Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

16.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просив стягнути з неї на свою користь неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 28938 грн. 82 коп., посилаючись на наступні обставини. Сторони перебували у шлюбі з 13.03.1993 року, актовий запис № 26. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2010 року по справі № 2-3653-2010 року, шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний. Вказане рішення суду було зареєстровано в органах РАГСу, про що зроблено відповідний запис у паспорті. Позивач вказує, що після розірвання шлюбу дитина проживає з ним, що підтверджуються актом від 19.03.2013 року складеним СК ПРЖП «Ремонтник». Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2013 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Виконавчий лист був наданий до ДВС м. Артемівська Донецької області, було відкрито виконавче провадження. Також позивач зазначає, що згідно довідки Артемівського МРУЮ, відділу державної виконавчої служби рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2013 року про стягнення аліментів не виконується, в результаті чого станом на 20.02.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 6658,15 грн. та до теперішнього часу дана заборгованість по аліментах погашена. Посилаючись на ст. 196 СК України та розрахунок заборгованості за неустойкою, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) по заборгованості у розмірі 28 938 грн. 82 коп. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій вказав, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність. Представник позивача у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який було зареєстровано 13.03.1993 року Соледарською міською адміністрацією Артемівської міської ради Донецької області, актовий запис № 26. (а. с. 5). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а. с. 5). 04 жовтня 2010 року відділом РАЦС по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду від 21.09.2010 року було зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами. (а. с. 3 зворотня сторінка). Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.04.2013 року з відповідача на користь позивача на утримання сина були стягнуті аліменти в розмірі ? частки з усіх видів доходу щомісячно. Відповідно до розрахунку відділу ДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції (а.с. 7) за період з 26.03.2013 року по 20.02.2014 року відповідачу були нараховані аліменти, які нею не були сплачені, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по аліментам в розмірі 6 658 грн. 15 коп. Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, стягувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів. З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів, чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Позивачем надано розрахунок заборгованості за неустойкою, з якого вбачається, що за період з 26.03.2013 року по 01.04.2013 року заборгованість склала 106,15 грн. Заборгованість по пені за період з 01.04.2013 року по 01.12.2014 року склала: 636 гривень (106,15 грн. х 1% х 600 днів). За період з 01.04.2013 року по 01.05.2013 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.05.2013 року по 01.12.2014 року склала: 3630,90 гривень (637 грн. х 1% х 570 днів). За період з 01.05.2013 року по 01.06.2013 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.06.2013 року по 01.12.2014 року склала: 3439,80 гривень (637 грн. х 1% х 540 днів). За період з 01.06.2013 року по 01.07.2013 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.07.2013 року по 01.12.2014 року склала: 3248,70 гривень (637 грн. х 1% х 510 днів). За період з 01.07.2013 року по 01.08.2013 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.08.2013 року по 01.12.2014 року склала: 3057,60 гривень (637 грн. х 1% х 480 днів). За період з 01.08.2013 року по 01.09.2013 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.09.2013 року по 01.12.2014 року склала: 2866,50 гривень (637 грн. х 1% х 450 днів). За період з 01.09.2013 року по 01.10.2013 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.10.2013 року по 01.12.2014 року склала: 2675,40 гривень (637 грн. х 1% х 420 днів). За період з 01.10.2013 року по 01.11.2013 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.11.2013 року по 01.12.2014 року склала: 2484,30 гривень (637 грн. х 1% х 390 днів). За період з 01.11.2013 року по 01.12.2013 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.12.2013 року по 01.12.2014 року склала: 2325,05 гривень (637 грн. х 1% х 365 днів). За період з 01.12.2013 року по 01.01.2014 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.01.2014 року по 01.12.2014 року склала: 2127,58 гривень (637 грн. х 1% х 334 днів). За період з 01.01.2014 року по 01.02.2014 року заборгованість склала 637 грн. Заборгованість по пені за період з 01.02.2014 року по 01.12.2014 року склала: 1930,11 гривень (637 грн. х 1% х 304 днів). За період з 01.02.2014 року по 20.02.2014 року заборгованість склала 182 грн. Заборгованість по пені за період з 20.02.2014 року по 01.12.2014 року склала: 516,88 гривень (182 грн. х 1% х 284 днів). Всього заборгованість за неустойкою (пені) з 26.03.2013 року по 01.12.2014 року склала 28938,82 грн: (636 грн. + 3630,90 грн. + 3439,80 грн. + 3248,70 грн. + 3057,60 грн. + 2866,50 грв. + 2675,40 грн. + 2484,30 грн. + 2325,05 грн. + 2127,58 грн. + 1930,11 грн. + 516,88 грн). (а. с. 2). На підставі наведеного позивачем розрахунку судом встановлено, що загальна сума неустойки (пені) становить 28 983 грн. 82 коп. та саме ця сума має бути стягнута з відповідача на користь позивачки. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, а тому мають бути задоволені. Також позивача при поданні позовної заяви було звільнено від сплати судового збору. Ці кошти в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. 196 СК України та

Outcome: approved