Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новомосковської районної організації Українського товариством мисливців та рибалок про визнання постанови, скасування протоколу, поновлення в членстві громадської організації. 29 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок про визнання рішень неправомірними, поновлення в членстві громадської організації. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилався на те, що рішенням загальних зборів Зіньковщанського первинного мисливського колективу, Зачепилівського району, Харківської області, затвердженого президією Зачепилівської районної ради Українського товариства мисливців та рибалок Харківської області, в грудні 1990 року він був прийнятий в члени Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок», в підтвердження чого, 30.01.1991 року йому був виданий мисливський квиток № 378054. З 1993 року він перебуває на обліку Новомосковською районною організацією Українського товариства та рибалок Дніпропетровської області. 18 жовтня 2016 року він та його сусід [PERSON] приблизно о 19-30 годині поїхали на належному йому автомобілі «Нива» рибалити на сома на канал «Дніпро-Донбас» в районі м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. Після рибалки, близько 22-00 години вони поверталися додому, по дорозі група невідомих осіб освітила їх автомобіль потужним ліхтарем, але що вони говорили не було чути, оскільки в автомобілі грала музика. Вони не стали зупинятися, щоб не наразитися на будь-яку небезпеку, та поїхали д додому. Пізніше йому стало відомо, що група мисливців звернулися на прийом до голови Новомосковської районної ради Дніпропетровської області [PERSON] та повідомили його, що в ніч з 18 на 19 жовтня 2016 року проводився рейд по боротьбі з браконьєрством та був виявлений гін мисливських собак. Мисливці намагалися затримати належний йому автомобіль, але, начебто він, [PERSON] не зупинився, наїхав на групу людей, травмувавши одного з мисливців [PERSON]. Також зазначені мисливці повідомили [PERSON], що він причетний до незаконних вирубок лісопосадок та лісових масивів. На підставі звернень, загальними зборами Перещепинської первинної організації мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок було прийняте рішення, викладене у протоколі № 10/16/02 від 22 жовтня 2016 року про виключення його, [PERSON] з членів Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок». 08 листопада 2016 року на засіданні президій Новомосковської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок було прийняте рішення, оформлене протоколом № 28 про затвердження та доповнення рішення загальних зборів Перещепинської первинної організації мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, викладене у протоколі № 10/16/02 від 22 жовтня 2016 року про виключення його, [PERSON] з членів Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок» за браконьєрство. Позивач зазначив, що за період перебування в лавах Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок» на нього будь-які дисциплінарні стягнення не накладалися, з 2001 року він був прийнятий на роботу на посаду єгеря Перещепинського лісництва Державного підприємства «Новомосковське лісове господарство», за період роботи він не притягався до дисциплінарної відповідальності. Його виключення з членів громадської організації не відповідає вимогам Законодавства України, крім того, жодного доказу того, що він займався браконьєрством або незаконною вирубкою лісових насаджень відповідачем не надано. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд: -визнати неправомірним рішення загальних зборів Перещепинської первинної організації мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, викладене у протоколі № 10/16/02 від 22 жовтня 2016 року, відповідно до якого прийняте рішення про виключення його, [PERSON] з членів Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок». -визнати частково недійсним рішення засідання президій Новомосковської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, оформлене протоколом № 28 від 08 листопада 2016 року в частині затвердження та доповнення рішення загальних зборів Перещепинської первинної організації мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, викладене у протоколі № 10/16/02 від 22 жовтня 2016 року про виключення його, [PERSON] з членів Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок». -відновити його, [PERSON] в членстві у Громадській організації «Українське товариство мисливців та рибалок». В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача - Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилався на те, що позивач був виключений з членів Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок» за браконьєрство у відповідності до вимог законодавства України. Заслухавши представників позивача та відповідача, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. У відповідності до Закону України «Про громадські обєднання» (надалі за текстом Закон), цей Закон визначає правові та організаційні засади реалізації права на свободу об'єднання, гарантованого\~Конституцією України\~та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об'єднань. Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що: 1. Громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. 2. Громадське об'єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. 3. Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. 4. Громадська спілка - це громадське об'єднання, засновниками якого є юридичні особи приватного права, а членами (учасниками) можуть бути юридичні особи приватного права та фізичні особи. 5. Громадське об'єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об'єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку. Статтею 8 Закону передбачено, що членами (учасниками) громадської організації, можуть бути особи, визначені\~частиною першою статті 7\~цього Закону (громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах) які досягли 14 років). Пунктом 3 частини 1 статті 11 Закону передбачено, що Статут громадського об'єднання має містити відомості про порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об'єднанні, права та обов'язки його членів (учасників); Судом встановлено, що у відповідності до Статуту Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок» (надалі за текстом Статут), товариство є неприбутковою громадською організацією, яка обєднує громадян на основі спільності інтересів своїх членів для реалізації мети та завдань, передбачених цим статутом. У відповідності до Статуту, товариство має статус юридичної особи, єдину систему товариства складають його відокремлені підрозділи, у тому числі Дніпропетровський. Судом встановлено, що Дніпропетровська обласна організації Українського товариства мисливців і рибалок має статус юридичної особи, що передбачено також і Статутом Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок». Пунктом 2.1. Статуту визначено, що головною метою Товариства є охорона, відтворення, збереження, раціональне використання державного мисливського фонду в наданих у користування мисливських угіддях, захист спільних інтересів своїх членів, організація та проведення полювання, любительського і спортивного рибальства, стендового спорту. Главою 4 Статуту Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок» визначені питання членства у товаристві, права та обовязки членів товариства. На підставі п. 4.6 Статуту, членство в товаристві припиняється за рішенням загальних зборів первинної організації (клубу) Українського товариства мисливців та рибалок, президії рад Кримської республіканської, обласних, міських, регіональних, районних, міжрайонних і міськрайонних організацій УТМР у звязку із порушенням Статуту, або якщо діяльність члена суперечить меті та завданням Товариства, або якщо член втратив зв'язок із товариством без поважних причин чи за несплату чи несвоєчасну сплату щорічних членських внесків, а також порушення законодавства у сфері полювання та риболовлі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є членом Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок», що підтверджується мисливсько-рибальським квитком Українського товариства мисливців та рибалок, № 378054 від 30.01.1991 року. Судом встановлено, що мисливці Малокозирщанського мисливського колективу Новомосковського району Дніпропетровської області звернулися до колективу Перещепинського мисливського колективу із зверненням (дата у зверненні не зазначена) з приводу браконьєрства [PERSON], який здійснював незаконний відстріл диких кабанів і диких кіз в їх угіддях в районі Батьківських озер. 18.10.2016 року близько 23-00 години при здійсненні рейду група мисливців виявила, що [PERSON] здійснював браконьєрську діяльність на позашляховику «Нива» державний номер [NUMBER], здійснив спробу наїзду на мисливця [PERSON] Також встановлено, що 22.10.2016 року голова Новомажарівського мисливського колективу Харківської області звернувся до голови Перещепинської первинної організації мисливців та рибалок із зверненням, відповідно до якого [PERSON] був неодноразово замічений у нічний час у мисливських угіддях Новомажарівського мисливського колективу з собаками на полюванні. Судом встановлено, що загальними зборами Перещепинської первинної організації мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, прийняте рішення, яке викладене у протоколі № 10/16/02 від 22 жовтня 2016 року про виключення [PERSON] з членів Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок». У відповідності до протоколу, при прийняття рішення не зазначено, в звязку з чим [PERSON] виключається з членів Українського товариства мисливців і рибалок Судом встановлено, що 08 листопада 2016 року президією Новомосковської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок прийняте рішення, оформлене протоколом № 28 про затвердження рішення загальних зборів мисливського колективу м. Перещепине про виключення [PERSON] з членів товариства за браконьєрство. Як вбачається з протоколу, президією Новомосковської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок доповнене рішення загальних зборів Перещепинської первинної організації мисливців та рибалок від 22 жовтня 2016 року, а саме, доповнено що [PERSON] виключається з членів товариства за браконьєрство. Як зазначалося вище, пунктом 3 частини 1 статті 11 Закону України «Про громадські обєднання» передбачено, що Статут громадського об'єднання має містити відомості про порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об'єднанні, права та обов'язки його членів (учасників), а пунктом 4.6 Статуту Громадської організації «Українське товариство мисливців та рибалок» передбачено саме припинення членства в товаристві, а не виключення з членів товариства. Статут товариства не містить взагалі такого поняття як виключення з членів товариства. Крім того, у відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. В той же час, звернення мисливців та голови мисливського колективу про факти браконьєрства самі по собі не є доказом здійснення [PERSON] незаконного полювання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є членом Орлівщанської первинної організації мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, з позивачем не знайомий. 08 листопада 2016 року проходило засідання президій Новомосковської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок, на засіданні приймали участь голови первинних організацій мисливіських колективів. На засіданні був запрошений голова Новомосковської районної ради [PERSON], розглядалося питання про виключення [PERSON] з членів товариства за браконьєрство. Члени товариства під час рейду в районі м. Перещепине встановили, що [PERSON] займався незаконно охотою, намагалися його затримати, але він втік. В той же час, пояснення свідка [PERSON] не підтверджують належним чином факт браконьєрства, а підтверджують факт розгляду зазначеного питання президією Новомосковської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок. Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує факт браконьєрства позивача, а саме: актів, протоколів огляду, фото/відео фіксації щодо дати, часу, місця, наявності мисливського знаряддя, собак, участі інших осіб в незаконному полюванні, добування, знищення або поранення тварин, а також транспортування або перенесення добутих тварин, наявності чи відсутність відповідних ліцензій чи дозволів на полювання. Крім того, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є членом Українського товариства мисливців та рибалок, позивача [PERSON] знає на протязі близько 10 років, проживають в [INFO]. Із слів [PERSON]С йому відомо, що його виключили з членів товариства мисливців в жовтні 2016 року за браконьєрство. 