Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

16.08.2017 р. [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, яку було уточнено, у якій просив визнати акт індивідуальної дії КП «ОМБТІ та РОН», правонаступником якого є КП «БТІ» ОМР щодо скасування реєстрації права власності [PERSON] за договором дарування 33/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , укладеного [PERSON] з [PERSON] 11.07.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрованого у реєстрі за № 4688, незаконним та скасувати його, визначити розмір ідеальних часток [PERSON] та [PERSON] , що є співвласниками вказаного домоволодіння та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яка складається з літ «А» - житлове, «К» - гараж, літ «З» - сарай, № 1-4 - огорожа і II - мощення, а також стягнути з відповідачів солідарно судовий збір на користь [PERSON] та витрати, пов`язані з проведенням експертизи. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 р. позовні вимоги [PERSON] роз`єднані, виділено в самостійне провадження позовні вимоги до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання акту індивідуальної дії незаконним та скасування його. Отже, після уточнення позовних вимог, представник позивача адвокат Сидорук Д.С. просила визначити розмір ідеальних часток [PERSON] та [PERSON] відповідно до першого варіанту розрахунку часток, відображеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи, а також визнати за [PERSON] права власності на 1/3 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яка складається з літ «А» - житлове, «К» - гараж, літ «З» - сарай, № 1-4 - огорожа і II - мощення. Крім того, [PERSON] просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати, пов`язані з проведенням експертизи. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що він є власником 33/100 часток домоволодіння [ADDRESS] , за виключенням літ. «В» та «И». Згідно договору дарування 33/100 частки вказаного домоволодіння, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 квітня 2011 р. було визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння, яке було видане 11.09.2001 р. на ім`я [PERSON] в частині права власності на частку домоволодіння, яка складається із житлового приміщення, визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні «И». Даним рішенням також визнано частково недійсним договір дарування 33/100 частки домоволодіння, укладений [PERSON] з [PERSON] 11.07.2002 р. у частині домоволодіння, яке складається із житлового приміщення, визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні літ. «И». Отже, [PERSON] є власником житлового приміщення літ. «А», гаражу літ. «К» та сараю літ. «З», а також 33/100 часток № 1-4 огородження і 33/100 ІІ мостіння. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2015 р. було задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на частину домоволодіння у [ADDRESS] , яке складається з житлового приміщення, визначеного у технічній документації літ. «В», літньої кухні літ. «И», навіс літ. «М», що складають 12/100 частин домоволодіння. Матеріали зазначеної справи містять довідку КП «ОМБТІ та РОН» щодо розрахунку ідеальних часток, де [PERSON] належить 12/100 часток, [PERSON] 33/100 часток, [PERSON] 67/100 часток, що в сумі не становить одиницю. Вказане призвело до невірної реєстрації права власності за [PERSON] частки, яка належить [PERSON] . На цей час частка [PERSON] 67/100 виділена в окреме домоволодіння. За відсутності вірного розрахунку ідеальних часток співвласників [PERSON] та [PERSON] неможливо відновити реєстрацію права власності позивача, який був її незаконно позбавлений. Згідно листа КП «БТІ» ОМР від 26.07.2017 р. позивач дізнався, що замість часткового скасування права власності в частині літ. «В» та «И», було скасовано повністю. Виконати перерахунок часток неможливо без згоди співвласника. На запит адвоката отримано листа від 10.07.2017 р., з якої вбачається, що право власності [PERSON] на зазначені частки скасовано на підставі рішення судів Малиновського районного суду м. Одеси від 16.12.2010 р., рішення Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011 р., ухвали ВССУ від 10.11.2011 р., а також повідомлено, що ці дії були проведені у зв`язку з неможливістю визначити решту ідеальних часток. З відповідачем [PERSON] позивач перебуває у спірних судових правовідносинах по інших справах, домовитися про досудовому порядку немає можливості, тому він змушений звернутися до суду. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2017 р. у задоволенні заяви представника позивача Сидорук Д.С. про забезпечення позову відмовлено повністю. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2017 р. заяву представника позивача Сидорук Д.С. про витребування доказів задоволено, зобов`язано КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської провести перерахунок часток [PERSON] та [PERSON] у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2017 р. Заяву представника позивача Сидорук Д.