Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

16 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 17 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Альбіну, [INFO]. Внаслідок несумісності характерів, а також різних поглядів на життя шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільного господарства не ведуть, тривалий час сімейні стосунки не підтримуються, проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишити їй прізвище «Яковлєва» та стягнути судові витрати на її користь.. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №169488, виданого виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 17 червня 2010 року, актовий запис №09, сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2010 року. Згідно свідоцтв про народження серії 1-КИ №315742, виданого виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 25 жовтня 2010 року, сторони у справі мають доньку Альбіну, [INFO]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, просять не надавати строк для примирення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved