Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача за участі третьої особи: Державного нотаріуса Восьмої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON], про визнання спадкоємцем та встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх доводів послався на наступне. Його батько, [PERSON], [INFO], помер 08 грудня 2014 року в м. Горлівка Донецької області. Після нього залишилася спадщина, до складу якої входять грошові кошти, які розміщені на поточних рахунках у ПАТ «Дельта Банк», згідно договору № 007-04550-141014 від 14 жовтня 2014 року. Він є спадкоємцем першої черги спадкування, інших спадкоємців немає. Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання спадщини, він 01 жовтня 2015 року отримав відмову у вчинені нотаріальних дій, у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк був пропущений з поважних причин, оскільки його батько проживав в [INFO], а він разом з сімєю виїхав до м. Суми та став на облік як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Про смерть батька він дізнався лише в червні 2015 року та почав збирати необхідні документи для прийняття спадщини. Таким чином, він був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса та своєчасно подати заяву. У звязку з зазначеним просить суд визнати його спадкоємцем та встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився. 10 листопада 2015 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Горлівська міська рада до судового засідання не зявився, про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Третя особа Державний нотаріус восьмої Донецької державної нотаріальної контори [PERSON], до судового засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом про отримання. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. 08 грудня 2014 року помер [PERSON] про що 04 червня 2015 року зроблено відповідний актовий запис за № 1321 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] входять грошові кошти, які розміщені на поточних рахунках у ПАТ «Дельта Банк», згідно договору № 007-04550-141014 від 14 жовтня 2014 року (а.с.16). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 жовтня 2015 року, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Восьмої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини, у звязку з чим постановою державного нотаріуса було відмовлено у прийнятті заяви (а.с.15). Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це також знайшло своє відображення у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». У відповідності до п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. У відповідності до п. 220 Інструкції, свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад, щодо якого вкладник зробив розпорядження банку (фінансовій установі), а також на грошовий вклад, щодо якого відсутнє заповідальне розпорядження, після смерті вкладника видається нотаріусом спадкоємцям на загальних підставах. Отже, саме нотаріус перевіряє та встановлює коло спадкоємців. Відповідно до розяснень, які містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень, які містяться в абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7, поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року (з відповідними змінами, внесеними Розпорядженням КМУ від 05 травня 2015 року № 428-р), м. Горлівка віднесено до непідконтрольних населених пунктів у зоні АТО. Оскільки позивач на час смерті [PERSON] перемістився з сімєю у м. Суми та перебуває на обліку, як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про смерть батька він дізнався лише в червні 2015 року. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачем було пропущено шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини з поважних причин. За таких обставин суд дійшов висновку, що враховуючи ступінь поважності причин для прийняття спадщини, причини пропуску повязаних з обєктивними, непереборними та істотними труднощами, вважає за належне визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном у три місяці. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial