Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

15 серпня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючий його тим, що 20.07.2012 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на незавершений будівництвом садовий будинок за № 184, який знаходяться за адресою м. Коломия, вул. Довбуша, масив Авіатор, садівницьке товариство Мічурінець та земельну ділянку, що знаходиться за вказаною адресою. Вона прийняла спадщину після смерті батька, однак приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане майно по відсутності правовстановлюючого документу, яким підтверджується належність спадкового майна спадкодавцеві. Надати дані документи вона не може. Оскільки вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 20.07.2012 року в м. Коломия: на земельну ділянку за № 184, площею 0,06 га, кадастровий номер 2610600000:02:002:0033, яка знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Довбуша, масив Авіатор, садівницьке товариство Мічурінець і яка була передана [PERSON] у приватну власність згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 17-2-003526, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2105, та визнати за нею право забудовника незавершеного будівництвом садового будинку. Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позов підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.12.1970 року по 17.10.2001 року. [PERSON] був в м. Коломия членом садівницького товариства Мічурінець. Рішенням Коломийської міської ради за № 48 від 16.02.1994 року йому була передана у приватну власність для ведення садівництва земельна ділянка за № 184 площею 0,06 га у садівницькому товаристві Мічурінець по вул. Довбуша, масив Авіатор в м Коломия. На підставі даного рішення батько на вказану земельну ділянку отримав державний акт на право приватної власності на землю сер. ІФ № 17-2-003526, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2105. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку дана земельна ділянка зареєстрована в Державному земельному кадастрі і їй присвоєний кадастровий номер 2610600000:02:002:0033. В 1996 року [PERSON] отримав дозвіл на будівництво на вказаній земельній ділянці садового будинку, про що йому був виданий будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Перебуваючи в шлюбі батьки позивачки розпочали будівництво садового будинку, однак будівництво його не завершили, процент готовності становить 39%. Вказане стверджується технічним паспортом на незавершений будівництвом садовий будинок. 20.07.2012 року [PERSON] помер, про що Коломийським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області 20.07.2012 року складений відповідний актовий запис за № 355. Після смерті [PERSON] згідно вимог ст. 1261 ЦК України відкрилася спадщина за законом на вищевказане майно померлого. До спадкоємців першої черги відносилися позивачка та її сестра [PERSON], яка спадщини не прийняла і на неї не претендує. Позивачка згідно вимог ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті батька і по її заяві приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] відкрила спадкову справу, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації і тому спадкове майно - обєкт нерухомого майна (житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами) вважається незавершений будівництвом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1218 СК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини. Оскільки згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, то зі смертю спадкодавців до спадкоємця перейшли і права забудовника незавершеного будівництвом обєкта нерухомого майна. Про вказане зазначено і в п.3.2 інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування. Мати позивачки, [PERSON], хоча і розпочала в шлюбі разом з [PERSON] будівництвом вищевказаного садового будинку, однак їхній шлюб був розірваний 17.10.2001 року і тому вона не відноситься до спадкоємців за законом після смерті батька позивачки. Після розірвання шлюбу вона свою частку в майні подружжя до цього часу не витребувала і фактично вже пропустила строк позовної давності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Отже, після смерті батька позивачка фактично прийняла спадщину, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 20.07.2012 року в м. Коломия: на земельну ділянку за № 184, площею 0,06 га, кадастровий номер 2610600000:02:002:0033, яка знаходиться за адресою м. Коломия, вул. Довбуша, масив Авіатор, садівницьке товариство Мічурінець і яка була передана [PERSON] у приватну власність згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІФ № 17-2-003526, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2105, та визнати за нею право забудовника незавершеного будівництвом садового будинку за вищевказаною адресою. Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.5/, листом приватного нотаріуса від 11.08.2016 р. /а.с.6/, копією свідоцтва про народження /а.с.7/, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб /а.с.8/, копією державного акту на право приватної власності на землю /а.с.9/, копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку /а.с.10/, копією будівельного паспорта /а.с.11-12/, копією технічного паспорта /а.с.13-14/, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с.15/, копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.16/, висновком про експертно-грошову оцінку земельної ділянки /а.с.17/. На підставі ст.,ст. 16, 1218, 1261, 1268 ЦК України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування та

Outcome: approved