Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

16.11.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В його обґрунтування послався на те, що він являється власником вказаної квартири, в якій зареєстрований також його син [PERSON] .. Відповідач з 2009 року фактично не проживає в зазначеній квартирі. Останній не сплачує квартплату та комунальні платежі за квартиру. Факт реєстрації відповідача у житлі позбавляє можливості оформити субсидію. Вважає, що відповідач втратив право користування даним житлом. Тому просить позов задовольнити. 05.12.2018 року у справі було відкрито провадження правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначалось на 07.02.2019 року, відкладалось для повторного виклику відповідача. 01.03.2019 року підготовче провадження було закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті на 01.04.2019 року. 01.04.2019 року розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача на 23.05.2019 року. 23.05.2019 року позивачка подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Сторони у судове засідання не з`явились. За місцем проживання відповідача надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у підготовчі судове засідання на 07.02.2019 року, 01.03.2019 року, та у судові засідання на 01.04.2019 року та 23.05.2019 року. Крім того виклик відповідача на судовий розгляд здійснювався за допомогою оголошення на Web-сторінці Червоноградського міського суду Львівської області. Таким чином відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. За позивачем\~ \~ зареєстровано\~ \~ право\~ \~власності на\~квартиру,\~яка знаходиться\~за адресою\~ [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на квартиру, договору дарування частини квартири, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки про склад сім`ї №25671 від 14.11.2018 року у вказаній квартирі зареєстровані позивач як власник та відповідач як син . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 22.06.2018 року стверджується, що відповідач за фактичним місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідач зареєстрований у зазначеній вище квартирі, але в ній не проживає понад 10 років, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності житлом. Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивача слід стягнути 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved