Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

15.06.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому, відповідно до остаточно уточнених позовних вимог, вказав, що 11.04.2018 р. наказом № 1418 його було звільнено з посади кері\-вника групи відділу інформаційних технологій ПАТ «Запоріжжяобленерго» за власним ба\-жанням у зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю на підставі ст. 38 КЗпП України. Згідно з повідомленням ПАТ «Запоріжжяобленерго» та довідки про заборгованість із за\-робітної плати нарахована сума, належна при звільненні, складає 188300,36 грн. До цієї суми входить сума невиплаченої заробітної плати, грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, грошової компенсації за всі невикористані дні соціальної відпустки, вихідної допомоги. Після його звернення до суду, відповідач в жовтні 2018 року сплатив 12407,69 грн. Згідно з даними, що містяться в довідці ПАТ «Запоріжжяобленерго» про заборгованість із заробітної плати розмір середнього заробітку складає 20519,92 грн. Повний розрахунок відповідачем не здійснений. Невиплата належних сум відбувається із вини відповідача, а отже, стягненню з відповідача підлягає сума середнього заробітку за шість місяців (період від дня звільнення до 11.10.2018р.) в розмірі 123119,52 грн. (20519,92 грн. х 6 = 123119,52 грн.). Просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» суму невиплаченої заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, вихід\-ної допомоги в розмірі 175892,67 грн. та компенсацію за затримку розрахунку при звільнен\-ні в розмірі 123119,52 грн., а всього 299012,19 грн. 04.07.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 08.08.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив у якому вказано, що вивчивши та проаналізувавши зміст позовної заяви, надають довідку про невиплачену зарплату за період з вересня 2017 по березень 2018 (станом на 24.07.2018.). Сума заборгованості, яка зазначена в довідці є сумою без урахування податків та зборів. Щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні повідомляють, що розмір стягуваної суми середнього заробітку має бути зменшений на суму обов'язкових платежів, утримуваних з позивача при виплаті заробітної плати, а саме: ПДФО-18%, та військовий збір - 1,5%, оскільки середній заробіток обчислюється з врахуванням вказаних податків. Вже доволі довгий час, на підприємстві існує складна економічна ситуація, яка з липня 2018 року спричинила затримку своєчасної виплати заробітної плати його працівникам. А саме, протягом 2015-2018 років відповідач знаходиться в тяжкому фінансовому становищі, що, як наслідок, ускладнило виконання ним зобовязань. Затримка виплати спричинилася не з вини відповідача, а внаслідок певних значущих, не залежних від нього обставин. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить у позові відмовити. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON],\~перебував у\~трудових відносинах\~з ПАТ\~«Запоріжжяобленерго» до\~11.04.2018\~року,\~був звільнений\~на підставі\~ст.\~38\~КЗпП України,у\~зв'язку\~з невиконанням\~власником або\~уповноваженим ним\~органом законодавства\~про працю (наказ 1418-к від 10.04.2018 року). Відповідно до\~ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розрахунок при звільненні з [PERSON] у день звільнення у повному обсязі не проведено, згідно довідки № 1015 від 22.06.2018 року, наявна заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у загальному розмірі 188300,36 грн. за період з вересня 2017 року по квітень 2018 року. Зазначена обставина не заперечується відповідачем та визнається і, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання, ці обставини в силу положень\~ст. 82 ЦПК\~не підлягають доказуванню. Після звернення позивача з позовом до суду, під час судового провадження, заборгованість з заробітної плати частково була погашена у сумі 12407,69 грн., що підтверджено позивачем, залишилось непогашеною сума в 175892,67 коп. Таким чином відповідачем порушено трудові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама пособі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до п. 21\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р., при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з такого, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньоденний заробіток позивача становить(з розрахунку\~заробітку, за повні відпрацьовані місяці, за лютий та березень 2018 року\~складає: 41024,29 грн.\~(23593,97 грн. + 17430,32 грн.) : 41 робочі дні) 1000,59 грн., при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки день слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки виходячи з кількості робочих днів, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно положень Порядку(висновок ВС від 01.03.2018 року по справі 6-2807цс16) Затримка у розрахунку при звільненні з 12.04.2018 року до 25.10.2018 року (дата, визначена позивачем в уточненій позовній заяві) склала 135 робочих днів, таким чином середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 135079,65 грн.(1000,59 х 135 = 135079,65 грн.). Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду. Так як позивачем розрахована сума затримки розрахунку при звільненні в розмірі 123119,52 грн., суд розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вважає за можливе стягнути з відповідача саме суму в 123119,52 грн., як затримку розрахунку при звільненні. Позивач на підставі п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved