Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

15.05.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , третя особа Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області, про поділ спадкового майна та визнання права власності(а.с.4-7). 23.05.2019 до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області про поділ спадкового майна та визнання права власності на майно(а.с.44-48). Ухвалою суду від 23.05.2019 зустрічну позовну заяву [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області про поділ спадкового майна та визнання права власності на майно, об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , третя особа Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області, про поділ спадкового майна та визнання права власності(а.с. 71-72). Позивач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явився, просить розглянути цивільну справу без його участі та задовольнити свої позовні вимоги; позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення та розгляд справи у підготовчому засіданні, про що надав до суду відповідну заяву (а.с.89). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, та задовольнити свої позовні вимоги; позовні вимоги позивача за первісним позовом [PERSON] визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення та розгляд справи у підготовчому засіданні(а.с.85). Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явився, заперечень проти задоволення заяви третьою особою висловлено не було. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [INFO] в м . Лиман Донецької області, померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.09.2016, актовий запис № 808(а.с.18). Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 06.09.2000 приватний нотаріусом Краснолиманського міського нотаріального округу Донецької області Адамовичем В.І. за реєстровим № 1994(а.с.19); житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого 12.04.2014 державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. за реєстровим № 1108, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у Краснолиманській державній нотаріальній конторі 12.04.2011 за №317713314230(а.с.20-24); земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1756 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] , та яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки, посвідченого 12.04.2014 державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М. за реєстровим № 1108, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у Краснолиманській державній нотаріальній конторі 12.04.2011 за № 317690214230(а.с.86-87). Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ч. 1 ЦК України). Положеннями статтей 1261, 1268 ч.3 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] залишилися спадкоємці: [PERSON] - син від першого шлюбу; малолітній [PERSON] , [INFO] - син від другого шлюбу спадкодавця; [PERSON] - другий чоловік спадкодавця. Інші спадкоємці відсутні, що підтверджується повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 04.06.2019(а.с.10,15-16,81). [PERSON] , [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] і звернулися до Лиманської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса від 22.03.2019 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право спадкодавця на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки договір купівлі- продажу не зареєстрований в органах БТІ(а.с.33). Крім того при зверненні до нотаріуса, за твердженням сторін, не було досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.1 Узагальнення ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» де зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ст. 365 ЦК України право на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду, якщо спільне володіння і користування майном неможливе. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Володіння спадкодавцем, а потім і позивачем за первісним позовом [PERSON] домоволодінням, розташованого за адресою [ADDRESS] не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Судом встановлено, що утримувачем домоволодіння, після смерті спадкодавця, фактично являється один позивач за первісним позовом [PERSON] Про порядок поділу майна з відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] в позасудовому порядку домовитися не може, також останній відмовляється оформити спадкові права на нього, про що свідчить зустрічна позовна заява, та заява про визнання позову, тому спільне володіння зазначеним об`єктом окремо в частках (у спільній частковій власності) є недоцільним. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] своїми діями фактично відмовився від прийняття зазначеного спадкового майна у володіння та утримання. Крім того, оскільки позивач за первісним позовом [PERSON] , не заперечує право [PERSON] , на спільне майно, придбане за час шлюбу із спадкодавцем, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельної ділянки, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яке входить до складу спадщини, на частку якої він, відповідно до його позовних вимог, відмовляється, слід вважати, що розподіл всього спільного спадкового майна частками можливий, та його слід розподілити, визнавши за [PERSON] та за малолітнім [PERSON] в рівних частках право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в м . Лиман Донецької області, та складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1756 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статті 81 та 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , третя особа Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області, про поділ спадкового майна та визнання права власності, та зустрічного позову [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради Харківської області про поділ спадкового майна та визнання права власності на майно.

Outcome: approved