Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

16.04.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29 січня 2016 року, зареєстрованому у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, зроблено актовий запис за № 47. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час між ними тих почуттів, які були до одруження не має. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Фактично сім`я припинила своє існування. Вищевикладені обставини, вважає [PERSON] , свідчать про те, що життя з відповідачем носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливим, в зв`язку із чим, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності, прізвище залишити « [PERSON] ». До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення вимог не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про шлюбу, виданого 29 січня 2016 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , про що, складено відповідний актовий запис за № 47 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за № 62 (а.с.8). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved