Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

16.01.2020 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю. Свій позов обґрунтувала тим, що з 24.09.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З вересня 2019 року шлюбні стосунки між ними припинені, разом вони не проживають, спільне господарства не ведуть, вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Діти проживають разом із нею, у зв`язку з чим просить визначити місце проживання малолітньої доньки разом з нею. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Представником третьої особи [PERSON] надано до суду висновок Органу опіки та піклування щодо вирішення питання визначення місця проживання малолітньої [PERSON] заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] з огляду на наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 24.09.2004 року відділом РАЦС Краматорського МУЮ Донецької області, актовий запис №664. Від шлюбу у них народилися: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю суд виходить з наступного. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] , донькою [PERSON] та матір`ю [PERSON] в приватному будинку за адресою [ADDRESS] , де створені всі необхідні умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку дітей. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем зі згоди відповідача, яка займається її вихованням. Будинок, у якому позивач спільно проживає з донькою, належить її матері [PERSON] на праві приватної власності. Згідно висновку Орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в родині матері [PERSON] .. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved