Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

16 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що між позивачем [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , 24.02.1990 року було укладено шлюб, який зареєстровано Павлоградським міським РАЦС, про що складено відповідний актовий запис за № 127. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про поділ майна, що є сумісною власністю не виникає. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно з якою просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі з 24.02.1990 року, який зареєстровано Павлоградським міським РАЦС, про що складено відповідний актовий запис за № 127. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Відповідно до ч. 2 ст. 54 СК України усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Дружина, чоловік мають право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім`ї. А відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Відсутня вільна згода позивача на перебування у шлюбі із відповідачем. Враховуючи ці обставини суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved