Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

17.06.2021р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3-4). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.07.2021р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№14). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 15.12.1989р. у відділі ЗАГС виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська під актовим записом №2076. Від шлюбу у них з чоловіком народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні сварки, засновані на взаємному нерозумінні один одного, втрата віри в подальше сумісне життя та втрата почуття любові. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо, спору про спільне майно немає. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе. Також, повідомила, що відповідач відмовився звертатись до органів РАЦС для розірвання шлюбу в досудовому порядку. Сторони в судове засідання 18.10.2021р. не з`явилися, про дату розгляду справи судом були повідомлені згідно вимог ЦПК України (а.с. № 16, 17). Представник відповідача - адвокат Спасова І.Г. (діє на підставі ордеру, серія АЕ №1095292 від 04.10.2021р. - а.с. №21) ознайомлювалась із матеріалами справи 04.10.2021р. (а.с. №18). Позивачка в заяві до суду від 18.10.2021р. підтримала позов та просила винести рішення за її відсутності. Повідомила, що подружжя остаточно припинило шлюбні відносини в грудні 2007р. В заяві до суду позивачка також не наполягала на поверненні їй 50% від сплаченого при подачі позову судового збору (а.с. № 28). Представник відповідача - адвокат Терепіща Ю.В. (діє на підставі ордеру, серія АЕ №1085740 від 30.09.2021р. - а.с. №18 зв.) в заяві до суду від 18.10.2021р. зазначила, що відповідач визнає позовні вимоги, підтвердила, що спільне життя між сторонами припинено в грудні 2007р. через різні погляди на життя (а.с. №32). Крім того, в клопотанні від 13.10.2021р. адвокат Терепіща Ю.В. просила долучити до матеріалів справи заяву відповідача про згоду з обставинами, викладеними в позовній заяві від 05.10.2021р. (а.с. №25 зв.). Таким чином, суд на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 18.10.2021р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви позивачки та представника відповідача від 18.10.2021р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.12.1989р. у відділі РАЦС виконкому Жовтневої райради під актовим записом №2076 (а.с. №6). Від даного шлюбу у сторін є двоє синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є вже повнолітніми (а.с. №7, 8). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, сварки та втрата почуття любові, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони припинили шлюбні відносини грудні 2007р., та з того часу не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з грудня 2007р. (майже чотирнадцять років тому), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки позивачка станом на 20.10.2021р. не визначилась з цього питання. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908грн. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved