Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

16.02.2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини: доньки [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач вихованням і матеріальним забезпеченням дитини належним чином не займається. В подальшому позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісяця, до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні позивач, та її представник позов підтримали у повному обсязі. Наполягали на його задоволенні. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначала, що з 16.10.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.04.2011 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу вона з дитиною проживає окремо. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Хронічними захворюваннями не страждає, має добрий стан здоров'я, інших утриманців не має, має мінливий але достатній заробіток. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі. Разом з тим наполягала на стягненні аліментів з серпня 2014 року, оскільки до вказаного часу сторони проживали однією родиною і відповідач у повному обсязі виконував батьківські обов'язки по утриманню дитини. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 16.10.2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.04.2011 року шлюб між сторонами розірвано . [PERSON] [INFO], проживає з матір'ю [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] постійного доходу не має, працює не офіційно, має нерегулярний, мінливий дохід. [PERSON] непрацездатних батьків на утриманні не має, має задовільний стан здоров'я. З урахуванням викладеного та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на місяць починаючи з 16.02.2011 року. Надані суду докази свідчать, що відповідач, буде в змозі сплачувати визначену суму аліментів. Доводи представника відповідача, та надані докази, щодо стягнення аліментів з серпня 2014 року, суд вважає безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial