Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

15 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко Ауріки Сергіївни про зняття арешту з нерухомого майна, скасування заборони. Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що [INFO] в с. Петрики Городищенського району Черкаської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 лютого 2019 року, виданим виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис №11. [PERSON] була її рідною матір`ю, згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] , відповідно до якого записана як [PERSON] . 24 березня 1978 року уклала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Потім [PERSON] , 11 лютого 1995 року уклала шлюб із [PERSON] , в зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] , відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 2,2322 га, кадастровий номер - 7120386000:02:001:0423, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петриківської сільської ради Городищенського району Черкаської області, яка належала їй на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №018349, виданого на підставі рішення виконкому Петриківської сільської Ради народних депутатів від 17.01.2002 року №5 та зареєстрований у Книзі записів Державних Актів на право приватної власності на землю від 12.09.2002 року №185; земельної ділянки площею 1,9585 га, кадастровий номер - 7120386000:02:001:0418, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петриківської сільської ради Городищенського району Черкаської області, вказана земельна ділянка належала [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Після смерті [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Щоб оформити право власності на спадкове майно, я звернулася до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області Бакуменко А.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку площею 1,9585 га, та земельну ділянку площею 2,2321 га. Приватний нотаріус Бакуменко А.С., оглянувши подані документи, встановила, що вона прийняла спадщину після [PERSON] , спадкова справа №30/2019 року, але видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно не може, остільки при отриманні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , встановлено, що на все нерухоме майно, невизначене майно [PERSON] (рік народження не вказано, реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній), місце проживання [ADDRESS] накладено арешт 17 травня 2006 року 16:04:12 за №3218672 реєстратором: Кремінська державна нотаріальна контора, 92900, Луганська область, Кремінський район, м. Кремінка, пл. Красна, буд. 20; підстава обтяження: ухвала, б/н, від 15 травня 2006 року, Кремінський районний суд. В зв`язку з тим, що нотаріус не мала змоги ідентифікувати особу [PERSON] , зробивши запит в державну нотаріальну контору м. Рубіжне, вул. Пушкіна, № 13, Луганської області, отримано відповідь про не можливість ідентифікувати особу [PERSON] у зв`язку з відсутністю даних в документі, за яким накладено арешт на все майно. За вказаних обставин, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2019 року. При накладенні арешту відбулась помилка, пов`язана із повним співпадінням прізвища ім`я по-батькові [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] (рік народження не вказано, реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній), місце проживання [ADDRESS] . 15 липня 2020 року звернулася до Центру надання адміністративних послуг Городищенської районної Державної Адміністрації Черкаської області, та отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №216380586, пошук проведено за повним співпадінням - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , із якої вбачається, що за вказаними параметрами у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі Іпотек - відомості відсутні. Разом з тим, існування вказаного арешту стало підставою для відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, після померлої матері [PERSON] .. Підстави накладення арешту їй не відомі і в поза судовому порядку не має змоги зняти арешт, а тому звернулася в суд за захистом своїх прав. Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2021 року у цивільній справі №691/717/21 провадження №2/691/486/21 за позовною заявою [PERSON] до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко Ауріки Сергіївни про зняття арешту з нерухомого майна, скасування заборони, до початку судового розгляду за клопотанням позивача, замінено неналежного відповідача приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко Ауріку Сергіївну на належного відповідача Кремінську державну нотаріальну контору Луганської області. Учасники справи, будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав клопотання від 01 грудня 2021 року за вхідним №ЕП-2886/21 про розгляд справи у його відсутність та позивача, вказавши на підтримання позовних вимог. Представник відповідача, надіслав клопотання від 25 листопада 2021 року за вхідним №5263/21 в якому зазначив на можливість розгляду справи у його відсутності та подав відзив у змісті якого зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечив. Від первісного відповідача приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. 26 липня 2021 року надійшов відзив на позовну заяву у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та стягнути судові витрати у розмірі 4200 грн., як понесені за необхідності отримання правничої допомоги. Неявка учасників справи не перешкоджає судовому розгляду, так як повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників справи, зміст клопотань про судовий розгляд без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної Декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадкування перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до підпунктів 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом З глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус чи посадова особа органу місцевого самоврядування за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1, 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , позивач [PERSON] народилась [INFO] , у графі мати записана [PERSON] (а.с. 9). Зміна прізвища позивача відбулася у зв`язку із реєстрацією шлюбу, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] ( а.с. 10). [PERSON] , зареєструвавши шлюб з [PERSON] , набула прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із: земельної ділянки площею 2,2322 та, кадастровий номер - 7120386000:02:001:0423, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петриківської сільської ради Городищенського району Черкаської області, яка належала їй на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР №018349 (а.с.13) та земельної ділянки площею 1,9585 га, кадастровий номер - 7120386000:02:001:0418, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петриківської сільської ради Городищенського району Черкаської області, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15-16). Позивач [PERSON] звернулась із заявою до приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Черкаської області Бакуменко А.С. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим було відкрито спадкову справу №30/2019 від 12 липня 2019 року (а.с.15). Приватний нотаріус Бакуменко А.С., оглянувши подані документи, встановила, що вона прийняла спадщину після [PERSON] , але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом відмовила, що підтверджується Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 листопада 2019 року (а.с.19). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №216380586 від 15 липня 2020 року, встановлено, що на все нерухоме майно, невизначене майно [PERSON] (рік народження не вказано, реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній), місце проживання [ADDRESS] накладено арешт 17 травня 2006 року 16:04:12 за №3218672 реєстратором: Кремінська державна нотаріальна контора, 92900, Луганська область, Кремінський район, м. Кремінка, пл. Красна, буд. 20; підстава обтяження: ухвала, б/н, від 15 травня 2006 року, Кремінський районний суд (а.с.23-24). Відповідно до довідки Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області від 13 листопада 2019 №298, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , фактично останні п`ять років проживала в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] (а.с.21). З наведеного вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є повністю ідентифікованою особою, остільки в судовому засіданні встановлено та підтверджується документами дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, місце реєстрації і проживання та дата, місце смерті. [PERSON] , місце проживання [ADDRESS] , яка зазначена в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №216380586 від 15 липня 2020 року, не є ідентифікованою особою, остільки відсутні дані про її народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків. Крім того, на все нерухоме майно, невизначене майно [PERSON] (рік народження не вказано, реєстраційний номер облікової картки платника податків - відсутній), місце проживання [ADDRESS] накладено арешт 17.05.2006 року 16:04:12 за №3218672 реєстратором: Кремінська державна нотаріальна контора, 92900, Луганська область, Кремінський район, м. Кремінка, пл. Красна, буд. 20; підстава обтяження: ухвала, б/н, від 15.05.2006 року, Кремінський районний суд. У змісті позовної заяви позивач вказала, що має намір розпорядитися належним їй майном, але через наявність арешту позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пунктом 5.1 п. 5 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. В ході судового розгляду, з метою всебічного та об`єктивного розгляду цивільної справи, перевірки обставин, судом було направлено запит до Кремінського районного суду Луганської області щодо надання належним чином завіреної копії ухвали Кремінського районного суду від 15 травня 2006 року, без номера, відповідно до якої реєстратором Кремінською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , місце проживання [ADDRESS] . Відповідно до отриманої відповіді, а саме ухвали Кремінського районного суду Луганської області від 07 вересня 2006 року у справі №2-3-5/2006, вбачається, що вказаною ухвалою відмінено арешт майна [PERSON] , відповідно до ухвали Кремінського районного суду від 15 травня 2006 року, в тому числі і на самоскид ЗІЛ-ММЗ реєстраційний номер [NUMBER] , що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Копію ухвали направлено до нотаріальної контори м.Кремінна та м.Рубіжне, а також МРЕО м.Северодонецьк, для виконання, та сторонам для відому. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про те, що наявність арешту майна порушує її право власності на це майно, не ґрунтуються на вимогах ст. 321 ЦК України, остільки в матеріалах справи наявні докази, які свідчать про накладення заборони на майно іншої особи з аналогічним прізвищем, ім`ям та по-батькові та зняття заборони, а тому позов є необґрунтований та недоведений наданими доказами, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити. При ухваленні рішення, суд вирішує і клопотання відповідача приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. про відшкодування судових витрат (а.с.30-34). Так, відповідно до ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2021 року у цивільній справі замінено неналежного відповідача приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко Ауріку Сергіївну на належного відповідача Кремінську державну нотаріальну контору Луганської області. При постановленні ухвали суду про заміну сторони, питання відшкодування судових витрати первісному відповідачу не було вирішено по причині надходження його до суду 26 липня 2021 року, у зв`язку з чим виникла необхідність вирішити при ухваленні рішення у справі. Так позивачем [PERSON] було пред`явлено позов до первісного відповідача - приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С., якою 26 липня 2021 року подано відзив на позовну заяву, за змістом якого просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] та стягнути з позивача судові витрати, пов`язані із отриманням правничої допомоги, остільки, відповідно до ч.5 ст.51 ЦПК України, відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимоги про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необгрунтованих дій позивача. Суд, при постановленні ухвали про заміну неналежного відповідача 28 жовтня 2021 року, не вирішував питання про розподіл судових витрат, з підстав необхідності інформування належного відповідача про залучення до участі у розгляді цивільної справи і тому заява Бакуменко А.С. від 19 жовтня 2021 року розглянута після ухвалення судового рішення. Згідно ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку. Із змісту даної норми вбачається, що належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. У момент відкриття провадження у справі не завжди достовірно відомо, чи є відповідач належним. Якщо під час судового розгляду буде встановлено, що особа, до якої пред`явлено позов, не повинна відповідати за ним, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то суд має у позові відмовити. В свою чергу, позивач мав би знову звертатися до суду з позовом вже до належного відповідача. Натомість, з метою процесуальної економії та забезпечення ефективного судового розгляду та швидкого захисту порушених прав в цивільному процесуальному законодавстві існує інститут заміни неналежного відповідача. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмові в позові - на позивача. Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що неналежним відповідачем приватним нотаріусом Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С. подано Договір про надання юридичних послуг (послуг у сфері права) №1-23.07.2021 від 23 липня 2021 року, з додатком, а саме розрахунком суми судових витрат у розмірі 4200 грн. на правничу допомогу та квитанцією про оплату №0.0.2208142638.1 від 23 липня 2021 року. Із змісту вказаного Договору та додатків вбачається, що адвокатом Шулик Н.О. в розрахунку надано детальний перелік робіт(послуг) на суму 4200 грн.. Позивачем, доказів на спростування наданих адвокатом Шулик Н.О. послуг та їх не співмірності, не надано, у задоволенні позову відмовлено повністю, тому суд приходить до висновку, що вимога неналежного відповідача, приватного нотаріуса Городищенського районного нотаріального округу Бакуменко А.С., та її представника про стягнення витрат на правничу допомогу є підтвердженою, та такою, що підлягає стягненню з позивача.

Outcome: approved