Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

16 квітня 2015 року до Краснокутського районного суду Харківської області звернувся позивач [PERSON] з позовом до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. 04 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 30 червня 2015 року позов [PERSON] до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування був залишений без розгляду згідно ст. 207 ЦПК України. [PERSON] звертаючись до суду з зустрічним позовом свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 19 вересня 2006 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 4,1771 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 020216. За життя [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вона належне їй майно заповідала позивачу [PERSON] Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем за заповітом та фактично прийняла спадщину, проживаючи з заповідачем на момент смерті, в звязку з чим звернулася до суду з позовом та прохає: поновити строк для звернення з позовом до суду та визнати за нею право власності на земельні ділянки розміром 4, 1771 га, в порядку спадкування за заповітом. Також спадкоємцями майна [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON], які відмовляються від прийняття спадщини, про що подані ними відповідні заяви. В судове засідання позивач за зустрічним позовом не зявилася, однак надала заяву про підтримання уточнених зустрічних позовних вимог та про слухання справи у її відсутність. Представник відповідача по зустрічному позову Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Відповідач по зустрічному позову [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 19 вересня 2006 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №053977, виданого виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 4,1771 га,розташованої на території Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належала заповідачу [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ХР №020216, що підтверджується копією вказаного державного акту. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. По Пархомівській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 29 травня 1999 року, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїм дочці [PERSON] повністю. Також спадкоємицею майна [PERSON] є її сини [PERSON] та [PERSON], які відмовляється від прийняття спадщини, про що свідчать подані ними відповідні заяви, посвідчені секретарем виконавчого комітету Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ХР №020216. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача за зустрічним позовом щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач за зустрічним позовом надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач за зустрічним позовом [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача [PERSON], має законне право на земельні ділянки в порядку спадкування. Позивачка по зустрічному позову відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1463,75 грн. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved