Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

17.06.2020 [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання однією сім`єю з матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування заяви зазначає про те, що [INFO] померла його мати [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини йому було відмовлено, оскільки не доведено факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту проживання разом зі спадкоємцем на момент смерті необхідно для оформлення спадщини. Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] 11.11.2020 року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав. Заінтересована особа - Слобожанська селищна рада Зміївського району Харківської області надала до канцелярії суду заяву від 25.09.2020 року про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, у вирішенні позову покладалася на розсуд суду. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню у вказаних правовідносинах, встановив наступні обставини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Червонозаводським ЗАГС міста Харкова 20.08.1965 року, заявник [PERSON] народився [INFO] в м.Харків Харківської області, де в графі «мати» зазначено [PERSON] , актовий запис № 1104 (а.с. 11). З Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області 20.01.2016 року, вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області у віці 78 років, актовий запис № 19 (а.с. 12). З довідки Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 06.03.2020 року № 764/02-21 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою на день її смерті більше ніхто не був зареєстрований, включаючи малолітніх та неповнолітніх дітей (а.с. 13). З Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого батька [PERSON] , виданого 11 січня 2002 року державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Кравченко Л.С. та посвідченого за реєстровим номером 3-10 (спадкова справа 692/96), вбачається, що заявнику [PERSON] належить Ѕ частина квартири [ADDRESS] (а.с.20-21, 24-26). З Свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що інша Ѕ частини квартири [ADDRESS] належала матері заявника - [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої сестри заявника - [PERSON] , виданого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Ілінською Л.С. 30 травня 2009 року та посвідченого за реєстровим номером 377/2009, реєстр №3-503 (а.с. 22, 27). З довідки сімейного лікаря від 03.01.2016 року вбачається, що [PERSON] постійно проживає на протязі останнього року в квартирі [PERSON] [ADDRESS] , знаходилася під постійним наглядом сімейного лікаря з діагнозом: прогресуюча стенокардія напруги, гіпертонічна хвороба. Потребувала постійного догляду, який виконував її син - [PERSON] по день її смерті (а.с.15). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] за власний кошт здійснював поховання матері - [PERSON] , встановлював пам`ятник (а.с. 17-19). Крім того, заявник [PERSON] продовжує утримувати квартиру [ADDRESS] , що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг (а.с.28-50). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Сапко І.М. від 13.03.2020 року, заявник подав нотаріусу документи для отримання Свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON] . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] немає, однак заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання із спадкодавицею на момент її смерті (а.с. 14) Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного чи окремого провадження. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені, зокрема факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тобто визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, є встановлення наявності чи відсутності спору між спадкоємцями. Як вбачається з матеріалів справи, інші спадкоємці, окрім заявника, після померлої [PERSON] , відсутні, а заінтересована особа - Слобожанська селищна рада Зміївського району Харківської області не спростовувала тверджень заявника про постійне проживання із спадкодавицею на момент її смерті та не висловила заперечень проти задоволення заяви. Отже в даному випадку спір про право відсутній. Крім того, відповідно до п.п.2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30. 05.2008 р. «Про судову практику у справах спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, статтею 1286 ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Під час розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, на які посилається в заяві [PERSON] , і вони є такими, що дозволяють встановити факт його постійного спільного проживання зі своєю матір`ю - [PERSON] , по день її смерті [INFO] , тобто на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. На підставі викладеного,

Outcome: approved