Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

17.02.2021 р адвокат Маринюк С.О. в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим будинком [ADDRESS] шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом. У вступному слові представник позивача - адвокат Маринюк С.О. пояснив, що [PERSON] у 2020 р успадкував за заповітом після смерті [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , в якому зареєстроване місце проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, відповідачі у спірному будинку не проживають та позивач, як власник, з ними не має спільного побуту, не пов`язаний взаємними правами і обов`язками. Тому просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи судом. Відзив на позов і заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали. Представник позивача, якому роз`яснено підстави, порядок та наслідки заочного розгляду справи, не заперечує проти заочного розгляду. Заслухавши думку представника позивача, встановивши наявність підстав, суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2020 року (а.с.5) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 грудня 2020 року (а.с.6). На день смерті [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Разом з ним за даною адресою були зареєстровані: донька - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] та онук - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). В житловому будинку по [ADDRESS] з дня смерті [PERSON] ( [INFO] ) ніхто не проживав, що підтверджується актом опитування від 22 січня 2021 року складеного секретарем Ганнопільської сільської ради Трач Н.В., спеціалістом-юрисконсультом Ганнопільської сільської ради Шишко Ю.В. (а.с.8). Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідачі зареєструвались у спірному будинку, як члени сім`ї власника будинку і набули право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач є власником спірного будинку. Відповідачі спільним побутом та родинними зв`язками з позивачем не пов`язані, тому їхнє право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18 (провадження № 61-42856св18). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18). Отже, позовні вимоги є підставними, законними та обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved