Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

16.10.2019 р. до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він знайомий понад сім років. З липня 2017 р. він разом з [PERSON] та її неповнолітнім сином [PERSON] мешкали однією родиною в Російській Федерації, за адресою: [ADDRESS] . В вересні 2018 р. відповідачка завагітніла. На початку червня 2019 р. вона вирішила поїхати до свого постійного місця проживання до м. Маріуполя. 17.06.2019 р. [PERSON] зателефонувала позивачу та повідомили, що в неї народилась донька, яку вона назвала [PERSON] . 26.07.2019 р. він приїхав до м. Маріуполі на хрещення доньки. На пропозицію вписати позивача батьком дитини, [PERSON] відмовилась, мотивуючи це тим, що бажає залишатися матір`ю одиначкою. На даний час [PERSON] , не бажає спілкуватися з ним, а він як батько дитини бажає спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні. Оскільки позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON] , тому просить суд визнати його батьківство та внести відповідні зміни до актового запису про народження. Відповідач, скориставшись своїм правом, надала 19.12.2019 р. до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання батьківства, оскільки вважала, що це не буде відповідати інтересам дитини. В подальшому надала заяву про визнання позову в повному обсязі. 08.11.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 15.01.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області у вказаній справі призначено судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК. Проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. 25.02.2020 р. ухвалами Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відновлено провадження у справі, у зв`язку з надходженням клопотання експерта та зобов`язано сторони з`явитися до експертної установи для відібрання зразків. 13.04.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № 8-57. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07.07.2020 р. призначено судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК. Проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. 13.04.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відновлено провадження у справі у зв`язку з проведенням експертизи. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив задовольнити в повному об`ємі. Представник відповідача та відповідач надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності. [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, вирішення справи залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю дитина зазначена: [PERSON] , [INFO] , відомості про батька зазначені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується актовим записом про народження № 276 від 02.07.2019 р., Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до висновку експерта № 8-523 від 21.08.2020 р. Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,9999999%. Встановлено біологічну спорідненість між [PERSON] та [PERSON] . Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. За змістом ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У пунктах 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство позивача відносно доньки [PERSON] , суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою, законною та доведеною, тому приходить висновку про задоволенню вимог позивача про визнання права батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. На підставі ст. ст. 121, 125, 128, 134,

Outcome: approved