Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

17.02.2016 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що з 22.07.1998 року знайома з відповідачем, з 1999 року вони почали періодично мешкати разом, вести спільне господарство. Офіційно шлюб не реєстрували, однак мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Починаючи з серпня 2012 року фактичні шлюбні відносини припинені, відповідач мешкає окремо і в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з 15.08.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому позовін вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 15.08.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Одним із способів утримання згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст. 181, ч.1 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим, згідно ст.191 ч.2 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи вищевикладене, стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище сторін, ті обставини, що відповідач не виплачує аліментів по виконавчому листу у примусовому порядку іншим дітям, а також те, що позивачем не надано доказів того, що вона зверталася раніше з позовами про стягнення аліментів та аліменти не були сплачені, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в сумі 2000,00 грн. на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] на користь позивача, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає за необхідне згідно зі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., бо позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати. На підставі ст.180-182, 191 СК України,

Outcome: partial