Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

16 червня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 24 жовтня 20063 року, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі 03 листопада 2006 року за № 2720 належить квартира [ADDRESS]. В 2013 році зі згоди позивача [PERSON] за вказаною адресою було зареєстровано відповідача [PERSON], з яким на той час позивач мешкала однією сімєю без укладання шлюбу. В 2014 році шлюбно-сімейні відносини сторони припинили, відповідач виїхав з вказаної квартири, речей, належних йому в квартирі не залишив, за житлово-комунальні послуги не сплачує. В теперішній час в звязку із скрутним матеріальним становищем та підвищенням цін на житлово-комунальні послуги у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача [PERSON], який виїхав за межі України, адресу мешкання позивачу не повідомив, добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 56 в будинку № 11 по вул..Громова в м.Костянтинівка, Донецької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутність та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування від 24 жовтня 20063 року, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі 03 листопада 2006 року за № 2720 (а.с.7), позивачу [PERSON] належить квартира [ADDRESS], що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 3061533 від 24 жовтня 2006 року (а.с.8), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12386217 від 03 листопада 2006 року (а.с.9). Як вбачається з довідки б/н від 08 червня 2015 року, виданої Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» № 4 (а.с.10), за адресою: [ADDRESS] зареєстрована позивач [PERSON], [INFO], її дочка [PERSON], [INFO], співмешканець [PERSON], [INFO]. В 2014 році шлюбно-сімейні відносини сторони припинили, відповідач виїхав з вказаної квартири, речей, належних йому в квартирі не залишив, за житлово-комунальні послуги не сплачує. Факт відсутності відповідача [PERSON] та його особистих речей за вказаною адресою підтверджується актом перевірки паспортного режиму, складеним 12 червня 2015 року Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» № 4 (а.с.11). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не мешкає в квартирі, належній позивачу [PERSON], факт його реєстрації в квартирі позбавляє позивача права розпоряджатися належною їй квартирою повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо, є порушенням права власності. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved