [PERSON] та з 27.11.2014 року взятий на облік, як особа, переміщена із тимчасово окупованої території, зареєстрований та проживав разом із [PERSON] в [ADDRESS] Богуславського району Київської області, що підтверджується довідкою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення № 3224000177 від 27.11.2014 року (а.с. 14). Згідно довідки № 3224000096 від 17.11.2014 року встановлено, що [PERSON] народився в с. Саварка, Богуславського району Київської області 03.02.1943 року, проживав [ADDRESS] і перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в [ADDRESS], Богуславського району Київської області (а.с. 13). Факт смерті [PERSON] у м. Донецьк, Куйбишевського району Донецької Народної Республіки безспірно встановлений, наданою суду копією довідки про дату та причину смерті №18 від 21.02.2018 року (а.с. 10), якою встановлено, що дата смерті [INFO] року та визначена причина смерті: «ракова інтоксикація, рак нижньої долі правого легеня», висновком про ненасильницьку смерть від [INFO] року (а.с. 9), лікарським свідоцтвом про смерть № 18 від 21.02.2018 року (а.с. 8), та свідоцтвом про смерть від [INFO] року (а.с. 7), виданим Куйбишевським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Наведені документи відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування Закону України «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» від 04.02.2016 року беруться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Заявник звернувся до Богуславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для проведення реєстрації факту смерті на території України, 17.04.2018 року за вих. №543/163-67 отримав відмову, оскільки ним були наданий документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та які не є підставою для державної реєстрації смерті (а.с. 11). Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованою територією України визначена у тому числі територія Донецької області, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст .18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.ч. 1-2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Суд приходить до висновку, що заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] у м. Донецьк, Куйбишевського району Донецької Народної Республіки, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров'я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно роз'яснень, викладених у п.1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявника по оформленню спадщини. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Оскільки [PERSON] помер на території тимчасово непідконтрольній Україні, його смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦСУ на підставі довідок, виданих лікувальним закладом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні, тому вимоги заявника про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved