Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

15 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що з 30 жовтня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки є пенсіонером, та має постійний дохід. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 вересня 2020 року справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 26 жовтня 2020 року. Відповідно до п.3 ч.5 ст. 12 ЦПК України роз`яснено позивачці обов`язок надати суду докази достатності заробітку (доходу) у відповідача для сплати аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі, що перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів, право заявити відповідне клопотання до суду про витребування доказів, у разі неможливості їх надати самостійно та наслідки ненадання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Зазначила, що не має доказів на підтвердження матеріального стану відповідача, оскільки він працює неофіційно, просила справу розглянути на підставі наявних у ній доказів. Зазначила, що відповідач здоровий та працездатний, а тому, будучи пенсіонером, має можливість забезпечувати дитину. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказав, що має інвалідність Ш групи, отримує пенсію та не працює. Припинивши подружні відносини з позивачкою, залишив їй усе майно набуте за час спільного проживання, в т.ч. автомобіль, на придбання якого оформив кредит, який сплачує самостійно, а тому не має фінансової можливості сплачувати ще й аліменти на утримання малолітньої дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про її народження. На час розгляду справи сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. Відповідно до довідки №1066, виданої 15 вересня 2020 року виконкомом Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Згідно ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Згідно із ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує, що відповідач є пенсіонером, має інвалідність третьої групи загального захворювання, йому протипоказана важка фізична праця, разом з дочкою не проживає, та дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зазначає, що позивачкою не надано доказів наявності у відповідача достатнього доходу, крім отримуваної ним пенсії, для стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу. Крім того, сторони, які є батьками дитини, в рівній мірі несуть обов`язки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені на одного з батьків. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно вимог ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial