Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

16 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. 14 грудня 2013 року помер його батько - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 3/8 частин квартири №28 корпусу №1 будинку №26 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпро, що належить йому згідно листа КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.09.2008 року, виданого Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради (розпорядження №7/300-08), та свідоцтва про право на спадщину від 27.01.2012 року, виданого Восьмою ДДНК. Інші частки належать відповідачам по справі 3/8 частин [PERSON] та 1/4 частина [PERSON], що підтверджується листом КП «ДМБТІ» від 03.03.2014 року. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є рідний син спадкодавця позивач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до 8ДДНК із заявою про прийняття спадщини. Однак після смерті його батька відповідачі по справі не надають йому оригінали правовстановлюючих документів, які залишились у них на день смерті його батька, у звязку із чим він позбавлений можливості реалізувати свої законні спадкові права. Після закінчення шестимісячного терміну йому було відмовлено у оформленні свідоцтва про право на спадщину, і рекомендовано звернутися до суду у звязку із тим, що ним не надано документів, що підтверджують право власності його померлого батька на спадкове майно. У звязку із тим, що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Інших спадкоємців першої черги, які б мали право прийняти спадщину немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Згідно інформаційної довідки від 29.01.2017 року право власності на квартиру, зареєстроване в електронному реєстрі та квартира складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-кухня, 4, 5, 8 житлові, 6-ванна, 7-туалет, І-лоджія, ІІ-балкон, загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м. Відповідно до звіту про оцінку квартира коштує 440002 грн. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частин квартири №28 корпусу №1 в будинку №26 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 14 грудня 2013 року. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, але надали заяву, у якій підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та розглядати справу за їх відсутності. \~Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, у звязку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Представник третьої особи Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~ \~ Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В судовому засіданні було встановлено, що 14.12.2013 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №713920 від 24.10.2016 року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 3/8 частин квартири №28 корпусу №1 будинку №26 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпро, що належить на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.09.2008 року, виданого Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради (розпорядження № 7/300-08), та свідоцтва про право на спадщину від 27.01.2012 року, виданого Восьмою ДДНК. Інші частки належать відповідачам по справі 3/8 частин [PERSON] та 1/4 частина [PERSON], що підтверджується листом КП «ДМБТІ» від 03.03.2014 року (а.с.6). Квартира №28 корпусу №1 будинку №26 по вул. Немировича-Данченка в м. Дніпро в цілому складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-кухня, 4, 5, 8 житлові, 6-ванна, 7-туалет, І-лоджія, ІІ-балкон, загальною площею 64,5 кв.м., житловою площею 37,1 кв.м., що підтверджується копією інформаційної довідки від 29.01.2017 року (а.с.8). Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, є рідний син спадкодавця позивач по справі [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.35-46). Постановою від 18.01.2017 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири № 28, розташованої в будинку № 26, корпус № 1 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпрі, у звязку із тим, що не були надані правовстановлюючі документи на квартиру (а.с.7). Відповідно до звіту про оцінку ТОВ «ПРИВАТ ЮР ГРУП» від 06.03.2017 року, ринкова вартість трикімнатної квартири загальною площею 64,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], складає 440002 грн. (а.с.9-15). Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході розгляду справи в їх сукупності, приймаючи до уваги, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved