Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

16.03.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.05.1998 року. Від даного шлюбу народилося троє дітей: син Віталій, [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, уваги та часу вихованню дітей не приділяє. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, згідно поданої заяви просила проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд позов задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою з 02 травня 1998 року, що стверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ № 017625 від 02.05.1998 року (а.с. 4). Із свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ЕГ № 133180 від 04.01.2011 року (а.с. 5), та [PERSON], [INFO], серії І-ЕГ № 006716 від 04.05.2005 року (а.с. 6) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. З пояснень позивача та довідки про склад сімї № 249 від 15.03.2017 року (а.с. 7) суд встановив, що діти перебувають на утриманні позивачки, проживають разом з нею, відповідач [PERSON] працює у ЗОШ с. Озеро на посаді вчителя фізкультури, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття, а також стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved