Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

16.03.2021 року до Великобурлуцького районного суду Харківської області звернулось Приватне акціонерне\~товариство «Просто -\~страхування» з позовом до [PERSON] про відшкодування затрат по\~виплаті страхового\~відшкодування в розмірі 9 500,00 грн., судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 5 000,00 грн., а також 2270,00 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Синюк С.Л. зазначає, що 21 січня 2020 року між ПАТ «Просто-страхування» та ТОВ «МАГНУМ СП» укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений у формі полісу №АО/4663921, яким було забезпечено транспортний засіб автомобіль «Fiat NOUVO DOBLO», державний номерний знак [NUMBER] . 16 травня 2020 року в м.Харків на проспекті Московському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo LANOS», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Fiat NOUVO DOBLO», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 червня 2020 року (справа №644/3949/19) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 16 травня 2020 року в м.Харків на проспекті Московському сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Daewoo LANOS», державний номерний знак [NUMBER] , а його власнику заподіяно матеріальних збитків, які відповідно до висновку/калькуляції №144926 від 15 червня 2020 року становлять 9 524,36 гривень. Відповідно до\~постанови Орджонікідзевського\~районного суду\~м.Харкова\~від 11\~червня 2020\~року (справа\~№644/3814/19)\~ [PERSON] \~визнаний винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення\~за ч.1\~ст.130\~КУпАП,\~встановлено,\~що [PERSON] \~16\~травня 2020\~року о\~16\~год.\~00\~хв.\~в м.Харків\~по проспекту\~Московському 298,\~керував транспортним\~засобом «Fiat\~NOUVO\~DOBLO»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] \~в стані\~алкогольного сп`яніння. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ №АО/4663921, на виконання зобов`язань за договором страхування, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 9 500 гривень на ремонт автомобіля «Daewoo LANOS», державний номерний знак [NUMBER] . Позивач,\~посилаючись на\~норми ЦК\~України та\~підпункту «а»\~підпункту 38.1.1\~пункту 38.1\~статті 38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно\~-\~правової відповідальності\~власників наземних\~транспортних засобів»,\~зазначає про\~право зворотної\~вимоги \~(регресу)\~в сумі\~9500,\~00\~грн.\~до відповідача\~ [PERSON] \~оскільки,\~він водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Ухвалою від 23.03.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 травня 2020 року в м.Харків на проспекті Московському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Daewoo LANOS», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Fiat NOUVO DOBLO», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Daewoo LANOS», державний номерний знак [NUMBER] . 19.05.2020 [PERSON] повідомив позивача про подію, що має ознаки страхового випадку. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року (справа №644/3814/19), яка набрала законної сили 23.06.2020, встановлено, що [PERSON] 16 травня 2020 року о 16 год. 00 хв. в м.Харків по проспекту Московському, 298, керував транспортним засобом «Fiat NOUVO DOBLO», державний номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 червня 2020 року (справа №644/3949/19) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 16 травня 2020 року в м.Харків на проспекті Московський сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб «Daewoo LANOS», державний номерний знак [NUMBER] , а його власнику заподіяно матеріальних збитків. Зазначена постанова суду набрала законної сили 30.06.2020. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Отже, з огляду на викладене та відповідно до положення статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою суду від 11 червня 2020 року у справі №644/3814/19 та від 16 червня 2020 року у справі №644/3949/19. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Fiat NOUVO DOBLO», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] був забезпечений за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який укладено 21 січня 2020 року між ПАТ «Просто-страхування» та ТОВ «МАГНУМ СП» (строк дії договору страхування з 13 години 00 хвилин 21.01.2020 до 20.01.2021 включно), страховий поліс № АО/4663921 (а.с.5). 01.07.2020 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с.23) Відповідно до заяви [PERSON] АТ «Просто-страхування» визнало вищевказану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком 10 липня 2020 року складено страховий акт № 144926, сума страхове відшкодування становить 9 500,00 грн. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ №АО/4663921, на виконання зобов`язань за договором страхування, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 9 500 гривень на ремонт автомобіля «Daewoo LANOS», державний номерний знак [NUMBER] . З копії платіжного доручення №11425 від 10 липня 2020 року вбачається, що АТ «Просто-страхування» перерахувало на розрахунковий рахунок [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» страхове відшкодування згідно акту № 144926 від 10 липня 2020 року у розмірі 9 500 гривень 00 копійки (а.с.25). Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану винною особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 2443 VIII). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 2443 VIII). Відповідно до статті 6 Закону № 2443 VIII страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У статті першій Закону № 2443 VIII визначено, що особи, відповідальність яких застрахована - це страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду Забезпечений транспортний засіб - це транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п. 1.7). Відповідно до ст.4 Закону № 2443 VIII суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Враховуючи наведені положення Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - даним договором забезпечувалась цивільна відповідальність як страхувальника, так і інших осіб, що керуватимуть забезпеченим транспортним засобом на законних підставах. Отже, відповідальність водія [PERSON] вважається забезпеченою даним договором страхування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач страховик відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача водія забезпеченого транспортного засобу в сумі 9 500, 00 грн. При цьому, відповідачем будь-яких доказів на спростування розрахунку матеріальної шкоди чи обов`язку щодо її відшкодування не надано. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, в сумі 5000 грн. На підтвердження вказаної суми витрат позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020, укладеного між Акціонерним товариством «Просто-страхування» в особі Заступника Голови Правління Степанюк Олени Вікторівни та Адвокатським бюро «Синюк та партнери» в особі керуючого бюро адвоката Синюка Станіслава Леонідовича, в якому сторони домовилися, що за надання правової допомоги клієнт сплачує гонорар залежно від встановлених тарифів на окремі послуги адвоката. Факт надання послуг підтверджується Актом наданих послуг. Відповідно до Акту виконаних робіт від 08.02.2021 та Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 08.02.2021, розмір виплати адвокату становить 5000 грн., у тому числі: 1. Консультація Замовника щодо порядку та строків надання правової допомоги Адвокатом по стягненню грошових коштів з відповідача (1 година) 1 000,00 грн.; 2. Підготовчі дії: з`ясування, чи мали місце обставини (факти), про які вказує Замовник, та якими доказами вони підтверджуються; з`ясування, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; визначення правовідносин сторін, які випливають з встановлених обставин; визначення правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин з врахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; збір необхідних доказів на підтвердження позовних вимог;\~аналіз судової практики\~ (2 години) 2 000,00 грн.; 3. Підготовка та подання позовної заяви в суд:\~визначення підсудності розгляду позовної заяви; визначення складу учасників судового процесу; розрахунок ціни позову та розміру судових витрат; написання, підготовка, копіювання, зшивання та надсилання позовної заяви з додатками в суд\~ (2 години) 2 000,00 грн. Також, позивач надав копію платіжного доручення №1945 від 03.02.2021 про сплату Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» на користь Адвокатського бюро «Синюк та партнери» в розмірі 70 000,00 грн., зокрема, 5 000,00 грн. на надання правої допомоги по страхові справі №144926. З урахуванням наведених вище вимог ЦПК України, а також наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 5000,00 грн. Вказаний розмір витрат є документально підтвердженим, обґрунтованим, відповідає складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягу наданих адвокатом послуг, значенню справи для позивача. Будь-яких клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу до суду не надходило. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (платіжне доручення № 3535 від 01 березня 2021 року). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2270 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved