Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

17.02.2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом і уточнивши свої позовні вимоги просив визнати договір дарування житлового будинку незавершеного будівництва під [ADDRESS] від 09 жовтня 1997 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., недійсним. В обґрунтування\~своїх вимог\~ [PERSON] \~зазначив,\~що він\~є власником\~житлового будинку\~незакінченого будівництва,\~який належить\~йому на\~підставі типового\~договору про\~надання в\~безстрокове користування\~земельної ділянки\~для будівництва\~житлового будинку\~на праві\~приватної власності,\~посвідченого Другою\~Сумською державною\~нотаріальною конторою\~10.02.1998\~року за\~№ 1-291,\~на підставі\~витягу з\~Рішення Ковпаківської\~районної Ради\~народних депутатів\~м.Суми\~від 23.09.1997\~року №122.\~09\~жовтня 1997\~року він\~подарував своїм\~синам \~відповідачам по\~справі 1/2\~частину житлового\~будинку незакінченого\~будівництва,\~що знаходиться\~під номером\~ [ADDRESS] \~на земельній\~ділянці 600\~кв.м.\~в рівних\~частинах кожному.\~На даний\~час позивач\~вважає,\~що передача\~майна не\~відбувалась,\~оскільки відсутні\~будь-які\~документи про\~передачу майна,\~крім того\~вона і\~не могла\~відбутись,\~оскільки житлового\~будинку як\~об`єкту права\~власності на\~момент оформлення\~Договору дарування\~ще не\~було. Також позивач на момент укладення Договору дарування від 09.10.1997 року і на даний час не є власником незавершеного будівництва житлового будинку [ADDRESS] . Тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, оскільки вважає, що Договір дарування є недійсним. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав викладених вище. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, вважаючи їх такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства та не обґрунтовані належними доказами, зазначивши також, що позивачем пропущений строк позовної давності. Тому з цих підстав відповідач позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначив також, що позивачем пропущений строк позовної давності. Третя особа - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Ровенська А.О. про день та час розгляду справи повідомлена, у судове засідання не з`явилася. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Так, на підставі типового договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Другою Сумською державною нотаріальною конторою 10.02.1988 року за р.№ 1-291, на підставі витягу з Рішення Ковпаківської районної Ради народних депутатів м.Суми від 23.09.1997 року №122, позивачу [PERSON] належить житловий будинок незакінченого будівництва за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Ковпаківської районної у м.Суми ради від 23.09.1997 року №122, наданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради №1211 від 16.06.2020 року, позивачу [PERSON] дозволено відчуження незакінченого будівництвом Ѕ частини жилого будинку (65% готовності) по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] у рівних долях по ј частині (а.с.95) Відповідно до п.4 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України в редакції 2003 року до правовідносин, які виникли до 01.01.2004 року застосовуються норми ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин. У відповідності до ст. 41 ЦК УРСР, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори). Статтею57\~ЦК УРСР передбачено, що угода, укладена внаслідок обману, насильства, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації. Згідно з ст.\~243\~ч.1\~ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Відповідно до ст.2 цієї статті договір вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Як встановлено у судовому засіданні, що згідно з Договором дарування від 09 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., [PERSON] як Даритель подарував, а обдаровані [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар 1/2 частину житлового будинку незакінченого будівництва, що знаходиться під номером [ADDRESS] на земельній ділянці 600 кв.м. Сумської міської Ради народних депутатів, в рівних частинах кожному (а.с.10-11) Цей договір повністю відповідає вимогам законодавства, чинного на час укладення зазначеного договору дарування. Факт добровільного підписання договору дарування без примусу позивач не заперечує, що свідчить про те, що він розумів наслідки договору. Ніяких доказів того, що позивач підписав зазначений договір в результаті обману він суду не надав. Будь яких доказів на підтвердження неправомірності дій нотаріуса при посвідченні договору дарування позивач також суду не надав. Згідно договору особи сторін і їх дієздатність під час посвідчення договору дарування також було провірено. Виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що договір дарування житлового будинку незавершеного будівництва під [ADDRESS] від 09 жовтня 1997 року було укладено між сторонами по справі за їх взаємною згодою, з повним розумінням вимог чинного законодавства щодо недійсності угод та з бажанням настання юридичних наслідків укладення даного договору. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, судом встановлено, що Договір дарування укладений 09.10.1997 року, а з позовом до суду [PERSON] звернувся 17.02.2020 року, тобто більше ніж через 22 роки. Отже, позивачем безпідставно пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду. Тому суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визнання договору дарування недійсним є необґрунтованим і в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed