Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

17.06.2015 року ТОВ «[PERSON] - ЕКСПРЕС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 23338 грн. 94 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач працював водієм на підприємстві ТОВ «[PERSON] ЕКСПРЕС». До обовязків [PERSON] відносилось отримання та доставка ввіреного вантажу по Україні. За весь період роботи відповідачем була нанесена матеріальна шкода підприємству в загальному розмірі 23338,94 грн., яку відповідач визнав та зобовязався відшкодувати. За проханням [PERSON] його було звільнено з посади водія автотранспортних засобів за власним бажанням. 31.01.2014 року відповідача було знову прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів, однак з 14.05.2014 року по 16.05.2014 року відповідач не зявився на роботу без поважних причин, в результаті чого його було звільнено з посади водія ТОВ «[PERSON] - ЕКСПРЕС». 20.04.2015 року позивач, листом звернувся до відповідача з проханням повернути борг в строк до 20.05.2015 року, однак до теперішнього часу борг не повернуто, у звязку з чим ТОВ «[PERSON] - ЕКСПРЕС» змушено звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме судова повістка була направлена відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідно до довідки Ізмаїльського РВ ГУ ДМС України в Одеській області, місце реєстрації зазначене за адресою: [ADDRESS], тобто вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяв про розгляд справи до суду не направляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Так, судом встановлено, що [PERSON] було прийнято на посаду водія вантажного автомобілю, з посадовим окладом згідно штатного розпису з 28.09.2012 року, що підтверджено наказом про прийняття на роботу № 345 від 27.09.2012 року. Між ТОВ «[PERSON] - ЕКСПРЕС» та [PERSON] 28.09.2015 року був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. В судовому засіданні було встановлено, що під час прийому на роботу працівників, відділ кадрів ТОВ «[PERSON] - ЕКСПРЕС» під підпис ознайомлює водіїв з робочою Інструкцією для водіїв вантажного автомобіля, затвердженою наказом № 12 від 01.07.2008 року. За весь період роботи відповідачем була нанесена матеріальна шкода підприємству в загальному розмірі 23338,94 грн., яку [PERSON] визнав та зобовязався повернути, що підтверджено відповідною розпискою від 23.01.2014 року. Згідно наказу про звільнення працівника № 277-3/1 від 02.12.2013 року, [PERSON], водія автотранспортного засобу ТОВ «[PERSON] ЕКСПРЕС», звільнено 02.12.2013 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. [PERSON] був прийнятий в ТОВ «[PERSON] - ЕКСПРЕС» на посаду водія автотранспортних засобів з 31.01.2014 року, з посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказом № 81/1 від 28.05.2014 року, [PERSON] був звільнений з 14.05.2014 року, за п. 4 ст. 40 КЗпП України. В квітні 2015 року ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС», листом, звернулося до відповідача з проханням повернути борг в строк до 20.05.2015 року, в іншому випадку воно буде змушено звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів, але по закінченні зазначеного строку відповідач в добровільному порядку кошти не повернув ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС». Відповідно до\~ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до\~ст. 130 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Відповідно до\~ст. 134 Кодексу законів про працю України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: - між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до\~статті 1351 цього Кодексу\~укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; - майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; - шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; - відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків. Відповідно до\~ст. 135-3 Кодексу законів про працю України, розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. Згідно п. 1 Договору про повну матеріальну відповідальність, в порядку та на умовах, визначних Договором, та на підставі п. 1 ст.\~134\~та ст.\~135 Кодексу законів про працю України, працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення цілісності всіх переданих йому під звіт роботодавцем в установленому порядку товарно-матеріальних цінностей та коштів, також за незабезпечення цілості тих товарно-матеріальних цінностей й коштів, що будуть передаватись йому під звіт роботодавцем протягом усього строку дії цього договору. Згідно п. 3 Договору, у випадку виявлення недостачі переданих працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних цінностей, він зобов'язується відшкодувати недостачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям. Згідно п. 7 Договору, відшкодування провадиться у судовому порядку на підставі ч. 3\~ст. 136 Кодексу законів про працю України. Відповідно до п. 8 Інструкції для водіїв вантажного автомобіля, водій несе повну матеріальну відповідальність за ввірені йому матеріальні цінності, які виражаються в виді прийнятого до перевезення вантажу, цілісності контейнера (наявності пломби відправника), грошових коштів, отриманих від роботодавця для забезпечення належного перевезення. Водій несе повну матеріальну відповідальність на випадок виявлення недостачі, пошкодження, знищення, зниження якості чи псування переданих водію товарно-матеріальних цінностей, якщо не доведе, що ці обставини виникли не по його вині. Відповідно до п. 9 Інструкції, у випадках перерахованих в п. 7, 8 даного розділу, водій зобов'язується відшкодувати шкоду, яка виникла відповідними матеріальними чи грошовими засобами. Відповідно до п. 1.23 Інструкції, дбайливо відноситись до ввіреного транспортного засобу і матеріальним цінностям, які знаходяться в його віддані. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ЛАМАН ТРАНС-ЕКСПРЕС» до [PERSON] про стягнення боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON]І на користь ТОВ «[PERSON] - ЕКСПРЕС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved