Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

15.12.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 171\~146,89 грн., а саме: 140\~336,24 грн. за кредитом; 12\~204,05 грн. по відсотках; 18\~606,60 грн. по комісії; а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог посилається на те, що АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Угоду про надання особистого кредиту № 501067036, відповідно до умов якої відповідач зобов`язується повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбаченні платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених Договором та Додатком № 1, до нього - Графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит. У порушення умов Договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 02.10.2020 року має прострочену заборгованість 171\~146,89 грн., яку й просить стягнути позивач. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.12.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву та відкрито провадження по цивільній справі. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2021 року вищезазначену цивільну справу передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Миколаївської області. Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівського М.М. від 11.03.2021 року цивільну справу за вказаним позовом передано для подальшого розгляду до Центрального районного суду м. Миколаєва. 24.05.2021 року матеріали справи надійшли до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 31.05.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вищезазначеним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі від 31.05.2021 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суддя Саламатін О.В. перебував у щорічній плановій відпустці з 05.08.2021 року по 08.09.2021 року включно. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.09.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи за вищезазначеним позовом. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.09.2018 року [PERSON] підписано оферту, відповідно до якої останній запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про надання кредиту № 501067036, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 200\~250 грн. 00 коп., процентна ставка 13,99 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 48 місяців. Дата повернення кредиту вказана до 18.09.2022. Відповідно до п. 1 кредитного договору під час користування кредитом встановлена комісійна винагорода за обслуговування кредиту в розмірі 1,25 % від суми кредиту. Окрім того, відповідачем підписано: Додаток №1 до Угоди про надання кредиту № 501067036 від 18.09.2018 року, в якому міститься графік платежів та розрахунок вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за підрахунками позивача у [PERSON] виникла заборгованість станом на 02.10.2020 року в розмірі 171\~146,89 грн., що складається з наступного: 140\~336,24 грн. заборгованість за кредитом; 12\~204,05 грн. заборгованість по відсотках; 18\~606,60 грн. заборгованість по комісії. Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем вищезазначеного кредиту. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також жодних заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку заборгованості. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості 171\~146,89 грн., яка складається з: 140\~336,24 грн. заборгованість за кредитом; 12\~204,05 грн. заборгованість по відсотках; 18\~606,60 грн. заборгованість по комісії. Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2\~567,20 гривні, які підтверджуються меморіальним ордером № 35779545 від 07.12.2020 року.

Outcome: approved