Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

15 вересня 2016 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу, в якому посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики від 07.06.2016 року на суму 72\~300 грн. На підтвердження намірів сторін, відповідачем позивачу було надано розписку від 07.06.2016 року. В розписці відповідач зобовязався повернути борг 08.06.2016 року. Проте, у вищезазначений строк, відповідач позику не повернув. В добровільному порядку відповідач взяті на себе зобовязання за договором позики від 07.06.2016 року не виконав до тепер. У зв'язку з тим, що на день подання позову до суду відповідач гроші добровільно в зазначений строк не повернув, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 72\~300 грн. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.197 ЦК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що 07.06.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у борг 72\~300 грн. зі строком повернення 08.06.2016 року, що підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою. Проте, у вищезазначений строк, відповідач позику не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені\~\~родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду\~\~та такої ж якості.\~\~ Відповідно до\~ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу, та приймаючи до уваги, що форма договору укладеного між сторонами відповідає вимогам\~ЦК України, а відповідач свої зобовязання за договором позики від 07.06.2016 року не виконав, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 72\~300 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 723 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved