Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

16 грудня 2015 року ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Богуславщина» - арбітражний керуючий [PERSON] (далі-позивач) звернувшись до суду з позовом до Приватного підприємства «Нікатранс» (далі-відповідач), просить: - визнати за ТОВ «Агро-Богуславщина» право власності на нежитлові будівлі: свинарник (А) загальною площею 1637,40 кв.м.; телятник (Б) загальною площею 204,50 кв.м.; корівник (В) загальною площею 874,20 кв.м.; телятник (Г) загальною площею 1418,60 кв.м.; кузня (Д) загальною площею 227,30 кв.м.; кормоцех (Е) загальною площею 369,80 кв.м.; вагова (Ж) загальною площею 8,10 кв.м., що розташовані за адресою: 09713, вул. Центральна, 20-а, с. Чайки, Богуславського району Київської області (далі - нежитлові будівлі, спірне майно); - скасувати постанову державного виконавця ВДВС Богуславського РУЮ [PERSON] №37955149 від 17 травня 2013 року, в частині накладення арешту на вищевказані нежитлові будівлі та оголошення заборони на його відчуження; - зняти арешт та заборону відчуження з вищевказаних нежитлових будівель накладений постановою ВДВС Богуславського РУЮ №37955149 від 17 травня 2013 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ухвалою господарського суду Київської області від 22.07.2013 року було визнано договір купівлі-продажу №1-1249 від 03.04.2009 року, згідно умов якого ТОВ «Агро-Богуславщина» продало, а ПП «Нікатранс» придбало вищевказані нежитлові будівлі недійсним з моменту укладення. Дане рішення суду набуло чинності у відповідності до постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2013 року. Маючи намір реалізувати свої права власника, позивач 08.10.2015 року звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацією за ТОВ «Агро-Богуславщина» права власності на вищевказані нежитлові будівлі. Однак, 13.10.2015 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на це нерухоме майно по наступним підставам: -згідно відомостей за результатом пошуку №45569684 від 13.10.2015 року встановлено, що власником нежитлових будівель є інша юридична особа; -згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що вищевказані нежитлові будівлі знаходяться під арештом у відповідності до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП №37955149, винесеної 17.05.2013 року державним виконавцем ВДВС Богуславського РУЮ [PERSON] Внаслідок отриманої інформації від відділу ДВС встановлено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження від 17.05.2013 року була винесена на підставі ухвали Марїнського районного суду Донецької області від 29.04.2013 року, однак дана ухвала суду в матеріалах виконавчого провадження відсутня, також вона відсутня і в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З огляду на наведене вважає, що державним виконавцем накладено арешт на нежитлові будівлі, як на майно яке належить відповідачу, хоча на даний час це нерухоме майно фактично відповідачу не належить, оскільки справжнім власником є ТОВ «Агро-Богуславщина». В судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав, обгрунтувавши їх вищевказаними обставинами. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, але письмово повідомила про визнання заявленого позову та просили розглянути справи без участі її участі. Третя особа: представник відділ ДВС Богуславського РУЮ Київської області [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив про те, що не заперечує проти задоволення позову та просив розглянути справи без його участі. Третя особа: представник Реєстраційної служби Богуславського РУЮ Київської області в судове засідання не зявився, але письмово просили розглянути справи без участі їх представника. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному їх дослідженні, враховуючи положення ст. ст. 236, 321, 325, 328, 392 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», розяснення абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на нежитлові будівлі та зняття арешту з цього майна. Згідно платіжного доручення №9 від 09.12.2015 року (а.с.22) вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2436 грн. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України та те, що вимоги позивача задоволені на його користь, судові витрати у розмірі 2436 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved