Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

16.09.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі з 03.11.2002 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що між нею та відповідачем втрачено почуття поваги та любові, оскільки вони не підтримують подружніх стосунків внаслідок непорозумінь, скандалів у сім'ї, різних поглядів на життя та розподіл обов'язків в сім'ї, також вони різні за характерами люди, не розуміли один одного. Це було причиною систематичного вживання відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого останній взагалі перестав забезпечувати сім'ю та допомагати їй вести домашнє господарство, а також постійно вчиняє сімейні скандали та насильство відносно неї. Її неодноразові прохання не вживати алкогольні напої та не вчиняти насильство в сім'ї не дало жодних результатів. Як подружжя вони не проживають. Більше 6 місяців, спільного господарства не ведуть. Проживають окремо та діти проживають із нею. Вважає, що їхній шлюб було укладено між ними без наявності відповідного почуття для створення сім'ї та виконання обов'язків подружжя зі сторони відповідача. На даний час категорично не бажає поновити їхні подружні відносини з відповідачем, а тому вважає, що їхній шлюб існує формально. В зв'язку з наведеним просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також просила суд не надавати строк на примирення з відповідачем, тому що це не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, а лише можуть погіршити становище в сім'ї та призвести до більш важких наслідків. Судові витарти просила залишити за нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просила суд не призначати строк для примирення. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, просив суд не застосувати строк для примирення та розірвати шлюб з позивачкою. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований виконкомом Петрашівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 03.11.2002 року, актовий запис № 11. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживаються окремо та не ведуть спільне сімейне господарство. Діти проживають за позивачкою. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч .2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сім'ї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved