Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

17.01.2018 року представник позивача звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,8345, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10.02.2003 року Овруцьким районним відділом земельних ресурсів на підставі розпорядження голови Овруцької РДА 323 від 17.01.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на землю за №662, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Мотивує це, тим що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий після смерті матері. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позову не заперечує. Представник третьої особи надав пояснення на позовну заяву, в якому просить справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та є матір»ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26.12.2017 року. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,8345 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Листвинської сільської ради, яка належала їй на підставі державного акту серії [NUMBER]. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки в квітні - травні 2002 року зробила дрібний ремонт будинку, проводила обробіток земельної ділянки, про що свідчить довідка Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області №94 від 20.12.2017 року. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Постановою державного нотаріуса Овруцької ДНК від 10.01.2018 року №73/02-31 позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий не за життя [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки №110631978 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК №248/01-16 від 19.01.2018 року, після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про відмову від спадщини до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельну ділянку), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved