Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

15.05.2015 року позивач - прокурор Чуднівського району Житомирської області в інтересах [PERSON]звернувся до суду з позовом до відповідача - дочірнього підприємства «Промінь» Публічного акціонерного товариства фірми «Житомирінвест», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 12.08.2014 року між [PERSON] та ДП «Промінь» ПАТ фірми «Житомирінвест» та зобов'язати ДП «Промінь» ПАТ фірми «Житомирінвест» повернути земельну ділянку належну [PERSON] шляхом підписання акту прийому-передачі, мотивуючи свої вимоги тим, що на праві власності позивачу належить земельна ділянка площею 1,4305 га., між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, який не відповідає волевиявленню та внутрішній волі позивача, оскільки договір не був підписаний позивачем. У судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача - прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області Заган О.Л. надійшла заява, згідно якої представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Позивач [PERSON]в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в розмірі 909,48 грн. пов'язані із проведенням судово-почеркознавчої експертизи. Відповідач - ДП «Промінь» ПАТ фірми «Житомирінвест» про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини нез'явлення у судове засідання його представника не повідомив. На підставі статей 158, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач та представник позивача не заперечують проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 1,4305 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Турчинівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с. 8). 12.08.2014 року між [PERSON](Орендодавець) та дочірнім підприємством «Промінь» Публічного акціонерного товариства фірми «Житомирінвест»,в особі директора [PERSON] (Орендар) було укладено договір оренди землі, згідно якого «Орендодавець» надав «Орендарю» в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Турчинівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, загальною площею 1,4305 га, кадастровий номер [NUMBER] ( а.с. 5-6, 20-21). Як вбачається з висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Житомирській області №1/944 від 06.11.2015 року, підпис, який розміщений у графі: «Орендодавець» в оригіналі договору оренди землі від 12.08.2014 року (без номеру), що укладений між [PERSON] та ДП «Промінь» ПАТ фірми «Житомирінвест» виконаний не [PERSON], а іншою особою ( а.с. 28-38). Згідно ст.792 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України), за договором найму (оренди) земельної ділянки, наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.1 статті 93 Земельного кодексу України, - право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 121 Конституції України, на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді. Відповідно до ч.2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів. Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Враховуючи, що позивач не підписував спірний договір оренди землі від 12.08.2014 року, що свідчить про відсутність волевиявлення позивача на укладення цього договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. та витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи у розмірі 900,48 грн. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved