Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

16.03.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Слов'янського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 18.03.2008р. між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір №1В/2008, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 75 000, 00 доларів США, терміном до 2028 року зі сплатою 14,5% річних. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 18.03.2008 року між [PERSON] та ВАТ «ВТБ Банк» був укладений іпотечний договір № 1Вз/2008, згідно з яким відповідач [PERSON] передав нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок [ADDRESS]. 24.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк», що є правонаступником ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 241212ІВ, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 1В/2008 від 18.03.2008 року укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс». 17.02.2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором 1В/2008 від 18.03.2008 року укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 09.11.2010р. Центрально-міським районним судом м. Горлівки Донецької області ухвалено рішення по цивільній справі 2-14767/10 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за кредитним договором № 1В/2008 від 18.03.2008 року у розмірі 73 4654,80 грн. 17.04.2014р. Центрально-міським районним судом м. Горлівки постановлено ухвалу, якою змінено сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача ТОВ «Кредекс Фінанс» замінено на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за виконавчим листом № 2-14767/10 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу за кредитним договором 1В/2008 від 18.03.2008р. у розмірі 734 654,80 грн. Просять суд звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки № 1Вз/2008 від 05.05.2008 року, а саме цілий житловий будинок [ADDRESS], шляхом його продажу будь якому покупцю від імені іпотеко держателя ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (ЄДРПОУ 38750239, адреса: 04112, вул.. Авіаконструктора І.Сікорського, 8 ) на підставі договору купівлі-продажу за ціною не нижче початкової ціни продажу визначеної на підставі оцінки, надати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (ЄДРПОУ 38750239, адреса: 04112, вул.. Авіаконструктора І.Сікорського, 8 ) право на проведення усіх необхідних дій пов'язаних із реалізацією предмету іпотеки, а саме: цілий житловий будинок [ADDRESS], в тому числі, але не виключено на виготовлення та отримання оригіналів, дублікатів, копій правовстановлюючих документів, технічної документації на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування та стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], який належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення у засобі масової інформації, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: 18.03.2008р. між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 1В/2008, відповідно до якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 75000,00 дол. США, терміном до 2028 року зі сплатою 14,5% річних з цільовим призначенням - для придбання будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). 18.03.2008р. між банком та [PERSON], в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, укладено договір іпотеки, згідно з яким відповідач [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок [ADDRESS]. (а.с.7-8). 24.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк», що є правонаступником ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 241212ІВ, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 1В/2008 від 18.03.2008 року укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс» (а.с. 9-15). 17.02.2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором 1В/2008 від 18.03.2008 року укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦПК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок, або житлове приміщення. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок або житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання, передбачені укладеним в установленному законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню в повному обсязі, так, як законодавчо передбачена можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на предмет застави за рішенням суду. Житловий будинок [ADDRESS], не тільки є предметом іпотеки, а й придбано на грошові кошти, отримані відповідачем в наслідок укладання кредитного договору № 1В/2008 від 18.03.2008р., за невиконання умов якого з боку відповідача і виник цивільно-правовий спір, який є предметом судового розгляду, що дозволяє здійснити звернення на предмет іпотеки. Позивачем не надано доказів на підтвердження як вартості оголошення про виклик відповідача до суду, так і сплати позивачем його вартості, тому суд позбавлений можливості стягнути ці витрати з відповідача. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1600,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved