Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

15.04.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини: [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном дитини: [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти на утримання дитини, відповідно до ст.ст.164-166, 183, 243 Сімейного кодексу України. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.06.2020 закрито підготовче провадження у зазначеній справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що її дочка [PERSON] , [INFO] , з 24.12.1993 знаходилась в зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] , [INFO] . Даний шлюб було розірвано 12.07.2007 року. Онук позивачки [PERSON] народився [INFO] , сумісне життя дочки з [PERSON] не склалось, шлюб було розірвано. А 19 вересня 2008 дочка [PERSON] - [PERSON] зареєструвала брак з [PERSON] , її прізвище після реєстрації шлюбу змінено « [PERSON] » на « [PERSON] ». З народження [PERSON] його вихованням, утриманням займалась мати, [PERSON] , та вітчим. Саме вони забезпечували онуку необхідний фізичний та духовний розвиток. [PERSON] ніколи не займався вихованням сина, навіть не бачив його. Фактично шлюб розпався ще до народження онука. 21.08.2018 року [PERSON] навіть звернувся до Київського районного суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про виключення його з актового запису батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. [INFO] дочка позивача [PERSON] . [PERSON] , померла [PERSON] після смерті матері дитини на зв`язок не виходив, сину не телефонував, долею дитини не цікавився. Гроші на утримання сина не надав, ухиляється від обов`язку щодо виховання та утримання дитини. Неповнолітній [PERSON] проживає зі позивачкою [PERSON] , навчається в Харківській гімназії № 83. Дитина забезпечується всім необхідним: одягом, взуттям, формою, шкільним приладдям, продуктами харчування за її рахунок. Після смерті дочки [PERSON] опікується онуком, забезпечує йому необхідний фізичний та духовний розвиток, повністю забезпечує всім необхідним для його нормального розвитку та життя, сплачує за підготовчі курси та спортивні секції. У школі зв`язок з класним керівником та адміністрацією підтримує [PERSON] , батьківські збори відвідує також [PERSON] .. Відповідач до сина не приїжджає, його станом здоров`я не цікавиться. Оскільки на теперішній час відповідач є законним представником дитини, позивач не може відправити дитину ані на відпочинок, ані звернутися до деяких медичних спеціалістів, де, відповідно закону, необхідна згода батьків. [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Київському району як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що його мати померла, а батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Таким чином позивач просить призначити її опікуном неповнолітньої та стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, 26.05.2020 подав на адресу суду висновок від 25.05.20120 №287 щодо доцільності позбавлення батьківських прав та встановлення піклування, та заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності. У встановлений ухвалою строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є: батко - [PERSON] (відповідач по справі) та мати - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] , про укладення шлюбу [NUMBER] . (а.с.36,38) Мати неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 16.09.2019. Матір`ю померлої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , таким чином неповнолітній [PERSON] є онуком позивачки [PERSON] . Відповідно до листа №03-22/342/-20 від 28.02.2020 служби у справах дітей по Київському районі м.Харкова [PERSON] поставлена на облік потенційних кандидатів в опікуни/піклувальники від 28.02.2010 за №2. Згідно акту обстеження умов проживання від 28.02.2020 за адресою: [ADDRESS] проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] - власник, бабуся, [PERSON] її онук, [PERSON] , дочка власника, [PERSON] онука власника, [PERSON] онук власника. За місцем проживання неповнолітнього [PERSON] створені умови для його проживання, навчання, виховання, сам неповнолітній [PERSON] , особи що з ним мешкають подали на адресу органу опіки та піклування заяви, в яких не заперечують проти взяття [PERSON] його під опіку та піклування [PERSON] . Згідно висновку Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 287.09.2019 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , вважають за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] станом здоров`я сина не цікавиться. Дільничний педіатр стосовно здоров`я і лікування [PERSON] спілкується виключно з бабусею, [PERSON] , що підтверджується інформацією, наданою КНП «Міська дитяча поліклініка № 12».Навчається [PERSON] неповнолітній в Харківській гімназії № 83. Батько, [PERSON] , до школи не з`являється, успіхами сина у навчальному процесі не цікавиться, батьківські збори не відвідує, зв`язок з класним керівником не підтримує. (а.с.71-72) Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, батько [PERSON] , 2003 р.н., [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню сина, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] , 2003 р.н. Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України. Що стосується вимог позивача про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , 2003 р.н. та призначення [PERSON] його опікуном, суд зазначає наступне. Відповідно до висновку Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 25.05.2020, у них на обліку перебуває неповнолітній [INFO] , як дитина, яка опинились в складних життєвих обставинах. Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, від 16.09.2019). Батько дитини, [PERSON] , вихованням та утриманням дитини не займається. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з бабусею, [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яка створила для дитини необхідні умови для всебічного розвитку, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання. [PERSON] надала повний пакет документів відповідно до якого вона може виконувати обов`язки піклувальника, з правовими аспектами щодо встановлення піклування ознайомлена. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Це житловий будинок зі всіма зручностями, обладнаний всіма необхідними меблями, побутовою технікою. Для дитини облаштована окрема кімната в якій розміщено окреме спальне місце, письмовий стіл, шафа для одягу.? За даними довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ [PERSON] на території України станом на 08.02.2020 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно висновку про стан здоров`я від 13.02.2020 [PERSON] протипоказань для призначення її піклувальником не має. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] повністю забезпечує утримання, оздоровлення та повноцінний розвиток неповнолітнього [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , не заперечує проти призначення [PERSON] його піклувальником, про що написана відповідна заява. Питання щодо доцільності встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] та призначення [PERSON] його піклувальником, було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Таким чином, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, у разі позбавлення батьківських прав [PERSON] , вважає за доцільне встановити піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити [PERSON] його піклувальником. (а.с.73-76) Згідно ст.59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена Відповідно до ч.4 ст. 60 СК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 СК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Розглянувши подання та матеріали справи, що характеризують особу [PERSON] щодо не перебування на обліках у лікарів психіатра та нарколога, відсутності судимості, про розмір заробітної плати, довідку про стан здоров`я, (а.с.43-49), суд не вбачає перешкод для призначення піклувальником [PERSON] над неповнолітнім [PERSON] , 2003 року народження. Судом також враховано подані до суду представником Департаменту служб у справах дітей заяви інших осіб, що перебувають у родинних відносинах з [PERSON] , 2003 року народження та про відсутність заперечень щодо призначення [PERSON] піклувальником [PERSON] . Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд у відповідності зі ст. 182 та ст.183 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, не спростовані відповідачем, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Outcome: approved