Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

15.05.2014 року до Карлівського районного суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 6761,40 грн., на їхню користь. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.11.2008 року [PERSON] звернулася до УПСЗН з заявою про виплату тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Допомога була призначена з 01.11.2008 року по 28.02.2011 року. Розпорядженням управління від 25.05.2012 року, з 01.03.2011 року виплату допомоги припинено, у зв'язку з тим, що діти знаходяться на повному державному утриманні. [PERSON] була виплачена допомога на загальну суму 6761,40 грн., яка має бути стягнута з відповідача на підставі ст. 181 СК та п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. УПСЗН звернулося до відповідача з проханням добровільно внести сплачені кошти на рахунок управління, проте останній не відреагував. Тому управління звернулося до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить суд задовольнити позов у повному обсязі, з зазначених у ньому підстав. Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що не є батьком дітей і вважає, що не повинен був сплачувати аліменти, отже і виплачувати державну допомогу також. Третя особа проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 8 ст. 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків не відоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається державна допомога, яка не може бути меншою, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме - визначено Порядком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року. Згідно підпункту 1 пункту 2 даного Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів. З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяв [PERSON] від 22.09.2010 року 28.11.2008 року та 26.05.2009 року, останній була призначена тимчасова державна допомога на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. До кожної із заяв додано довідку про неотримання аліментів від 20.09.2010 року, 24.11.2008 року та 18.05.2009 року. (а.с. 9-16) Згідно пункту 7 Порядку затвердженого 22.02.2006 року, допомога призначалася, кожного разу, на 6 місяців. Згідно довідок УПСЗН Карлівської РДА, за період з листопада 2008 року по жовтень 2009 року, [PERSON] отримала допомогу на загальну суму 5047,20, а за період з вересня 2010 року по лютий 2011 року - 1714,20 грн., що в сумі становить 6761,40 грн. (а.с. 17) З матеріалів справи вбачається, що рішенням Карлівського районного суду від 29.08.2011 року, яке набрало законної сили 09.09.2011 року, позбавлено батьківських прав [PERSON] на користь якої стягувались аліменти з [PERSON], а також самого [PERSON] (а.с. 7-8) До матеріалів справи долучено лист центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, з якого вбачається, що розпорядженням УПСЗН від 25.05.2012 року, виплату допомоги [PERSON] припинено з 01.03.2011 року (тобто до винесення рішення суду про позбавлення її батьківських прав). В самому листі не зазначено, проте представник позивача в судовому засіданні пояснила, що виплату допомоги було припинено у зв'язку з переведенням дітей на повне державне утримання. Зазначене представником позивача, підтверджується долученими до справи доказами: - рішенням Карлівського районного суду від 29.08.2011 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на користь закладу, куди буде влаштовано дітей (а.с. 7-8); - розпорядженням голови Карлівської РДА про влаштування неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6); - Наказом №20 по Гадяцькому дитячому будинку від 15.03.2011 року - про зарахування [PERSON], на утримання якої призначалась допомога, до складу вихованців дитячого будинку на повне державне утримання (а.с. 5). Таким чином, діти були влаштовані на повне держане утримання з 15.03.2011 року, а останнім місяцем виплати допомоги [PERSON], згідно довідок, був лютий. Тобто стягнення виплачених державою коштів саме з відповідача, за вказані вище періоди, є обґрунтованим. Відповідно до п. 10 п.п. 5 Порядку затвердженого 22.02.2006 року, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі влаштування дитини до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання. Судом встановлено, що УПСЗН мало підстави для припинення виплат. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України - суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. У зв'язку з припиненням виплат, кошти, що були виплачені з Державного Бюджету мають бути стягнуті з [PERSON], який є платником аліментів, що ухилявся від їх сплати. До матеріалів справи долучено лист яким УПСЗН Карлівської РДА звернулося до [PERSON], з проханням повернути виплачені кошти в добровільному порядку, проте останній на таку вимогу не відреагував. Тому суд вважає за можливе стягнути виплачені кошти, в примусовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь УПСЗН Карлівської РДА, кошти в сумі 6761,40 грн. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір, що становить 243,60 грн.

Outcome: approved