Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

15 квітня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що є наймачем квартири [ADDRESS] , наданій йому у користування на підставі ордеру. Також у помешканні зареєстровано відповідачів, які не проживають у квартирі з липня 2014 року. Наявність реєстрації відповідачів у помешканні створює для нього низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідачі втратили право користування вказаним житлом, просив визнати їх такими. Ухвалою суду від 08 травня 2019 року за вказаним позовом було відкрито спрощене провадження у справі із викликом сторін в судове засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, просив вирішувати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи у встановленому порядку повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибули з невідомих причин, відзиву на позов чи будь-яких інших заяв по суті справи не надали. Представник третьої особи Гавриш Я.О. , діюча на підставі довіреності, також до суду не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Заперечень проти позову не зазначила та вирішення справи покладала на розсуд суду. Як вбачається з копії ордеру на жиле приміщення № 018693 від 29.12.1986, виданого на підставі рішення виконкому № 542 від 19.12.1986, квартира [ADDRESS] була надана для проживання [PERSON] та членам його родини. Згідно із довідкою про склад сім`ї, виданої ККП «Керуюча компанія «Східна» від 20.04.2015, а також за даними Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб ДАП Маріупольської міської ради від 02.05.2019у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: наймач - [PERSON] , дружина - [PERSON] , донька [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] . Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сім`ї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Як роз`яснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно із актом, складеним ККП «Керуюча компанія «Східна» від 18.12.2018, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи зареєстрованими у квартирі [ADDRESS] , фактично у квартирі не проживають. При цьому за змістом позову [PERSON] посилається на те, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з липня 2014 року, а відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взагалі ніколи не мешкали у квартирі. Відповідачі не прибувши у судове засідання, не побажали реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв`язку із спірним жилим приміщенням та наявності поважних причин своєї відсутності за місцем реєстрації, тим самим його не оспорює наведених обставин. Отже, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved