Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

15.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Зміївський районний сектор Міграційної Служби України, в якому вказала, що житловий будинок [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстровані - позивач та її племінник [PERSON], в той же час фактично відповідач за вказаною адресою не проживає більше одного року, крім того [PERSON] не сплачує кошти за комунальні послуги, не проводить ані поточний, ані капітальний ремонт в будинку, в якому він зареєстрований. Таким чином, [PERSON] неналежним чином виконує свої обов'язки по утриманню та використанню житлового приміщення, більш того тривала відсутність відповідача свідчить про те, що спірне житло не цікавить відповідача. На підставі викладеного, [PERSON] просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]; Зобов'язати Зміївський РС Міграційної служби України зняти [PERSON] з реєстрації у вказаному вище житловому будинку; Судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, свої інтереси довірила представляти [PERSON], яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила постановити заочне рішення у разі неявки відповідача, а також стягнути з [PERSON] на користь її довірительниці судові витрати, пов'язані з викликом відповідача через засоби масової інформації, у розмірі 224 грн. 10 коп. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 23.04.2005 року, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.05.2005 року, копією технічного паспорту на будинок /а.с. 6, 7, 8, 10-12/. З копії довідки від 27.08.2015 року № 02-28/937, виданої виконавчим комітетом Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області від 30.09.2015 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] /а.с. 9, 22/. Однак, Актами обстеження від 16.04.2015 року та від 27.08.2015 року, складеними депутатами Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, підтверджено той факт, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак, він фактично з 2009 року за вказаною адресою не проживає, будь-які відомості про нього відсутні /а.с. 13, 14/. Крім того, витрати по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг несе виключно позивач, що підтверджується копіями відповідних квитанцій /а.с. 15-17/. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] з 2009 року і до теперішнього часу фактично у житловому будинку [ADDRESS] без поважних причин не проживає і ним не користується, хоча має можливість користуватися ним, чим порушує вимоги Житлового кодексу України. Фактів перешкоджання вселенню [PERSON] у спірне житлове приміщення судом не встановлено, а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] щодо зняття [PERSON] з реєстрації за адресою [ADDRESS], не підлягають задоволенню, оскільки само по собі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації, отже позивач має право самостійно звернутися з приводу даних вимог до Зміївського РС ДМС України в Харківській області, пред'явивши дане рішення. Згідно зі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. та витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі у розмірі 224 грн. 10 коп.

Outcome: partial