Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

16 жовтня 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] громадянка [PERSON] склала заповіт, яким заповідала йому, [PERSON] , належний їй будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. На момент смерті вона мешкала в с. Гнідинці Варвинського району Чернігівської області разом зі своєю дочкою [PERSON] . Крім будинку, на який складено заповіт, інше спадкове майно відсутнє. Про наявність заповіту він дізнався лише у липні 2020 року, коли [PERSON] випадково виявила заповіт в особистих речах покійної матері, про що повідомила йому по телефону. Звернувшись у жовтні 2020 року до нотаріуса, він отримав відмову у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зазначений строк він пропустив, оскільки не знав про наявність заповіту на його ім`я, зважаючи на що об`єктивно не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк протягом двох місяців після набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено відкрите підготовче судове засідання у справі на 20 листопада 2020 року. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій позов підтримав з наведених у позовній заяві підстав та просив задовольнити. Представник позивача адвокат Антоненко І.Є. у підготовче судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі, у якій підтримав позов [PERSON] . Від представника відповідача - голови Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області Міщенко Н.І., надійшла заява про розгляд справи без їх участі, відповідно до якої визнають позовні вимоги позивача / не заперечують проти задоволенню позову (а.с. ). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій визнала позовні вимоги [PERSON] . На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданої на запит суду, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена, а у Спадковому реєстрі під номером 37263766 зареєстровано заповіт [PERSON] від 26 березня 2004 року, посвідченим секретарем Батуринської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області Лось В.Г. (а.с. 44, 45). Вказаним заповітом [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а саме: будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] , заповідала [PERSON] (а.с. 7). Належність вказаного будинку [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 квітня 2004 року та копією витягу Бахмацької дільниці Прилуцького міжміського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 травня 2004 року (а.с. 9, 10). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з положеннями ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці за законом відповідно до визначеної черговості. Довідкою виконкому Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області підтверджується, що разом з померлою [PERSON] до дня смерті проживала та була зареєстрована її дочка [PERSON] , 1955 року народження (а.с. 12), інші особи разом із спадкодавицею не проживали та не були зареєстровані. Отже, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за законом, після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем. Разом з тим, відсутність заведеної щодо майна померлої у 2007 році [PERSON] спадкової справи свідчить про те, що за 13 років з дня смерті матері відповідач [PERSON] своє право на оформлення права на спадщину не реалізувала. Позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , не прийняв спадщину після її смерті у встановлений законом строк. Після закінчення цього строку, 08 жовтня 2020 року, він звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , на що отримав відмову через пропуск передбаченого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 11). Згідно зі ст. 1272 ЦК України спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзаців 6-7 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Встановлено, що граничний строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] - [INFO] . Позивач звернувся з відповідною заявою 08 жовтня 2020 року. Причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини стало незнання про існування заповіту. У зв`язку з тим, що спадкова справа щодо майна померлої не заводилась, у нотаріуса не виникло обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, адже стаття 63 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 2.2 п. 1 глави 9 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2012 року №296/5, пов`язують виникнення у нотаріуса обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Відповідачі не надали до суду доказів, які б підтверджували, що нотаріус або уповноважена посадова особа органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі ст. 1288 ЦК України призначали виконавця заповіту [PERSON] , або ж такий на підставі ч. 3 ст. 1287 ЦК України призначався судом. У матеріалах справи також відсутні докази на підтвердження того, що інформація про наявність заповіту повідомлялась безпосередньо позивачеві, він викликався до нотаріуса або до посадової особи органу місцевого самоврядування шляхом публічного оголошення чи повідомлення у пресі. Натомість відповідачі визнали позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року №565/1145/17, від 10 січня 2019 року №263/1221/17, від 25 березня 2020 року №642/2539/18-ц, від 01 квітня 2020 року №241/372/18, від 21 вересня 2020 року №130/2517/18, якщо позивач на час відкриття спадщини не проживав зі спадкодавцем і про наявність заповіту, складеного на його користь, дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, то ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, адже необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що у позивача існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Причина пропуску строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, наведена позивачем у позові, приймається судом як поважна. Суд також звертає увагу на те, що позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу задоволення позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню, оскільки строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] було пропущено з поважної причини, а тому позивачу необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved