Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

15 червня 2018 року [PERSON] (далі - позивач), в особі свого представника, яка діє на підставі письмової нотаріально посвідченої довіреності - [PERSON] (далі - представник позивача), звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» про визнання втратившим право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому більше ніж 6 місяців без поважних причин, зазначивши підстави позову ст.ст.71, 72 Житлового кодексу України (далі - ЖК України), у спосіб захисту визначений ст.16 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 24 вересня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] року у подружжя [PERSON] народилася донька - [PERSON] та [INFO] року народився син - [PERSON]. 20 серпня 1999 року сім'я [PERSON] на трьох осіб: чоловік - [PERSON], дружина - [PERSON] та донька - [PERSON] отримали на підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 19 серпня 1999 року № 151 квартиру [ADDRESS] та сім'я [PERSON] відразу вселилися у вищеназвану квартиру та зареєстрували своє місце проживання в ній. Згодом, після народження за вищевказаною адресою був зареєстрований четвертий член їхньої родини - [PERSON], [INFO]. 21 лютого 2014 року [PERSON] змінив ім'я з «[INFO]» на «[INFO]». В середині серпня 2016 року відповідач по справі повідомив батьків, що він їде на заробітки до Росії, та зібравши всі свої речі, документи та поїхав. З того часу відповідач в квартирі не з'являється та жодних відомостей про його місцезнаходження позивачці не відомо. Відповідач лише іноді телефонує батькам, але при цьому не зазначає своє місце знаходження, пояснюючи це тим, що він хоче жити самостійно та без допомоги та втручання в його життя батьків. На даний час у цій квартирі зареєстровані: позивач та відповідач, який повністю припинив проживання в квартирі та повністю припинив виконувати обов'язки члена сім'ї, передбачені ст.64 ЖК України, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг. Усі обов'язки, пов'язані з договором найму жилого приміщення, покладені тільки на позивача, і позивач їх виконує. Плату за комунальні послуги, світло, квартирну плату проводить саме позивач. Відповідач не пропонував позивачу вирішити питання щодо користування ним квартирою по окремим особистим рахункам. Відповідач повністю втратив зацікавленість до цієї квартири. Після того, як в 2016 році [PERSON] покинув квартиру, він жодного разу не приїздив до м. Енергодар та не цікавився квартирою, тобто, з 2016 року відповідач перестав фактично користуватися цією квартирою, а також і намір відноситись до цієї квартири, як до свого постійного місця проживання. У зв'язку з тим, що у квартирі до теперішнього часу зареєстрований відповідач, позивач зазнає зайві витрати по сплаті за комунальні послуги та вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла та не має можливості здійснити приватизацію квартири. Позивач вважає, що відповідач не користується житлом без поважних причин, оскільки ніяких перешкод щодо проживання в цій квартирі не чинилося і не чиниться. Владнати з ним питання про зняття з реєстрації місця проживання за даною адресою в добровільному порядку не має змоги, оскільки позивачу, навіть, невідомо де він знаходиться. Сторона позивача зазначаючи також на те, що іншого шляху, ніж вирішення зазначеного питання у судовому порядку, не має, просить суд: визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] - [PERSON], [INFO], у зв'язку з відсутністю в ньому більше ніж 6 місяців без поважних причин. Ухвалою суду від 20 червня 2018 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.16). Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року справу призначено до розгляду по суті (а.с.29). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі за участю її представника [PERSON], позовні вимоги підтримує (а.с.26). Представник позивача за письмовою довіреністю (а.с.12) - [PERSON] надала до суду, письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.45). В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» - не з'явився повторно, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.20, 24, 33, 41), заяв або клопотань про відкладення слухання справи, розгляд справи у відсутності, заперечень на позову заяву - до суду не надав. Відповідач -[PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, клопотань або заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи у відсутності, відзиву або заперечень на позовну заяву до суду не надав, електронна поштова адреса або місце роботи - суду не відомі. Згідно ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Відповідач викликався судом за адресою зареєстрованого місця проживання зазначеною у довідці з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.15) рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв'язку «Укрпошта», однак о суду повернулися поштові конверти з відповідною відміткою, які свідчить про неотримання поштових відправлень відповідачем (а.с.25, 34, 42). Також, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач викликався до суду через оголошення розміщене на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с.32, 44). Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив на їх підставі наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 20 серпня 1999 року сім'я [PERSON] на трьох осіб: чоловік - [PERSON], дружина - [PERSON] та донька - [PERSON] отримали на підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 19 серпня 1999 року № 151 квартиру [ADDRESS], що підтверджується корінцем ордену на житлове приміщення № 298 від 20.08.1999 року. (а.с.5). Відповідно до інформаційного листа з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, у спірній квартирі зареєстрований і відповідач - [PERSON], [INFO] народження (а.с.15). Згідно довідки №02-19/217 з КП «Енергодарське БТІ», спірна квартира не приватизована (а.с.46). Згідно акту про фактичне не проживання від 14 червня 2018 р., відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 2016 року не проживає (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно частин 1 та 2 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено ст. 71 ЖК України, а їх права та обов'язки - ст.78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадинами. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. З наявних у справі доказів, судом не встановлено наявності поважних причин відсутності відповідача понад встановлені строки. Встановлено, що отримання такого рішення, необхідне позивачу для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, оскільки вона самостійно несе усі витрати по утриманню спірної квартири, що також підтверджується відповідними квитанціями (а.с.7-9) . Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72 ЖК України). Відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців без поважних причин, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири, доказів на спростування зазначеного - суду не надано, у зв'язку з чим, суд вважає, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, саме рішення суду про визнання особи втратившим право користування житловим приміщенням, що набрало законної сили, і є підставою для знання такої особи з реєстраційного обліку місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved