overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21 листопада 2002 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільний дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що спільне життя не склалось через недостатнє матеріальне забезпечення сім'ї з його боку та несумісність характерів, різних поглядів на життя. Сторони припинили спільне проживання, примирення є неможливим, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, пояснив, що з 24 лютого 2014 року разом із дружиною не проживає, на даний час фактично утворив нову сім'ю, а тому примирення є неможливим. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, зазначив, що [PERSON] на даний час також проживає однією сім'єю з іншим чоловіком, тому примирення є неможливим. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2002 року. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, з 24 лютого 2014 року, фактично утворили нові сім'ї, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується їх поясненнями, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з квітня 2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 червня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 14 червня 2008 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №19. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2010 року. В сім'ї народися син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Батьками якого є сторони, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоров'я, являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1032 грн., враховуючи що відповідач згоден виплачувати заявлений в позові розмір аліментів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте, при внесені запису прізвища її матері в свідоцтво про смерть була допущена помилка та внесений запис як [PERSON] замість прізвища [PERSON], тому вона не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти встановлення даного факту. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною дочкою [PERSON], яка померла [INFO] в с. Андрушівка Погребищенського району Вінницької області, зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 23 грудня 2011 року розірваний. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду від 05 березня 2010 року в користь позивача з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей були присудженні до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячного доходу відповідача до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення [PERSON] вісімнадцятирічного віку аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] були у відповідності до ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України зменшені до 1/6 частини. Витрати позивача на утримання дітей значно збільшились з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів, відповідно змінився її матеріальний стан. Зазначає, що старша дочка [PERSON] навчається на денній формі навчання Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на платній формі навчання, всі витрати на її навчання та проживання несе позивач. Вважає, що відповідач має змогу надавати більшу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження. Його середньомісячний дохід становить 5900 грн. та складається з заробітної плати, яку він отримує працюючи на ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля. Просить суд змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1/4 частини його заробітку в місяць, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному об'ємі. Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для зміни розміру аліментів, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що вона, діє як законний представник в інтересах своєї дитини [PERSON], [INFO]. При цьому заявниця зазначила, що місце знаходження [PERSON], який є батьком зазначеної дитини, невідоме з 2010 року і встановити його неможливо. На сьогоднішній день вона здійснює заходи з оформлення соціальних прав своєї дитини, у зв'язку з чим і просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і підтвердила викладені в заяві обставини. Прокурор в судовому засіданні вважав, що вимоги заявниці є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Представник заінтересованої особи Бичкова Н.В. в судове засідання не з'явилася. При цьому подала письмову заяву, в якій зазначила, що підтримує вимоги заявниці. Заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в с. Єрмоліне Боровського району Калузької області і є громадянином України. (а.с. 12) Заявниця з 08.11.2008 року перебувала в шлюбі з [PERSON], який між ними розірваний за рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11.11.2010 року. Від цього шлюбу заявниця і [PERSON] мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5, 10) В 2010 році [PERSON] зник. З того часу за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS], а також за місцем фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] дані про місце його проживання або перебування відсутні. (а.с. 6-9, 11, 14) Ст. 43 ч. 1 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Враховуючи, що відомості про місце перебування [PERSON] відсутні більш ніж один рік, його слід визнати безвісно відсутнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. Заповітом від 17.03.2011р. баба усе своє майно заповіла позивачці. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Збаржівської сільської ради до суду не з'явився також, подав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть - а.с.7) була власницею земельної ділянки, розміром 3,1544 га., що розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с.12); [PERSON] як спадкоємиця за заповітом подала заяву про прийняття спадщини, однак у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів (а. с. 4). Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власницею земельної ділянки, розміром 3,1544 га., що розташована на території Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиця за заповітом подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак, у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів не може належним чином нею розпорядитися, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право на це майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову посилається на те, що у сторін є малолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги визнав, зазначивши, що на даний час офіційного місця роботи не має. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано 20 грудня 2012 року. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивача та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб (а.с. 4), свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5), рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 грудня 2012 року (а.с. 6), довідкою Ізяславської міської ради (а.с. 7) та не заперечуються сторонами. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

15 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] по 1/3 частці з усіх видів його заробітку до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.04.2004 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в них із відповідачем [INFO] народилась донька [PERSON], яка проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні. 01 квітня 2014 року рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за законом повинен це робити. Відповідач має постійне місце роботи, працює в Хотинському психоневрологічному будинку-інтернаті, на посаді інженера з охорони праці. Вважає, що відповідач є працездатним і може надавати допомогу їхній спільній з ним дитині. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2004 року (а.с. 4). Із рішення Хотинського районного суду Чернівецької області вбачається, що 01 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Судом установлено, що відповідач є батьком доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 10.08.2005 року (а.с. 11). Із довідки виконавчого комітету Хотинської міської ради вбачається, що [PERSON] [INFO], зареєстрована та проживає в [ADDRESS], а також те, що до моменту вирішення питання по суті, щодо присудження стягнення аліментів з батька [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], догляд та утримання малолітньої дитини здійснює мати - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до матеріалів справи, а також згідно довідки № 14 від 09.04.2014 року судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, працює в Хотинському психоневрологічному будинку-інтернаті, на посаді інженера з охорони праці та отримує щомісячну заробітну плату (а.с.9). Таким чином, виходячи з вищенаведеного суд вважає, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

15 квітня 2014 року в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про витребування доказів по цій справі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до ч.1 ст. 137 ЦПК України - у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Позивач не надав суду відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі, крім цього як видно з матеріалів справи (а.с. 66) попереднє судове засідання було проведено 3 квітня 2013 року під головуванням судді Подус Г.С., а також в теперішній час суд розпочав розгляд справи по суті та зазлухав пояснення сторін. Враховуючи викладене, заява про витребування доказів не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

15 квітня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2-3). Свій позов позивачка аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05 травня 2012 року. В шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дитини. З початку 2014 року сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 05 травня 2012 року під актовим записом №132 між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив судовий збір стягнути з нього та позивачки в рівних долях (а.с.19). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 05 травня 2012 року під актовим записом №132 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved