Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

16.03.2018р. [PERSON] Жіхан звернулася до суду з позовом до ТОВ «Комфі Трейд», третя особа: ТОВ «АЛВА СЕРВІС», в якому просить суд зобовязати відповідача замінити їй плоскопанельний телевізор Samsung, UЕ32M5500AUXUA, S/N: 0BRT3LEK101572Н на аналогічний новий телевізор тієї ж марки; стягнути з відповідача на її користь неустойку в розмірі 3780,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що 07.02.2018р. в магазині «Комфі» TOB «Комфі Трейд», розташованому за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, селищна рада Слобожанська, комплекс будівель та споруд 17-Б «ТРЦ Караван» вона придбала телевізор плоскопанельний Samsung. Вартість товару складає 14000 грн. Під час першої спроби використання телевізору за призначенням - перегляду передач, телевізор мимовільно перезавантажувався при знаходженні в меню та при перегляді. Як зазначає позивач, вона відразу ж звернулась з цим питанням до відповідача і на підставі [PERSON] прийому - передачі товару від 10.02.2018р. вищевказаний товар, телевізор плоскопанельний Samsung, був повернутий позивачем продавцеві. Працівники магазину направили його до сервісного центру для отримання експертної оцінки, з метою встановлення причини несправності товару. Також позивач зазначає, що 18.02.2018р. з магазину їй зателефонували і сказали, що вона може прийти в магазин та отримати новий телевізор замість неробочого. Того ж дня позивач прийшла до магазину, але виявилось, що їй хотіли віддати той же телевізор, але вже після проведення ремонтних робіт. На її питання, в чому ж була несправність купленого нею 07.02.2018р. телевізора Samsung працівники магазину їй не відповіли. Того ж дня, 18.02.2018р. позивач подала письмову заяву на ім'я відповідача, в якій виразила своє обурення з приводу зухвалої поведінки його працівників та повторно пояснила, що ще 10.02.2018р. вона просила надати їй новий аналогічний телевізор Samsung замість не робочого, але так його і не отримала. До часу звернення позивача до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даним позовом, відповідач так і не надав їй експертного висновку сервісного центру щодо причин несправності товару (телевізора), у звязку з чим остання була вимушена самостійно звернутись до сервісного центру «АЛВА СЕРВІС», де і отримала копію [PERSON] оцінки технічного стану №18028761, згідно якого були виконані наступні роботи щодо телевізора Samsung, UE32М5500AUXUA, S/N: 0BRT3LEK101572Н: діагностика, тестування, заміна блоку керування ТВ. \~ \~ \~ \~ Крім того, як зазначає позивач, від працівника (експерта) третьої особи їй стало відомо, що телевізор з самого початку мав заводський брак і що магазин в такому випадку був просто зобов'язаний надати їй новий аналогічний телевізор Samsung, а не направляти його на ремонт. На даний час позивач так і не отримала новий аналогічний телевізор Samsung, а куплений нею несправний плоскопанельний телевізор Samsung, UE32M5500AUXUA, S/N: 0BRT3LEK101572Н відповідач продовжує утримувати у себе, що підтверджується [PERSON] прийому-передачі товару від 10.02.2018р. За викладеного, позивач вважаю дії відповідача такими, що грубо порушують її права та діюче законодавство України. Вважає, що їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в розмірі не менше 5000,00 грн., у зв'язку з чим просить Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська захистити її права як споживача та зобов'язати відповідача замінити їй неякісний товар - плоскопанельний телевізор Samsung, UE32M5500AUXUA, S/N: 0BRT3LEK101572Н на новий аналогічний телевізор та стягнути з відповідача моральну шкоду і неустойку. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а справу розгляну за відсутності позивача та її представника. Крім того, представник позивача просив врахувати, що позивач [PERSON] Жіхан без послуг перекладача не може розмовляти російською та українською мовами, а тому просив критично віднестись до письмових документів, наданих представником відповідача ТОВ «Комфі Трейд», на яких мається нібито підпис позивача без анкетних даних та без підпису перекладача. Також просив взяти до уваги, що згідно [PERSON] № 18028761, виданого третьою особою, телевізор Samsung мав на час його огляду та ремонту заводський брак виробника. Також представник позивача просить суд врахувати судову практику з розгляду аналогічних справ, а саме рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 201/2781/17 від 14.04.2017р. Окрім викладеного, представник позивача наголошує на тому, що позивач повернула неробочий телевізор у строк саме 14 днів, а не просто у гарантійний строк, під час якого ТОВ «Комфі Трейд» зобовязаний безкоштовно здійснити гарантійний ремонт товару. Просить суд врахувати всі обставини та задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. Представник відповідача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за наявними в її матеріалах доказами. Проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, при цьому посилалась на те, що товар був придбаний позивачем 07.02.2018р., нею використовувався протягом 3-х днів. Вимога про усунення недоліків була заявлена 10.02.2018р. і товар за вимогою позивача було направлено до авторитарного сервісного центру. Оскільки товар був введений в експлуатацію позивачем і нею використовувався протягом деякого часу, його повернення на підставі ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» є неможливим, оскільки законом передбачене повернення товару у чотирнадцяти денний строк лише щодо товарів належної якості, що не перебували у використанні. Товар же позивача перебував у використанні (що ніким не оспорюється), його товарний вигляд не збережено, що підтверджується [PERSON] прийому-передачі товару від 10.02.2018р., в якому зазначено опис зовнішніх дефектів наявні сліди експлуатації, а в самому товарі було виявлено недолік. При цьому,\~з боку\~ТОВ «Комфі\~Трейд» було\~повністю задоволено\~вимогу позивача\~щодо ремонту\~товару,\~який був\~виконаний у\~встановлені законом\~строки.\~На жаль,\~внаслідок недбалості\~сервісним центром\~до товару\~після ремонту\~не був\~долучений [PERSON]\~виконаних робіт,\~проте вказану\~прикру обставину\~було усунуто\~шляхом отримання\~вказаного [PERSON]\~на декілька\~днів пізніше,\~ніж був\~завершений ремонт\~товару.\~Після цього позивачу вже пропонували зявитись до магазину і отримати відремонтований товар разом із актом. Докази такої пропозиції наявні в матеріалах справи. Посилання представника позивача на ту обставину, що [PERSON] Жіхан не заявляла і не могла заявити вимоги про усунення недоліку в товарі, оскільки вона не володіє українською чи російською мовами не відповідає дійсності та спростовується наступним. В матеріалах справи наявний [PERSON] приймання-передачі товару, в якому описаний заявлений недолік зі слів позивача і заявлено вимогу усунути недолік за гарантією виробника. Даний [PERSON] підписаний позивачем. Крім того, в матеріалах справи також наявна Заява від 18.10.2018р., яка складена власноруч позивачем на російській мові. [PERSON] заява була написана особисто позивачем під час візиту до магазину 18.10.2018р., коли її запросили отримати товар із ремонту. [PERSON] повністю спростовує твердження представника позивача щодо того, що позивач не володіє українською чи російською мовами і не може спілкуватись без перекладача, а тому і не могла заявити вимоги усунення недоліку в товарі. Твердження представника позивача щодо факту виявлення «заводського браку» в якості достатньої правової підстави для заміни товару на аналогічний або повернення грошових коштів за товар не відповідає дійсності і спростовується наступним. Відповідно до норми ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», єдиною підставою для обміну товару або розірвання договору купівлі-продажу товару і повернення грошових коштів, сплачених за товар, є наявність в товарі істотного недоліку. Законодавство України про захист прав споживачів, як і цивільне законодавство, не містить визначення поняття «заводського браку» та не оперує ним. Натомість, наведене у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначення істотного недоліку є виключно правовим (а не технічним) поняттям, яке не є тотожним поняттю «заводського браку». Так, зокрема, законодавець зазначає, що для визнання недоліку істотним, він має обовязково відповідати всім наступним ознакам: робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення; виник з вини виробника (продавця, виконавця); після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин; та містити хоча б одну з наступних додаткових (факультативних) ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Таким чином, оскільки недолік в товарі позивача було виявлено вперше, його було усунуто у строк менше ніж чотирнадцять календарних днів і його усунення не зробило товар іншим, то відсутні правові підстави як для визнання недоліку істотним, так і застосування всіх правових наслідків у вигляді заміни товару на новий або розірвання договору купівлі-продажу. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Оскільки сторони (представники позивача та відповідача) надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, то на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін і без фіксування процесу технічними засобами та винести по справі рішення на загальних підставах, встановлених главою 7 розділу III ЦПК України. Вивчивши позиції сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 07.02.2018р. позивачем у магазині «COMFY», що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, Слобожанська селищна рада, комплекс будівель та споруд 17Б, було придбано товар телевізор Samsung UE32M5500AUXUA. 10.02.2018р. до відповідача з вимогою про усунення недоліків звернулась позивач, заявлена несправність самовільне перезавантаження при знаходженні у меню та при перегляді YOUTUBE. Товар позивача був прийнятий відповідачем 10.02.2018р. згідно акту прийому-передачі товару № WYUB1061100218 для подальшого направлення його до авторизованого сервісного центру з метою проведення діагностики зазначеного товару на предмет підтвердження наявності/відсутності недоліку, характеру такого недоліку (істотний/не істотний) та причин його виникнення, а також, за наявності підстав, для усунення даного недоліку в межах гарантійного ремонту. В даному [PERSON] прийому-передачі товару сторонами було погоджено: дата відправки товару до сервісного центру - 13.02.2018р., строк проведення ремонту - 14 робочих днів з дати відправки товару до сервісного центру, телефон для звязку - (380)935289675. При цьому, як слідує з наявних документів, вимог щодо заміни товару на аналогічний позивач не заявляла. [PERSON] прийому-передачі товару підписаний позивачем, після чого товар був опечатаний у її присутності та направлений в авторизований сервісний центр. В [PERSON] оцінки технічного стану, який було видано авторизованим сервісним центром ТОВ «АЛВА СЕРВІС» № 1802861 зазначено наступне: апарат пройшов тестування в умовах стаціонару сервісного центру, при роботі як від телевізійного цифрового сигналу, так і в інтернет мережі. Дефект, заявлений володільцем виявився періодичним і проявився лише на другий день тестування. Згідно процедури ремонту виробника, був замінений блок управління ТВ. Апарат повторно пройшов тривале тестування, і його параметри відповідають вимогам, заявленим виробником. 18.02.2018р. на телефон позивача було направлене СМС-повідомлення із запрошенням отримати товар, оскільки замовлення на сервіс за [PERSON] №WYUB1061100218 було виконано. У цей же день позивач зявилась до магазину, проте відмовилась забрати телевізор після гарантійного ремонту без акту виконаних робіт. Під час цього ж візиту позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою від 18.02.2018р., яка містила вимоги розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення сплачених за товар грошових коштів або здійснення заміни товару на новий аналогічний. 22.02.2018р. відповідач надав письмову відповідь на вказане письмове звернення позивача (вих. № 398 п-03/07 від 22.02.2018р.), якою відмовив у задоволенні вимог позивача і розяснив, що відсутність акту виконаних робіт не є підставою для розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення сплачених за товар грошових коштів або здійснення заміни товару на новий аналогічний. Позивач також було повідомлена про перелік робіт, що виконувались сервісним центром по відношенню до її товару, та запропоновано з'явитися в магазин «COМFY» для повернення товару - телевізору Samsung UE32M5500AUXUA (разом із актом виконаних робіт), який за її письмовою заявою знаходився в сервісному центрі. Як зазначає відповідач, телевізор знаходиться у ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД», у справному стані, після усунення недоліку, зберігається у магазині і готовий до видачі споживачу. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов'язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв'язку з введенням її в обіг. Згідно абзацу першого, другого, третього, четвертого частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно до абзацу п'ятого частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеній в Листі від 01.02.2013р. «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.))» законодавцем у ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» було розмежовано товари неналежної якості на такі категорії: товари, що мають недоліки; товари, що мають істотні недоліки; фальсифіковані товари. Відповідно до пункту 15 ст. 1 Закону № Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що предявляються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Відповідно до пункту 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення (1), виник з вини виробника (продавця, виконавця) (2), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин (3) і при цьому наділений хоча б однією з наступних ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Тобто, з наведених положень Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що розірвання договору купівлі-продажу товару можливе лише у випадку наявності в товарі істотного недоліку; для визнання недоліків істотними мають бути всі три обов'язкові ознаки (пп. 1 - 3) та хоча б одна із факультативних ознак (пп. а - в). Підтвердженням правильного застосування п. 12 ст. 1 Закону № 1023-XII є, зокрема, рішення (судова практика) Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.09.2011р. у справі № 6-5651св10, в якому зазначено, що «для визнання недоліків істотними мають бути три обовязкові ознаки (пп. 1-3) та хоча б одна із факультативних ознак (пп. а-в)». [PERSON] правова позиція була неодноразово висвітлена в рішеннях судів вищої касаційної інстанції, зокрема у висновках Верховного суду України, викладеними в Постанові від 02.02.2018р. у справі № 661/67/16-ц. На даний момент товар позивача телевізор Samsung UE32M5500AUXUA повністю справний, недолік усунуто, вимог щодо обміну товару споживач з самого початку не заявляв, а лише висунув вимогу усунути недолік в товарі, що і було зроблено у встановлені законодавством строки. Якщо ж споживач стверджує про існування істотного недоліку, то, як свідчить судова практика Верховного Суду України (Ухвала Верховного Суду України по справі № 6-20618св08 від 18 листопада 2009 року), саме споживач повинен підтвердити та довести обставину істотності недоліків у товарі. Проте, істотні недоліки в товарі відсутні, товар позивача передавався на гарантійне обслуговування в авторизований сервісний центр, його ремонт виконаний у межах передбачених законодавством строків, і, він у справному стані разом із актом виконаних робіт наразі зберігається у магазині для повернення власнику, відповідно у позивача відсутнє передбачене статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів» право вимагати заміни товару на такий же або аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товарів. Крім того, суд критично оцінює твердження позивача та її представника про те, що оскільки позивач звернулась до відповідача у 14-денний строк, вона має право на отримання нового товару замість товару неналежної якості. Так, з матеріалів справи вбачається, що товар був введений в експлуатацію позивачем і нею використовувався протягом деякого часу, його повернення на підставі ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» є неможливим, оскільки законом передбачене повернення товару у чотирнадцяти денний строк лише щодо товарів належної якості, що не перебували у використанні. Товар же позивача перебував у використанні, його товарний вигляд не збережено, що підтверджується [PERSON] прийому-передачі товару від 10.02.2018р., в якому зазначено опис зовнішніх дефектів наявні сліди експлуатації, а в самому товарі було виявлено недолік. За викладеного, суд дійшов висновку, що виходячи з норм Закону України «Про захист прав споживачів», вимога позивача про заміну її товару на аналогічний новий телевізор тієї ж марки є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вирішуючи вимогу про стягнення неустойки у розмірі 3780,00 гривень з відповідача на користь позивача, суд дійшов висновку, що заявлена вимога також не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно із нормою ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Таким чином, законом передбачено виплату неустойки споживачу лише у двох випадках: 1) \~ \~ \~ \~у разі затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації); 2) \~ \~ \~ \~ у разі затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів). Письмову вимогу про надання товару з обмінного фонду позивач не заявляла, а ремонт її товару був виконаний у строк 7 календарних днів, тобто відповідач здійснив усунення недоліків у межах чотирнадцяти денного строку, з чого слідує, що у позивача відсутнє право вимагати виплати неустойки. Отже, враховуючи наведену норму закону і обставини справи, відсутні підстави вважати, що відповідач порушив прийняте на себе зобовязання, а тому вимоги позивача щодо стягнення неустойки у розмірі 3 780,00 гривень є необґрунтованими. Стосовно заявленої позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень, суд дійшов висновку, що заявлена вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Згідно ст. 711 ЦК України, шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 ЦК України. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: dismissed