С. про забезпечення доказів - задоволено, зобов`язати [PERSON] надати доступ працівникам КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, яких суд зобов`язав провести перерахунок частин [PERSON] та [PERSON] до приміщення під літ. «А», літ. «А1», літ. «К» - гаражу, сараю літ. «З» у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 р. заяву представника позивача Сидорук Д.С. задоволено, скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2017 року, якою зобов`язано [PERSON] надати доступ працівникам КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради до приміщення під літ. «А», літ. «А1», літ. «К» - гаражу, сараю літ. «З» у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2018 р., залишеною без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 23.08.2018 р., заяву представника позивача Сидорук Д.С. про призначення судової будівельно-технічної експертизи задовлено частково, призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: 1. Який розмір ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS] становлять частини, що складаються з літери «А» - житлове, «К» - гараж, «З» - сарай, № 1-4 огорожа, II - мощення та з літери «В», загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., літньої кухні «И», навісу «М»? Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, зобов`язано [PERSON] надати доступ судовому експертові Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до приміщення під літ. «В» загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., літньої кухні під літ. «И», навіс під літ. «М». У разі необхідності зобов`язати КП «БТІ» ОМР надати доступ судовому експерту Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз до інвентаризаційної справи домоволодіння [ADDRESS] , провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Судова будівельно-технічна експертиза була призначена також через те, що [PERSON] не надавала доступ працівникам КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради до приміщення під літ. «А», літ. «А1», літ. «К» - гаражу, сараю літ. «З» у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.01.2018 р. апеляційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 23.11.2017 р. про витребування доказів повернуто заявнику. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.07.2019 р. провадження у цивільній справі поновлено. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.09.2019 р. роз`єднано позовні вимоги [PERSON] , виділивши в самостійне провадження позовні вимоги до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання акту індивідуальної дії незаконним та скасування його, передано виділені позовні вимоги [PERSON] до КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання акту індивідуальної дії незаконним та скасування його судді Лічману Л.Г., який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог з присвоєнням нового номера справи та номера провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.10.2019 р. провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру ідеальних часток у домоволодінні, визнання права власності на частку у домоволодінні зупинено, вирішення питання про відвід судді Лічмана Л.Г. передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, який визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 р. провадження у справі поновлено. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.11.2019 р. заяву [PERSON] про відвід судді Лічмана Л.Г. у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру ідеальних часток у домоволодінні, визнання права власності на частку у домоволодінні залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача адвокат Сидорук Д.С. та відповідач [PERSON] та її представник адвокат Розовайкін М.Л. повторно не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від представника позивача адвоката Сидорук Д.С. надійшла заява у якій вона підтримала зазначені позовні вимоги та просила їх задовольнити, просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами по справі. Відповідно до договору дарування від 11.07.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М., зареєстрований в реєстрі за № 4688, [PERSON] подарувала [PERSON] 33/100 часток домоволодіння [ADDRESS] . За заявою власника відчуджені повністю літ. «А», «В» - жилі, «И» - літня кухня, «К» - гараж, «З» - сарай, 33/100 № 1-4 огородження, 33/100 ІІ - мостіння, житловою площею 67 кв.м. В Довідці КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» № 1103601.060114 від 30.03.2006 року, зазначається, що власниками домоволодіння під [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] , якій належать житловий будинок літ. «Б» та літня кухня літ. «Л», а користувачем є [PERSON] ( т. 1 а.с. 54) Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2007 р., яке набрало законної сили, позов [PERSON] до Одеської міської ради, [PERSON] про визнання права власності та поділ спільної часткової власності задоволено, припинено право спільної часткової власності на належні [PERSON] 67/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке в цілому складається з житлового будинку літ. Б, загальною площею 106,0 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м., та самочинно збудованого нерухомого майна - житлового будинку літ. Л, загальною площею 93,4 кв.м., житловою площею 75,2 кв.м., що складається з: 5-1 коридор, площею 2,6 кв.м., 5-2 кухня, площею 5,6 кв.м., 5-3 коридор, площею 3,6 кв.м., 5-4 ванна, площею 2,8 кв.м., 5-5 баня, площею 3,6 кв.м., 5-6 житлова кімната, площею 17,7 кв.м., 5-7 житлова кімната, площею 57,5 кв.м., що розташовані на земельній ділянці площею 369,1 кв.м., з них 105,1 кв. є ділянкою загального користування. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011 р., залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.11.2011 р., рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2010 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради, треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Юрасова А.М., про визнання свідоцтва про право власності у порядку спадкування частково недійсним та визнання договору дарування частково недійсним скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння № [NUMBER] , яке було видане 11 вересня 2001 року на ім`я [PERSON] . Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому на 33/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] - в частині права власності на частку домоволодіння, яка складається із житлового приміщення визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні, визначеної у технічній документації під літ. «И». Визнано частково недійсним договір дарування 33/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , укладений [PERSON] з [PERSON] 11 липня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Юрасовою А.М. та зареєстрованого у реєстрі за №4688, - у частині домоволодіння, яке складається із житлового приміщення визначеного у технічній документації під літ. «В» та літньої кухні, визначеної у технічній документації під літ. «И». В іншій частині рішення залишино без змін. Отже, на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 14.04.2011 р. у власності [PERSON] залишилась частка домоволодіння [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку під літ. «А», гаража літ. «К», сарая літ. «З», частина № 1-4 огородження, ІІ - мостіння. Розмір ідеальної частки [PERSON] в домоволодінні апеляційним судом не був визначений. Рішенням Малиновського райсуду від 23.04.2015 року, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на частину домоволодіння [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку під літ. «В» та літньої кухні під літ. «И», навіс літ «М», що складають 12/100 частин домоволодіння. В цьому рішенні не зроблено будь-якої оцінки заочному рішенню Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2007 р., яким припинено право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] , за нею визнано право власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке раніше складало 67/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . В рішенні суду від 23.04.2015 року є посилання на довідку № 438762.67.14 від 23 квітня 2013 року КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, в якій зазначається, що був зроблений виділ 67/100 часток домоволодіння під [ADDRESS] в самостійне за адресою: [ADDRESS] в рішенні не отримало. ( т. 1 а.с. 49-51) [PERSON] подала заяву про державну реєстрацію права власності на 12/100 частин домоволодіння, яка була здійснена 07.10.2015 року. Ця обставина підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.07.2017 року. Відомості про інших співвласників домоволодіння [ADDRESS] в Державному реєстрі відсутні. ( т. 1 а.с. 47-48) Вказані обставини і інформація, яка міститься в Технічному паспорті на домоволодіння [ADDRESS] , свідчать, що у цьому домоволодінні залишились два співвласника [PERSON] та [PERSON] з визначеними реальними частками, остаточно невизначеною ідеальною часткою [PERSON] та визначеною ідеальною часткою [PERSON] , без урахування виділу частки [PERSON] в окремий житловий будинок. Таким чином, виникла правова невизначеність щодо часток [PERSON] та [PERSON] у домоволодінні, що перешкоджає державній реєстрації за [PERSON] права власності на належну йому частку. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, визначений Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція). Розділ 3 цієї Інструкції визначає порядок проведення робіт з розрахунку часток об`єктів нерухомого майна. Розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах, при цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. Пунктом 3.3 Інструкції встановлено, що за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] не надає своєї згоди на визначення частки [PERSON] і відповідної зміни своєї частки у праві власності на домоволодіння. Особливістю цієї справи є те, що право власності [PERSON] на 33/100 часток домоволодіння було зменшене вказаним рішенням апеляційного суду, право власності у [PERSON] на частку домоволодіння, яка раніше належала [PERSON] , також виникло на підставі рішення суду і третій співвласник став власником окремого житлового будинку, що мало своїм наслідком припинення з цим власником права спільної часткової власності. Отже, ідеальні частки [PERSON] та [PERSON] були встановлені правовстановлюючими документами, в тому числі й рішеннями судів, відповідно до права власності позивача і відповідача на конкретні житлові і господарсько-побутові будівлі, які складають окремі об`єкти нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Ці об`єкти навіть рахуються, як окремі квартири з відповідними номерами. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У Висновку експерта № 18-3698/5332 судової будівельно-технічної експертизи від 15.04.2019 р., виконаної експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції, міститься розрахунок ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS] , виходячи зі складу будівель: літ. «А» - житлове, літ. «К»- гараж, літ. «З» - сарай, літ. «В» - житлове, літ. «И» - літня кухня. Відповідно до першого варіанту розрахунку ідеальних часток літ. «А» - житлове, літ. «К» - гараж, 43 % літ. «З» - сарай (57 % є самочинними та в розрахунок ідеальних часток не включені) становлять 1/3 частку, а літ. «В» - житлове, літ. «И» - літня кухня становлять 2/3 частки. Інші варіанти розрахунку ідеальних часток судом не беруться до уваги, оскільки вони зроблені з урахуванням прибудови «А1» та частки [PERSON] , яка виділена в окрему одиницю. Таким чином, суд визначає розмір частки [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] , яка складає 1/3 частку, а [PERSON] - 2/3 частки, а також визнає за позивачем право власності на 1/3 частки домоволодіння [ADDRESS] , яка складається з: літ. А - житлове, «К» - гараж, 43 % літ. «З» - сарай, № 1-4 огорожа, ІІ-мощення. Зазначене рішення суду є справедливим, відповідає засаді верховенства права та його складовій - принципу правової визначеності і не порушує право власності [PERSON] на частку домоволодіння [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] отримав ефективний засіб юридичного захисту свого права власності, що передбачено ст.13 та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. за позовну вимогу немайнового характеру та 5000 грн. - майнового. З врахуванням часткового задоволення позовних вимог, вказані суми судового збору у розмірі 5640 грн. 00 коп. (5000 + 640) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, під час розгляду справи [PERSON] сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову від 04.10.2017 р. у сумі 320 грн. 00 коп. та заяву про забезпечення позову від 08.11.2017 р., яка по суті є заявою про витребування доказів, 320 грн. 00 коп. (квитанції про сплату № 29 від 21.09.2017 р. та № 1 від 23.11.2019 р.). У задоволенні заяви адвоката Сидорук Д.С. від 04.10.2017 р. відмовлено. Щодо другої заяви від 08.11.2017 р., яку було задоволено, та яку у зв`язку з неможливістю її виконання за заявою представника позивача адвоката Сидорук Д.С. скасовано, судовий збір стягненню не підлягає. Крім того, сплата судового збору за таку заяву про витребування доказів чинним законодавством не передбачена. Крім того, [PERSON] згідно акту № 18-3698/5332 від 15.04.2019 р. здачі-приймання висновку судового експерта сплачено 10296 грн. 00 копійок. Відповідно до вимог частини 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Зазначені судові витрати у вигляді сплати судових витрат у зв`язку з проведенням експертизи, пов`язані з безпосереднім інтересом [PERSON] , що має значення для визначення його частки у праві спільної власності, з можливістю подальшого визнання права власності на визначену експертизою частку за цією особою. З врахуванням того, що метою призначення судової будівельно-технічної експертизи є визначення часток двох співвласників спірного домоволодіння - [PERSON] та [PERSON] та, враховуючи засаду пропорційності до предмета спору та ціни позову, значення справи для сторін, суд вважає за можливе покласти дані судові витрати на зазначених осіб в рівних частинах, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] стягується 5148 грн. 00 коп. (10296 : 2) за проведення експертизи. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються судові витрати у загальному розмірі 10788 грн. 00 коп. (5640,00 + 5148,00). На підставі зазначеного, суд задовольняє позовні вимоги частково та визначає, що частка [PERSON] у праві власності на домоволодінні [ADDRESS] складає 1/3 частку, а [PERSON] - 2/3 частки, та визнає за позивачем право приватної власності на 1/3 частку домоволодіння [ADDRESS] , яка складається з: літ. А - житлове, «К» - гараж, 43 % літ. «З» - сарай, № 1-4 огорожа, ІІ-мощення.

Outcome: partial