Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

17.02.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька лишилося спадкове майно, що складається земельної ділянки площею 876 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] , які від належних їм часток спадкового майна відмовилися на користь позивача. На даний час [PERSON] бажає визнати право власності на спадкове майно після померлого батька, що і змусило його звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.02.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 050506, виданого Новосанжарською селищною радою Новосанжарського району Полтавської області від 04.07.2000 року, вбачається, що у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 876 кв.м, що розташована на території смт. Нові Санжари Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (а.с. 12). З плану встановлення меж належної [PERSON] земельної ділянки, вбачається, що земельна ділянка площею 876 кв.м, що призначена для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за вищезазначеною адресою, належать позивачу [PERSON] на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.07.2011 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 33034336 від 31.01.2012 року (а.с. 15, 16). [PERSON] є батьком [PERSON] , [PERSON] та чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 08.10.1984 року, серії [NUMBER] від 19.01.1977 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21.12.1975 року відповідно (а.с. 10, 11). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.11.2004 року (а.с. 9). Відповідно до письмових заяв від 03.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] відмовляються від успадкування після померлого [INFO] [PERSON] земельної ділянки площею 876 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на користь [PERSON] (а.с. 18, 19). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved