Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

15.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 05.07.2013 року в виконавчому комітеті Бурштинської міської ради було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], 31.12.2013р.н., який проживає з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, склалися різні погляди на сімейне життя, постійно виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. проживають окремо, тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та сина залишити проживати з нею, змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON], і стягнути з відповідача в її користь сплачений нею судовий збір та витрати на правову допомогу. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення, причин своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.07.2013 року в виконкомі Бурштинської міської ради Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 120992 від 05.07.2013 року (а.с.6). У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], 31.12.2013р.н. (а.с.7). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, склалися неприязні стосунки, часто виникали конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, проживають окремо, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач надав суду належно оформлений договір про надання правової допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги № 096926 (а.с.2,8) та квитанція про сплату судового збору (а.с.1), суд вважає, що вимога про стягнення судових витрат: судового збору та витрат на правову допомогу затрачених позивачем підлягає задоволенню в розмірі 640 грн. та 300 грн. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved