Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

16.07.2019 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором від 26.10.2016 року в розмірі 43\~995,47 грн., з яких: 39\~998,06 грн. сума заборгованості за основним боргом; 1\~635,85 грн. сума заборгованості за процентами; 14,00 грн. сума заборгованості з РКО; 1\~739,98 грн. пеня; 201,36 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості; 408,22 грн. сума втрат від інфляції. В обґрунтування вимог посилається на те, що 26.10.2016 року відповідачем була підписана заява про приєднання № 798456/261016 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На підставі заяви відповідача на встановлення відновлювальної кредитної лінії від 26.10.2016 року йому банком встановлено кредитну лінію в розмірі 1\~500,00 грн. під 28% річних строком на 12 місяців. А згідно заяви відповідача про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 24.10.2017 року останньому банком встановлено кредитну лінію в розмірі 40\~000,00 грн. під 28% річних строком на 12 місяців. Поряд з цим, всупереч взятим на себе зобов`язанням, [PERSON] порушив в односторонньому порядку умови Кредитного договору та діюче цивільне законодавством, кредит та проценти за його користування добровільно не сплачує. Погашення нарахованих процентів позичальником здійснювалось з порушенням встановлених строків та не в повному обсязі. Починаючи з лютого 2019 року сплату процентів позичальником припинено взагалі, а отже, термін остаточного повернення кредиту за Договором є таким, що настав і позичальник зобов`язаний повернути кредиту повному обсязі, сплатити проценти за користування кредитом та інші, визначені цим Договором, платежі. Станом на 10.06.2019 року заборгованість відповідача за Кредитним договором від 26.10.2016 року складає 43\~995,47 грн. Таким чином, позивач просить задовольнити позов та стягнути з відповідача вказану заборгованість. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю [PERSON] . Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. від 30.07.2019 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищезазначеною позовною заявою. На підставі розпорядження керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва Мізюна Р.І. від 12.02.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 22.02.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.10.2016 року [PERSON] підписав Заяву про приєднання № 798456/261016 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідно до яких між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua. Пунктами 3.1, 3.2 вищевказаної Заяви визначено, що шляхом підписання заяви про приєднання до договору, Клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання, розміщена на інтернет - сторінці банку www.oschadbank.ua. та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Відповідно до умов договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. Згідно з п.п. 3.4.1 Заяви про приєднання, клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та/або на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ. Згідно пінктів 6.2, 6.3, 6.4 Блоку 6 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідач погоджується, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту 1\~500,00 грн., максимальний розмір кредиту 40\~000,00 грн., строк кредитування - 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Пунктом 6.5 передбачено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 28 процентів річних за користування кредитними коштами в усіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. 0.001 процентів за користування кредитними коштами протягом Грей-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються згідно умов договору. Плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів від невикористаної частини встановленого кредиту і сплачується щомісячно. У пункті 6.6 зазначено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту у розмірі щомісячного платежу, який складає 0 відсотків від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної на звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Також передбачено право клієнта достроково сплатити повністю або частково суму боргу без будь-яких додаткових комісій за це. Пунктом 6.7 передбачено, що комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит, складає 0, 00 відсотків від суми таких коштів, яка сплачується при знятті готівкових коштів в усіх банкоматах/касах з використанням платіжного терміналу. Відповідно до п. 6.9, 6.10 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії інші умови Кредитного договору, в тому числі порядок його зміни містяться в Договорі. Підписанням цієї заяви клієнт підтверджує що до підписання цієї заяви Банк надав йому та він ознайомився з орієнтовною сукупною вартістю кредиту. На звороті вказаної заяви міститься відмітка про погодження кредиту у розмірі 1500,00 грн. З копії Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) від 24.02.2017 року, що підписана відповідачем, вбачається, що йому було погоджено збільшення кредиту до 40\~000,00 грн. Згідно повідомлення про умови кредитування від 24.02.2017 року, що підписано відповідачем: сума, на яку кредит може бути виданий, та валюта кредиту 40 000,00 грн.; строк, на який кредит може бути одержано - 12 місяців; тип процентної ставки фіксована; форма та вид забезпечення - пеня, яка є неустойкою, та страхування кредитів. Процентна ставка за користування кредитом 28,00 % річних. Орієнтована вартість кредиту всього 6\~055,16 грн. Також зазначено, що щомісячна сплата складається з процентів, нарахованих на суму заборгованості за кредитною лінією. Клієнт (позичальник) самостійно визначає розмір та періодичність поточних платежів в погашення тіла кредиту, на дату закінчення кредитного договору клієнт (позичальник) має повернути всю суму заборгованості за кредитним договором. При повній вибірці клієнтом (позичальником) кредитних коштів мінімальний та максимальний розмір місячного платежу відповідно складатиме: 889,86 грн. та 40\~889,86 грн. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 10.06.2019 року вбачається, що за підрахунками позивача загальна сума боргу складає 43\~995,47 грн. та складається з: 39\~998,06 грн. сума заборгованості за основним боргом; 1\~635,85 грн. сума заборгованості за процентами; 14,00 грн. сума заборгованості з РКО; 1\~739,98 грн. пеня; 201,36 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості; 408,22 грн. сума втрат від інфляції. Виписка по рахунку [PERSON] за період з 01.10.2016 року по 20.06.2019 року підтверджує, що відповідач користувався кредитними коштами. Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі № 755/18246/15-ц. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також жодних заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку заборгованості. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання. Отже заборгованість за основним боргом в розмірі 39\~998,06 грн.; заборгованість за процентами в розмірі 1\~635,85 грн.; 3 % річних від прострочених сум заборгованості в розмірі 201,36 грн.; сума втрат від інфляції в розмірі 408,22 грн., а загалом 42\~243,49 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому позов підлягає частковому задоволенню у вказаній частині вимог. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією РКО та пенею, з огляду на наступне. Так, у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року в справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Безпосередньо укладеним між сторонами кредитним договором у вигляді заяви про приєднання від 26.10.2016 року № 798456/261016 та повідомлення про умови кредитування від 24.02.2017 року, що підписані сторонами, не визначено розмірів неустойки. Положеннями договору комплексного обслуговування фізичних осіб ПАТ «Державний ощадний банк України», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені серед іншого плата за користування кредитом, плата за перевищення витратного ліміту (овердрафт), тарифи, відповідальність сторін, зокрема пеня за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання позичальником будь-якого грошового зобов`язання перед банком. Проте, вказаний договір, що представлений суду позивачем, не містить відомостей щодо його підписання відповідачем [PERSON] . Отже, матеріали справи не містять об`єктивних підтверджень, що саме ці положення договору розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому при вирішенні даного цивільного спору не підлягають застосуванню положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, якими передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору, оскільки не виключено, що Договір комплексного обслуговування фізичних осіб, що розміщений на офіційному сайті позивача, змінювався самим АТ «Ощадбанк» з часу виникнення спірних правовідносин 26.10.2016 року до моменту вказаної дати звернення до суду із цим позовом 16.07.2019 року, тобто кредитор міг додати до позовної заяви договір та тарифи у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. З огляду на наведене без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу положення Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, додатки № 1-3 до нього, відсутність у заяві про приєднання домовленості сторін про сплату неустойки за прострочення виконання зобов`язань, тобто пені, а також їх розміру та порядку нарахування, надана банком копія Договору комплексного обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати комісії за розрахунково-касове обслуговування, а також належно не визначили відповідні види неустойки за невиконання кредитних зобов`язань (пеню, штрафи). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року в справі № 6-16цс15. Судом враховується, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за РКО в розмірі 14,00 грн. та пені в розмірі 1\~737,98 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають. Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1\~921,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становитиме 1\~844,50 грн. (42\~243,49 : 43\~995,47 х 1 921,00). Враховуючи викладене, та

Outcome: partial