Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

17.06.2015 року прокурор Новотроїцького району Херсонської області звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16.02.2012 року відповідача було позбавлено батьківських прав щодо його малолітньої доньки: [PERSON], [INFO]. З 29.09.2010 року по теперішній період 2015 року неповнолітня виховується у дитячому будинку інтернатного типу «Радість» Херсонської обласної ради та у відповідності до інформації, наданої Новотроїцькою селищною радою власного житла та майна не має. Водночас встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/6 частина житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Белінського, 48, смт. Новотроїцьке, Херсонської області. Просить накласти заборону на відчуження 1/6 частини будинку належного на праві приватної власності відповідачу [PERSON] до досягнення дитиною повноліття - до січня 2016 року. У судовому засіданні прокурор Макаренко В.С. позовну заяву підтримав у повному обсязі, наполягав на її задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявляється, про причини неявки суд не повідомляє, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що вбачається з поштових повідомлень. Представник служби у справах дітей Новотроїцької РДА Херсонської області [PERSON] проти накладення заборони на відчуження будинку належного відповідачу не заперечувала. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, на підставі копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.1980 року та довідки КП «Генічеське бюро технічної інвентаризації» № 163 від 11.06.2015 року, 1/6 частина житлового будинку по вул. Белінського, 48 в смт. Новотроїцьке, Новотроїцького району, Херсонської області належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до копії свідоцтва серії І-КГ № 112917 від 20.10.2010 року батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON]. У відповідності до копії рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області № 2-692/10 від 16.09.2010 року, малолітню дитину [PERSON] відібрано у батьків [PERSON] та [PERSON] та передано службі у справах дітей Новотроїцької державної адміністрації Херсонської області. Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області № 2118/2-1096/2011 від 16.02.2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратіфікованої Верховною радою України 27.02.1991 року, № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишились без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави. Як вбачається з копії довідки Новотроїцької селищної ради Херсонської області № 1667 від 24.11.2009 року, до відібрання [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON] рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16.09.2010 року, вона проживала за адресою: [INFO]. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Як вбачається із ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Нормою ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Оскільки при винесенні рішення суду від 16.02.2012 року про позбавлення [PERSON] батьківських прав питання про заборону на відчуження належного йому житла не вирішувалося, суд з метою захисту житлових прав дітей вважає необхідним позовні вимоги прокурора задовольнити та накласти заборону на відчуження 1/6 частини вищезазначеного житлового будинку. Виходячи зі змісту ст. 88 ЦПК України, суд вважає можливим покласти оплату судового збору на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved