Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

15.06.2020 року представник позивача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - адвокат Фацул М.В., засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 26253029087941 від 22.10.2013 року у розмірі 25 676,31 грн., а також судовий збір в розмірі 2 102 грн. В позовній заяві позивач вказує, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] 22.10.2013 року укладено кредитний договір № 26253029087941, на підставі якого останній видано кредитну картку з лімітом овердрафту 6 479 грн., який згодом збільшено до 9 400 грн. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинився шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». На баланс ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» внаслідок приєднання ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» передана заборгованість за кредитним договором. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконуються - це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 28.05.2020 року становить 25 676,31 грн., з яких: 9 492,59 грн. - заборгованість за кредитом; 11 283,72 грн. - заборгованість за процентами; 200 грн. заборгованість за комісією; 4 700 грн. - штрафні санкції. 23.06.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 09.07.2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 21.10.2020 року відповідач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулась до суду з відзивом, в якому просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності до позовних вимог та відмовити в їх задоволенні, оскільки останнє поповнення відповідачкою карткового рахунку здійснено 25.01.2016 року, при цьому автоматичне погашення заборгованості 16.11.2018 року не можна розцінювати як добровільне погашення боргу. Зазначила, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20.08.2020 року у справі № 758/8086/19 задоволено позов [PERSON] до АТ «ПУМБ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім цього позивач не зазначає на підставі якого саме договору виникло право звернутись до суду, не надає розрахунок заборгованості, що є неналежним способом доказування. Крім того, з посиланням на постанову Великої палати Верховного Суду від 03.07.2020 року у справі № 342/180/17 вказувала на незаконність позовних вимог. Учасники справи в судові засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Представник позивача адвокат Фацул М.В., звертаючись до суду з позовом, просив розглянути справу за відсутності їх представника. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22.10.2013 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] укладено договір карткового рахунку № [NUMBER] , на підставі якого останній видано кредитну картку з лімітом овердрафту 6 479 грн. на строк 36 місяців. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинився шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 10671120024014532. Відповідно до статуту ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», затвердженого позачерговими Загальними зборами акціонерів від 12.09.2019 року № 82, АТ «ПУМБ» є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідно до виписки ПАТ «ПУМБ», сформованому по рахунку № [NUMBER] за період 22.10.2013 - 03.10.2016 відносно клієнта [PERSON] , 28.10.2013 року за вказаним рахунком почався рух коштів. Відповідно до виписки ПАТ «ПУМБ», сформованому по рахунку № [NUMBER] за період 03.10.2016 - 28.05.2020 відносно клієнта [PERSON] , останній платіж в погашення заборгованості по спірному договору був здійснений 12.11.2019 року в сумі 161,44 грн. У зв`язку з порушенням умов договору [PERSON] , 31.08.2018 року позивачем на адресу відповідача направлено письмову вимогу про виконання останньою зобов`язання за спірним кредитним договором, а саме погасити заборгованість у розмірі 18 253,17 грн. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20.08.2020 року у справі № 758/8086/19 задоволено позов [PERSON] до АТ «ПУМБ» про визнання виконавчого напису № 10660 від 15.11.2018 року приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] суми заборгованості у розмірі 19 257,40 грн. таким, що не підлягає виконанню. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України. Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого позивачем розрахунку вбачається про виникнення заборгованості у відповідача, яка станом на 28.05.2020 року становить 25 676,31 грн., з яких: 9 492,59 грн. - заборгованість за кредитом; 11 283,72 грн. - заборгованість за процентами; 200 грн. заборгованість за комісією; 4 700 грн. - штрафні санкції. Згідно вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до п. 2.4 Пропозиції укласти договір карткового рахунку від 22.10.2013 року, строк користування овердрафтом становить 36 місяців, тобто до 23.10.2016 року. Позивачем не надано доказів продовження строку його дії, тобто строк позовної давності за спірними правовідносинами закінчився через три роки після закінчення строку дії договору - 23.10.2019 року. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про добровільне погашення відповідачем боргу в межах позовної давності та визнання нею боргу. Згідно поштового штампу на конверті, позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовною заявою 15.06.2020 року, тобто після закінчення позовної давності. За вказаних обставин, АТ «ПУМБ» пред`явив позов після спливу трирічного строку позовної давності, про застосування якої просила відповідач. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні позову відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed