Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

16.07.2021 року позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони перебувають у шлюбі з 10.04.2011 року. У сторін є четверо спільних неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними за характером людьми, протягом тривалого часу кожен з подружжя живе своїм життям, шлюбні відносини фактично припинені навесні 2021 року. Позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Ухвалою Ізяславського районного суду від 19.07.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просила суд позов задовольнити, вказала на неможливість відновлення сімейних стосунків між ними. Відповідач до початку розгляду справи по суті позов [PERSON] про розірвання шлюбу визнав, про що подав письмову заяву. Судом роз`яснено відповідачу наслідки визнання позову. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Згідно статей 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.04.2011 року Шекеринецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.04.2011 року. Як стверджують обидві сторони, від спільного проживання без реєстрації шлюбу в них народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу в них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, наміру відновлювати сімейні стосунки не мають, шлюбні відносини припинили. Зважаючи на визнання відповідачем позову, а також на те, що таке визнання не суперечить закону, не порушує прав, свобод, інтересів інших осіб, позовні вимоги слід задовольнити, а шлюб між сторонами розірвати. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50% слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved