Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

15.05.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.12.2013 між КС «Фінансова підтримка» та [PERSON] укладено кредитний договір №757К, згідно з умовами якого кредитна спілка надала [PERSON] кредит у розмірі 57319,50 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних. Цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Строк дії договору до 26.12.2015. Відповідачем отримано кредитні кошти, але умов договору не виконав щодо повернення коштів. Станом на 13.05.2019 має заборгованість, яка становить 28795,44 грн, з яких 24508,74 грн заборгованість за тілом кредиту, 4286,70 грн заборгованість за відсотками по кредиту. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслали. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 27.12.2013 між КС «Фінансова підтримка» та [PERSON] укладено кредитний договір №757К, згідно з умовами якого кредитна спілка надала [PERSON] кредит у розмірі 57319,50 грн на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних. Цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Строк дії договору до 26.12.2015. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, строк дії договору становить з 27.12.2013 по 26.12.2015. 27.12.2013 між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №757К. П. 1 Додаткового договору №1 до кредитного договору було розширено та викладено п. 1.1. кредитного договору, а саме п.1.1. за цим договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 57319,50 грн, з них кредит у сумі 5560,00 грн на споживчі потреби, який надано з каси кредитною спілкою за письмовою заявою позичальника від 27.12.2013; кредит у сумі 1669,50 грн на страховий платіж за страхуванням позичальника від нещасного випадку, який перераховано кредитною спілкою на поточний рахунок. Процента ставка фіксована та становить 36%. На виконання умов кредитного договору відповідачем отримано кредитні кошти у загальній сумі 57319,50 грн. Додатковою угодою №1 від 27.12.2013 до кредитного договору №757К від 27.12.2013 у разі несвоєчасної сплати щомісячних платежів, встановлених договором, позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі процентної ставки, зазначеної у п. 1.1. договору, яка збільшена на 6% від суми заборгованості за кредитним договором за кожен день прострочки до дня повної сплати прострочених щомісячних платежів. Відповідно до додаткового договору №1 від 27.12.2013 до кредитного договору, за користуванням кредитом після закінчення строку, на який було надано кредит відсотки сплачуються позичальником за ставкою 48% Кредитна спілка свої зобов`язання виконала. Відповідач неодноразово порушував зобов`язання щодо сплати місячних платежів з погашення кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом. Кредитна спілка зверталась 16.10.2015, 08.02.2016 з вимогами до [PERSON] про погашення заборгованості. У зв`язку з невиконанням умов договору, станом на 13.05.2019 заборгованість [PERSON] перед кредитною спілкою становить 28795,44 грн, з яких 24508,74 заборгованість за тілом кредиту, 4286,70 грн заборгованість за відсотками по кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його укладення стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. У статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Відповідно вимог ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зазначеною статтею визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved