Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

17.05.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом про усунення їй перешкод у користуванні належною їй на праві приватної власності квартири [ADDRESS]. Посилалась на те, що відповідач є її донькою, в квартирі зареєстрована, але не проживає з квітня 2015 року, втратила право на користування квартирою, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить їй перешкоди у користуванні власністю. Просила усунути їй перешкоди у користуванні власністю, шляхом виселення відповідача із спірної квартири та зняття з реєстраційного обліку . У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю, з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи через, відповідно до вимог ч. 11 статті 128 ЦПК України. Третя особа надала заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від18.09.1996 року позивач є одноособовим власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є дочкою позивача та зареєстрована в спірній квартирі як члені сім»ї власника квартири. Із акту про не проживання від 08.05.2018 року убачається, що відповідач не проживає у спірній квартирі з квітня 2015 року, квартирою не користується. Реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права власника квартири, позивача по справі, бо вона, у зв»язку з реєстрацією відповідача в квартирі, не має можливості продати квартиру, передати її в іпотеку, оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже із указаної норми випливає, що усунення перешкод у користуванні квартирою , шляхом зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснено на підставі рішення суду з одночасним пред»явленням позовних вимог про виключно про позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Підставою для задоволення власника про усунення йому перешкод у користуванні власністю є встановлення факту порушення прав власника і об»єктивного існуючих перешкод у здійсненні ним прав власника. Обмеження і втручання у право власності можливе лише з підстав, передбачених законом. Реєстрація місця проживання особи є похідним правом користування житлом, а тому зняти відповідача з реєстрації можливо лише за умови позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення фізичної особи померлою або виселення. Статтею 157 ЖК України передбачений порядок виселення членів сім»ї власника жилого будинку ( квартири) та зазначено, що член сім»ї власника квартири може бути виселений у випадках, передбачених ч. 1 статті 116 ЖК України. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Матеріали справи не містіть доказів та підстав для виселення відповідача із спірної квартири з підстав, що передбачені ЖК України, а саме статтями 157, 116 ЖК України. \~ \~ \~ \~Позивач звернувшись до суду із вказаним позовом, зазначає, що відповідач втратила право на користування квартирою, у зв»язку з її не проживанням у спірній квартирі з квітня 2015 року та посилається на ст. 405 ЦК України та надав суду докази не проживання відповідача в квартирі з квітня 2015 року, та втрати права відповідача на проживання в квартирі та користування квартирою. Позивач має право на усунення їй перешкод у користуванні спірної квартирою, оскільки відповідач не проживаючи в квартирі з квітня 2015 року втратила право на користування нею, а отже підлягає зняттю з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири.

Outcome: partial