overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

17.07..2015 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом ,та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 13.11.2913 року ,та договором поруки,укладеного між позивачем та відповідачем , у сумі 311 612 ,58 гривень ,так як відповідач добровільно сплати борг відмовився . 2.09.2015 року позивач надав уточнення до позову ,та просив стягнути борг за кредитним договором у сумі 311 612 ,58 Представник позивача у судове засідання не з,явився,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином,шляхом оголошення у газеті Урядовий курьер №155 від 28.08.2015. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини : 13.112009 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору . Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 9.07.2015 року склався борг перед банком 311 612 гривень ,а саме борг за тілом кредиту 19 353 ,42 гривень , заборгованість за відсотками 286 997 ,45 гривень 3 % річних 5261 ,71гривень . Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання ,або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом.Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.Відповідно до ч.1 ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк .Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання..Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти.Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача ,тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення ПКЕЕн, посилаючись на те, що відповідач за місцем свого проживання в [ADDRESS], здійснив самовільне підключення електропроводки, електроустановок, струмоприймачів до електромережі енергопостачальника і, використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяв позивачу майнову шкоду, розмір якої становить 3037 грн. 76 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надав. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач фактично проживає в жилому приміщені розташованому за адресою: [ADDRESS]. 26.05.2015 року представниками позивача в займаному відповідачем вищезазначеному жилому приміщенні виявлене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки відповідача до електромережі енергопостачальника відкритою електропроводкою без приладу обліку та з порушенням схеми обліку, що не можливо виявити при контрольному огляді приладу огляду. Таким чином, в порушення вимог ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та п.п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 в період з 23.02.2015 р. по 26.05.2015 р. відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку, що спричинило настання майнової шкоди для позивача. Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода за вище вказаний період складає 3037,76 грн. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, саме з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами: про розірвання договору купівлі-продажу від 21.08.2014 року, стягнення грошових коштів в розмірі 4250 грн за придбаний імплантат неналежної якості та витрат на повторну операцію в розмірі 1285 грн 66 коп. В обгрунтування позову приведені доводи про те, що 21.08.2014 року позивач придбав у відповідача за 4250 грн імплантат, який був застосований при лікуванні лівої ключиці її сина [PERSON] 22.08.2014 року. 24.11.2014 року сину була проведена повторна операція з реостеосинтезу лівої ключиці по причині того, що імплантат зламався і позивачу також була заподіяна шкода, повязана з проведенням повторної операції сину на загальну суму 1285 грн 66 коп. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, свідка [PERSON], дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.08.2014 року позивач придбав у відповідача за 4250 грн імплантат, який був застосований при лікуванні лівої ключиці її сина [PERSON] 22.08.2014 року. 24.11.2014 року сину була проведена повторна операція з реостеосинтезу лівої ключиці по причині того, що імплантат зламався та позивачу цим була заподіяна шкода, повязана з проведенням повторної операції сину на загальну суму 1285 грн 66 коп і ці обставини підтверджуються виписними епікризами з лікувальних установ, квитанцією про сплату позивачем грошових коштів відповідачу в розмірі 4250 грн за пристосування з остеосинтезу та касовим чеком від 21.11.2014 року про придбання медичних препаратів, використаних при повторній операції сина (а.с.6-9). В порушення вимог ст.677 ч.3 ЦК України, відповідач (як продавець) передав покупцеві (позивачу) товар з недоліком - пристосування з остеосинтезу, який не міг бути використаний за призначенням до спливу строку його придатності, а тому позивач має право відмовитись від договору купівлі-продажу згідно ст.708 ч.1 п.4 ЦК України, із стягненням з відповідача на користь позивача ціни товару та матеріальної шкоди (згідно ст.1166 ЦК України) в розмірі 1285 грн 66 коп, яка виникла з причини проведення сину позивача повторної операції. Встановлені судом обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

17.07.2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 14.08.2010року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від спільного життя дітей не мають. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 14.08.2010року. Від спільного дітей не мають. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Посилався на те, що він є співвласником квартири, що розташована [ADDRESS] на підставі договору міни квартири від 14.06.1997 року серія ААК №062851. 06.11.2010 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] Остання мешкала у вищевказаній квартирі та була зареєстрована в ній, як член сімї разом з їх донькою [PERSON]Є, [INFO], питання про визнання особи такою, що втратила право користування житлом у відношення якої не ставиться. 31.01.2013 року рішення Волноваського районного суду шлюб з відповідачкою [PERSON] розірвано. Тобто відповідачка перестала бути членом його сімї та з того часу вона фактично перестала проживати в квартирі. На теперішній час позивач сплачує житлово комунальні послуги за відповідачку, а остання відмовилась добровільно знятися з реєстрації в квартирі, тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач у судовому засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просить cel розглядати справу без його участі, на позові наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з явилася, належним чином була повідомлена про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення їй судової повістки, заперечень проти позову не надала, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідачки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається із матеріалів справи, позивач згідно договору міни квартири від 14.06.1997 року є співвласником квартири [ADDRESS]. [PERSON], зареєстрований у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою ПП «Будинкоуправління №2» м. Волноваха № 205 від 21.05.2015 року, яка мається в матеріалах справи. Згідно акту матеріального побутового обстеження від 22.05.2015 року, [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] з лютого 2014 року. Вказані вище обставини підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] та у суду немає підстав вважати їх пояснення неправдивими. Також вище вказані обставини підтверджуються поясненням відповідачки, яка була раніше допитана у судовому засіданні та пояснила, що добровільно залишила вказану квартиру, оскільки не могла мешкати у квартирі з іншою жінкою позивача. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, оскільки відповідач не знялася з реєстрації, а позивач продовжує сплачувати комунальні послуги за останню, що порушує права позивача. На підставі ст. 71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернувся з позовом, в якому вказав, що 15.03.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2343/2093CLPS2 на суму 2770,70 грн. строком до 15.11.2013 року. ТОВ «Кредекс фінанс» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яке набуло право вимоги за кредитним договором № 2343/2093CLPS2 від 15.03.2012 року на підставі договору факторингу № 3 від 15.10.2012 року, що був укладений з ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС». Останнє набуло право вимоги за кредитним договором № 2343/2093CLPS2 від 15.03.2012 року на підставі договору факторингу № 20120926-Г від 26.09.2012 року, що був укладений з ПАТ «Платинум Банк». За умовами кредитного договору № 2343/2093CLPS2 від 15.03.2012 року сума кредиту становить 2770,70 грн., строк, на який надано кредит - 20 місяців, з щомісячним поверненням згідно графіку платежів, встановленого Додатком № 1 до договору. Проте, відповідач за період з 15.03.2012 року по 27.06.2015 року сплатив всього 540 грн. і на 27.06.2015 року відповідач має заборгованість за кредитним договором № 2343/2093CLPS2 від 15.03.2012 року у сумі 3579,50 грн., яка складається: 2559,80 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 788,00 грн. - заборгованість по процентам, 231,70 грн. - заборгованість за пенею. Також стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зьявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, згоден на заочний розгляд справи. Позов підтримав повністю і просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями заяви/анкети позичальника № 2343/2093CLPS2 від 15.03.2012 року (а.с. 6), кредитного договору з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника № 2343/2093CLPS2 від 15.03.2012 року (а.с. 7), графіку платежів (а.с. 8) та витягом з реєстру заборгованості (а.с. 4) підтверджено отримання відповідачем кредиту та розмір заборгованості, проти чого заперечень та відповідних доказів відповідач не надав, то суд знаходить, що позовні вимоги доведені і підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. Стягнення боргу необхідно проводити на користь позивача, що підтверджено копією договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року (а.с. 10-11). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що 06 жовтня 1983 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Рибальчанською сільською радою, Голопристанського району Херсонської області., про що зроблено актовий запис № 7. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, постійні сварки, на ґрунті зловживання відповідачем спиртних напоїв. Шлюбні відносини між ними припинено вісім років тому, спільне господарство не ведуть. Подальше проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивачка просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Із матеріалів справи судом встановлено, що 06.10.1983 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 388515, актовий запис № 7 (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися вісім років тому, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до норм ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 22.04.1978 року вона уклала шлюб з [PERSON]. За час шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти вже повнолітні. Донька проживає окремо, а син проживає з позивачкою в зв'язку з тим, що він інвалід з дитинства. Сімейне життя тривало 37 років, вже 11 років вони не проживають разом у кожного з них своє життя. Основна причина розпаду сім'ї, це подружня невірність чоловіка, а також відсутність взаєморозуміння та довіри. Взаємне непорозуміння між ними, різні погляди на подружні обов'язки спровокували сімейні конфлікти. Через органи ДРАЦС відповідач не згоден розривати шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.04.1978 року, [PERSON] та позивачка уклали шлюб, який зареєстровано в Зеленодольській селищній раді Апостолівського району Дніпропетровській області, актовий запис № 29, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.04.1978 року. На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Причиною для розірвання шлюбу стала подружня невірність чоловіка, а також відсутність взаєморозуміння та довіри. Взаємне непорозуміння між ними, різні погляди на подружні обов'язки спровокували сімейні конфлікти. Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, суд приходить до висновку, що відновлення сімейних стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

17.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем 09 серпня 2014 року був зареєстрований шлюб. Сімейне життя спочатку складалося добре. Позивачка з відповідачем проживали у м. Кривому Розі Дніпропетровської області в орендованій квартирі. На той час відповідач працював уніформістом в Криворізькому цирку. Позивачка навчалася на денній формі навчання в Криворізькому національному університеті. В середині березня місяця відповідач пройшов додому у такому стані, що давав привід позивачці запідозрити його у вживанні наркотичних засобів. Але на її питання він відповів, що з ним все добре. В зв'язку з тим, що відповідач не ходив на роботу, він був звільнений. З цього часу сімейні стосунки були закінчені. Ніяких добрих почуттів позивачка до відповідача не відчуває. У неї немає ніякого бажання відновляти з ним сімейні стосунки. Позивачка закінчила навчання, робить спробу працевлаштуватися на державну службу і у неї немає бажання зберігати сім'ю з відповідачем. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.2014 року встановлено, що 09.08.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 7). На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Причиною для розірвання шлюбу стало відсутність в родині взаєморозуміння, різні характери та погляди на стосунки подружжя в сім'ї, зникнення почуття кохання та поваги один до одного. Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, суд приходить до висновку, що відновлення сімейних стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду . На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved