Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

15 січня 2018 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Словянської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року в смт. Лозівський Слов'яносербського району Луганської області. У зв'язку із тим, що позивачка протягом восьми місяців після смерті матері не могла отримати свідоцтво про її смерть відповідного державного зразка, нею був пропущений встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка не мала змоги вчасно отримати свідоцтво про смерть матері у зв'язку із тим, що її смерть настала на непідконтрольній державній владі України території в районі проведення антитерористичної операції, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку із бойовими діями на території Слов'яносербського району Луганської області, позивачка весь цей час була позбавлена можливості зібрати необхідний пакет документів для звернення до суду та отримання свідоцтва про смерть. 05 січня 2018 року постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці було відмовлено у прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], у зв'язку із порушенням нею встановленого законом шестимісячного строку для подання такої заяви. Вважає, що за наведених обставин вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері з поважних причин. У зв'язку із наведеним, за для реалізації свої спадкових прав, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким визначити їй додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року в смт. Лозівський Слов'яносербського району Луганської області, терміном у один місяць. Позивачка [PERSON], та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 05 січня 2018 року (а.с. 12), будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явились, подали до суду заяви з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача Словянської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання з проханням розгляд справи проводити у відсутності представника Ради, рішення ухвалити на розсуд суду з урахуванням наявних у справі доказів (а.с. 17). Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Словянської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серія: [NUMBER] позивачка народилась [INFO] року в м. Алчевську Луганської області, та мала прізвище [PERSON]. Її матір'ю записана [PERSON] (а.с. 9). Згідно із свідоцтвом про смерть серія: [NUMBER], виданим Бахмутським міським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 05 грудня 2017 року, [PERSON], [INFO] померла [INFO] року в смт. Лозівський Слов'яносербського району Луганської області (а.с. 8). Згідно із довідкою № [NUMBER] від 15 січня 2018 року, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованим місцем проживання позивачки [PERSON] є: [ADDRESS], а фактичне місце проживання: [ADDRESS] 05 січня 2018 року постановою приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенка В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачці було відмовлено у прийнятті її заяви про видачу спадщини після смерті [PERSON], у зв'язку із порушенням нею встановленого законом шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини (а.с. 4). Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд зазначає, що відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В обґрунтування поважності причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини, який згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлюється у шість місяців та починається з дня відкриття спадщини, позивачка зазначила, що протягом восьми місяців після смерті матері не могла отримати свідоцтво про її смерть відповідного державного зразка. Позивачка не отримала вчасно свідоцтво про смерть матері у зв'язку із тим, що її смерть настала на непідконтрольній державній владі України території в районі проведення антитерористичної операції, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку із бойовими діями на території Слов'яносербського району Луганської області, позивачка весь цей час була позбавлена можливості зібрати необхідний пакет документів для звернення до суду та отримання свідоцтва про її смерть. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»№1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року. Статтею 9 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із Наказом міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території Слов'яносербського району Луганської області. Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно із ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно із положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 1, 2, 6, 7,п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року « Про практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Відповідачами при відсутності інших спадкоємців є територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Враховуючи досліджені судом докази та обставини які були встановлені в судовому засіданні, суд приймає до уваги посилання позивачки на те, що вона не звернулась у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки Слов'яносербський район Луганської області де померла її мати розташований в районі проведення антитерористичної операції на непідконтрольній Українській владі території де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, у зв'язку із чим, позивачка була позбавлена можливості вчасно отримати свідоцтво про смерть матері. З огляду на те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після померлої, враховуючи, що порушене питання було предметом розгляду компетентного органу, яким позивачці було роз'яснено про пропуск нею встановленого законом строку та рекомендовано звернутися з цього питання до суду, суд визнає поважними вказані позивачкою причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, та відповідно до ст. 1272 ЦК України визначає їй додатковий строк для звернення із такою заявою до нотаріальної контори терміном у один місяць після набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved