Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

15.09.2020 року Обласний фонд підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що на підставі поданої в установленому порядку заяви від 01.07.1999 року, між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, створеним розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 26 травня 1998 року № 252 та [PERSON] , укладено Кредитну угоду № 0083-99 від 15.11.1999 року. Дана Кредитна угода укладена відповідно до діючого законодавства та на підставі Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 № 1597, якими встановлено порядок надання, використання та погашення довгострокових кредитів, які надаються Фондом. Згідно умов вищевказаної Кредитної угоди, Фонд взяв на себе зобов`язання по наданню відповідачу [PERSON] кредиту на будівництво об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: с. Райозеро, Оржицький район, Полтавська область, а відповідач [PERSON] щоквартально його погашати по 400 гривень у квартал, починаючи з другого кварталу 2003 року по третій квартал 2019 року. Відповідно до п. 1.1 Кредитної угоди [PERSON] взяв на себе зобов`язання по погашенню кредиту у відповідності до складеного графіку (п. 4.4 Кредитної угоди), а Фонд - поетапно надавати відповідачу [PERSON] кредит (п. 1.1 Кредитної угоди). Свої обов`язки Фонд виконав своєчасно і сумлінно відповідачу [PERSON] фактично надано 26310 грн 07 коп. Проте, всупереч вимог п.п. 4.4 Кредитної угоди, відповідач [PERSON] взяте на себе зобов`язання по погашенню кредиту не виконує, відповідні періодичні платежі на рахунок Фонду не вносить. Станом на 01.09.2020 року, заборгованість [PERSON] по Кредитній угоді № 0083-99 становить 9917 грн 87 коп., серед них: кредитні кошти - 7910 грн 07 коп.; пеня 2007 грн 80 коп. Вказана Кредитна угода, у відповідності до п. 14 Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, забезпечена Договором поруки № 1325 від 12.11.1999 року, згідно якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися відповідати перед Фондом за виконання [PERSON] зобов`язань, передбачених Кредитною угодою. Таким чином, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками. Фонд звертався до відповідачів з вимогами щодо погашення заборгованості, проте вимоги позивача були проігноровані відповідачами по справі, про що свідчать листи фонду № 113, 114 від 03.04.2020 року, № 116 від 06.04.2020 року та повідомлення про вручення поштових відправлень. Будь-яких форс-мажорних обставин, передбачених п. 8.1 кредитної угоди, які б не можна було передбачити та запобігти їх настанню, на даний час, не існує. З цих підстав, представник Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з даним позовом. 18.11.2020 року позивачем надано до суду заяву про зменшення суми позовних вимог та відповідно до якої просить стягнути на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованість по Кредитній угоді № 0083-99 від 15.11.1999 року, станом на 12.11.2020 року, в сумі 306 грн, а також стягнути солідарно з відповідачів сплачений Фондом судовий збір у розмірі 2102 грн. 05.10.2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте направив до суду клопотання, в якому прохає суд розгляд справи провести за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзиву щодо позову не подали. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до\~ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Обласного фонду підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитної угоди № 0083-99 від 15.11.1999 року, укладеної між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] , відповідачу надано кредит на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: с. Райозеро, Оржицький район, Полтавська область, строком на 20 років, в загальній сумі 28000 гривень зі сплатою 3% річних у національній валюті України, з кінцевим терміном повернення кредиту до 15 жовтня 2019 року. Згідно умов даної Кредитної угоди, Фонд взяв на себе зобов`язання по наданню відповідачу [PERSON] кредиту на будівництво об`єкту нерухомого майна, а відповідач [PERSON] щоквартально його погашати по 400 гривень у квартал, починаючи з другого кварталу 2003 року по третій квартал 2019 року. Згідно бухгалтерської довідки та розгорнутого розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] (кредитна угода № 0083-99 від 15.11.1999 року) станом на 12.11.2020 року заборгованості по кредитних коштах немає, відсотки за користування кредитом не нараховувалися, так як позичальник має багатодітну сім`ю. Проте, станом на 12.11.2020 року існує заборгованість по пені, що складає 306 грн. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а сплатив 03.11.2020 року суму боргу станом на 01.09.2020 року в розмірі 9917 грн 87 коп., проте з моменту подачі позову до суду і до 02.11.2020 року йому нараховано пеню у розмірі 306 грн, яку він не сплатив. Відповідно п. 2.1 Кредитної угоди у забезпечення сплати зобов`язань по кредиту за цією угодою Фондом прийнято від позичальника Договір поруки АВЕ № 520217 від 12.11.1999 року. Позивачем до позовної заяви додано Договір поруки який виготовлений на бланку серії АВЕ № 520217. Згідно даного Договору поруки по кредитному договору № 0076-99 за 1999р., посвідченого 12.11.199 року державним нотаріусом Оржицької державної нотаріальної контори Татусь Н.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1325 від 12.11.1999р., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] поручилися перед Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі по кредитній угоді (договору) № 0076-99 забудовника [PERSON] в разі невиконання ним свого зобов`язання по своєчасному поверненню кредиту в сумі 28000 грн, одержаного ним для будівництва індивідуального житлового будинку та нарахованих процентів, в строки і розмірах, установлених кредитним договором (угодою) № 0076-99 за 1999рік. Отже, відповідно до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками за кредитним договором (угодою) № 0076-99 за 1999рік, хоча за матеріалами справи, кредитна угода, що укладена з відповідачем [PERSON] має інші індивідуальні ознаки, тобто № 0083-99 від 15.11.1999 року. Статтями\~526,\~530 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~- боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. За кредитним договором, банк зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1\~ст. 554 ЦК України\~також передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» значиться, що відповідно до частини четвертої\~статті 559 ЦК\~порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Окрім того, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі\~статтею 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~- виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Частинами 1 та 3\~ст. 549 ЦК України\~визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з боржника [PERSON] заборгованість по Кредитній угоді № 0083-99 від 15.11.1999 року, станом на 12.11.2020 року, в сумі 306 грн підлягають до задоволення, а позовні вимоги, щодо стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. Оскільки матеріалами справи не доведедено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають нести солідарну відповідальність за кредитним договором № 0083-99 від 15.11.1999 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення сплачена позивачем сума судового збору, в розмірі 2102 грн.

Outcome: partial