overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

16 лютого 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від березня 1992 року. Від спільного проживання сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Представниця позивачки у судовому засіданні заявлений позов підтримала. Позивачка до суду не зявилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 20). Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення представниці позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 14.03.1992 року (а.с. 9). Від спільного проживання сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, зникнення у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від початку 2015 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Суд за клопотанням відповідача надав сторонам строк для примирення, проте вони можливістю відновити сімейні взаємини не скористалися. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у сумі 640,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

16 лютого 2017 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 24 травня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у с. Корнич Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які на даний час проживають із нею та знаходяться на її утриманні. З самого початку подружнього життя у них склалися хороші сімейні відносини. Однак з часом відносини в сімї погіршилися із-за постійних ревнощів чоловіка. За весь час спільного проживання чоловік постійно перебуває в пошуках роботи. Фактично сімю матеріально забезпечувала її мама, яка працює закордоном. Вона неодноразово просила чоловіка змінити свої погляди на життя та ставлення до сімї, однак позитивного результату її прохання не дали. Оскільки їх діти виросли та стали більш самостійні, а у сімї склалося скрутне матеріальне становище із-за безвідповідальності відповідача, то у серпні 2016 року вона вирішила піти на роботу. З того часу чоловік постійно ображає її, влаштовує сварки та скандали, які переростають у бійки, чим принижує її честь та людську гідність. В даний час вони проживають окремо та втратили одне до одного почуття поваги та любові. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, після розірвання шлюбу просить дітей залишити проживати із нею, залишити їй прізвище Обрізків. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву, згідно якої позов визнає та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 24 травня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (д.ш. Бойко) Л.О. та [PERSON] у с. Корнич Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6/а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.4-5/. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, оскільки вони як подружжя не підтримують будь-яких стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.ш. Бойко) Л.О. та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Обрізків. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

16 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено рішення, яким позовні вимоги Банку задоволені частково та стягнуто солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 3146-016/07Р від 19.11.2007 року в сумі 37640 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 12587,69 доларів США заборгованість за процентами. Проте не вирішено питання про судовий збір. В судове засідання для вирішення питання по судовий збір, сторони не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. При зверненні до суду із вищевказаним позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» сплачено судовий збір в сумі 17026,74 грн., тобто 1,5% від ціни позову - 53929,30 доларів США, що станом на 29.05.2015 року, на час розрахунку заборгованості позивачем, дорівнює 1\~135 116, 15 грн.. Рішенням суду від 16 лютого 2017 року позовні вимоги задоволені частково та солідарно стягнуто 37640 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 12587,69 доларів США заборгованість за процентами. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень\~ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, судовий збір який підлягає стягненню з відповідачів дорівнює 15858 грн., дана сума підлягає стягненню по 7929 грн. з кожного із відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

16 лютого 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 10288 грн. 05 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № 2004881725 від 25 липня 2013 року відповідачу було надано кредит у розмірі 22980 грн. зі сплатою 0,01 % річних та кінцевим терміном повернення до 25 липня 2016 року. Зобов'язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому станом на 02 лютого 2017 року заборгованість за кредитним договором склала 10288 грн. 05 коп., з яких 8044 грн. 70 коп. - заборгованість зі сплати кредиту, 2243 грн. 35 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив ухвалити заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», який є правонаступником позивача та [PERSON] було укладено договір № 2004881725, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит в розмірі 22980 грн. зі встановленою процентною ставкою у розмірі 0,01% річних та строком погашення до 25 липня 2016 року (а.с.5-6). Зобов'язання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 02 лютого 2017 року заборгованість за кредитним договором склала 10288 грн. 05 коп., що складається з 8044 грн. 70 коп. - заборгованість зі сплати кредиту, 2243 грн. 35 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 грудня 1995 року в Теплицькому районному відділі ДРАЦС ГТ УЮ у Вінницькій області, актовий запис № 68, вказавши, що спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя. Було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Розвинулась неприязнь один до одного. Від шлюбу дітей у сторін не має. Просить розірвати шлюб. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Строк на примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1995 року. Шлюб зареєстрований в Теплицькому районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 68. Від шлюбу дітей у сторін не має. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 28 січня 1994 року. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з 2005 року, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, у разі задоволення позову та розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Серко». Справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації. За вказаного, відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Згідно наданих позивачкою письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб ІІ-ФП №332903, виданого відділом РАЦС Ленінського райвиконкому м.Миколаєва, сторони зареєстрували шлюб 28 січня 1994 року, про що здійснено актовий запис за № 57. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Вербицька» на «Серко» (а.с. 10). Відповідно до копій свідоцтв про народження (а.с. 8-9), сторони мають двох неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, як вказує позивач, з 2005 року, та спроб налагодити стосунки жодна із сторін не приймає. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна чи місця проживання їх дітей на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст. 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 28 травня 2016 року Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №122. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, безвідповідально відноситься до своїх сімейних обов'язків, не проявляє належної уваги до дитини та не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї. Всі спроби зберегти сім'ю не привели до позитивного результату. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, хоча проживають разом. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 700,00 грн. (а.с.17).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 30 серпня 2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування позовної заяви зазначала про те, що від даного шлюбу у них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 25 березня 2015 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя і сімейні відносини. Через це у них часто виникали різні суперечки та непорозуміння. Відсутність взаєморозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин призвело до того, що їх сімя розпалася. Вони із відповідачем не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. У них немає спільних інтересів, між ними немає ні любові, ні взаємної поваги, без чого шлюб існувати не може. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому вона вирішила звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання, яке було призначено на 25 квітня 2018 року о 16.00 год., позивач [PERSON] не зявилася та подала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 25 квітня 2018 року о 16.00 год., не зявився та подав до суду заяву, з якої вбачається, що він визнає позов та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання 25 квітня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 11 жовтня 1997 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Він постійно проявляє до неї неповагу, не надає матеріальної допомоги. Сімейні стосунки між ними припинені, сумісне господарство не ведеться понад півроку. Шлюб фактично розпався подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 жовтня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ФП № 267607 від 11 жовтня 1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ФП № 028614 від 28 вересня 2006 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідач позов визнав. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved