Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO], і малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування цих вимог [PERSON] зазначила, що відповідач, з яким вона перебуває у шлюбі із 21 квітня 1990 року, не в повному обсязі виконує покладений на нього чинним законодавством обов'язок щодо здійснення утримання своїх дітей. Згідно з доводами позивачки [PERSON] в основному утримує дітей в натуральній формі шляхом придбання продуктів харчування, інколи надає кошти різними розмірами, проте більша частина турбот про дітей покладена на неї. [PERSON] зазначила, що відповідач недостатньо приділяє уваги для дітей, угоди із ним про добровільну сплату аліментів не укладено. За наведеними позивачкою даними відповідач працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», має задовільний стан здоров'я та інших осіб, окрім дітей, на утриманні не має, тому спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/2 (одної другої) частини свого заробітку (доходу) щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття. При цьому [PERSON] покликалася на Декларацію прав дитини, ст.ст.180-182 СК України та просила суд врахувати потребу дочки - [PERSON], [INFO], в додаткових витратах у зв'язку з її наміром продовжити навчання у вищому учбовому закладі. У судове засідання сторони не з'явилися, 27 червня 2017 року подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Із письмової заяви позивачки від 27 червня 2017 року слідує, що [PERSON] повністю підтримує позовні вимоги, заявлені до [PERSON] Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], не заперечує проти щомісячного стягнення з нього аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (одної другої) частини свого заробітку (доходу), що зазначив у письмовій заяві від 27 червня 2017 року. З'ясувавши доводи сторін та дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і малолітньої дитини підлягає задоволенню. Враховуючи обставини, зазначені в ст.182 СК України, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають примусовому стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO], і малолітньої дитини: сина - [PERSON], [INFO], з дня пред'явлення позову до досягнення ними повнолітнього віку, необхідно визначити в розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених в ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 21 квітня 1990 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом ЗАГС виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 21 квітня 1990 року (актовий запис №51 від 21 квітня 1990 року). За час спільного проживання в шлюбі у сторін [PERSON] і [PERSON] народилися діти: дочка - [PERSON], [INFO], і син - [PERSON], [INFO], які на даний час є неповнолітньою дитиною і малолітньою дитиною відповідно. Про наведені обставини свідчать свідоцтво про народження серії [NUMBER], повторно видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 06 листопада 2013 року (актовий запис №428 від 25 жовтня 1999 року), і свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 14 червня 2004 року (актовий запис №250 від 14 червня 2004 року). Згідно з доводами [PERSON], викладеними у позовній заяві, відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню дітей, хоча за станом здоров'я є працездатним, працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», отримує стабільний дохід у виді заробітної плати та інших утриманців не має. Цих обставин, якими обгрунтовується позов, [PERSON] не спростував. Жодних доказів, заперечень проти позову відповідач суду не надав. Письмова заява [PERSON] від 27 червня 2017 року свідчить, що відповідач повністю визнає позовні вимоги [PERSON] та не заперечує проти щомісячного стягнення з нього в користь позивачки аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 (одної другої) частини свого заробітку (доходу). Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Аналіз наявних у справі доказів та письмових заяв сторін від 27 червня 2017 року свідчить, що у даному випадку визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і малолітньої дитини не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю. З наведених підстав позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і малолітньої дитини необхідно задоволити в повному обсязі. З врахуванням викладених обставин, на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 183, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved