Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

16.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] з 11.08.2012 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду від 12.02.2016 р.Під час шлюбу за спільні сумісні кошти придбали однокімнатну квартиру за адре\-сою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Плавинище, вул. Українська (раніше - Жовтнева)[ADDRESS], яка належить йому та [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя та зареєстрована ним на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15.04.2014 р. приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу [PERSON]Після придбання спірної квартири ні він, ні [PERSON] в ній не проживали, оскільки тимчасово заселились до належної відповідачам у справі квартири за адресою: [ADDRESS], а відповідачі тимчасово переселились до придбаної ним та [PERSON] квартири.Такий тимчасовий обмін квартирами був викликаний інтересами його та [PERSON] малолітніх дітей, пропозицією про тимчасовий обмін житлом, яка надійшла від відповідачів.На даний час він в належній відповідачам квартирі не проживає, оскільки колишня дружина після розірвання шлюбу стала влаштовувати сварки та скандали, замінила замки на вхідних дверях. У звязку з відсутністю власного житла, він після припинення шлюбних від\-носин з [PERSON] вирішив вселитись в належну йому та [PERSON] квартиру, яку за\-ймають відповідачі. 28.12.2016 року він направляв відповідачам рекомендованим листом письмову претен\-зію з вимогою про виселення з квартири у зв'язку із тим, що займана ними квартира необхід\-на йому для особистого проживання, проте відповідачі його вимогу до цього часу не задовільнили. Відповідачі у спірній квартир як члени його сім'ї спільно з ним не проживали, спільно\-го господарства не вели, тому спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України, згідно яких він має право користування спірною квартирою для свого особистого проживання та право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та роз\-порядження своїм майном. Тому просив усунути йому перешкоди у користуванні однокі\-мнатною квартирою, що знаходиться за адресою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Плавини\-ще, [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, пояснили обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали, вважали вимоги позивача незаконними та необгрунтованими, оскільки спірна квартира придбана під час шлюбу позивачем та третьою особою [PERSON], а тому є їх спільною сумісною власністю.Вони вселились до спірної квартири, домовившись про це і з позивачем і з третьою особою, їх вселення було погоджено позивачем, він добровільно надав їм згоду на це.Позивач вимагає захисту свого права власності обґрунтовуючи позов тим, що вони перешкоджають йому у здійсненні його права власності.Однак порядок здійснення права спільної сумісної власності визначений ст. 369 ЦК України. Так, відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Вони мають право на користування квартирою як члени сім'ї співвласника квартири їх дочки [PERSON], яке належить їм та захищається нормами статей 109, 156 ЖК України та статті 405 ЦК України. Правильність вказаної позиції підтверджується і висновками викладеними у Постанові ВСУ від 06.07.2016 р. у справі № 6-3095цс15, копія якої додається і яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За весь час проживання у спірній квартирі вони добросовісно нею користуються, роблять ремонти, підтримують її у належному стані, своєчасно і у повному обсязі сплачують комунальні послуги, не руйнують і не псують жиле приміщення і використовують його виключно за призначенням, громадський порядок та правила користування житлом не порушують. Визначених законом підстав для нашого виселення не існує. Крім того, не відповідає дійсності той аргумент позивача, що не допускають позивача до спірної квартири, чинять перешкоди у користуванні нею. Позивач не надав жодного доказу на підтвердження цього, позивач жодного разу не звертався ні до органів місцевого самоврядування, ні до правоохоронних органів з цього приводу. Тому просили в позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила в позові відмовити. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, позивач та третя особа [PERSON] зареєстрували шлюб 14 травня 1985 р., який було розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду від 12.02.2016 р.(а.с. 5-6). 15.04.2014 р. між [PERSON] (покупець) та [PERSON] (продавець) укладено договір купівлі-продажу квартири за адре\-сою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Плавинище, вул. Українська (раніше - Жовтнева)[ADDRESS], посвідченого приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 7-8). Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15.04.2014 р. вказана квартира зареєстрована за [PERSON] (а.с. 9). За усною домовленістю між позивачем та третьою особою [PERSON] та відповідачами, позивач разом з третьою особою [PERSON] переселилися до квартири за адре\-сою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Плавинище, вул. Українська (раніше - Жовтнева)[ADDRESS], а відповідачі в свою чергу до квартири за адре\-сою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Плавинище, вул. Українська (раніше - Жовтнева)[ADDRESS]. У звязку з тим, що сімейні відносини не склалися, позивач виселився з квартири за адре\-сою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Плавинище, вул. Українська (раніше - Жовтнева)[ADDRESS], де він проживав разом з дружиною та на даний час він не має власного житла, проживає у батьків. Відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 липня 2017 р. за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адре\-сою: Сумська обл., Роменський р-н, с. Плавинище, вул. Українська (раніше - Жовтнева)[ADDRESS] (а.с. 56-57). 28.12.2016 року позивач направляв відповідачам рекомендованим листом письмову претен\-зію з вимогою про виселення з квартири (а.с. 12-13). \~\~\~\~ Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. \~\~\~\~ Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. \~\~\~\~ Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Враховуючи наведене і ту обставину, що позивач є власником спірної однокімнатної квартири, відповідачі добровільно спірну квартиру не звільняють, чим порушують право позивача на вільне користування та розпорядження нею, між співвласниками не укладено договору про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідченого нотаріально, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. З огляду на зазначене та

Outcome: approved