Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

15 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики фізичної особи. В позовній заяві зазначає, що 21.08.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір Позики від 21.08.2018 року (надалі - Договір). Відповідно до Договору Позики, укладеного між ними, відповідачу по справі [PERSON] , позивачем було передано грошові кошти у розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США, що на день укладення договору еквівалентно 304 666, 60 (триста чотири тисячі шістсот шістдесят шість гривень 60 копійок) грн. Підписаний сторонами договір позики від 21 серпня 2018 року підтверджує, що відповідачем отримано від позивача грошові кошти в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США, що на день укладення договору еквівалентно 304 666, 60 (триста чотири тисячі шістсот шістдесят шість гривень 60 копійок) грн., із зобов`язанням повернути зазначену суму до 21 червня 2019 року. Договір Позики було укладено в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , які також були присутні і при передачі позивачем коштів в сумі 11 000 доларів США відповідачу [PERSON] . Однак, відповідач [PERSON] , взяті на себе зобов`язання не виконав, кошти отримані у позику йому не повернув. Позивачем неодноразово робились спроби зустрітись із Відповідачем, однак на телефонні дзвінки останній не відповідає. Так, 01.07.2019 року, позивачем було направлено претензію на ім`я Відповідача, щодо повернення йому боргу, однак дана претензія залишена без належного реагування. У зв`язку із чим, він змушений захищати свої права та інтереси в судовому порядку. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , що зареєстрований за адресою: село Радванці, Радехівського району, Львівської області, ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на користь [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , заборгованість за Договором Позики від 21.08.2018 року, розмір якої станом на 21.06.2019 року становить 11 000,00 доларів США (а.с.2-5). 25 червня 2020 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 1170,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 9830,00 доларів США, що станом на 09.06.2020 еквівалентна 263247,40 грн. (а.с.54-55, 60). Також 19 серпня 2020 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 995,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 8835,00 доларів США, що станом на 11.08.2020 еквівалентна 245789,70 грн. (а.с.72-72 зворот,75-76). Окрім цього, 6 листопада 2020 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 1430,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 7405,00 доларів США, що станом на 04.11.2020 еквівалентна 213412,10 грн. (а.с.99-99 зворот,102-102 зворот). 9 грудня 2020 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 780,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 6925,00 доларів США, що станом на 09.12.2020 еквівалентна 197501,00 грн. (а.с.113-114,125-126). Також 23 лютого 2021 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 400,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 6525,00 доларів США, що станом на 18.02.2021 еквівалентна 183483,00 грн. (а.с.145-145 зворот). 31 березня 2021 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 800,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 5725,00 доларів США, що станом на 29.03.2021 еквівалентна 160758,00 грн. (а.с.153-153 зворот, 156-156 зворот). Також 12 травня 2021 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 500,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 5225,00 доларів США, що станом на 05.05.2021 еквівалентна 145673,00 грн. (а.с.163-163 зворот). 9 червня 2021 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 490,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 4735,00 доларів США, що станом на 02.06.2021 еквівалентна 130543,95 грн. (а.с.175-175 зворот). Окрім цього, 20 жовтня 2021 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням 290,00 доларів США відповідачем. Просить зменшити розмір позовних вимог, стягнути з відповідача [PERSON] борг в розмірі 4445,00 доларів США, що станом на 18.10.2021 еквівалентна 118059,20 грн. (а.с.198-198 зворот). Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином (а.с.207). Відповідач в судове засідання не з`явився, в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав, про причини неявки не повідомив, хоч згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно (а.с.207). Оскільки справа перебуває у провадженні суду з липня 2019 року, а позивач зловживає процесуальними правами позивача, подає клопотання про відкладення розгляду справи та зменшення позовних вимог, які на думку суду подаються з метою повернення боргу під час перебування справи в провадженні суду, тому суд робить висновки про прийняття судового рішення в судовому засіданні у його відсутності та про відхилення його клопотання про відкладення розгляду справи, так як під час карантину позивач не позбавлений права подати заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що 21 серпня 2018 року [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 304666,60 грн., що еквівалентно 11000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 21.06.2019 року, на підтвердження чого надано договір позики від 21 серпня 2018 року, який підписаний сторонами власноручно в присутності свідків (а.с.6-7). Оскільки відповідач [PERSON] у строк визначений у договорі, тобто до 21.06.2019 року, зобов`язання за договором не виконав, то 03.07.2019 року позивачем надіслано претензію відповідачу про виконання умов договору позики від 21.08.2018 року та повернення коштів, однак останній вимогу не виконав (а.с.16-17). Таким чином, вимоги щодо повернення грошових коштів у строки, зазначені у вищевказаному договорі відповідачем не виконані. Відповідно до статті 1046 ЦК України, нормами якої позивач обґрунтовує свої вимоги, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Відповідно до ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Судом встановлено, що зобов`язання за договором позики від 21 серпня 2018 року сторонами визначено в іноземній валюті, а саме в доларах США, а тому, сума боргу і повинна бути стягнута в доларах США. Дана позиція суду узгоджується із висновком викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц. З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики від 21 серпня 2018 року в розмірі 4445,00 доларів США, що станом на 18.10.2021 еквівалентна 118059 гривень 20 копійок у зв`язку з цим, позовні вимоги необхідно задовольнити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно також стягнути судовий збір в розмірі 2924 гривні 91 копійку.

Outcome: approved