Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

16.01.2018 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2013 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі по 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час вона проживає разом з неповнолітньою дочкою у квартирі, постійного місця роботи не має, підприємницькою діяльністю не займається, підсобного господарства не веде, а тому фактично немає ніяких доходів. Стягувані кошти в розмірі 500 грн. є незначними. Тому вона вважає, що її сімя є малозабезпеченою, а вона не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітню дочку, у звязку з чим зазнає матеріальних труднощів. Відповідач не цікавиться життям дитини, не відвідує школу, де навчається [PERSON] і взагалі ні в чому її не підтримує. Також, зазначає, що відповідач допустив заборгованість по виплаті аліментів в сумі 6723 грн. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача в її користь аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], а також просить стягнути з [PERSON] 1000 грн. витрат, повязаних з оплатою професійної правничої допомоги адвоката. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти стягнення в відповідача в користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-НМ №119917 від 18.03.2009 року, виданого відділом РАЦС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області, копія якого долучена до матеріалів справи, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] 21.06.2010 року шлюб між сторонами розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НМ №044479 від 12.07.2010 року, виданим відділом РАЦС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області. Копія свідоцтва знаходиться в матеріаліх справи. Також зясовано, що згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.01.2013 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час неповнолітня дитина проживає з позивачем по справі [PERSON], знаходиться на її утриманні та вихованні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області та долученого до матеріалів справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] має стабільний заробіток, оскільки працює в Делятинському психоневрологічному інтернаті та займає посаду в.о. директора, що стверджується довідкою про його доходи. Дана довідка знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст. 2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст. 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як розяснив Верховний Суд України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 роківстановить 1860 гривень. Відповідач по справі [PERSON], як встановлено в судовому засіданні є фізично здоровою людиною, має постійне місце роботи та регулярний заробіток, з врахуванням того, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а отже, на думку суду, в змозі сплачувати аліменти в частці, тобто в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1000 грн. за надання правової допомоги та в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: approved