Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

16 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач, ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом до[PERSON] (далі відповідач, [PERSON]М.) про стягнення заборгованості у розмірі 13 286,93 грн за кредитним договором №б/н від 02 листопада 2012 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02 листопада 2012 року[PERSON] отримала кредит у розмірі 7401,51 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобовязання за договором. Станом на 28.05.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 13 286,93 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 3 546,57 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 2 161,67 грн., заборгованість за пенею та комісією 4 397,66 грн., а також штраф у розмірі 3\~181,03 грн відповідно до п.2.2 договору. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 13 286,93 грн. за кредитним договором № б/н від 02 листопада 2012 року та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив (а.с.37). Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштою. Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02 листопада 2012 року[PERSON] отримала кредит у розмірі 7401,51 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5). Статтею 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зі змісту підписаної відповідачем заяви про приєднання, слідує, що [PERSON] приєднався до договору про надання банківських послуг, який складається із затверджених ПАТ «КБ «Приватбанк» Умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання з повернення кредитних коштів та процентів, тому вказана сума заборгованості підлягає стягненню з нього. Частиною першою статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Зважаючи на те, що відповідач не виконав взятих на себе кредитних зобовязань, тому з нього підлягає до стягнення неустойка у вигляді пені (штрафу). Станом на 28.05.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 13 286,93 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 3 546,57 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 2 161,67 грн., заборгованість за пенею та комісією 4 397,66 грн., а також штраф у розмірі 3\~181,03 грн відповідно до п.2.2 договору, що підтверджується розрахунком суми боргу, який доданий до позову (а.с. 4-5). Оскільки позивач належними та допустимими доказам довів факт порушення відповідачем взятих на себе кредитних зобовязань, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Крім того, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки за подання даного позову Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» платіжним дорученням від 08 червня 2017 року №PROM8B1MDN сплатило судовий збір у розмірі 1 600,00 грн, тому вказану суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved