Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

16 лютого 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 29 травня 1997 року виконавчим комітетом Овлочинської сільської ради Турійського району Волинської області, актовий запис №3. Від спільного шлюбу в подружжя є двоє дітей: повнолітній син [PERSON] та неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні суперечки та неможливість знайти спільні рішення при вирішенні важливих питань по веденню спільного господарства. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась без поважних причин, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію паспорта позивача (а.с.5-6), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.8), довідку про склад сім'ї (а.с.9), суд прийшов до висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд позов задовольняє . Відповідно до ст.88 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved