Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

17.10.2014 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Із позову вбачається, що згідно договору № б/н від 25.10.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно правил надання банківських послуг, банк в будь-який момент може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Договором передбачено порядом та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У добровільному порядку відповідач не виконує зобов'язання за договором, через що станом на 31.08.2014 р. утворилась заборгованість в сумі 16 163,53 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 6 760,15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6 435,19 грн.; заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 1 960,40 грн.; фіксованої частини штрафу - 250 грн.; процентної складової частини штрафу - 757,79 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом у розмірі 16 163,53 грн., а також понесені позивачем судові витрати за подання позовної заяви. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, заперечення до позовної заяви суду не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 25.10.2007 року між позивачем та відповідачем по справі укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, згідно якого позивач надав кредит Відповідачу в сумі 8 000,00 грн. (а.с. 10-16). Даний кредитний договір складається із: Умов та правил надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою і Тарифів банку та складає між банком та позичальником договір про надання послуг. Про згоду [PERSON] на укладання договору саме в такій формі свідчить підпис відповідача на Заяві. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит Відповідачу в сумі 8 000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але Відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання за кредитним договором не виконав. Із пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, щ клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 9.5 Умов та правил надання банківських послуг, картрахунок може бути закритий за заявою власника рахунку або банк має право закрити рахунок, письмово повідомивши про це власника картки. Власник картки зобов'язаний не пізніше 30 днів з моменту отримання повідомлення повернути картку в банк та погасити заборгованість. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною кредитного договору, сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з дня його підписання. Якщо жодна із сторін не заявляє про його припинення він автоматично лонгується на такий же термін. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, 25.10.2014 року, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинення. У свою чергу, відповідач [PERSON] не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі і строк дії кредитного договору, пролонгувався з кожним роком. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору заборгованість відповідача відповідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 31.08.2014 р. утворилась заборгованість в сумі 16 163,53 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 6 760,15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6 435,19 грн.; заборгованості з пені та комісії за користування кредитом - 1 960,40 грн.; фіксованої частини штрафу - 250 грн.; процентної складової частини штрафу - 757,79 грн. (а.с. 5-9) З огляду на викладене, суд, вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved