Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

16.06.2017р. [PERSON] \~звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. № 3). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11.11.2011р. в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом №837. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON] 30.03.2012р.н. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з березня\~\~2017р., коли сторони стали проживати окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Спору щодо місця проживання дитини у сторін не має, після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою. Майнових спорів між сторонами також не існує. Позивачка та її представник позивачки [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15.06.2017р.) в наданій суду заяві від 12.09.2017р. (а.с. № 14) позовні вимоги підтримали, з підстав зазначених позивачкою в позовній заяві, та просили справу розглядати в судовому засіданні за відсутності позивачки та її представника та без фіксування процесу технічними засобами. Позивачка зазначила, що після розірвання шлюбу вона бажає залишитись на прізвищі «Герасименко». Відповідач [PERSON], в наданій до суду 12.09.2017р. заяві, проти задоволення позову не заперечував, період (березень 2017р.) припинення шлюбних стосунків, вказані позивачкою в позовній заяві, визнав в повному обсязі. Просив шлюб розірвати та винести рішення суду в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 17). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.169, ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. \~\~\~\~ Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє\~\~прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 11.11.2011р. сторони зареєстрували шлюб в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 837 (а.с. №7). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. № 8). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з березня \~2017р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася,\~\~а\~\~відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст.61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. №2). \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved