Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

16 січня 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача, посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 612, 1054, 1055 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», код ЄДРПОУ 40284315, заборгованість за кредитним договором № 1212500003 від 09.02.2019 року у розмірі 6724 гривні. Також просив стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 750 гривень. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 09 лютого 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено договір № 1212500003 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого останнім було отримано кредит в розмірі 2000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,20 % на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами та 2,20 % за кожний день користування кредитом на залишок фактичної заборгованості по кредиту у розі порушення умов договору, строком дії на 30 днів, але у будь-якому разі, до повного виконання позичальником своїх зобов`язань. За умовами п. 2.1 Договору кредит надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту кредитора cashberry.com.ua, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі п. п. «а», «б» п. 4.2.2 Договору позичальник зобов`язався: вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором; у випадку прострочення сплати заборгованості за цим Договором, в повному обсязі сплатити нараховані проценти за користування кредитом. Згідно з п. 3.1 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: 20 процентів на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п. 1.2 цього Договору. У разі порушення позичальником зобов`язання щодо строку погашення суми кредиту та/або процентів за цим Договором, то розмір процентної ставки для такого позичальника збільшуватиметься на 1 процент від процентної ставки визначеної в п. 1.4.1 цього Договору та нараховуватиметься щоденно на залишок фактичної заборгованості по кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов Договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості за кредитом. Позивач належним чином виконав умови договору позики, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн», проте, відповідачем умови договору не виконані, в зв`язку з чим, станом на 14.08.2019 року утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 2000 гривень - сума кредиту (тіло); 720 гривень - відсотки за користування кредитом; 4004 гривень - відсотки за порушення зобов`язань, передбачених п. 6.3 Договору, всього на загальну суму - 6724 гривень. Ухвалою судді від 05 лютого 2020 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 02 березня 2020 року. Ухвалою суду від 02 березня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено на 30 березня 2020 року на підставі п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до позовної заяви додано клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності та задоволенні позову в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечував . Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також за місцем реєстрації, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Заяви про розгляд справи за його відсутності, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, відзив на позовну заяву не подано. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 30 березня 2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 лютого 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та [PERSON] укладено договір № 1212500003 у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п. 1.1 Договору за цим Договором кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит, на суму 2000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності в межах встановленого йому кредитного ліміту, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, зазначені у п. 1.4 цього Договору. Кредит надається позичальнику строком до 11.03.2019 року. Кредит має бути повернутий згідно Графіку платежів, але у будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором (п. 1.2 Договору). Відповідно до п. 1.3 Договору дата перерахування суми кредиту на банківський/картковий рахунок, вказаний позичальником, є датою укладення кредитного договору між кредитором і позичальником. Пунктом 2.1 Договору визначено, що кредит надається позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту cashberry.com.ua, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.2.2 Договору цей договір є укладеним з моменту підписання сторонами та набуває чинності з моменту перерахування суми кредиту на банківський рахунок (банківську картку), вказану позичальником для укладення цього договору. Згідно інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 102/07 від 26.07.2019 року, ТОВ «Платежі Онлайн», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що на сайті cashberry.com.ua через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція типу «виплата»: дата та час проведення транзакції - 09.02.2019 року, 13:37; сума транзакції - 2000 гривень; номер карти - [NUMBER] ; банк-емітент - PRIVAT BANK; номер транзакції 24971-22559-95088; опис - P2P payment; код авторизації - 505071. Таким чином, доказом підтвердження отримання коштів відповідачем є інформаційна довідка ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» № 102/07 від 26.07.2019 року, в якому зазначається сума коштів, номер картки, банк-емітент, код авторизації, опис, номер транзакції. Згідно з п. 3.1 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступним чином: 1, 20 процентів на залишок суми кредиту за кожний день користування кредитними коштами, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту визначеного в п. 1.2 цього Договору. Річна процентна ставка становить 438 %. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення суми кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно визначеного сторонами графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною договору позики, повернення кредиту здійснюється позичальником одним платежем в сумі 2720 гривень, з яких 2000 гривня - сума кредиту, 720 гривень - сума процентів за користування кредитом. Як визначено пунктом 6.3 Договору, у разі порушення позичальником зобов`язання щодо строку погашення суми кредиту та/або процентів за цим Договором, то розмір процентної ставки для такого позичальника збільшуватиметься на 1 процент від процентної ставки визначеної в п. 1.4.1 цього Договору та нараховуватиметься щоденно на залишок фактичної заборгованості по кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов Договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості за кредитом. Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» є юридичною особою та зареєстрована як фінансова установа відповідно до розпорядження № 1680 від 16 травня 2017 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Основним видом діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» є надання послуг з факторингу; надання коштів в позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулює Закону України «Про електронну комерцію» (ч. 1 ст. 1 цього Закону). Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 ст. 11 цього Закону). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», затверджені генеральним директором ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», перебувають в загальному доступі, будучи опубліковані на сайті, та є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики і визначають порядок, умови надання позики, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору, який складається не лише з заяви позичальника, а також з Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», оскільки вказані обставини відповідачем не спростовані. Укладений між сторонами договір позики є дійсним, а тому підлягає виконанню. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 1212500003 від 09.02.2019 року станом на 14 серпня 2019 року за позичальником обліковується прострочена заборгованість в сумі 6724 гривні, з них: 2000 гривень - заборгованість за основною сумою кредиту, 720 гривень - заборгованість за відсотками згідно договору, 4004 гривень - заборгованість за порушення зобов`язань, передбачених п. 6.3 Договору. Суд погоджується з доводами позивача про наявність між ним та відповідачем невиконаних належним чином договірних зобов`язань по поверненню позики, сплаті відсотків за користування позикою, відсотків за порушення зобов`язань, передбачених п. 6.3 Договору, та у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 гривні. Як зазначено у п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом ч. 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно п. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що адвокатське об`єднання «МАКМЕЛ» в особі адвоката Мельника О.С. надав позивачеві ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» правничу допомогу за період з 10.07.2019 року по 04.09.2019 року за договором про надання правової допомоги від 10 липня 2019 року в такому обсязі: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту, позичальник [PERSON] .. Вартість послуг, наданих довірителю адвокатським об`єднанням «МАКМЕЛ» складає 750 гривень, про що зазначено у акті про надання правової допомоги за період з 10.07.2019 року по 04.09.2019 року. Проте, до позовної заяви не додано платіжного документа, який би підтверджував, що вказана сума коштів була перерахована від ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» адвокатському об`єднанню «МАКМЕЛ», тобто доказів того, що позивач сплатив ці витрати. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Як зазначено у п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З урахуванням наведеного, враховуючи, що відсутнє документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, то у задоволенні таких вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: approved