Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

15.04.2019 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, яка підписана представником позивача - адвокатом Максимовим М.І., в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду в сумі 72 322, 00 грн.; вартість кошторисної документації на капітальний ремонт квартири [ADDRESS] в сумі 2700 грн., моральну шкоду в сумі 30000 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що вона є власницею 2/з часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Власником 1/3 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] є донька позивача, [PERSON] . Будь-які речі, що знаходяться у квартирі належать на праві власності [PERSON] , як наслідок, матеріальну шкоду, внаслідок залиття квартири, було завдано виключно майну позивача. Доньку позивача залучено до розгляду справи у якості третьої особи. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Зазначена квартира розташована над квартирою позивача. В ніч з 13 на 14 грудня 2018 р. з квартири, яка належить на праві власності відповідачу, квартиру позивача було залито гарячою водою. Відповідно до заяви [PERSON] інженером дільниці № 18 КП «Жилкомсервіс» та майстром КП « ХТМ» було складено акт залиття квартири [ADDRESS] гарячою водою з [ADDRESS] , яке відбулося в ніч з 13 на 14 грудня 2018 р. Внаслідок залиття, квартира позивача потребує термінового капітального ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо, зважаючи на сирість та те, що пошкоджена електропроводка б`є струмом. За результатами розробки зведеного кошторисного розрахунку було встановлено, що витрати по зведеному кошторисному розрахунку на капітальний ремонт квартири [ADDRESS] після завданих збитків, спричинених залиттям квартири складають 72 322,00 грн. Позивач має проблеми зі здоров`ям, а саме ознаки латерального епікондиліта правого ліктьового суглоба з локальною петрифікацією сухожильних ентазисів. Зазначене захворювання значно ускладнювало можливість позивача власноруч ліквідовувати негативні наслідки залиття квартири, що полягали у довготривалому, складному прибиранні води у всіх кімнатах. Через те, що позивач змушена була все це робити власноруч, стан її здоров`я значно погіршився, що потягло за собою душевні переживання, занепокоєння власним здоров`ям та вимушене додаткове лікування. Крім того, безпосередньо після залиття квартири стан вологості підвищився настільки, що всі мешканці вищевказаної квартири перебували під загрозою ураження електричним струмом. Тому, позивач разом із членами сім`ї вимушені були перебували в квартирі майже три доби без електропостачання, поки [PERSON] , незважаючи на незадовільний стан здоров`я, не знайшла майстрів, і не оплатила їхні послуги з тимчасового відновлення електропостачання, шляхом прокладки проводів у кімнатах поверх шпалер. До того ж, [PERSON] , через відсутність електропостачання, всі продукти харчування, що знаходилися в холодильнику та в морозильній камері, передавала на зберігання родичам, які проживають на значній відстані від позивача, з метою збереження поживних цінностей цих продуктів. Унаслідок необхідності несення значних витрат на проведення в квартирі капітального ремонту, позивач разом з членами сім`ї, змушені відмовитися від поїздки у відпустку в цьому році, які необхідні позивачу для підтримання свого здоров`я. У зв`язку з тим, що пошкодження квартири та майна позивача мають значний характер, а відповідач відмовляється від добровільного відшкодування завданих збитків й взагалі не визнає своєї провини, позивач вважає, що їй спричинено моральну шкоду, компенсацію якої вона оцінює на суму 30 000 грн. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.02.2019 р. по справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.04.2019 р. задоволено клопотання позивача про забезпечення позову. В підготовче засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про проведення підготовчого судового розгляду за його відсутності, вважав можливим призначити справу до розгляду. Відповідач та третя особа в підготовче судове засідання повторно не з`явились, про час та місуе судового розгляду повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили, будь-яких заяв до суду не подавали. Ухвалою суду від 11.06.2019 р. закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 25.07.2019 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , є власницею 2/3 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.07.2006 р. та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.02.2014 р. (а.с.22, 23, 24). Власником 1/3 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] є [PERSON] . [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2019 р.(а.с.31-32). Зазначена квартира розташована над квартирою позивача. В ніч з 13 на 14 грудня 2018 р. квартиру [PERSON] було залито гарячою водою, що підтверджується доданим до позовної заяви Актом залиття від 14.12.2018 р. (а.с.28). Інженером дільниці № 18 КП «Жилкомсервіс» та майстром КП « ХТМ» було складено акт залиття квартири [ADDRESS] гарячою водою з вище розташованої квартири [ADDRESS] , яке відбулося в ніч з 13 на 14 грудня 2018 р. Згідно вказаного акту, позивачу завдано наступну майнову шкоду: 1.Залито стіни і стелю над вхідними дверима в квартиру площею 1,5 м2. 2 В коридорі на стіні і стелі є сліди залиття площею 1,5 м2. З.В кімнаті площею 12,9 м2 на стелі та стінах є сліди залиття площею 1,5 м2. 4.В кімнаті площею 14,6 м2 на стелі та стінах є сліди залиття площею 20 м2. 5.В кімнаті площею 16,1 м2 на стелі та стінах відшарувались шпалери, є сліди залиття площею 15 м2. Є сліди потьоків на балконі, розбухло вікно, погано зачиняється. На кухні у навісній стелі провисають пластикові панелі площею 4 м2. На з`єднанні пластикових панелей є сліди залиття та виступу води. На підлозі здійнявся лінолеум площею 1 м2. У квартирі верхнє та нижнє освітлення відсутнє. Відповідно до Договору між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] про розроблення кошторисної документації на капітальний ремонт квартири [ADDRESS] було складено зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, а саме квартири [ADDRESS] після завданих збитків, спричинених залиттям квартири (а.с.34) За результатами розробки зведеного кошторисного розрахунку виконавцем Договору було встановлено, що витрати по зведеному кошторисному розрахунку на капітальний ремонт квартири [ADDRESS] після завданих збитків, спричинених залиттям квартири складають 72 322,00 (сімдесят дві тисячі триста двадцять дві) гривні (а.с.57-68). Частиною 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно із ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. В порядку ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно ст.. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом Української РСР. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватися правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири Утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньо квартирних мереж водопостачання є обов`язком власника квартири, що передбачено п.7 вищевказаних Правил, п. 3.7, 5.3 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» №76 від 17 травня 2006 року, сг.151 ЖК України, ст.10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду». Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Також, згідно п. 3 ППВСУ № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 Постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З положень ч.ч.1,2 ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина його є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Внаслідок залиття квартири позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням її майна. Позивач має певні захворювання, що значно ускладнювало її можливість власноруч ліквідовувати негативні наслідки залиття квартири, що полягали у довготривалому, складному прибиранні води у всіх кімнатах. Через те, що позивач змушена була все це робити власноруч, стан її здоров`я значно погіршився, що потягло за собою душевні переживання, занепокоєння власним здоров`ям та вимушене додаткове лікування. На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, враховуючи розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у сумі 10 000 грн. У зв`язку з порушенням прав та інтересів, [PERSON] звернулась до адвоката для отримання правової допомоги, складання необхідних процесуальних документів, захисту своїх інтересів у суді та інших підприємствах, установах та організаціях. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 30.09.2009 року N 23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України ( про надання правової допомоги): П.3.2. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. При цьому у передбачених законом випадках, зокрема для захисту прав і свобод дітей, неповнолітніх батьків та для захисту від обвинувачення, відповідні державні органи, їх посадові та службові особи під час здійснення своїх повноважень зобов`язані забезпечити надання зазначеним особам необхідної правової допомоги. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Крім того, гарантування кожному права на правову допомогу є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року ( 995_015 ), Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ( 995_004 ), Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ( 995_043 ) тощо. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги, акт частково наданих послуг, рахунок витрат на правову допомогу на суму 8 000 тисяч (вісім тисяч гривень). Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами ( ч.2 ст.137 ЦПК України). Крім того, позивачем було сплачено 2700 грн. за виготовлення кошторисної документації. Згідно ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8 000 грн. та вартості кошторисної документації на капітальний ремонт квартири в сумі 2700 грн. підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди в сумі 72 322 грн., вартості кошторисної документації на капітальний ремонт квартири [ADDRESS] в сумі 2700 грн., завданої моральної шкоди в сумі 10 000 грн. та витрат на правову допомогу адвоката в сумі 8000 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі з ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial