Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

16 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 02 лютого 2018 року між [PERSON], як позикодавцем та [PERSON] як позичальником (надалі Позичальник, Третя особа) було укладено Договір позики грошових коштів (надалі Договір позики). Відповідно до п. 1 Договору позики Позикодавець передав Позичальнику, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти в сумі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок. Згідно з п. 2 Договору позики Позичальник своїм підписом під Договором позики підтвердив факт одержання від Позикодавця Позики в сумі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок. У п. 3 Договору позики визначено, що Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві отриману за Договором позики суму грошових коштів до 28 лютого 2018 року включно. Однак, з настанням строку виконання зобовязання за Договором позики Позичальник не виконав свого обовязку за Договором позики щодо повернення суми позики в розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок. 12 березня 2018 року Позичальнику було наручно передано вимогу про необхідність повернення суми позики за Договором позики. Зазначена вимога була особисто отримана Позичальником, що підтверджується розпискою про отримання із підписом Позичальника, вчиненій на другому примірнику вимоги. Проте Позичальник вимогу Позивача не виконав. З метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Договором позики за участі [PERSON] як кредитора, [PERSON] як боржника та Поручителів було укладено наступні договори поруки: Договір поруки від 03 лютого 2018 року до Договору позики грошових коштів б/н від 02 лютого 2018 року з Виробничим кооперативом «Морський Прибій» як поручителем (надалі також Договір поруки 1); Договір поруки від 03 лютого 2018 року до Договору позики грошових коштів б/н від 02 лютого 2018 року з Виробничим кооперативом «Прибрежний» як поручителем (надалі також Договір поруки 2); Договір поруки від 03 лютого 2018 року до Договору позики грошових коштів б/н від 02 лютого 2018 року з Виробничим кооперативом «Южна Бухта» як поручителем (надалі також Договір поруки 3), (разом Договори поруки). При цьому, Договори поруки є ідентичними за своїм змістом за виключенням положень, які стосуються осіб поручителів. Відповідно до п. 1.1 Договорів поруки, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником грошових зобовязань у повному обсязі за договором позики грошових коштів б/н від 02 лютого 2018 року, укладеним між Кредитором та Боржником (далі Договір позики), а саме у сумі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок на умовах та в терміни відповідно до Договору позики. Згідно з п. 2.1 Договору поруки у разі невиконання Боржником своїх зобовязань з повернення грошових коштів за Договором позики, Поручитель на вимогу Кредитора зобовязаний виконати такі зобовязання Боржника протягом 3 (трьох) календарних днів з дня одержання відповідної вимоги. За змістом п. п. 1.2, 1.3, 1.4 Договорів поруки Боржник та Поручителі несуть солідарну відповідальність за виконання перед Позичальником грошових зобовязань за Договором позики у повному обсязі. Отже, враховуючи, що Позичальником не виконано зобовязання з повернення грошових коштів за Договором позики, то таке зобовязання має бути виконане Поручителями: Виробничим кооперативом «Морський Прибій», Виробничим кооперативом «Прибрежний», Виробничим кооперативом «Южна Бухта» як солідарне зобовязання. 16 березня 2018 року Позивач надіслав Відповідачам вимоги про виконання зобовязання за Договором позики. Зобовязання щодо повернення суми позики у розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок не виконане ні Позичальником, ні Поручителями. З цих підстав позивач просив стягнути солідарно з Виробничого кооперативу «Морський Прибій» (ідентифікаційний код 35038609), Виробничого кооперативу «Прибрежний» (ідентифікаційний код 35131359), Виробничого кооперативу «Южна Бухта» (ідентифікаційний код 35038614) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок., та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник Виробничого кооперативу «Морський Прибій», Виробничого кооперативу «Прибрежний», Виробничого кооперативу «Южна Бухта» в судове засідання не зявився, надав суду заяву, про розгляд справи за їх відсутністю, а також письмові пояснення по справі в яких проти задоволення позову не заперечували. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 лютого 2018 року між [PERSON], як позикодавцем та [PERSON] як позичальником (надалі Позичальник, Третя особа) було укладено Договір позики грошових коштів (надалі Договір позики). Відповідно до п. 1 Договору позики Позикодавець передав Позичальнику, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти в сумі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок. Згідно з п. 2 Договору позики Позичальник своїм підписом під Договором позики підтвердив факт одержання від Позикодавця Позики в сумі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок. У п. 3 Договору позики визначено, що Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві отриману за Договором позики суму грошових коштів до 28 лютого 2018 року включно. Однак, з настанням строку виконання зобовязання за Договором позики Позичальник не виконав свого обовязку за Договором позики щодо повернення суми позики в розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок. 12 березня 2018 року Позичальнику було наручно передано вимогу про необхідність повернення суми позики за Договором позики. Зазначена вимога була особисто отримана Позичальником, що підтверджується розпискою про отримання із підписом Позичальника, вчиненій на другому примірнику вимоги. (а.с. 20). З метою забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Договором позики за участі [PERSON] як кредитора, [PERSON] як боржника та Поручителів було укладено наступні договори поруки: Договір поруки від 03 лютого 2018 року до Договору позики грошових коштів б/н від 02 лютого 2018 року з Виробничим кооперативом «Морський Прибій» як поручителем (надалі також Договір поруки 1); Договір поруки від 03 лютого 2018 року до Договору позики грошових коштів б/н від 02 лютого 2018 року з Виробничим кооперативом «Прибрежний» як поручителем (надалі також Договір поруки 2); Договір поруки від 03 лютого 2018 року до Договору позики грошових коштів б/н від 02 лютого 2018 року з Виробничим кооперативом «Южна Бухта» як поручителем (надалі також Договір поруки 3), (разом Договори поруки). При цьому, Договори поруки є ідентичними за своїм змістом за виключенням положень, які стосуються осіб поручителів. Відповідно до п. 1.1 Договорів поруки, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником грошових зобовязань у повному обсязі за договором позики грошових коштів б/н від 02 лютого 2018 року, укладеним між Кредитором та Боржником (далі Договір позики), а саме у сумі 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок на умовах та в терміни відповідно до Договору позики. Згідно з п. 2.1 Договору поруки у разі невиконання Боржником своїх зобовязань з повернення грошових коштів за Договором позики, Поручитель на вимогу Кредитора зобовязаний виконати такі зобовязання Боржника протягом 3 (трьох) календарних днів з дня одержання відповідної вимоги. За змістом п. п. 1.2, 1.3, 1.4 Договорів поруки Боржник та Поручителі несуть солідарну відповідальність за виконання перед Позичальником грошових зобовязань за Договором позики у повному обсязі. Позичальником не виконано зобовязання з повернення грошових коштів за Договором позики, то таке зобовязання має бути виконане Поручителями: Виробничим кооперативом «Морський Прибій», Виробничим кооперативом «Прибрежний», Виробничим кооперативом «Южна Бухта» як солідарне зобовязання. 16 березня 2018 року Позивач надіслав Відповідачам вимоги про виконання зобовязання за Договором позики. Відповідачам вимога про виконання зобовязання за Договором позики була вручена 27 березня 2018 року, проте вони вимогу позивача не виконали. В письмових пояснень Виробничого кооперативу «Морський Прибій», Виробничого кооперативу «Прибрежний», Виробничого кооперативу «Южна Бухта», зазначено, що відповідачі поручилися перед Позивачем за виконання Позичальником обовязку за Договором позики. Відповідачі вважають, що зобовязання щодо повернення позики має бути виконане Позичальником, однак оскільки Позичальник не виконує свої грошові зобовязання перед Позикодавцем самостійно, то в силу норм законодавства України Відповідачі як поручителі мають виконати зобовязання за Позичальника. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, з аналізу ч. 1 ст. 554, ч. 1 ст. 543 ЦК України випливає, що солідарна відповідальність боржника і поручителя у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачає право кредитора пред'явити позов за своїм вибором лише до боржника або лише до поручителя або одночасно до них обох. У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оскільки зобовязання щодо повернення суми позики у розмірі 3 000 000,00 грн. не виконане ні позичальником, ні поручителями, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках з кожного, на користь позивача, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 8810,00 грн., які були підтверджені позивачем документально.

Outcome: approved