18 жовтня 2016 року він і [PERSON] приблизно о 19-30 годині поїхали на автомобілі «Нива», який належить [PERSON] рибалити на сома на канал «Дніпро-Донбас» в районі м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області. Після рибалки, близько 22-00 години вони поверталися додому, по дорозі на відстані 5-6 метрів засвітив ліхтар, було сильне світло, метушилися якісь люди, щось кричали, але розібрати було неможливо, оскільки в автомобілі грала музика. Вони не стали зупинятися, оскільки було темно, вечірній час, їм невідомо, що це були за люди та поїхали до м. Перещепине додому. В наступному, із слів [PERSON] йому стало відомо, що їх зупиняли члени Українського товариства мисливців та рибалок, які написали скаргу про те. що [PERSON] займався браконьєрством з собаками, але, вони з [PERSON] їхали з рибалки, мисливської зброї та собак в автомобілі не було. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що 1. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. На підставі статті 58 ЦК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно до вимог ст. 59 ЦПК України 1. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як зазначалося вище, [PERSON] був виключений з членів товариства в звязку з браконьєрством, тобто, за незаконне полювання, крім того, розглядалися питання щодо здійснення ним незаконної вирубки лісових насаджень. У відповідності до статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил використання тваринного світу, а саме - Порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин, допускання собак у мисливські угіддя без нагляду, полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання), яке не мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, а також транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту в контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання та в дозволі на їх добування. Статтею 65 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконну порубку, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка. Статтею 65-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень.\~ У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Вина у вчиненні адміністративного правопорушення, у відповідності до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення повинна бути доведеною органом, який уповноважений розглядати протоколи про адміністративне правопорушення, про що виноситься постанова. Судом встановлено, що у відношення [PERSON] в період з 2015 по 2016 роки адміністративні матеріали за ст.ст. 65, 65-1,85 КУпАП не складалися, що підтверджується довідкою Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 08.11.2016 р. В період з 2015 по 2016 роки [PERSON] також не притягався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 65, 65-1,85 КУпАП, що підтверджується довідкою Новомосковського міськрайонного суду від 07.11.2016 року. Також, згідно листа Дніпропетровського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України № 613 від 17.11.2016 року, до управління надійшов лист голови Новомосковської районної державної адміністрації [PERSON], в якому йшлося про звернення групи мисливців Новомосковської районної організації УТМР з приводу факту браконьєрства на території Перещепинського та Малокозирщанського мисливських угідь в ніч з 18 на 19 жовтня, скоєний гр. [PERSON], що є посадовою особою ДП «Новомосковський лісгосп», також в листі йшлося про причетність гр. [PERSON] до незаконних вирубок лісових масивів. На підставі звернення голови Новомосковської районної державної адміністрації, Дніпропетровським обласним управлінням лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України було видано наказ № 56 від 20.10.2016 року про проведення перевірки зазначених фактів. Спеціалістами обласного управління була проведена перевірка, факти браконьєрства та причетності до незаконних рубок лісових масивів не підтвердилися. Статтею 246 Кримінального кодексу України передбачена відповідальність за незаконну порубку лісу. Статтею 248 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил полювання, якщо воно заподіяло істотну шкоду, а також, незаконне полювання в заповідниках або інших територіях та обєктах природно-заповідного фонду, або полювання на звірів, птахів та інші види тваринного світу, що занесені до Червоної книги. У відповідності до ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України, 1. Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. 2. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Згідно до вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили. Судом встановлено, що відсутні будь які кримінальні провадження відносно [PERSON], що підтверджується довідкою Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 08.11.2016 р., також, відносно позивача не виносився обвинувальний вирок, який набрав законної сили, у відповідності до якого [PERSON] визнаний винним у вчиненні порушень правил полювання, незаконної порубки лісу, що підтверджується що підтверджується довідкою Новомосковського міськрайонного суду від 07.11.2016 року. Оскільки відповідачем не доведені підстави припинення членства позивача у громадській організації, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання неправомірними рішень підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав, крім того визначено, що сум може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлені договором або законом. Так як судом встановлено, що рішення про виключення позивача з членів громадської організації були прийняте безпідставно, суд приходить до висновку, що було порушене немайнове право позивача на участь у громадській організації, в звязку з чим, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом відновлення його у членстві в Громадській організації «Українське товариство мисливців та рибалок» та вимоги в цій частині є обґрунтованими. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданого платіжного доручення, позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн., які підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved