Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

16.12.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання малолітньої дитини та на своє утримання, в якій вказує, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 29.07.2016 року, який було зареєстровано Артемівським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Як вказано у позовній заяві, на теперішній час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною [PERSON], 3-річного віку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, а також на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення ним повноліття. У судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, про що подала письмову заяву, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного судового рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 29.07.2016 року Артемівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис під № 386. (а. с. 6). Від шлюбу вони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 7). Батьком у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачко та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї № 6/0223 від 04.01.2017 року, виданою виконавчим комітетом Зайцівської сільської ради на а. с. 17. Як встановлено у судовому засіданні, на теперішній час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Судом встановлено, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та непрацездатної дружини не надає. Згідно зі ст. 84 ч. 2 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 ч. 1 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини та дитини. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved