Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

15.09.2021 р. позивач звернувся у суд з позовом, у якому просить визнати позивача батьком дитини [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, що стосуються відомостей про батька дитини. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що на початку січня 2013 року він познайомився із відповідачкою та з цього часу вони почали зустрічатися. З квітня 2013 року вони почали спільного проживати без реєстрації шлюбу за адресою його проживання у [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . Однак, у свідоцтві про її народження у графі батько здійснено запис зі слів матері. Позивач стверджує, що цього не знав, оскільки бачив, що в свідоцтві записаний батько [PERSON] , донька по-батькові [PERSON] , а тому особливої уваги цьому не придав. В листопаді 2020 року вони з відповідачкою розійшлися та на даний час не підтримують жодних відносин. З листопада 2020р. відповідачка не дає позивачу бачити [PERSON] , хоча між ними були досить хороші та дружні та теплі стосунки. Після того як сторони розійшлися, відповідачка сказала, що позивач не має ніяких прав на дитину, не має права з нею спілкуватися та бачитися, тобто не є її батьком. На даний час [PERSON] проживає з відповідачкою, а своїм батьком вважає його, хоча чим дальше, тим тяжче з донькою спілкуватися, адже її мама забороняє йому спілкуватися з нею. Позивач визнає своє батьківство та вважає малолітню [PERSON] своєю рідною донькою. Відтак, просить позов задовольнити. 21.09.2021 р. судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27.10.2021 р., яке відкладено на 16.11.2021 р. та 03.12.2021 р. у зв`язку із необхідністю витребування документів. 03.12.2021р. у підготовчому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка у підготовчому засіданні підтримала свою заяву від 12.10.2021 року про визнання позову та зазначила, що позивач насправді є батьком її дитини [PERSON] , [INFO] та що не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши учасників справи, оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , її матір`ю записана - [PERSON] , а батьком - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.01.2017 р. (а.с.42). При цьому, відомості щодо батька дитини були зазначені у порядку ст. 135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 27.11.2021 р. № 00033911737 (а.с.52-54). Відповідно до ст.128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) - п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом в судовому засідання встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Таким чином, посилаючись на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних батька. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідачки в такому порядку. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 21.09.2021 року позивача звільнено від сплати судового збору. За цих підстав суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 454,00 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачем при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору в сумі 454,00 грн. віднести за рахунок держави.

Outcome: approved