Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

16.06.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову вказує, що 07.11.2015 року між ним та [PERSON] було укладено Договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Машкіною Н.О., та зареєстрований в реєстрі за № 1547. За умовами Договору позики відповідач отримала у позивача грошові кошти у сумі 3 667 200 гривень, що в еквіваленті складає 160 000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ, на день підписання цього договору (п. 1 Договору позики). В забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики [PERSON] в іпотеку [PERSON] житловий будинок з господарчими спорудами та земельну ділянку до нього, площею 0,1 га, кадастровий номер 5123781300:03:001:0349, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору іпотеки посвідченого 07.11.2015 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Машкіною Н.О. за реєстровим №1548. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 року у справі №520/11710/16-ц відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про визнання договору позики від 07.11.2015 року та іпотечного договору від 07.11.2015 року недійсними, відшкодування моральної шкоди, задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по договору позики у сумі 135 000 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 3 520 816,20 грн., три проценти річних від простроченої суми за період з 07.05.2016 року по 23.01.2017 року, що складає 80 952,00 грн., та судовий збір у сумі 6890 грн., що в загальній сумі складає 3 601 768,20 гривень, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.08.2017 року. Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 року касаційну скаргу [PERSON] на вищевказані рішення суду було залишено без задоволення. 08.12.2019 року приватним виконавцем Качуркою В`ячеславом Вікторовичем, відкрито виконавче провадження № 60911643 з примусового виконання вище вказаного рішення суду. У зв`язку із оголошенням третіх прилюдних торгів такими, що не відбулися, приватним виконавцем, на підставі постанови від 31.08.2020 року та акту від 31.09.2020 року про передачу предмета іпотеки стягувачу, передано позивачу в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 520/11710/16-ц виданого 12.09.2017 року Київським районним судом м. Одеси, за ціною третіх електронних торгів 3 025 820,00 грн, у тому числі вартість житлового будинку з господарчими будинками та спорудами 2 299 850,00 грн, вартість земельної ділянки 725 970,00 грн, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна не реалізоване майно. 26.11.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Куркан Н.Ф., позивачу було видано свідоцтво №2553 про право власності на житловий будинок та свідоцтво № [NUMBER] про право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . За рахунок прийняття вказаного вище майна, було частково погашено заборгованість відповідача перед позивачем за Договором позики, у розмірі 3 025 820,00 гривень, з урахуванням якого розмір заборгованості відповідача, становить 494 996.20 гривень. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором позики, вважає, що у нього існує право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України, та просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні збитки, за період грудень 2020 - травень 2021, у розмірі 35 144,72 гривень та 3 % річних за користування грошовими коштами за період з 15.06.2018 року по 15.06.2021 року у розмірі 267 461,16 гривень, що всього становить 302 605,88 гривень. 05.07.2021 оку до суду надійшла відповідь з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 05.07.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.08.2021 року. 02.08.2021 року у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей щодо вручення їй судової повістки, судове засідання відкладене на 08.09.2021 року. 08.09.2021 року представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим судове засідання відкладене на 29.09.2021 року. 29.09.2021 року у судовому засіданні відмолено у задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі та судове засідання відкладене на 13.10.2021 року. У судовому засіданні 13.10.2021 року представник позивача позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір позики, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Машкіною Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1547. За умовами Договору позики [PERSON] отримала у [PERSON] грошові кошти у сумі 3 667 200 гривень, що в еквіваленті складає 160 000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ, на день підписання цього договору (п. 1 Договору позики). Як вказує позивач та не заперечує відповідач, в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики [PERSON] в іпотеку [PERSON] житловий будинок з господарчими спорудами та земельну ділянку до нього, площею 0,1 га, кадастровий номер 5123781300:03:001:0349, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2017 року у справі №520/11710/16-ц відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про визнання договору позики від 07.11.2015 року та іпотечного договору від 07.11.2015 року недійсними, відшкодування моральної шкоди, задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по договору позики у сумі 135 000 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 3 520 816,20 грн., три проценти річних від простроченої суми за період з 07.05.2016 року по 23.01.2017 року, що складає 80 952,00 грн., та судовий збір у сумі 6890 грн., що в загальній сумі складає 3 601 768,20 гривень, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.08.2017 року. Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 року касаційну скаргу [PERSON] на вищевказані рішення суду було залишено без задоволення. Постановою АСВП №60912235 приватного виконавця, виконавчого округу Одеської області Качурко В.В., від 31.08.2020 року та актом приватного виконавця про передачу предмета іпотеки від 31.08.2020 року, передано стягувачу - [PERSON] , в рахунок погашення боргу за виконавчим листом № 520/11710/16-ц виданого 12.09.2017 року Київським районним судом м. Одеси, за ціною третіх електронних торгів 3 025 820,00 грн, у тому числі вартість житлового будинку з господарчими будинками та спорудами 2 299 850,00 грн, вартість земельної ділянки 725 970,00 грн, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна не реалізоване майно - предмет іпотеки: житловий будинок з господарчими будинками та спорудами, який складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 101,7 кв.м., житлового будинку літ. «В», загальною площею 118,0 кв.м., підвалу літ. «а1», підвалу літ. «А1», підвалу літ. «Б», підвалу літ. «В1», навісу літ. «а1», сходів №1-2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку до нього, площею 0,1 га, кадастровий номер 5123781300:03:001:0349, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26.11.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куркан Н.Ф. видано свідоцтво №2553 про право власності на житловий будинок та свідоцтво № [NUMBER] про право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Позивач вказує, що за рахунок предмета іпотеки було частково погашено заборгованість [PERSON] за Договором позики, а саме у розмірі 3 025 820,00 гривень, у зв`язку з чим розмір заборгованості відповідача становить 494 996,20 гривень. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України). Положеннями статті 36 Закону України «Про іпотеку» врегульовано порядок та наслідки позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, частиною четвертою вказаної статті передбачено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Законодавцем визначено три способи задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові, а саме на підставі виконавчого напису нотаріуса та відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за собою права власності на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження, яке міститься безпосередньо в іпотечному договорі. Як встановлено судом на підставі постанови АСВП №60912235 приватного виконавця, виконавчого округу Одеської області Качурко В.В., від 31.08.2020 року та актом приватного виконавця про передачу предмета іпотеки від 31.08.2020 року, предмет іпотеки було передано стягувачу - [PERSON] та 26.11.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куркан Н.Ф. видано свідоцтво про право власності на іпотечне майно, тобто шляхом позасудового врегулювання. Таким чином, позивач після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання відповідно до частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» є недійсними. Вимоги позивача про стягнення з відповідача частини боргу, що не була погашена за рахунок продажу предмета іпотеки, є недійсними. Крім того, слід зазначити, що шлях позасудового врегулювання, визначений в ст. 36 Закону України «Про іпотеку», вважається завершеним після проведення реєстрації права власності як юридичного факту. Названим вище Законом чітко визначаються умови можливості проведення позасудового врегулювання і його наслідки: це - визначення такого шляху в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя, наявність заборгованості боржника, яка зумовлює відповідне право на застосування такого шляху і наслідок його завершення - недійсність інших вимог до боржника. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, Законом встановлено спосіб задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі, зокрема, відповідного застереження в іпотечному договорі, який в матеріалах справи відсутній та не надавався позивачем до суду під час розгляду цієї справи. Цей спосіб реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Після набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, якою забезпечено згідно іпотечного договору усі існуючі борги позичальника, вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. З огляду на наведене вбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed