Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

15.11.2019 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.008.2013 р. його зобов`язано до сплати аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 11.07.2013 р. до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час за рішенням суду з нього стягуються аліменти також на другу дитину у розмірі ј частини всіх видів заробітку, починаючи з 18.09.2019 р., у зв`язку з чим просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 2 серпня 2013 року з ј до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності. Процесуальні дії у справі. За ухвалою суду від 26.11.2019 р. позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. 04.12.2019 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. 08.01.2020 р. закрито підготовче провадження, розпочато розгляд справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину, на утримання якої рішенням суду від 22.07.2013 р. з позивача стягнуто аліменти у розмірі ј частини доходів щомісячно, починаючи з 11.07.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. 30.09.2019 р. Селидівським міським судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на дитину у розмірі ј частини доходів щомісячно, починаючи з 18.09.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на народження другої дитини, на яку рішенням суду також стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу. Враховуючи обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), позиції Верховного Суду України та думку відповідача, яка не заперечувала проти задоволення позовних вимог, на думку суду, це є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved