Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

15 травня 2019 року Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що у жовтні 2004 року [PERSON] на склад сім`ї з трьох осіб, була надана в користування окрема трьохкімнатна квартира [ADDRESS], що належить військовому відомству, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в яку [PERSON] та член його сім`ї (дружина, син) вселилися та зареєструвалися на підставі ордеру № 139, виданого Гвардійською квартирно-експлуатаційною частиною району від 25.10.2004 року. 19 березня 2019 року комісією Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району було встановлено, що відповідач не проживає в зазначеній квартирі без поважних причин приблизно з лютого 2016 року, вивіз частково з квартири свої особисті речі, про своє місцезнаходження не повідомляє. Крім того, згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року по справі № 183/3480/17, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Усі комунальні платежі сплачує [PERSON] , яка утримує зазначену квартиру у стані придатному для проживання. В зв`язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК України, Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району просило суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24 червня 2019 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті. Представник позивача Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від останнього на адресу суду не надходило. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до ордеру Міністерства оборони України№ 139 від 25 жовтня 2004 року, наданого суду у засвідченій позивачем копії, виданого начальником Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району, [PERSON] разом із дружиною [PERSON] , 1980 р.н., та сином [PERSON] , 2000 р.н., передано у користування квартиру [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, житловою площею 46,94 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району Дніпропетровської області № 12 від 15 січня 2019 про склад сім`ї, за вищезазначеною адресою зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про не проживання, складеного комісією в складі: голови комісії техніка Будинкоуправління № 2 Гвардійської КЕЧ району та депутата Черкаської селищної ради в присутності сусідів, встановлено, що у квартирі [ADDRESS] , основний квартиронаймач [PERSON] , з лютого 2016 року у квартирі не проживає, частково вивіз з квартири свої особисті речі, про своє місцезнаходження не повідомляє. Крім того, згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2017 року по справі № 183/3480/17, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Усі комунальні платежі сплачує [PERSON] , яка утримує зазначену квартиру у стані придатному для проживання. Згідно ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Отже, судом встановлено, що відповідач без поважних причин більше 6 місяців не проживає в квартирі [ADDRESS] , ним не надано суду доказів поважності причин, які перешкоджали йому користуватися спірним житлом. Таким чином, вимоги позивача стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved