overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

15 вересня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з його навчанням. В судове засідання позивач не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається на першому курсі в Університеті Європейських Політичних та Економічних знань ім. Костянтина Стере по бакалаврській програмі терміном 4 роки. Син знаходиться на утриманні у позивача. Відповідно до\~ст. 198 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Нормами ч. 1\~ст. 191 Сімейного кодексу України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, то, з відповідача підлягають стягненню аліменти на період його навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 вересня 2021 року позивачка звернулась до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом до відповідача, який зареєстрований на території м. Кілія, Одеської області, позивачка разом з дітьми проживає: село Лиманка, Одеського (кол. Овідіопольського) району, Одеської області. позиція сторін В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивачка зазначила, що 24 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народились діти: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач направив заяву з якої видно, що з позовом погоджується. рух справи 16 вересня 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. обставини, які встановленні судом З позову та матеріалів справи видно, що з вересня 2019 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дітей не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дітей між сторонами не має. Діти - син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачкою, а тому суд вважає необхідним залишити дітей з позивачкою. судові витрати Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в розмірі 908 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в повному обсягу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~15вересня 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~Так, позивачка зазначила, що 14 лютого 2019 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка в заяві просила провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 14 лютого 2019 року Хотинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під №21. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки не змінювалось. Від шлюбу сторони мають дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених\~під час\~судового засідання\~обставин суд\~вважає,\~що подальше\~сумісне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам кожного\~з них,\~що має\~істотне значення\~і шлюб\~між сторонами,\~відповідно до\~вимог ст.112,\~ч.3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України,\~ має\~бути розірвано. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

15 вересня 2021 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 17 вересня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 вересня 2016 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 17 вересня 2016 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 379. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 березня 2017 року, Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 242, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

15 вересня помер батько заявника [PERSON] і він набув право на пенсію по втраті годувальника і звернувся до УПФУ у Троїцькому районі Луганської області за призначенням йому вказаної пенсії. Під час підготовки документів інспектором Фонду було встановлено, що по батькові у трудовій книжці батька заявника, не співпадає з паспортом. У паспорті та у військовому квитку його по батькові російською мовою -Анатольевич- а в трудовій книжці помилково вказано Анатолиевич. Працівниками УПФ було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Через розбіжності у вказаних документах заявник позбавлений змоги реалізувати своє право на отримання пенсії. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю. На задоволенні вимоги у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але був належним чином повідомлений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Керуючис ст..256 ЦПК України- справи про встановлення факту: ч.2-У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

15 грудня 1991 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не має .Позивач посилаючись те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами немає. Позивач в ході судового засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідачка до суду повторно не з'явився, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивача дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України розподілу не підлягають .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

15 грудня 1992 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народились діти син: [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому грунті між ними часто виникають сварки, суперечки, які створюють умови неможливі для спільного проживання. Позивачка [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім` я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

15 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Вознесенській сільській раді Золотоніського району, Черкаської області за актовим записом № 33, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.12.2007 року) . Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають не повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям не склалися, спільне господарство не ведеться. Сторони почали проживати окремо. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розлучення згідна, просить справу розглядати у її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, вільної згоди на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

15 грудня 2008 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська винесено заочне рішення за вищевказаним позовом. Рішення не оскаржувалось, набрало чинності. 03 серпня 2015 року [PERSON] , яка після винесення рішення суду змінила своє прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]», звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про винесення додаткового рішення суду по вказаній справі, просила доповнити рішення суду, зазначивши в резолютивній частині наступне: визнати право спільної сумісної власності, яке належить [PERSON] та [PERSON] на трьохкімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 47,9 кв.м. : за [PERSON]- 2 /3 частки квартири, за [PERSON]- 1 / 3 частки квартири. В судовому засіданні представник позивачки підтримав вказану заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду викликався належним чином, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти заяви не надійшло. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про винесення додаткового рішення суду підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка зверталася до Кіровського районного суду з вищевказаним позовом 29 жовтня 2007 року (а.с.5-8). Справа була розглянута по суті, 15 грудня 2008 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська винесено заочне рішення за вищевказаним позовом (а.с.54). Згідно рішення майно подружжя [PERSON], що належить їм на праві спільної сумісної власності, поділено, зокрема: трьохкімнатна квартира за адресою [ADDRESS], позивачці виділено 2 / 3 частки квартири, відповідачу- 1 / 3 частка квартири. Рішення не оскаржувалось, набрало чинності. 03 серпня 2015 року [PERSON] після винесення рішення суду змінила своє прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]», що підтверджено її паспортом та свідоцтвом про зміну імені. Згідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В даному випадку, суд, приймав рішення про поділ майна подружжя [PERSON], не визнавши при цьому право власності на поділене майно, в той час, як це було предметом дослідження, докази сторонами суду надавались і вони були досліджені. Таким чином, заява про додаткове рішення є аргументованою, винесення вказаного додаткового рішення не порушує права та обов'язки інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

15 грудня 2008 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння № 5 на пров. Залевківському в м. Сміла. Спадкоємцем по закону на майно померлої є її онук [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті баби, подавши відповідну заяву нотаріусу, який у видачі свідоцтва про право власності йому відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на 1/2 частину будинковолодіння. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Адвокат позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 15 грудня 2008 року, відкрилась спадщина на 1/2 частину будинковолодіння № 5 на пров. Залевківському (Литвинова) в м. Сміла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою Смілянського відділку КП «ЧООБТІ» від 22 серпня 2013 року № 300-в та технічним паспортом від 17 грудня 1996 року. З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 листопада 2016 року вбачається, що після смерті спадкодавиці спадщину прийняв позивач, подавши відповідну заяву. Інших спадкоємців немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частину будинковолодіння, що залишилася після смерті баби. На підставі викладеного, ст. 1258, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

15 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12086,52 грн., тіло кредиту 4766,46 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 1040,04 грн, нараховано пені 5124,18 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 655,84 грн., всього загальна сума забогованості склала 12086,52 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 15 грудня 2010 року в розмірі 12086,52 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 грудня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2700,00 грн. у вигляді встановленного кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12086,52 грн., тіло кредиту 4766,46 грн, нараховано відсотків за користування кредитом 1040,04 грн, нараховано пені 5124,18 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 655,84 грн., всього загальна сума забогованості склала 12086,52 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved