Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

17.01.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . У позовній заяві позивач посилається на те, що 16.07.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано -Франківськ) за актовим записом № 231 від 16.07.2011. Факт укладення їхнього шлюбу стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.01.2020. Зазначає, що від укладеного шлюбу у них з відповідачем народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що їх сімейні та шлюбні відносини з відповідачем суттєво погіршилися. Спільне господарство не ведуть, з грудня 2019 року проживають окремо. Неодноразові намагання налагодити стосунки на жаль, не дають ніяких результатів і за тривалості такого - переконують, що перспективи зберегти шлюб вже немає. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, цінності, права і обов`язки кожного з подружжя. Враховуючи викладені в позовній заяві мотиви, подальше спільне життя її з відповідачем та збереження шлюбу суперечить їх інтересам і є неможливим. На підставі наведеного, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь судовий збір у сумі 840,80 грн. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши зібрані\~у справі\~докази,\~заслухавши пояснення\~позивача,\~виходячи з\~їх належності\~та допустимості,\~суд приходить\~до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16 січня 2020 року, між [PERSON] та [PERSON] 16 липня 2011 року був укладений шлюб, про що Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано -Франківськ) складено відповідний актовий запис за № 231. Судом встановлено, що у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про\~народження Серії\~ [NUMBER] \~від 16.01.2020\~року та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 16.01.2020 року. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо і їх шлюб існує лише формально. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.\~112\~ч.2\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до повного задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved