Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

15.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житлові будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житлові будинки: [ADDRESS], який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 1-ю Первомайською держаною нотаріальною конторою від 11.09.1990 року, реєстраційний номер 1-2316, та [ADDRESS], який належав їй на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу від 31.03.2003 року реєстраційний номер 2105. Протягом шести місяців він подав заяву до нотаріальної контори, однак отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вище зазначені житлові будинки. У зв'язку з відсутністю документів про реєстрацію житлових будинків на ім'я спадкодавця він не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно, що і змусило його звернутись до суду. В судове засідання позивач не з»явився, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також надав заяву про слухання справи у його відсутність проти задоволення позову не перечує, позовні вимоги визнає. За змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року померла [PERSON], актовий запис №133 від 12.02.2013 року. Із свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що його матір'ю була [PERSON], актовий запис 78 від 06.12.1967 року. Згідно витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 06 травня 1967 року та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] реєстраційний номер актового запису 00043713612. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 28 листопада 1972 року розірвано, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. З виписки Комунального підприємства Первомайського міжміського бюро технічної інвентаризації з матеріалів бюро на об'єкт нерухомого майна вбачається, що - житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано на праві власності за [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу від 31.03.2003 року, реєстраційний номер 2105, дата реєстрації 04.04.2003 року; житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано на праві свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 1-ою Первомайською держнотконторою від 11.09.1990 року, реєстраційний номер 1-2316, дата реєстрації 05.10.1990 року. Відповідно до статті 1258, 1261, 1268 ЦК України позивач як спадкоємець за законом прийняв спадщину, так як вчасно, в передбачений законом термін, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які можуть претендувати на спадщину немає. Тобто позивач є єдиним спадкоємец після смерті [PERSON] Між тим від нотаріуса він отримав роз'яснення про неможливість оформлення в нотаріальному порядку спадщини на житлові будинки [ADDRESS] та [ADDRESS], оскільки відсутні правовстановлюючі документи. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або невизнається іншою особою. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказані житлові будинки належать [PERSON] і після її смерті вони входить до складу спадщини та повинні перейти у власність до спадкоємців, тобто до позивача у справі, який є її спадкоємцем за законом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved