Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

16.06.2011 року позивач звернувся в суд з позовом до ПАТ «Родовід Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], ВДВС Голосіївського РУЮ м. Києва про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог, позивачем зазначено, що 05.04.2007 року між нею та ВАТ «Родовід Банк» був укладений кредитний договір № 15.3/ІЖ-127.07.1. Відповідно до умов зазначеного вище кредитного договору, банк надав кредит на купівлю квартири на загальну суму 155 000, 00 дол. США строком до 05.04.2028 року. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, 05.04.2007 року між нею та банком було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 513. Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки, іпотекодавець для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов»язань перед іпотекодержателем за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього, передав в іпотеку відповідачу належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS]. У зв»язку з неможливістю подальшого обслуговування кредиту, в кінці 2009 року звернулася до банку з пропозицією здійснити добровільне відчуження предмета іпотеки з метою максимального погашення кредитної заборгованості, на що банк погодився і розпочав пошук покупців. Однак, у порушення обраного порядку реалізації предмету іпотеки, відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, що призвело в подальшому до безпідставного і незаконного вчинення виконавчого напису від 28.04.2010 року за № 589. 04.03.2011 року за заявою банку, головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Лисенко О.В. було відкрито виконавче провадження ВП № 24871985 щодо виконання зазначеного вище виконавчого напису. Проте, виконавчий напис є таким, що вчинений із грубим порушенням законодавства України та умов договору ні підставі якого його вчинено. На її пропозицію відповідач надав згоду на продажу предмету іпотеки, що підтверджується укладенням договорів на реалізацію нерухомості: 10.09.2009 року з агентством нерухомості «СНОВ ІНТЕР ЛТД»; 31.01.2010 року з ТОВ «Благовест-Брокеридж»; 28.05.2010 року з ТОВ «Рідний дім»; 05.10.2010 року з ФОП [PERSON]. Станом на 09.06.2011 року на офіційному сайті банку залишилась об»ява щодо продажу квартири квартиру [ADDRESS] у добровільному порядку. У той же час відповідач звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. Відповідно до умов договору іпотеки, звернути стягнення на майно можливо після спливу тридцятиденного строку з дня отримання іпотекодержателем вимоги про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов»язання та/або умов договору іпотеки, однак такої вимоги від банку вона не отримувала, отже і підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису у нотаріуса відсутні. Також зазначила, що заборгованість на погашення якої вчинено виконавчий напис не є безспірною, оскільки розрахунок заборгованості, розмір відсотків та пеня були зроблені банком самостійно, є незрозумілим для неї, не зрозуміло також на яку дату зроблено розрахунок та за який період проведено нарахування. Крім того, у виконавчому написі зазначено, що стягнення провадиться за період з 11.04.2008 року по 28.04.2010 року, але при цьому немає жодної інформації про те, чому саме такі дати вказані. Просила визнати виконавчий напис, вчинений 28.04.2010 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 589 таким, що не підлягає виконанню та зупинити виконавче провадження ВП № 24871985, відкрите 04.03.2011 року головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Лисенко О.В. з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 28.04.2010 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 589. У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача заявлений позов у судовому засіданні не визнала, посилаючись на те, що банк направляв на адресу [PERSON] листи від 26.02.2009 року № 2009-194135-И/10.4, від 20.05.2009 року № 2009-196484-И/10.4, від 21.10.2009 року № 2009-242944-И/10.4, від 21.12.2009 року № 2009-255035-И/10.4, від 23.03.2010 року № 2010-274447-И/10.4, від 27.04.2010 року № 2010-27855-И/10.4 у яких містилася сума простроченої заборгованості за кредитним договором та наслідки не виконання вимог банку. В свою чергу [PERSON] звернулась до банку із заявою щодо добровільної реалізації предмета іпотеки, а у випадку недостатньої вартості майна для погашення заборгованості обіцяла погасити в добровільному порядку. Однак квартира так і не була реалізована, а кредитна заборгованість не погашена. Тому банк вимушений був звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, що передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов»язанням, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами основного зобов»язання. Просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], представник ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, [PERSON]у судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу за їх відсутності . З огляду на викладене, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб. Заслухавши думку учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» було укладено кредитний договір № 15.3/ІЖ-127.07.1., за умовами до умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 155 000, 00 дол. США для придбання квартири, зі строком повернення кредиту до 05.04.2028 року (а.с.8-12). З метою забезпечення виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором № 15.3/ІЖ-127.07.1. від 05.04.2007року, між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 513 (а.с.13-18). 28.04.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №589, про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить на праві власності боржнику [PERSON] та на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], 05.04.2007 року за реєстровим №513 передана в іпотеку ВАТ «Родовід Банк» правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк» (а.с.19). Звертаючись в суд з позовом про визнання зазначеного вище виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позивач посилається на те, що його було вчинено з порушенням умов договору, оскільки кредитором було обрано спосіб реалізації предмету іпотеки в позасудовому порядку, у той же час за заявою кредитора, без вручення їй письмової вимоги про усунення порушення та повідомлення про встановлення способу звернення стягнення на предмет іпотеки, а також про розмір заборгованості та з чого вона складається вчинено виконавчий напис. Як видно зі змісту, укладеного сторонами у справі договору іпотеки, а саме пунктів 1.1.,1.2.2.,1.2.3.,2.4.1.,2.1.6.,3.1.1.,3.1.2.,3.1.3.: іпотекодавець для забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов»язань перед іпотекодержателем за кредитним договором №15.3/Ж-127.07.1 від 05.04.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу,пені), плати за проведення розрахунків, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості за кредитним договором, та цим договором, передає в іпотеку іпотекодержателю належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]; іпотекодавець зобов»язаний сплачувати щомісяця не пізніше 10-го числа проценти за користування грошовими коштами в розмірі 12% річних та плату за проведення розрахунків у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту на рахунки, що вказані в п.1.4., 1.4.1. кредитного договору»; у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов»язання звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, що передбачений розділом 3 цього договору задовольнити свої майнові вимоги за рахунок переданого в іпотеку майна в повному обсязі, визначені на момент фактичного задоволення, враховуючи суму заборгованості за кредитом, плату за користування грошовими коштами, плату за проведення розрахунків, збитків, неустойки,штрафів, пені; при невиконанні або неналежному виконанні іпотекодавцем основного зобов»язання та\\або умов цього договору надіслати іпотекодацю письмову вимогу про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов»язання та\\або умов цього договору. Вимога повинна бути оформлена письмово у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця, підписаного уповноваженою особою іпотекодержателя із визначенням вимог необхідних до виконання або усунення; при порушенні іпотекодавцем умов основного зобов»язання щодо строків погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів за користування грошовими коштами, плати за проведення розрахунків, відшкодування збитків, неустойки, штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем умов цього договору та у випадках встановлених законом у іпотекодержателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов»язанням, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов»язання та/або умов цього договору, яка надсилається іпотекодавцю відповідно до п. 2.4.1. цього договору; іпотекодержатель має право на свій розсуд 1) застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному у застереженні про задоволення вимог іпотекодержателя (п.3.2. цього договору), шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем або передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов»язання, 2) звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, 3) звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду; спосіб звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно зазначається іпотекодержателем у офіційному листі (вимозі), що надсилається іпотекодавцю у відповідності з п.2.4.1.. Судом встановлено, що з кінця 2008 року позивач мала порушення строків виконання зобов»язань за кредитним договором № 15.3/ІЖ-127.07.1. від 05.04.2007року, а 26.02.2009 року отримала від ВАТ «Родовід Банк» листа №194135-И/10.04, яким була повідомлена, що станом на 26.02.2009 року має прострочену заборгованість у розмірі 13 103,13 дол. США, а з приводу розміру штрафних санкцій інформацію має отримати в банку на день сплати заборгованості. Суму заборгованості запропоновано сплатити протягом трьох днів з дня отримання зазначеної претензії, а у випадку неспроможності сплачувати обов»язкові платежі за кредитним договором, розглянути процедуру продажу заставного майна з метою максимального погашення кредитної заборгованості. (а.с.85). Аналогічного змісту листи, тільки з урахуванням розміру простроченої заборгованості [PERSON] станом на час їх направлення були отримані останньою: від 20.05.2009 року №196484-И/10.4; від 21.10.2009 року №242944-И/10.4; від 21.12.2009 року №255035-И/10.4; від 23.03.2010 року №274447-И/10.4; від 27.04.2010 року №274855-И/10.4. (а.с.86-90). Позивач у справі стверджує, що наприкінці 2009 року звернулася до відповідача з пропозицією про добровільну реалізацію предмету іпотеки на що отримала згоду, висловлену кредитором у листі від 11.01.2010 року, яким її було повідомлено про те, що обраний нею спосіб добровільної реалізації предмета іпотеки відповідає інтересам банку як кредитора. Також повідомлено, що інформація щодо реалізації предмету іпотеки буде розміщена у всіх доступних банку джерелах. Запропоновано самостійно здійснювати пошук покупців і залучити до цього спеціалізовані організації, а у випадку виявлення потенційного покупця інформацію надавати без зволікань. (а.с.30). Як видно зі змісту договору іпотеки, укладеного 05.04.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк», а саме пункту 3.2. сторони визначили застереження щодо задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого іпотекодержатель набуває права на продаж предмета іпотеки, якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавець не задовольнить вимогу іпотекодержателя про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов»язання та/або умов цього договору. При цьому іпотекодержатель зобов»язаний за тридцять днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі , або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержаеля, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотеко держателю застосувати інші встановлені цим Законом способи. Представник відповідача у судовому засіданні визнала, що ПАТ «Родовід Банк» було отримано від позичальника [PERSON] заяву щодо реалізації предмету іпотеки через неможливість виконувати зобов»язання за кредитним договором та запропоновано останній здійснювати пошук покупців самостійно, а також зроблено оголошення про реалізацію банком нерухомого майна позивача, однак потенційних покупців, які бажали б придбати майно не було. Наразі, зазначені позивачем обставини, щодо реалізації предмету іпотеки в позасудовому порядку не позбавляли ПАТ «Родовід Банк» права на звернення з заявою про вчинення виконавчого напису. 29.04.2010 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з вимогою вчинення на його користь виконавчого напису на договір іпотеки (про іпотеку квартири [ADDRESS]), що укладений [PERSON], в забезпечення виконання своїх зобов»язань перед банком за кредитним договором. Загальна сума заборгованості [PERSON], що підлягає стягненню на користь банку, станом на 28.04.2010 року становить 184 731, 55 дол. США та 56 854, 38 грн., що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют становить 1 521 018,17 грн.. У цьому ж зверненні ПАТ «Родовід Банк» з приводу вчинення виконавчого напису міститься посилання на те, що [PERSON] не виконала своїх зобов»язань щодо сплати обов»язкових платежів за користування грошовими коштами до 28.04.2010 року. (а.с.83). Крім того, зазначене звернення ПАТ «Родовід Банк» про вчинення виконавчого напису містить дані про додатки, які були надані для вчинення виконавчого напису, серед яких і посилання на копію листа-претензії з відміткою про ознайомлення, однак копію такого листа який би містив дані про повідомлений іпотекодавцю розмір заборгованості, для погашення якої необхідно звернути стягнення на майно для дослідження суду не надано. Суд також звертає увагу на те, що лист ПАТ «Родовід Банк» від 27.04.2010 року №274855-И/10.4. на ім»я [PERSON] щодо сплати суми заборгованості за кредитним договором протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеної претензії містить дані тільки про те, що станом на 27.04.2010 року у [PERSON] є прострочена заборгованість у розмірі 47 803, 59 дол. США (а.с.90). Отже, звертаючись 29.04.2010 року, до приватного нотаріуса з вимогою про вчинення виконавчого напису на договір іпотеки, яким було забезпечено виконання зобов»язань [PERSON] за кредитним договором № 15.3/ІЖ-127.07.1. від 05.04.2007 року, кредитор не повідомив у встановленому умовами договору та законом порядку позичальника [PERSON] про розмір заборгованості на погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки та звернувся з зазначеною вимогою до сплину трьох робочих днів, потягом яких у своїх листах на адресу останньої пропонував сплатити прострочену заборгованість, а приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] оспорюваний виконавчий напис вчинив 28.04.2010 року. Відповідно до статтей 33, 35 Закону України «Про іпотеку»: у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя; у разі порушення основного зобов»язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов»язань, вимога про виконання порушеного зобов»язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Зазначені положення не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Крім того, відповідно до статтей 87,88 Закону України «Про нотаріат»: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 за № 283/8882 (далі Інструкція) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов»язання та\\або умов іпотечного договору здійснюється нотаріусами після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»(далі Перелік) визначено перелік документів, що подаються нотаріусу для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, а саме: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов»язання. Судом достовірно встановлено, що зверненню 29.04.2010 року ПАТ «Родовід Банк» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою щодо вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на майно [PERSON] для погашення заборгованості за кредитним договором мали місце тільки ряд претензій кредитора, якими доводилося до відома позичальника про розмір прострочених невиконаних зобов»язань за кредитним договором на дату звернення та пропозиції сплатити суму заборгованості за договором протягом трьох робочих днів з дня отримання претензій, а у випадку неспроможності сплачувати обов»язкові платежі за кредитним договором пропозиції розглянути процедуру продажу заставного майна з метою максимального погашення кредитної заборгованості, однак вимогу у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця, про усунення порушення зі стислим змістом порушених зобов»язань з вимогою про їх виконання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги [PERSON] вручено не було. Крім того, на підтвердження своїх заперечень представником ПАТ «Родовід Банк» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] була ознайомлена з розміром заборгованості за кредитним договором № 15.З\\ІЖ-127.07.1 від 05.04.2007 р.. Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач не повідомив позивача про розмір заборгованості, що має бути погашена за рахунок звернення стягнення на належне їй на праві власності нерухоме майно на виконання оспорюваного виконавчого напису, а приватний нотаріус при їх вчиненні не перевірив безспірність вимог, які підлягають задоволенню за наслідками виконання вчиненого ним виконавчого напису. Отже, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем обставини для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню щодо вчинення його без дотримання умов договору іпотеки, викладених у пунктах 3.1.2., 2.4.1., виконання яких також вимагає Закон України «Про іпотеку» та Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та за відсутності даних про безспірність розміру заборгованості, на погашення якої необхідно звернути стягнення на майно позичальника є такими, що знайшли своє підтвердження. На думку суду, при вчиненні 28.04.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за зверненням ПАТ «Родовід Банк» від 29.04.2010 року, оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не було дотримано вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої 03.03.2004 року щодо витребування від стягувача та перевірки документів, які підтверджують безспірність заборгованості та відповідальності боржника, визнання розміру заборгованості, що підлягала стягненню останнім, а звідси зазначені обставини є підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved