overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

16 липня 2014 року до суду звернувся прокурор Варвинського району в інтересах держави в особі КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» до [PERSON] про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, у розмірі 284 грн. 88 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Варвинського районного суду від 10 липня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Потерпілою від злочину є [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження та з 22 до 26 травня 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ», у зв'язку з чим лікарня понесла витрати. В судовому засіданні прокурор Гузенко І.В. позовні вимоги підтримала. Від Варвинської ЦРЛ надійшла заява про розгляд справи без участі представника лікарні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що вироком Варвинського районного суду від 10 липня 2014 року [PERSON] засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України за заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості [PERSON] до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю один рік (а.с. 4). У результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпіла від злочину [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Варвинської ЦРЛ чотири дні - з 22 травня 2014 року по 26 травня 2014 року. Згідно калькуляції вартості одного ліжко-дня у хірургічному відділенні по КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ» на 2014 рік становить 71,22 грн. Вартість лікування за цей період становить 284,88 грн. (а.с. 5, 6). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, оскільки органи прокуратури при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

16 липня 2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 17.02.2007 року в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом №07. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 17.02.2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю фактично не проживають з січня 2014 року. На протязі спільного життя сторони зрозуміли, що вони різні за характером люди, з різними поглядами на життя, не можуть знайти взаєморозуміння, між ними постійно виникають сварки. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 17.02.2007 року в Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області за актовим записом №07 (а.с.3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позивач категорично не бажає зберегти шлюб з відповідачем, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

16 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1978 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15.07.2014р. о 14 год. 18 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 15.07.2014р. о 14 год. 18 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Целіщева лікарні КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора чує «голоси» в голові, рахує числа, «може керувати своїм життям». Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

16 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1500 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16.07.2014 року і до досягнення повноліття дітьми, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей. В судове засідання позивач не з'явилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, проти заявлених вимог не заперечує, але в змозі сплачувати аліменти в межах 1000 грн. на кожну дитину, оскільки не має постійного місця роботи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Із свідоцтва про народження (а.с. 3) вбачається, що [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із довідки (а.с.5) вбачається, що на даний час дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Із акту складеного 08.07.2014 року (а. с. 4) вбачається, що на даний час дитина - [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до вимог ст. 184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Беручи до уваги той факт, що відповідач офіційно не працює, не має постійного доходу, суд вважає за можливе застосувати ст.184 СК України, та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти в сумі 1000 грн. на кожну дитину. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

16 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 22 жовтня 1999 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Шлюбні стосунки припинено з травня 2006 року, спільного господарства не ведуть, примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. У відповідача вже інша сім'я і там діти. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов, розірвати шлюб між ним та позивачем. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 22 жовтня 1999 року позивач [PERSON]. та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії [NUMBER] від 22.10.1999 року, актовий запис 382 (а.с.3). У шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.2002р., актовий запис 101 (а.с.3). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

16 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем [PERSON] з 2003 року по 2012 рік вона проживала однією сім'єю. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утримані позивачки. З 2012 року сторони проживають окремо. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення та виховання дитини, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків. [PERSON] є працездатною людиною, інших утриманців не має, а тому має змогу матеріально допомагати дитині. [PERSON] позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати сина, в зв'язку з чим, вимушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до довідки виконкому Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 655 від 15.07.2014 року дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с. 2). Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір'ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини, працездатний, на утриманні інших осіб не має, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивачки такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України сума платежу по аліментам за один місяць в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає негайному виконанню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

16 липня 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 01.04.2014 року між ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] було укладено договір №ПО01-00661 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 1 700,00 грн. з терміном сплати до 15.04.2014 року зі сплатою 1,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором в сумі 4 625,40 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.29). За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2014 року між ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» та [PERSON] було укладено договір №ПО01-00661 про надання фінансового кредиту, відповідно до якого [PERSON] було надано кредитні кошти в розмірі 1 700,00 грн. з терміном сплати до 15.04.2014 року зі сплатою 1,5 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Відповідач належним чином зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 25.06.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 4 625,40 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

16 липня 2014 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 03.11.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 887. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачкою не можливо, у в'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, і на цьому ґрунті в сім'ї виникають сварки. Шлюбні стосунки припинили з червня 2010 року. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив шлюб розірвати. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки припинені з червня 2010 року у зв'язку з несумісністю характерів. Згодна на розірвання шлюбу. Не заперечувала, щодо розгляду справи у Іллічівському районному суді м. Маріуполя. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище -[PERSON]. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

16 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач по справі зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і постійно користується тепловою енергією, яку виробляє ПАТ «Дніпроенерго». Відповідач не своєчасно та не повному обсязі оплачує ці послуги, в результаті чого за період з 01.11.2009 року по 31.12.2012 року виникла заборгованість у розмірі 3797,79 гривень. У добровільному порядку відповідач борг погасити не бажає, що стало причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 21 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Пунктом 18 цих Правил, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 68 ЖК України, наймачі зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ ДТЕК «Дніпроенерго» безперервно надає послуги з постачання теплової енергії у квартиру відповідачу, що не заперечувалося останньою в судовому засіданні. Заборгованість відповідача перед ПАТ ДТЕК «Дніпроенерго» за теплову енергію за період з 01.11.2009 року по 31.12.2012 року складає 3797,79 гривень. Ці обставини підтверджено письмовими доказами: розрахунком суми боргу за теплову енергію (а.с.5), картками квартиронаймача (а.с. 6-13) та вказана сума боргу не заперечувалася і самим відповідачем. Таким чином, з урахуванням вже виданого судового наказу від 08.02.2013 року, заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача за теплову енергію за період з 1 листопада 2009 року по 31 грудня 2012 року складає 3797,79 гривень, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір, згідно зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved