Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач [PERSON]Неама звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. Після придбання у власність зазначеної квартири позивачу стало відомо, що в ній окрім нього зареєстрований відповідач по справі [PERSON], якого він особисто не знає та ніколи не бачив. З 2005 року відповідач в квартирі не мешкає, його речі в квартирі відсутні, його місцезнаходження позивачу не відоме. Позивач через те, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі, змушений нести зайві витрати на утримання квартири, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час в звязку із наміром продати належну йому квартиру у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача [PERSON], який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 55 в будинку № 109 по пр.Ломоносова в м.Костянтинівка Донецької області. Позивач [PERSON]Неама в судове засідання не зявився, його представник [PERSON] в судовому засіданні просив позовні вимоги позивача задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON]Неама є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 13 серпня 2009 року (а.с.3), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Костянтинівського БТІ № 26127338 від 16 травня 2010 року (а.с.4), рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2010 року про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (а.с.5). У зазначеній квартирі у 1989 році було зареєстровано сторонню для позивача особу, відповідача по справі [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» № 165 від 04 лютого 2016 року (а.с.6). З 2005 року відповідач в квартирі не мешкає, його речі в ній відсутні, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 08 лютого 2016 року (а.с.7), його місцезнаходження позивачу не відоме. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] з 2005 року не мешкає в квартирі [ADDRESS], факт його реєстрації в квартирі позбавляє позивача права розпоряджатися належним йому майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо, є порушенням права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved