Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

16 лютого 2021 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить: розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 146, стягнути з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій формі в сумі 2000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 908 грн. Розгляд справи здійснити за її відсутності. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вони з відповідачем з 17.12.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, з квітня 2020 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач, на думку позивача, не вживав розумних і адекватних заходів щодо матеріального забезпечення родини, в сім`ї виникали конфлікти, свідком яких була дитина. За таких обставин збереження шлюбу неможливе. Щодо стягнення аліментів позивач зазначила, що дитина проживає з нею, вона самостійно опікується донькою, а батько, будучи фізично здоровою та працюючою особою має сплачувати аліменти на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач і звернулась зі вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, завчасно подала до суду письмову заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розгляд справи провести за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду не надав, у зв`язку з чим суд вважав за можливе ухвалити за згодою позивача заочне рішення у справі. Ухвалою суду від 25.05.2021 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. 17 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, про що 17.12.2015 зроблено актовий запис № 146 та цього ж дня видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] . [INFO] у родині [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 15.06.2016 було складено актовий запис № 327 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . З довідки відділу реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 02.02.2021 №01-01168-2021 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем [PERSON] вимога про зміну прізвища, набутого у шлюбі, не заявлялася, суд вважає за необхідне залишити її прізвище без змін - [PERSON] . Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню в цій частині. Одночасно згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частинах 1, 2 ст. 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів встановлено ст. 182 СК України. Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі підлягає задоволенню, оскільки відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших відомостей він до суду не надав. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Як випливає з п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 вказаної статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З врахуванням вказаних положень можна дійти висновку, що у поняття судових витрат, вказаних в ч. 6 ст. 141 ЦПК України включається також і судовий збір. Наведене положення узгоджується також із частиною другою вказаної норми, де на відміну від частини шостої йдеться про «інші судові витрати». За таких обставин, слід дійти висновку, що у разі звільнення від сплати судових витрат, у тому числі судового збору, сторони, на користь якої ухвалено рішення, то з протилежної сторони стягуються витрати, які були понесені іншими особами, а решта компенсується за рахунок держави. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів, а позов судом задоволений, то підстав стягнення судового збору в сумі 908 грн 00 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача в дохід держави у суду немає, оскільки за вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, він компенсується за рахунок держави. Такий висновок суду узгоджується також із нормами, передбаченими ч.1 ст. 142 ЦПК України. Водночас, враховуючи, що позивачем згідно із квитанцією від 15.02.2021 № 0. 0. 2015284439. 1 було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню із відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved