Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

16.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства про стягнення заборгованості по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати сум, що належать працівникові посилаючись на те, що 17.06.2013 року між нею та відповідачем Родинським комунальним багатопрофільним підприємством комунального господарства був укладений строковий трудовий договір, відповідно до якого позивач приймається на посаду заступника директора з фінансово-економічних питань і зобов'язується особисто виконувати роботу, а відповідач зобов'язаний сплачувати їй заробітну плату у розмірі 4000,00грн. на місяць. Передбачену трудовим договором і посадовою інструкцією роботу вона виконувала , при цьому виконували норми внутрішнього трудового розпорядку, що підтверджується аналітичними записками на ім'я директора підприємства - відповідача, а також актами прийому виконаних робіт. 31.08.2013 року строковий трудовий договір між нею та відповідачем був розірваний у зв'язку з закінченням строку його дії на підставі її заяви про звільнення в порядку, передбаченому п.6 вказаного строкового трудового договору. Однак, при звільненні відповідач не виплатив їй всіх сум, що належать працівнику при звільненні, в тому числі не виплатив заборгованість по заробітній платі за серпень 2013 року в сумі 3311,60грн., тому вона просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 3311,60грн., а також стягнути середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку у розмірі 71611,65грн., виходячи із середньоденного заробітку, який становить 129,03грн. (8000,00грн./62 календ.дні) х 355днів затримки, а також стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 600,00грн., витрачені на сплату юридичної допомоги. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за серпень 2013 року у розмірі 4000,00грн., середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку в сумі 60727,24грн. за період з 01.09.2013 року по 31.10.2014 року із розрахунку: 207,97грн. (середньоденний заробіток) х 292дня (кількість днів за період затримки) = 60727,24грн. та судові витрати у розмірі 600,00грн., витрачені на оплату юридичної допомоги (а.с.12,80). В судовому засіданні позивач [PERSON] на позові наполягала. Представник відповідача Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на те, що позивач дійсно виконувала послуги з аналізу фінансової діяльності Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства в період з 17.06.2013 року по 31.07.2013 року за що отримала грошову винагороду, а з 01.08.2013 по 30.08.2013 року грошова винагорода позивачу не виплачувалась у зв'язку з відсутністю працівника на робочому місці та невиконання ним службових обов'язків. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст.213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. У судовому засіданні встановлено, що 17.06.2013 року між позивачем та відповідачем Родинським комунальним багатопрофільним підприємством комунального господарства був укладений строковий трудовий договір №1 (а.с.2-4), відповідно до якого позивач приймається на посаду заступника директора з фінансово-економічних питань і зобов'язується особисто виконувати роботу, а відповідач зобов'язаний сплачувати їй заробітну плату у розмірі 4000,00грн. на місяць. Відповідно до вказаного договору розділом 4 передбачено, що для позивача встановлено 5-тиденний робочий тиждень на умовах 7 годин на день без перерви, тижнева тривалість робочого часу позивача становить 40 годин. Час початку робочого дня - 7.30годин, час закінчення робочого дня - 14.30годин. Позивачу надаються вихідні дні у суботу та неділю, а також надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 24календарні дні, у строки, передбачені графіком відпустки Роботодавця. Розділом 6 вказаного строкового трудового договору передбачено, що договір набуває чинності 17.06.2013 року у разі видання наказу про прийняття на роботу позивача та припиняє свою дію в останній робочий день на підставі заяви про звільнення працівника. Також сторони домовились, що виконання чинного договору можливе лише у разі видання відповідачем наказу про прийняття позивача на роботу та про звільнення з роботи. Всупереч вказаним вимогам позивач не надав суду доказів існування трудових відносин з відповідачем, окрім строкового трудового договору №1 від 17.06.2013 року. Також позивач не надав суду записів у трудовій книжці, які б свідчили про її роботу на даному підприємстві (а.с.87), а надав копію запису у трудовій книжці про те, що позивач в період з 01.03.2012 року по 13.09.2013 року працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ «Ізотерм», що ставить під сумнів факт набуття чинності строкового трудового договору №1 від 17.06.2013 року та виникнення трудових правовідносин позивача з відповідачем, тому суд вважає, що правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем на підставі вище укладеного договору не відносяться до трудових та регулюються Цивільним кодексом України як виконання послуг, тобто підстав посилання у позивача на ст.ст.116,117 КЗпП України немає. Посилання позивача на довідку №362 від 17.09.2013 року (а.с.20), що у відповідача перед нею є заборгованість по заробітній платі за серпень 2013 року у розмірі 4000,00грн. суд вважає безпідставним, оскільки в указаній довідці мова йде про те, що в період з 17.06.2013 року по 30.08.2013 року заробітна плата позивача складала: червень - 1777,78грн., липень - 4000,00грн., серпень - 4000,00грн., відповідно до укладеного трудового договору №1 від 17.06.2013 року. Довідку про заборгованість по заробітній платі за період роботи позивача у відповідача Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства за період з 17.06.2013 року по 30.08.2013 року позивач суду не надала, оскільки такої заборгованості у відповідача перед позивачем немає, що підтверджується довідками Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства №459 від 08.08.2014 року (а.с.27) та №478 від 02.09.2014 року (а.с.28), а також відомостями нарахування заробітної плати (а.с.69-79), відповідно до яких за період роботи позивача на підприємстві відповідача з 17.06.2013 року по 31.07.2014 року їй була нарахована заробітна плата у розмірі 4783,43грн. та повністю сплачена на її картковий рахунок:13.08.2013 року - 1000,00грн., 23.08.2013 року - 1000,00грн. та остаточний розрахунок 02.10.2013 року - 2783,43грн. Заробітна плата за серпень 2013 року позивачу не нараховувалась у зв'язку з відсутністю позивача на робочому місці без поважних причин, що підтверджується наказами підприємства відповідача, актом та табелем обліку використання робочого часу (а.с.60-68), а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт відсутності позивача [PERSON] в період з 01.08.2013 року по 30.08.2013 року без поважної причини на робочому місці. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що посада заступника директора з фінансово-економічних питань у штатному розкладі Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства, обов'язки якої мала б виконувати позивач згідно її позовної заяви та трудового договору відсутня, що підтверджується штатним розписом та колективним договором (а.с.90-93), а також поясненнями свідка [PERSON], який в судовому засіданні вказав, що під тиском заступника голови Красноармійської міської ради Яструбенко О.В. уклав строковий трудовий договір з [PERSON] - позивачем, кандидатуру якої йому надав Яструбенко О.В. на посаду заступника директора з фінансово-економічних питань, хоча такої посади в штатному розкладі не було. Свідок Яструбенко О.В. в судовому засіданні вказав, що дійсно він запропонував [PERSON] надати роботу позивачу [PERSON] в Родинському комунальному багатопрофільному підприємстві комунального господарства з метою аналізу фінансової діяльності вказаного підприємства на посаді заступника директора з фінансово-економічних питань для перевірки інформації по заробітній платі працівників підприємства. З огляду на викладене, суд вважає, що правовідносини між позивачем та відповідачем Родинським комунальним багатопрофільним підприємством комунального господарства, що виникли на підставі строкового трудового договору №1 від 17.06.2013 року не відносяться до трудових правовідносин та регулюються Цивільним кодексом України, як надання послуг з аналізу фінансової діяльності Родинського комунального багатопрофільного підприємства комунального господарства. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed