Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] до житлово-будівельного кооперативу «Чайка» (далі ЖБК «Чайка»), в якому просить визнати за позивачкою право власності на квартиру № 27, що розташована в будинку № 87 по вул. Зінченка Олексія в м. Очакові Миколаївської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Очаківської міської ради від 05 серпня 1981 року № 174 [PERSON] є членом ЖБК «Чайка» та на підставі ордеру від 12 грудня 1981 року користується вищевказаною кооперативною квартирою. У 1992 році позивачка повністю внесла пайовий внесок у вигляді вартості квартири, однак не має можливості розпорядитися нею по причині відсутності правовстановлюючого документа на квартиру. Представник позивачки та представник відповідача в судове засідання не зявилися. Від представника позивачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов. В судовому засіданні, яке відбулося 21 жовтня 2016 року, [PERSON], підтримуючи позовні вимоги, зазначила, що позивачка своєчасно не оформила право власності на спірну квартиру, оскільки тимчасово вибувала на інше місце проживання. Представник відповідача житлово-будівельного кооперативу «Чайка» [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 21 жовтня 2016 року, позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначивши, що [PERSON] повністю сплатила кошти за квартиру, яка була їй передана в ЖБК «Чайка», а саме за квартиру №27 по вул. Чижикова (на теперішній час вул. [PERSON]). Представник третьої особи виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. До судового засідання надано лист за підписом міського голови [PERSON], в якому повідомляється про те, що будинок кооперативу «Чайка» за № 87 по вул. Зінченка Олексія, не є комунальною власністю Очаківської міської ради. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, ЖБК «Чайка зареєстрований 02 лютого 1979 року за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Чижикова, будинок 87 (після перейменування вул. Зінченка Олексія, будинок 87), має правовий статус юридичної особи, організаційно-правову форму обслуговуючий кооператив, вид діяльності управління нерухомим майном. З виписки з рішення Очаківської міської ради Миколаївської області від 05 серпня 1981 року № 174 вбачається, що після внутрішнього квартирного обміну в ЖБК «Чайка» звільнилась трикімнатна квартира №27, тому виконавчий комітет Очаківської міської ради рекомендував загальним зборам ЖБК «Чайка» замість вибувшого [PERSON] прийняти в члени ЖБК [PERSON], зі складом сімї з 4-х осіб, яка проживає в будинку, що підлягає знесенню. 12 грудня 1981 року позивачці [PERSON], на сімю з чотирьох осіб, видано ордер на вселення до трикімнатної квартири [ADDRESS] в ЖБК «Чайка», що підтверджується копією вказаного ордера. Згідно рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області від 08 серпня 1992 року № 291 було встановлено ідеальні долі членів ЖБК «Чайка» по вул. Чижикова, 87, згідно додатку до рішення, в тому числі [PERSON] 17/1000, та вирішено видати свідоцтва про право власності за вказаними адресами, які зареєструвати Очаківському БТІ. Відповідно до довідок ЖБК «Чайка», [PERSON] з 1981 року є членом ЖБК «Чайка» за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Чижикова 87, та всі пайові внески за квартиру №27, розташовану у вказаному будинку, сплатила у повному обсязі у 1992 році. З довідки ЖБК «Чайка» від 02 вересня 2016 року слідує, що в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] та члени її сімї: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та онуки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно технічного паспорту, виготовленого 22 жовтня 1992 року на імя позивачки [PERSON] на квартиру № 27 в житловому будинку № 87 по вулиці Чижикова, вказана квартира складається з трьох житлових кімнат площею 17,1 кв. метрів, 11,8 кв. метрів, 7,9 кв. метрів, всього житловою площею 36,8 кв. метрів; кухні площею 7,5 кв. метрів, ванної кімнати площею 2.5 кв. метрів, коридору площею 2,6 кв. метрів, передня площею 4,5 кв. метрів, вбиральні площею 1,2 кв. метрів, вбудованої шафи площею 0,5 кв. метрів, кладовки площею 0,7 кв. метрів, лоджії площею 3,0 кв. метри, всього загальною площею 59,8 кв.метрів, а також балкону площею 3,5 кв. метри, допоміжних приміщень площею 2,55 кв. метрів. 13 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири, однак їй було відмовлено по причині відсутності документів, що посвідчують право власності на квартиру та відсутності реєстрації цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Частинами 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІV, з наступними змінами і доповненнями, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Статтею 15 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року № 697-ХІІ, який діяв на час виплати позивачкою пайових внесків за квартиру, було встановлено, що член житлового, житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Тобто, момент погашення особою пайових внесків є водночас і моментом виникнення у цієї особи права власності. Виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року. Оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески передбачалось «Правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженими Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року №56, «Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року № 121, «Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, які на теперішній час втратили чинність. З п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Згідно з ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підтвердити право власності [PERSON] на квартиру в іншому порядку, ніж в судовому, не виявляється за можливе. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved