Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

17.06.2015 р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У його обґрунтування зіслався на те, що згідно рішення виконкому Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 18.07.1996 року йому було виділено земельну ділянку площею 19,5 м.кв. для обслуговування індивідуального гаражу [NUMBER] в гаражному кооперативі [ADDRESS]. На зазначеній земельній ділянці він побудував гараж, проте не зареєстрував права власності на нього. У 2015 році за ним було оформлено право власності на земельну ділянку, на якій збудовано гараж та виготовлено технічний паспорт. На даний час він користується цим гаражем, сплачує членські внески в гаражний кооператив. З огляду на наведені обставини, просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на вище зазначений гараж. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази суд встановив слідуюче. Як вбачається рішення Червоноградської міської ради №778 від 19.03.2015 року [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0025 га у [ADDRESS] в гаражному кооператив [NUMBER] гараж [NUMBER]. Підставою виникнення права власності є рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 18.07.1996 року №316 та рішенням Червоноградської міської ради від 19.03.2015 року №718 уточнено площу земельної ділянки, що також стверджується копіями свідоцтва про право власності та витягу з Державного реєстру речових прав від 09.04.2015 року. Із матеріалів справи, зокрема технічного паспорта та довідки гаражного кооперативу №1 від 21.01.2015 року, встановлено, що позивачем на даній земельній ділянці, яка використана ним за цільовим призначенням, було здійснене будівництво гаражу [NUMBER], яким він користується та сплачує членські внески. Згідно технічного висновку за результатами обстеження гаража від 25.09.2015 року встановлено, що за результатами проведеного візуального обстеження будівлі гаража [NUMBER] в гаражному кооперативі [ADDRESS], встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість подальшої його експлуатації. Стан несучих конструкцій гаража дозволяє безпечну експлуатацію будівлі. Відповідно до ст. 321 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У силу вимог ч. 2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Як регламентує ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що металево-цегляний гараж побудований позивачем на земельній ділянці призначеній саме для цього, а також те, що будівля відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації, не порушує прав інших осіб, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved