Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

15 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив стягнути з відповідача аліменти на період навчання в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення із дня вступу до навчального закладу (01 вересня 2010 року) і до закінчення навчання ( травень 2014 року). На обґрунтування вимог у позові зазначено, що відповідач є батьком позивача, останній на даний час навчається у Державній льотній академії України на 4 курсі, денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Додатково зазначав, що його доходами є отримувана ним стипендія в розмірі 324 грн. та щомісяця біля 1000 грн. надає йому мати. На питання суду щодо обґрунтування вимоги про стягнення аліментів в розмірі 400 грн. лише пояснив, що 300 грн. витрачає як плату за проживання в гуртожитку. Вказав, що решту отримуваних від матері коштів витрачає на харчування, одяг, придбання предметів канцелярії. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. На питання суду уточнив позовну вимогу щодо кінцевої дати стягнення аліментів, вказавши її як - 31 травня 2014 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення (а.с. 30), відповідно яких просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказано, що період за який позивач просить стягнути аліменти з нього суперечить вимогам діючого законодавства. Позивачем не залучено до участі його матір, не визначений обсяг утримання яке нею надається та не вказаний її майновий стан, дохід. Відповідач з 30.04.1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та має з нею спільну дитину [PERSON] На сьогоднішній день він не працює та перебуває в пошуках роботи, з останнього місця роботи звільнився 31.07.2010 року. З 16.08.2010 року перебував на обліку в Центрально-Міському центрі зайнятості міста Кривого рогу до 08.08.2011 року. Зазначено, що дружина відповідача була зареєстрована фізичною особою - підприємцем і її дохід від підприємницької діяльності був єдиним засобом для існування. З 20.11.2013 року дружина перебуває на стадії припинення підприємницької діяльності. Крім того, відповідач здійснює догляд за своїми батьками, які є пенсіонерами, тому не має можливості сплачувати аліменти на навчання позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення повноліття. Сплата аліментів закінчилась в зв'язку з настанням повноліття. З 01 вересня 2010 року [PERSON] є студентом факультету обслуговування повітряного руху Державної льотної академії України, термін навчання в якому закінчується 20 червня 2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на навчання в добровільному порядку не надає. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим навчанням потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 р. N 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно до ст. 200 КАС України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб: дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки в судовому засіданні позивач акцентував увагу суду на тому, що йому не вистачає коштів на оплату за проживання в гуртожитку, що становить 300 грн. на місяць та врахувавши, що відповідач посилаючись на тяжкий матеріальний стан з 2010 року мав змогу сплачувати аліменти по 300 грн. на місяць на протязі 2011-2012 років (а.с.34-36), врахувавши інші доводи сторін у справі, визначає розмір аліментів у 150 грн. на місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, підстав до стягнення аліментів з 01 вересня 2010 року, як просив позивач не має, тим паче, що останній досяг віку 18 років у січні 2012 року, що унеможливлювало до досягнення позивачем повноліття застосування глави 16 СК України «Обов'язки батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання». Позивачем не надано доказів того, він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, як умови призначення аліментів за минулий час. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого позивач був звільнений при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial