overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

16 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та просить стягнути їх з [PERSON], [INFO], уродженця с-ща Братське Миколаївської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини , оскільки позивачка разом з відповідачем не проживає разом, однак перебуває у шлюбі, який зареєстрований 25 листопада 2009 року у відділі ДРАЦС Братського РУЮ Миколаївської області, актовий запис №44. Позивачка у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO](а.с.3). З січня 2016 року позивачка та відповідач припинили шлюбні відносини і проживають окремо, дитина залишилась з матір'ю. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 листопада 2009 року у відділі ДРАЦС Братського РУЮ Миколаївської області, актовий запис №44. [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка самостійно утримує сина, потреби якого збільшуються майже щодня, в зв'язку з чим необхідна матеріальна допомога, яка б носила постійний характер і певну періодичність. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А оскільки батьки несуть рівні обов'язки перед своєю неповнолітньою дитиною, тому відповідач має також нести відповідальність по утриманню дітей, як і позивачка. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно вимог ст.ст.79,84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню витрати пов'язані з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права. Відповідно до вимог п.1 ст. 217 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу, встановлених законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

16 березня 2016 року в Кузнецовський міський суд Рівненської області звернулося публічне акціонерне товариство «Акцент-банк» (далі по тексту - ПАТ «Акцент-банк») з позовом до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №АВL2RX01900063 від 24 липня 2008 року в сумі 74673 (сімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят три) грн. 26 коп., обчислену за період часу з 24 липня 2008 року до 22 лютого 2016 року. Вказана позовна вимога обґрунтовується тим, що станом на 22 лютого 2016 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №АВL2RX01900063 від 24 липня 2008 року в загальній сумі 93633 (девяносто три тисячі шістсот тридцять три) грн. 10 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 7182 (сім тисяч сто вісімдесят дві) грн. 29 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 1083 (одна тисяча вісімдесят три) грн. 67 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1677 (одна тисяча шістсот сімдесят сім) грн. 12 коп., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 83690 (вісімдесят три тисячі шістсот девяносто) грн. 02 коп., а також штрафу (фіксована частина) в сумі 500 (пятсот) грн. 00 коп. і штрафу (процентна складова) в сумі 3532 (три тисячі пятсот тридцять дві) грн. 06 коп. При цьому у позовній заяві ПАТ «Акцент-банк» зазначило, що від цієї суми віднімається сума у розмірі 22991 (двадцять дві тисячі девятсот девяносто одної) грн. 90 коп., присуджена попереднім рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 травня 2013 року. За таких обставин, позивач вважає, що в його користь з [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором №АВL2RX01900063 від 24 липня 2008 року в сумі 74673 (сімдесят чотири тисячі шістсот сімдесят три) грн. 26 коп. У судове засідання представник позивача та відповідач не зявилися повторно, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду справи. ПАТ «Акцент-банк», як слідує зі змісту позовної заяви, просить суд розглянути справу за відсутності його представника і не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача. Аналогічна заява надійшла в суд 29 червня 2016 року від представника позивача [PERSON], який повністю підтримує позовні вимоги ПАТ «Акцент-банк», заявлені до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та не заперечує проти заочного розгляду справи. Будь-яких заяв, клопотань чи заперечень проти позову відповідач суду не надав. Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивача, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

16 березня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON]М.о. про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: договору купівлі-продажу квартири розташованої в [ADDRESS] від 28 лютого 1997 року посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON], заінтересована особа Костянтинівська міська Донецької області, оскільки при оформленні зазначеного договору було допущено помилку при написанні його імені замість Фікрет зазначено Фикрет, внаслідок чого заявник позбавлений можливості реалізувати свої права власника, а іншої можливості виправити помилку, допущену при написанні його прізвища в акті, немає. В судове засідання заявник [PERSON] не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 8). Представник заінтересованої особи Костянтинівської міської ради Донецької області, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви [PERSON], просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 12). Зясувавши позицію заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 28 лютого 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №817 (а.с.3), [PERSON] продав, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], жилою площею 31,10 кв.м., при цьому, ім*я заявника у зазначеному правовстановлюючому документі вказано з помилкою як Фикрет ( а.с. 3). Право власності [PERSON] за даним договором купівлі-продажу 29 травня 1997 року на квартиру по вул. Леваневського, 39-24, в м. Костянтинівка, зареєстрвоане в Костянтинівському міському БТІ, р/№ 159, кн. 103 (а.с. 3 зворот). Як вбачається з копії паспорту ВК № 397078, виданого Костянтинівським МВ ГУМВС України в Донецькій області 15 серпня 2007 року (а.с. 4-5), вірним є написання українською мовою імені заявника як Фікрет. В силу ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності договору купівлі-продажу квартири розташованої в [ADDRESS], укладеного 28 лютого 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON], в якому ім*я власника вказано із помилкою, заявнику [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що встановлення даного факту необхідно заявнику [PERSON] для усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності та іншим шляхом у теперішній час виправити помилку у правовстановлюючому документі неможливо, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт належності зазначеного правовстановлюючого документу [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

16 березня 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 02 листопада 2005 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різність поглядів на життя. Останніх півтора роки вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство. За таких обставин вважає, що їх шлюб існує лише формально, відновлення стосунків та збереження сімї не можливі. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постановити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 02 листопада 2005 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис № 2126. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття кохання, тривалий час проживають окремо. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію позивача про небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

16 березня 2016 року з Тисменицького районного суду Івано-Франківської області до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до [PERSON] про стягнення заборгованості. З позовної заяви вбачається, що 28.07.2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Фінансова ініціатива» та відповідачем був укладений договір № 05/16/3/1233 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно з умовами якого позивач відкриває відповідачу картковий рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки № 26253003958001 в національній валюті України та видає «Клієнту» платіжну картку, вид і термін якої визначені в Заяві-анкеті на видачу платіжної картки. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору станом на 21.08.2015 року наявна заборгованість на загальну суму 231,44 грн., у тому числі: борг за несанкціонованим овердрафтом - 148,14 грн., відсотки за користування несанкціонованою заборгованістю 82,94 грн., 3% річних на суму боргу 0,36 грн. Оскільки відповідачем жодних заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не здійснено, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 231,44 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, проте подав до суду заяву, за змістом якої просив розглядати справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місто слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Проте відповідачем до суду надана квитанція від 28 березня 2016 року про сплату на користь позивача заборгованості у сумі 250,00 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

16 березня 2016 року Іллічівським міським судом Одеської області було ухвалено рішення по обєднаній цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Іллічівської міської ради Одеської області, Головне\~ управління державної міграційної служби України в Одеській області про виселення, за позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору іпотеки припиненим та зобовязання вчинити певні дії. Однак, судом не вирішено питання про судові витрати. А саме, на чию саме користь стягнено судові витрати з ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України». В судове засідання сторони не зявилися, були належним чином повідомлені про день і час судового розгляду справи. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що суд не вказав на користь кого стягнути судові витрати. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2016 у позові ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Іллічівської міської ради Одеської області, Головне\~ управління державної міграційної служби України в Одеській області про виселення відмовлено. У частині позовних вимог [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору іпотеки припиненим та зобовязання вчинити певні дії позовні вимоги задоволено. Таким чином, з відповідача за позовом [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання договору іпотеки припиненим та зобовязання вчинити певні дії - ПАТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» підлягає стягненню на користь позивача [PERSON], судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

16 березня 2016 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Талмер» про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 26,79 га, укладеного 09 грудня 2008 року між ним та відповідачем, а також додаткову угоду до цього договору № 1 від 11 червня 2010 року, і постановлено рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю. Під час ухвалення рішення судом не вирішено питання стосовно позовних вимог [PERSON] про розірвання Додаткової угоди №1 від 11 червня 2010 року до договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, є підставою для ухвалення додаткового рішення. Особи, які беруть участь у розгляді питання, будучи належним чином повідомленими про час та місце його розгляду, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін не є обовязковою під час ухвалення додаткового рішення. Статтею 220 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] було заявлено вимогу як про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року, так і про розірвання Додаткової угоди №1 від 11 червня 2010 року до договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року, стосовно якої рішення суду не ухвалено. Під час розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Оскільки вимога про розірвання Договору оренди не підлягає задоволенню, а позов в частині розірвання Додаткової угоди обґрунтовано тим, що вона є частиною цього основного договору, в позові про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року та Додаткової угоди №1 від 11 червня 2010 року слід відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

16 березня 2016 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Талмер» про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 34,2 га, укладеного 09 грудня 2008 року між ним та відповідачем, а також додаткової угоди до цього договору № 1 від 11 червня 2010 року, і постановлено рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю. Під час ухвалення рішення судом не вирішено питання стосовно позовних вимог [PERSON] про розірвання Додаткової угоди №1 від 11 червня 2010 року до договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, є підставою для ухвалення додаткового рішення. Особи, які беруть участь у розгляді питання, будучи належним чином повідомленими про час та місце його розгляду, в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України, присутність сторін не є обовязковою під час ухвалення додаткового рішення. Статтею 220 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] було заявлено вимогу як про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року, так і про розірвання Додаткової угоди №1 від 11 червня 2010 року до договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року, стосовно якої рішення суду не ухвалено. Під час розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Оскільки вимога про розірвання Договору оренди не підлягає задоволенню, а позов в частині розірвання Додаткової угоди обґрунтовано тим, що вона є частиною цього основного договору, в позові про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2008 року та Додаткової угоди №1 від 11 червня 2010 року слід відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

16 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 05.03.2000 року у виконавчому комітеті Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис за №3. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], якій проживає разом із позивачем. На даний час вони не проживають разом, цьому передували постійні сварки, що призвели до фактичного розпаду сім'ї. Враховуючи наведене, у зв'язку із неможливістю та не бажанням у подальшому підтримувати шлюбні стосунки із відповідачем, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак в матеріалах справи є його заява, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати і справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, хоча в належному порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 05.03.2000 року у виконавчому комітеті Станівецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №3. Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини на даний час між сторонами фактично припинені, причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки, що і призвело до фактичного розпаду сім'ї. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як її небажання зберегти сім'ю. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiм'я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

16 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2014 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з липня 2015 року вони з дружиною припинили шлюбні відносини через скандали і ревнощі з його боку. Спільне життя не склалося, останні шість місяців вони з дружиною не мешкають разом, спільним побутом, господарством не пов'язані. Дружина пішла з дому і влаштувала життя з іншим чоловіком. Позивач просить розірвати шлюб з дружиною. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, вважає, що збереження сім'ї неможливе, це порушує їх інтереси. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони спільним господарством та побутом не пов'язані, сімейних відносин між ними не має. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодилася з позовом, клопотання про надання строку для примирення не заявила. Суд вважає, що зобов'язати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved