Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що 30.03.2008 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, що розташована на території Пасинківської сільської ради. Він є спадкоємцем майна за законом. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] йому відмовлено в оформленні спадщини у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини, встановлених статтею 1270 ЦК України, про що винесено постанову від 14.12.2015 року. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стала необізнаність про порядок та строки прийняття спадщини. Оскільки перед смертю матір тимчасово проживала разом із ним, так як хворіла, але була зареєстрована і постійно проживала за іншою адресою, він вважав, що вступивши у фактичне володіння спадковим майном, не повинен звертатися до нотаріуса із завою про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. 22.12.2015 року подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того зазначив про уточнення позовних вимог, зокрема, просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 30.03.2008 року його матері [PERSON] пропущеним ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в три місяці. Просить позов задовольнити (а.с.24). Представник відповідача Пасинківської сільської в судове засідання не зявився. Пасинківський сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення (а.с.19). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання повістки про виклик, причину неявки до суду не повідомила, тому вважаю за можливе розгляд справи проводити у її відсутності, що відповідає положенням ч.3 ст.36 ЦПК України, якою передбачено, що якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та представник відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 30.03.2008 року в с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №103619 (а.с.8). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.7), оскільки інший спадкоємець за законом [PERSON] спадщини, що залишилася після смерті матері, не прийняла і на неї не претендує, про що написала відповідну заяву (а.с.14). [PERSON] не подав вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через власну необізнаність щодо строків та порядку оформлення спадщини. 14.12.2015 року приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] відмовлено позивачеві в оформленні спадщини за законом після смерті його матері [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.6). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом, своєчасно не прийняв спадщину через необізнаність щодо строків та порядку прийняття і оформлення спадщини, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви представника відповідача (а.с.19), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved