Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

15.03.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , - про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, ( а.с., 2 - 5), в якій позивач просив суд: - визначити додатковий строк, достатній для подання ним, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, - [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги позивач [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права: Його мати, - [PERSON] , померла [INFO] , (копія свідоцтва про смерть додається). Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на дві земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,32, розташовану на території Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області (копія державного акта на право приватної власності на землю додається). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування, відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Його мати за життя склала заповіт від 07.04.2010 року, відповідно до якого вона заповіла зазначену вище земельну ділянку гр. [PERSON] - Відповідачеві 2 у даній справі. Разом з тим, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни, - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Він відповідно до вищезазначених вище норм закону є непрацездатною особою, оскільки є пенсіонером за віком (копія пенсійного посвідчення додається). Таким чином він має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті його матері. Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлюється строк для подачі такої заяви у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В установлений законом шестимісячний термін, 08.12.2018 року він направив поштовим конвертом до Ржищівської міської державної нотаріальної контори власну письмову заяву про прийняття спадщини, яка надійшла до адресата 12 грудня 2018 року та була зареєстрована за № 230/02- 14 (копія заяви додається). Проте, державний нотаріус листом вих. № 4/02-14 від 09.01.2019 року (копія листа додається) повідомила йому про неможливість оформлення його спадкових прав, оскільки він помилково зазначив іншу дату смерті його матері і справжність його підпису на цій заяві не засвідчено нотаріально, що також, як зазначила нотаріус, є порушенням. Тому нотаріус прийшла до висновку, що його заява не може бути прийнятою через допущені у ній помилки, а для подачі нової він вже пропустив встановлений законом шестимісячний строк. При цьому йому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання такої заяви може бути вирішено за письмовим погодженням спадкоємців, які прийняли спадщину, або судом. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Його батько - відповідач 1 не заперечує щодо подачі ним заяви про прийняття в порядку спадкування належної йому обов`язкової частки спірного спадкового майна, що належало покійній мамі. Проте, відповідач 2 категорично проти цього заперечує. Оскільки лише допущені ним помилки стали підставою відмови нотаріуса у прийнятті заяви, поданої ним вчасно, він вважає, що має всі підстави звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання нової заяви. На виконання припису п. 8 ч. З ст. 175 ЦПК України повідомляю про наявність у нього оригіналів письмових доказів, копії яких додано до цієї заяви. Заходи досудового врегулювання спору та заходи забезпечення доказів або позову до подання даної позовної заяви не здійснювалися. Судові витрати, які я поніс у зв`язку із розглядом справи, складають 768,40 грн., сплачені ним у якості судового збору. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести в зв`язку із розглядом справи, нимю не проводився. Іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав він не подавав. 15.03.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., (а.с., 14). 03.04.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, ( а.с., 38 - 39), про відкриття провадження у справі, призначено справу до слухання в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 02.05.2019 року. 22.04.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов відзив на позовну заяву, подану [PERSON] , ( а.с., 20 - 22), наступного змісту: Кагарлицьким районним судом Київської області 03.04.2019р. винесено Ухвалу про відкриття провадження у справі № 368/312/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 17.04.2019р. засобами поштового зв`язку Відповідач 2 - [PERSON] отримав вищезазначену Ухвалу, якою встановлено строк для надання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дати її отримання. Таким чином, кінцевим строком надання відзиву на позов є 02.05.2019р. Відповідач 2 не погоджується з аргументацією, якою обґрунтовується правова позиція в позові виходячи з наступного. Обставини справи. [INFO] померла мати Позивача [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . За життя, - 07 квітня 2010 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла з належного їй майна - одну земельну ділянку з кадастровим номером 2222289700:03:302:0005, площею 9,32 га., яка розташована на території Яблунівської сільської ради Кагарлицького району Київської області - [PERSON] (далі - Відповідач 2). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальним правилом положення про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється сгрок у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1223. 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Позивач про факт смерті [PERSON] був обізнаний, був присутній на її похоронах. Також йому було відомо, що його батько [PERSON] подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Позивач такий строк пропустив. Для того, щоб заява вважалася належно поданою, необхідно щоб було дотримано вимоги як до строків її подання, так і до порядку її оформлення, встановлених ч. 1 ст. 1269 ЦК України та п.3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. Позивачем до нотаріальної контори було подано 08.12.2018 року заяву, що не містить нотаріально посвідченого підпису, а отже, такий документ не може бути прийнятий нотаріусом в якості заяви для прийняття спадщини. В інших випадках, нотаріус звертається до заявителів з проханням з`явитися до нотаріальної контори та подати заяву особисто, щоб засвідчити його підпис нотаріально, або направити заяву з нотаріально засвідченим підписом. При цьому, така заява має бути направлена нотаріусу з дотриманням 6-місячного строку. Жодної з цих умов Позивачем не було дотримано. Той документ, що подав Позивач, хай і несвоєчасно, не можна назвати належно оформленою заявою про прийняття спадщини у відповідності до чинного законодавства України. Про допущені Позивачем порушення, які унеможливлюють прийняття його заяви, Позивача було повідомлено державним нотаріусом листом (вих № 4/02-14 від 09.01.2019р.), що додано самим Позивачем до позову. Так, Позивача було повідомлено, що крім пропущеного строку, заява, в порушення п.3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р., має містити нотаріально засвідчений підпис заявника, який відсутній. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Це правило може бути застосоване, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що зазначає і Пленум Верховного Суду України у п.24 Постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, в обгрунтування поважності причин для поновлення йому пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилався: - на вчасність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що категорично не відповідає дійсності: - якби Позивач не чекав завершення шестимісячного строку, він встиг звернутися до нотаріальної контори і оформити заяву належним чином, посвідчивши підпис нотаріально; - перебування Позивача на пенсії, тобто його право на успадкування обов`язкової частки, відповідно до ст. 1241 ЦКУ, незалежно від змісту заповіту, але це право не є абсолютним. Навіть особи, які мають право на обов`язкову частку також зобов`язані дотримуватися вимог щодо своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини в 6- місячний строк. Ця позиція відображена в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах щодо спадкування»: «той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Щодо судових витрат Відповідача 2. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, Відповідач 2 подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс, і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи. Відповідачем 2 укладено з Адвокатським об`єднанням «Радник» Договір про надання правової допомоги № 163/2019 від «08» квітня 2019 року. Для надання професійної правничої допомоги Відповідачу 2 у спорі з [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, було укладено Додаткову угоду, відповідно до якої, станом на дату подання даного відзиву, Відповідач 2 сплатив на рахунок Адвокатського об`єднання 3000 (три тисячі) гривень. Дана сума передбачає оплату за наступний обсяг послуг: - підготовка відзиву на позов - 1000 (одна тисяча) гривень, без ПДВ; - участь адвоката в (одному) судовому засіданні 2000 (дві тисячі) гривень, без ПДВ. У разі необхідності надання послуг в більшому обсязі, сторони укладають додаткову угоду, в якій відповідно збільшують розмір оплати. Висновок. Таким чином, Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини, а помилки внаслідок власного недбальства чи незнання закону Позивача не можуть розцінюватися як об`єктивна обставина, яка утруднювала здійснення ним цих дій. Враховуючи, що: - Позивач порушив строк подання заяви до нотаріальної контори; - причинами порушення строку для прийняття спадщини НЕ Є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для Позивача на вчинення ЦИХ дій, Просить суд: - відмовити в визначенні додаткового строку для подання [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; - відшкодувати [PERSON] (зареєстрований: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) за рахунок [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) понесені витрати в суді першої інстанції на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної судової справи, в сумі 3 000 (три тисячі) гривень. 02.05.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 11 год. 00 хв. 23.05.2019 року в зв`язку з неявкою позивача, відповідачів, ( а.с., 45 - 46). 22.05.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла відповідь на відзив, ( а.с., 57 - 59), подана [PERSON] , в якій вказано наступне: Ознайомившись із відзивом відповідача [PERSON] на подану ним позовну заяву у даній справі, вважає наведені ним заперечення надуманими та такими, що не базуються на нормах права, виходячи із наступного. Насамперед, безпідставними є твердження Відповідача 2 про те, що заява про прийняття спадщини була подана ним з пропущеним 6-місячним строком. При цьому Відповідач 2 сам собі суперечить, підтверджуючи факт подання ним цієї заяви до нотаріальної контори 08.12.2019 року із врахуванням того, що днем смерті його матері (часом відкриття спадщини) було 09 червня 2018 року. Таким чином, з моменту подачі ним даної заяви до закінчення терміну її подання залишалося ще більше доби. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Тому реальною підставою щодо відмови нотаріуса у прийнятті від його заяви про прийняття спадщини стали не пропуск ним встановленого законом строку, а помилки, допущені у заяві, поданій вчасно. Підтвердженням цього слугує письмовий висновок нотаріуса від 09.01.2019 року № 4/02-14, в якому прямо зазначено, що його заява не може бути прийнятою через допущені у ній помилки, а для подачі нової він вже пропустив встановлений законом шестимісячний строк. Натомість Відповідач 2 намагається довести, що немає жодної різниці між заявою поданою вчасно, але з помилками та заявою, поданою поза межами встановленого законом терміну. Проте, дана правова позиція Відповідача 2 не ґрунтується на матеріалах справи та існуючих нормах законодавства. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив наступне: «Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови». Таким чином, причина пропуску ним встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини пояснюється цілком реальними та об`єктивними обставинами і не підпадає під наведені вище причини пропуску такого строку, що унеможливлюють його поновлення в судовому порядку. Виходячи з наведеного, вважає причину пропуску ним строку для прийняття спадщини поважною, що відповідно до положень ч.З ст.1272 ЦК України, дає йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання відповідної заяви. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Вважає, що запобігання виникненню такого порушення є додатковою підставою для задоволення його позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved