Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

15 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються на неповнолітніх дітей. Позивач зазначив, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року у справі № 611/1175/17 з нього, [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20 грудня 2017 року до повноліття старшої дитини. Посилаючись на те, що на даний час він офіційно не працює, не має постійного доходу, просить змінити розмір стягуваних аліментів, та стягувати з нього аліменти не в частці від доходу, а саме в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, а в твердій грошовій сумі 850 грн. на кожну дитину до повноліття старшої дитини. Ухвалою судді від 15 березня 2017 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 05.05.2018 року позивач [PERSON] втретє не зявився до суду, хоча був належним чином повідомлений про час і місце її розгляду, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому повістки, про причини неявки суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Відповідач подала до суду заяву, в якій позов визнає частково, згодна на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Частиною 3 статті 223 ЦПК України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. На підставі цього суд розглядає справу без участі позивача [PERSON] Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року у справі № 611/1175/17 з нього, [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20 грудня 2017 року до повноліття старшої дитини. Відповідач, який є батьком дітей, відповідно до ст. 180 СК України, зобовязаний матеріально утримувати своїх дітей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що\~\~ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.\~ За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведене вище означає, що і при стягненні аліментів на дітей у твердій грошовій сумі розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В обґрунтування позову позивач наводить лише ту обставину, що на даний час він офіційно не працює, не має постійного доходу. Разом з тим, частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а не за заявою платника або одержувача, як зазначив позивач в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дітей.

Outcome: partial