Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

17.09.2018 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку. Позов обґрунтований такими обставинами. Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] Деякий час сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, проте уже тривалий час їх вони мешкають окремо. Дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не бажає приймати участь у вихованні сина і не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча зобов'язаний це робити. Відповідач багато років працює бортпровідником-інструктором в різних авіакомпаніях, а тому може сплачувати аліменти у заявленому розмірі. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що сама працює бортпровідником і їй достовірно відомо, що середньомісячний дохід відповідача складає не менше 20 тис. грн., проте він взагалі не надає коштів на утримання дитини і з метою ухилення від сплати аліментів уникає офіційного працевлаштування. Позивач визнала, що відповідач має ще одного сина, проте зазначила, що і на старшого сина він аліменти не сплачує, у зв'язку з чим знаходиться у реєстрі боржників. Заперечуючи проти аргументів відповідача щодо утримання батьків та участі в оплаті лікування матері вказала, що його батьки проживають в Луганській обл. з дочкою, а відповідач їх не лише не утримує, а й навіть не відвідує. У відзиві відповідач виклав заперечення на позов, у яких послався на необґрунтованість розміру позовних вимог та неспроможність сплачувати аліменти у заявленому розмірі з огляду на його скрутне матеріальне становище, необхідність нести витрати на оренду житла, наявність ще одного сина і сплату аліментів на його утримання в розмірі ј частини доходів, перебування на його утриманні непрацездатних батьків та витрати на лікування онкохворої матері. Вказав, що його робота має сезонний характер, у зв'язку з чим його дохід є періодичним, нерегулярним і мінливим, а тому вважає вимогу про стягнення аліментів у частці від заробітку такою, що суперечить змісту та логіці сімейного законодавства. З урахуванням наведеного він не заперечує та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 900 грн. Заслухавши учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Після припинення сімейних відносин сторін дитина залишилась з матір'ю, яка несе усі витрати на її утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 КонституціїУкраїни) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексіУкраїни (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо участі батька в матеріальному утриманні дитини, у зв'язку з чим даний спір підлягає вирішенню в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а відтак доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення аліментів у частці від його доходу не ґрунтуються на приписах матеріального закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до положень ч. 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З пояснень сторін вбачається, що відповідач багато років працює бортпровідником-інструктором у різних авіакомпаніях. Згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків у 2017-2018 роках відповідач отримував доходи від ТОВ «Камус Ейр», ТОВ «Авіакомпанія «Хорс», ТОВ «Авіакомпанія «Браво» та ТОВ «Фанейр». У ІІІ кварталі 2018 р. оподатковуваний дохід відповідача склав 57 278,42 грн., а починаючи з IV кварталу 2018 р. відомості про отримувані ним доходи відсутні. Наявність інших доходів відповідач заперечує, проте зважаючи на вартість життя у столиці та його витрати на оренду житла, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що рівень реальних доходів відповідача не відповідає розміру його офіційного доходу. У відповідача є батьки непрацездатного віку, а його мати з 2003 р. страждає на тяжкі онкологічні захворювання, однак зважаючи на те, що належних доказів надання батькам матеріальної допомоги відповідач не надав, а позивач вказану обставину заперечує, суд не розцінює пенсійний вік та стан здоров'я батьків відповідача як обставини, що повинні враховуватися при визначенні розміру аліментів. Суд приймає до уваги наявність у відповідача ще однієї дитини - сина [PERSON], [INFO], який проживає з його колишньою дружиною, проте жодних доказів, які б свідчили про участь відповідача в утриманні старшого сина, суду не надано, а тому підстав для врахування цієї обставини для визначення розміру аліментівсуд також не вбачає. Отже на підставі викладених сторонами аргументів і оцінки наданих ними доказів та з урахуванням принципу рівності обов'язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. На думку суду такий розмір аліментів забезпечить достатнє утримання дитини обома батьками і не поставить платника аліментів у занадто скрутне матеріальне становище, оскільки в його розпорядженні залишиться ѕ частин його доходу. З пояснень відповідача вбачається, що наразі він ніде не працює, а відтак якщо він і надалі не буде працювати, відповідно до положень ст. 195 СК України розмір аліментів буде визначатися виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (м. Києва). На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв'язку з розглядом цієї справи позивач понесла витрати на відправку поштової кореспонденції в сумі 40,20 грн. та на професійну правничу допомогу в сумі 2 340 грн. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, вказані витрати суд покладає на відповідача. Позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вбачає підстави для стягнення з відповідача судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved