Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

15.01.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина - [PERSON] на період навчання в розмірі 2 000,00 грн з урахуванням індексації щомісячно починаючи з моменту подачі позову та до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.06.2023 та додаткових витрат на навчання сина [PERSON] у розмірі 13 000,00 грн фактично понесених витрат та в подальшому стягувати 50 % вартості навчання сина за умови надання підтвердження понесення позивачем таких витрат, але не довше ніж до 30.06.2023. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала про те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання на контрактній основі в Одеському медичному інституті та станом на 07.09.2020 є студентом 2-го курсу. Термін закінчення навчання - 30.06.2023. Відповідно до договору про надання платних освітніх послуг від 31.08.2020 № 221-2МД-14 вартість навчання за перший рік складає 26 000,00 грн, вартість освітньої послуги становить 104 000,00 грн. Позивачем за навчання сина сплачено 26 000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 31.08.2020 № ПН 1989. При цьому позивач наголошувала, що вона є інвалідом дитинства другої групи безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК від 02.11.2009, а тому не має змоги працювати так, щоб самостійно дати дитині достатній рівень забезпечення, натомість відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання добровільно не надає, постійної роботи не має, а працює на тимчасових заробітках і його дохід є мінливим. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції в м. Одеси 02.07.2002. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2013 шлюб між сторонами розірвано та дитина проживає разом з матір`ю. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.10.2019 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину -задоволено, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) щомісячно в розмірі 2 000,00 грн, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 01.08.2019 та до досягнення повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . Згідно довідки Міжнародного гуманітарного університету Одеського медичного інституту від 28.09.2020 № 113, виданої [PERSON] , він є студентом 2-го курсу Одеського медичного інституту (спеціальність: 221 Стоматологія) денної форми навчання на контрактній основі (без надання стипендії), Міжнародного гуманітарного університету (ІV рівень акредитації). Наказом від 07.09.2020 за № 1058а зарахований на 2 курс. Термін закінчення навчання - 30.06.2023. Як вбачається з договору про надання освітніх послуг від 31.08.2020 № 221-2МД-14, укладеного між Міжнародним гуманітарним університетом (виконавець) і [PERSON] (замовник) замовник є одержувачем освітніх послуг для здобуття вищої освіти з подальшим отриманням студентом відповідного документа про вищу освіту за умови виконання цього договору. Виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента за освітньою послугою в системі вищої освіти на денній формі навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістр, спеціальність 221 Стоматологія. Розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти встановлюється в сумі 104 000,00 грн (п. 3.1 договору). Згідно квитанції від 31.08.2020 № ПН 1989 [PERSON] оплатив навчання на 2-му курсі 221 Стоматологія Міжнародного гуманітарного університету. Довідкою МСЕК від 02.11.2009 підтверджується, що позивач є інвалідом дитинства другої групи безстроково. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною першою статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно наданих ГУ ДПС в Одеській області ДПС України відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.05.2021 № 74361 інформація про доходи [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року відсутня. Позивачем не доведено наявності у відповідача будь-якого доходу чи майна, за рахунок якого він мав би можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. При цьому суд враховує встановлений законом обов`язок батьків утримувати дитину, яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років, а також те, що відповідач припинив сплату аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 2 000,00 грн щомісячно лише 04.05.2020 з досягненням дитиною повноліття, доказів неможливості сплати відповідачем зазначеної суми аліментів після досягнення сином повноліття та до закінчення ним навчання, відповідачем не надано. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 2 000,00 грн з урахуванням індексації щомісячно починаючи з моменту подачі позову (15.01.2021) та до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.06.2023 допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Щодо решти позовних вимог про стягнення додаткових витрат на навчання сина [PERSON] у розмірі 13 000,00 грн фактично понесених витрат та про подальше стягнення 50 % вартості навчання сина за умови надання підтвердження понесення позивачем таких витрат, але не довше ніж до 30.06.2023, суд зазначає наступне. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Враховуючи викладене, навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18. За таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання сина та про подальше стягнення 50 % вартості його навчання, слід відмовити. У відповідності з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial