Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ДСП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго», в якому просить зобов'язати відповідача повернути їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,94 га. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,94 га, яка розташована в адміністративних межах Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий номер [NUMBER]. 01 січня 2008 року між нею та ДСП «Агрокомплекс» був укладений договір оренди №682 належної їй земельної ділянки площею 1,94 га строком на 8 років, який зареєстрований у Смілянському районному відділі ЧРФ ДП «Центр-ДЗК» 22 січня 2009 року. Термін дії договору закінчився 01 січня 2016 року. 25 листопада 2015 року вона звернулася до ДСП «Агрокомплекс» з заявою, якою повідомила відповідача про те, що не має наміру продовжувати дію договору оренди та по закінченню строку договору оренди буде використовувати земельну ділянку на власний розсуд. Однак, ДСП «Агрокомплекс» відмовилося повертати належну їй земельну ділянку посилаючись на те, що строк договору оренди землі розпочався з моменту його реєстрації. На її думку, відмова ДСП «Агрокомплекс» у поверненні належної їй земельної ділянки є незаконною і порушує її право власності, в зв'язку з чим і звернулася до суду вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак її представник надав до суду заяву, в якій просив судові засідання проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.98,102,110), проте надав суду заперечення в яких зазначив, що 01 січня 2008 року між [PERSON] та ДСП «Агрокомплекс» було укладено договір оренди землі №682 строком на 8 років. Державна реєстрація даного договору була здійснена 22 січня 2009 року. Відповідно до п.41 Договору «цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації». Таким чином, договір оренди землі набрав чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з 22 січня 2009 року, а тому правових підстав вважати, що договір оренди землі №682 від 01 січня 2008 року припинився у позивача не має. Крім того зазначив, що такого способу захисту порушеного права, як повернення майна, законодавством не передбачено. Заяв про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надавав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином. Врахувавши позицію сторін висловлену письмово, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Як вбачається з копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 24 листопада 2008 року, [PERSON] - позивач по справі, є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,94 га розташованої в адміністративних межах Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий [NUMBER] (а.с.5). 01 січня 2008 року між [PERSON] та ДСП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» в особі директора [PERSON], що діє на підставі Статуту укладено договір оренди землі №682 (а.с.6-7). Відповідно до п.1, 2, 8 договору оренди землі №682 від 01 січня 2008 року [PERSON] надає, а ДП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» приймає в строкове платне користування належну позивачці земельну ділянку загальною площею 1,935 га, що знаходиться в адміністративних межах Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області строком на 08 років. Згідно копії акту передачі - прийому земельної ділянки [PERSON] передала ДСП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» земельну ділянку загальною площею 1,935 га, що знаходиться в адміністративних межах Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області. Як вбачається з п. 41 договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір було зареєстровано у Смілянському районному відділі ЧРФДП «Центр ДЗК» 22 січня 2009 року за №040979200012 (а.с.7 - зворот). Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки договір діє з моменту державної реєстрації, а набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Оскільки [PERSON] і ДП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору 01 січня 2008 року, коли підписали договір, договір вважається укладеним в цей день. Відповідно до ст.18, 20 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягав державній реєстрації і набирав чинності після його державної реєстрації. Таким чином, цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладанні договору, набуваються після відповідної державної реєстрації. Однак, у момент державної реєстрації договір, укладення якого вже відбулось, набрав чинності (юридичної сили); реєстрація договору не може змінювати моменту його укладання, в зв'язку з чим суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, вказані в запереченнях, щодо набрання чинності договору з моменту його державної реєстрації, тобто з 22 січня 2009 року. Пунктом 35 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Враховуючи, що договір було укладено на 8 років, то його дія припинилась 01 січня 2016 року. Згідно з п. 8 договору після закінчення його строку орендар має переважне право поновлення договору на новий строк. У цьому разі він повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавцю про намір продовжити дію договору. У відповідності зі ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Позивач, заявою від 30 липня 2015 року, повідомила відповідача, що не має намірів продовжувати дію договору оренди земельної ділянки і бажає використовувати її на власний розсуд (а.с.8), на яку отримала відповідь від відповідача (а.с.9). Оскільки [PERSON] заперечувала проти продовження дії договору по закінченню його строку і має намір використовувати свою земельну ділянку самостійно, питання про переважне право на укладення договору оренди не вирішується. У відповідності з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання права; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. За таких умов, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивачки є саме повернення земельної ділянки, що узгоджується із змістом ст. 34 ЗУ «Про оренду землі». Відповідно до вимог ст.84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджених витрат по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved