Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

15 травня 2019 року на адресу суду надійшла позовна заява АТ «МегаБанк» до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 126-604-850-2-17-Г від 29.11.2017 року, в якій поставлено питання про стягнення з відповідача на користь АТ «МегаБанк» заборгованості в сумі 173361,82 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2600,43 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 126-604-850-2-17-Г від 29.11.2017 року відповідачу було надано ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого є позивач, кредит в розмірі 116 822,43 грн. строком користування з 29.11.2017 року по 26.11.2021 року включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15,00 % річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,50 % в місяць від суми кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 05.03.2019 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 173361,82 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] на користь АТ «МегаБанк» заборгованості за кредитним договором. Ухвалою від 24 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи по суті на 09.07.2019 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до кредитного договору № 126-604-850-2-17-Г від 29.11.2017 року, [PERSON] було надано ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого є позивач, кредит на споживчі цілі в розмірі 116822,43 грн. строком користування з 29.11.2017 року по 26.11.2021 року включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 15,00 % річних та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 2,50 % від суми кредиту. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Із долученого до справи розрахунку заборгованості за кредитним договором від 29.11.2017 року вбачається, що отриманий кредит відповідач за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 05.03.2019 року має заборгованість перед АТ «МегаБанк» в сумі 173361,82 грн., з яких: 101875,04 грн. - заборгованість за кредитом; 4313,89 грн. - залишок нарахованих та несплачених відсотків; 14602,80 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; 52570,09 грн. - штраф. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що між ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір № 126-604-850-2-17-Г від 29.11.2017 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з [PERSON] підлягає стягненню на користь АТ «МегаБанк» заборгованість в сумі 173361,82 грн., з яких: 101875,04 грн. - заборгованість за кредитом; 4313,89 грн. - залишок нарахованих та несплачених відсотків; 14602,80 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісії; 52570,09 грн. - штраф. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2600,43 грн.

Outcome: approved