Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

16.05.2015 року за допомогою засобів поштового зв'язку представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» за довіреністю Проклова Т.В. звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 21.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 223351257 з додатком № 2, 3 до нього та додатковою угодою № 1 за яким останній отримав кредит у розмірі 436586,00 доларів США зі строком погашення до 21.12.2027 р. та зі сплатою 14,25 % річних. З метою забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору 21.12.2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 223351257/1 за яким вона поручилася перед банком відповідати за кредитним договором № 223351257 в тому ж обсязі, що і [PERSON] [PERSON] кошти отримав, однак договірні зобов'язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування наданими коштами не виконав, що надає банку право дострокового повернення кредиту, стягнення заборгованості та штрафних санкцій. [PERSON] як поручитель вимог банку щодо погашення заборгованості не виконала. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 490480,06 дол. США (за курсом НБУ станом на 01.04.2015 року - день розрахунку 11502435,74 грн.), яка складається з: 436660,83 дол. США (10240300,37 грн.) - заборгованість по кредиту, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 2063,18 дол. (48384,42 грн.); 35308,65 дол. США (828036,67 грн.) - заборгованість по відсоткам - в тому числі прострочена заборгованість по відсоткам - 33433,40 дол. США (784059,47 грн.); 18510,58 дол. США (434098,70 грн.) - розрахована пеня. Також просить стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Ухвалою від 17.06.2015 року було відкрито провадження у справі. Зазначена ухвала була оскаржена представником відповідача - [PERSON], проте залишена без змін Апеляційним судом м. Києва, про що 17.02.2016 року постановлена ухвала. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримує та просить його задовольнити. [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про розгляд справи у свою відсутність до суду не подавали. Через канцелярію суду було надане клопотання представника відповідача - [PERSON] про відкладення розгляду справи. Дане клопотання не впливає на можливість ухвалення заочного рішення, оскільки неявка відповідачів є другою, а поважність причин другої неявки не впливає на можливість ухвалення заочного рішення. Суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 223351257 з додатком № 2 (сукупна вартість кредиту), 3 (перелік комісій (тарифів), інших фінансових зобов'язань позичальника, що входять до сукупної вартості кредиту) до нього (а.с.12-26). За умовами договору банк надав останньому кредит у розмірі у розмірі 436586,00 доларів США зі строком погашення до 21.12.2027 р. та зі сплатою 14,25 % річних. Факт отримання [PERSON] коштів підтверджується випискою по особовому рахунку № 223351257 від 21.12.2007 року (а.с.27). З метою забезпечення виконання [PERSON] кредитного договору 21.12.2007 року між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 223351257/1 за яким вона поручилася перед банком відповідати за кредитним договором № 223351257 в тому ж обсязі, що і [PERSON] (а.с. 28-30). 22.03.2011 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору згідно якої збільшився строк погашення кредиту до 21.12.2033 р., на період з 21.04.2011 року до 20.04.2012 року сторони угоди домовилися про зменшення розміру щомісячного платежу за кредитом до розміру визначеному в графіку погашення кредиту та інших платежів, що є додатком до угоди; врегулювали питання щодо страхування за кредитним договором та порядок сплати процентної ставки (а.с.31-33). [PERSON] надала згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до вищезазначеної додаткової угоди (а.с.34). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Протягом дії кредитного договору [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 01.04.2015 р. заборгованість по кредиту становить 490480,06 дол. США (за курсом НБУ станом на 01.04.2015 року - день розрахунку 11502435,74 грн.) та складається з: 436660,83 дол. США (10240300,37 грн.) - заборгованості по кредиту, в тому числі простроченої заборгованості за кредитом - 2063,18 дол. (48384,42 грн.); 35308,65 дол. США (828036,67 грн.) - заборгованості по відсоткам - в тому числі простроченої заборгованості по відсоткам - 33433,40 дол. США (784059,47 грн.) (а.с.34-44). Відповідно до п. 16.3 кредитного договору за прострочення виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення. Банк нарахував [PERSON] пеню у розмірі 18510,58 дол. США (434098,70 грн.), що відповідає умовам кредитного договору та не суперечить чинному законодавству. 04.02.2015 року [PERSON] була направлена досудова вимога (а.с.40), проте її вимог він не виконав. Отже банком виконані зобов'язання по кредитному договору № 223351257, проте [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, що надає банку право на дострокове стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 04.02.2015 року [PERSON] була направлена досудова вимога (а.с.41), проте її вимог вона не виконала та не сплатила заборгованість за кредитним договором № 223351257, тому суд вважає законною та обґрунтованою вимогу про солідарне стягнення також і з неї як з поручителя заборгованості за цим договором. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування, що є підставою для їх задоволення в повному обсязі. Згідно статуту ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 53-55). У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: approved