Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

15.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 13.06.2018 року. До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача - [PERSON], надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Встановлено, що позивач - [PERSON], звернувся до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не проживають разом як подружжя з 2017 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що термін на примирення з відповідачем просить суд не надавати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач подала заяву про визнання позову, та просила змінити її прізвище на дошлюбне «Лазаренко». На підставі ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 03.10.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області, що підтверджується копією повторного свідоцтва про одруження серії І-СГ № 177799, виданого 19.11.2003 р. (а.с. 8). Норми частин 3 і 4 статті 56\~Сімейного кодексу\~України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відновити відповідачу її дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу «Лазаренко». На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved