Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

15 січня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 21 519 грн. 17 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 22 березня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №ACL4RX19140014, відповідно до якого позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 5121.60 грн. на строк з 22.03.2008 ро по 22.03.2009 року включно, на наступні цілі:придбання товару, а також у розмірі 196,51 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, єдиноразової допомоги за надання фінансового інструменту у розмірі 820,85 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 69,14 грн. в обмін на зобов'язання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди,комісії в зазначені в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів, сплатити позивачу винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних Умов. Відповідно до п. 5.1 Умов, при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, позивач має 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Згідно з п.5.3 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до п.5.5 Умов, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. 19 лютого 2009 року Центральним районним судом м.Миколаєва видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON]. на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» 7700 грн. 99 коп. заборгованості за кредитним договором від 22.03.2008 р. станом на 14.01.2009 року. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 грн. 68 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 207 грн. 42 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 19792 грн. 16 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1000 грн. 91 коп.-станом на 19.12.2013 року. Вказана позивачем сума заборгованості в новому розрахунку врахована з урахуванням суми стягнення заборгованості по вищевказаному судовому наказу. Разом з тим, відповідно до п.5.3 Умов, штраф нараховується позивачем при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, пеня відповідно до п.5.1 Умов нараховується за порушення п.п. 3.2.2, 3.2.3. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Отже, банк просить застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов'язання, а саме за порушення відповідачем строків платежів по будь-якому із зобов'язань, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки, якою є штраф та пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають, істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у стягненні пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 19 792 грн. 16 коп. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 1727 грн. 01 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 1727 грн. 01 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial