Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

17.10.2016 позивач первинно звернувся в суд з позовом до відповідача про виділ в натурі частки житлового будинку та стягнення вартості частини житлового будинку; про припинення права власності на частку в житловому будинку та визнання права власності, в якому просив: 1.Виділити [PERSON] в натурі зі спільної часткової власності належну йому частку у житловому будинку літер «А-1» №21 по вул. Ніла Хасевича у м. Луцьку (колишня вул. Клима Савура, 64-А), яка становить 51/100, виділивши при цьому ряд приміщень загальною площею 71,1 кв.м. Припинити право спільної часткової власності на належну йому 51/100 частку в житловому будинку. Визнати за [PERSON] право приватної власності на ряд приміщень житлового будинку літер «А-1» №21 по вул. Ніла Хасевича у м. Луцьку (колишня вул. Клима Савура, 64-А), загальною площею 71,1 кв.м. 2.Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 3\~672,00 грн. компенсації за частку [PERSON] в майні. 3.Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на його 1/6 частку в житловому будинку № 64-Б загальною площею 25,9 кв.м. по вул. Клима Савура у м. Луцьку, виплативши на користь [PERSON] компенсацію вартості належної йому частки в розмірі 11\~166,67 грн. з депозитного рахунку суду. Визнати за ним, [PERSON], право власності на належну [PERSON] 1/6 частку в житловому будинку № 64-Б загальною площею 25,9 кв.м. по вул. Клима Савура у м. Луцьку. Ухвалою суду\~від 01.12.2016\~провадження у\~справі зупинено\~в частині\~вимог позову\~щодо житлового\~будинку №21\~по вул.\~Ніла Хасевича\~у м.\~Луцьку (колишня\~вул.\~Клима Савура,\~64-А) до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про перерозподіл часток. Вимоги позову [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частки житлового будинку та стягнення вартості частини житлового будинку; про припинення права власності на частку в житловому будинку та визнання права власності розєднано, виділивши вимогу щодо житлового будинку № 64-Б по вул. Клима Савура у м. Луцьку в самостійне провадження. Вимога про припинення права спільної часткової власності на частку в житловому будинку № 64-Б по вул. Клима Савура у м. Луцьку вирішувалася в іншій справі № 161/16111/17 провадження № 2/161/489/17, рішення у якій було ухвалене 01.06.2017. Ухвалою суду від 07.11.2018 провадження у справі поновлено. Вимоги позову про виділ в натурі частки житлового будинку та стягнення вартості частини житлового будинку, з урахуванням уточнень, [PERSON] мотивував тим, що йому та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок №21 по вул. Ніла Хасевича у м. Луцьку (колишня вул. Клима Савура, 64-А). Частка позивача становить 51/100, а відповідача відповідно 49/100. Житловий будинок складається з двох майже рівних частин, кожна частина відокремлена, має свій поштовий номер, окремий вхід, частини не мають спільних приміщень чи переходів. В одній із частин проживає сімя позивача, в інші сімя відповідача. В силу відносин, які склались в родині, в добровільному порядку оформити домовленість про виділ в натурі часток в будинку не вдалося. Змушений звернутися до суду з даним позовом. Оскільки відхилення від ідеальних часток становить 0,54 % частин будинку, які залишаються в користуванні відповідача, то з нього слід стягнути в користь позивача компенсацію за дану частку (680\~000 х 0,54 % =3\~672 грн.). А тому, просить виділити [PERSON] в натурі зі спільної часткової власності належну йому частку у житловому будинку №21 по вул. Ніла Хасевича у м. Луцьку (колишня вул. Клима Савура, 64-А), яка становить 51/100, виділивши при цьому відокремлене житлове приміщення квартиру №1 загальною площею 71,1 кв.м. («А-1», «а», «а2»), до складу якої входять наступні приміщення: коридор 1-1 площею 2,8 кв.м., санвузол 1-2 площею 3 кв.м., кладова 1-3 площею 3,1 кв.м., коридор 1-4 площею 4,9 кв.м., кухня 1-5 площею 10,5 кв.м., кімната 1-6 площею 11,3 кв.м., кімната 1-7 площею 15,8 кв.м., кімната 1-8 площею 10,3 кв.м., кімната 1-9 площею 9,4 кв.м., надвірні будівлі та споруди, а саме: гараж «Г-1», хлів «В-1», вбиральню «в», огорожу; припинити право спільної часткової власності на належну йому 51/100 частку в житловому будинку; визнати за [PERSON] право приватної власності на відокремлене житлове приміщення - квартиру №1 загальною площею 71,1 кв.м. («А-1», «а», «а2»), до складу якої входять наступні приміщення: коридор 1-1 площею 2,8 кв.м., санвузол 1-2 площею 3 кв.м., кладова 1-3 площею 3,1 кв.м., коридор 1-4 площею 4,9 кв.м., кухня 1-5 площею 10,5 кв.м., кімната 1-6 площею 11,3 кв.м., кімната 1-7 площею 15,8 кв.м., кімната 1-8 площею 10,3 кв.м., кімната 1-9 площею 9,4 кв.м., надвірні будівлі та споруди, а саме: гараж «Г-1», хлів «В-1», вбиральню «в», огорожу; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 3\~672,00 грн. компенсації за частку [PERSON] в майні; вирішити питання про припинення спільної часткової власності відповідача [PERSON] на 49/100 частки у житловому будинку та визнати за ним право власності на решту будинку. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримав повністю з урахуванням поданих уточнень. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила постановити рішення з урахуванням поданого на позовну заяву відзиву. У відзиві, зокрема покликалася на те, що відповідач за подружні кошти збудував частину житлового будинку «А-1» з сінами «а4» і проживає там з родиною. Визнання за позивачем права власності на кімнату 1-7 в будинку «А-1» порушить його право власності, оскільки ця кімната була подарована йому батьком за договором дарування від 26.05.1978. Крім того, рішенням суду за ним було визнано право власності на гараж-хлів «Д-1». Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до статей 355, 356\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування часток житлового будинку (а.с. 9,10) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.07.2004 набув право власності на 51/100 частку в житловому будинку №64 «а» по вул. Клима Савура (вул. Мачтета) в місті Луцьку Волинської області. Право власності на нерухоме майно зареєстроване в установленому порядку (а.с. 11,13). Відповідно до рішення Луцької міської ради від 10.09.08 №30/198 «Про перейменування вулиць міста Луцька» з 1 жовтня 2008 року вул. [PERSON] (нижня гілка) перейменовано на вул. [PERSON]. Окрім того, було проведено зміну нумерації будинків (а.с. 19-23). Внаслідок проведених змін вулиці Клима Савура 64а, було присвоєно назву «[PERSON], 21». В судовому засіданні встановлено та не оспорювалося учасниками справи, що іншим співвласником вищевказаного майна є відповідач у справі [PERSON]. Частка позивача становить 51/100, а відповідача, відповідно 49/100. З технічного паспорта на обєкт нерухомого майна (а.с. 24-29) встановлено, що будинковолодіння складається з житлового будинку «А-1» з сінами «а4» та житлового будинку «А-1» з сінами «а», «а2», господарських будівель та споруд: а саме: хліва «В-1», вбиральні «в», гаража-хліва «Д-1», гаража «Г-1». Житловий будинок розділений на дві ізольовані квартири з самостійними входами та комунікаціями. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований і проживає з сімєю в [ADDRESS], що згідно з позначками в технічній документації відповідає житловому будинку «А-1», «а», «а2» та користується господарськими будівлями та спорудами хлівом «В-1», вбиральнею «в», гаражем «Г-1». Відповідач [PERSON] зареєстрований і проживає з сімєю в [ADDRESS], що згідно з позначками в технічній документації відповідає житловому будинку «А-1» з сінами «а4» та користується гаражем-хлівом «Д-1», право власності на який було визнано за ним рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.09.2005. Згідно з технічним паспортом (а.с. 24-29) в користуванні [PERSON] перебуває житлове приміщення загальною площею 71,1 кв.м. («А-1», «а», «а2»), до складу якого входять: коридор 1-1 площею 2,8 кв.м., санвузол 1-2 площею 3 кв.м., кладова 1-3 площею 3,1 кв.м., коридор 1-4 площею 4,9 кв.м., кухня 1-5 площею 10,5 кв.м., кімната 1-6 площею 11,3 кв.м., кімната 1-7 площею 15,8 кв.м., кімната 1-8 площею 10,3 кв.м., кімната 1-9 площею 9,4 кв.м. Заперечень щодо виділу в натурі житлових приміщень, які перебувають у кожного із сторін у користуванні немає. Доводи сторони відповідача щодо належності йому кімнати 1-7 площею 15,8 кв.м., яка входить до складу житлового будинку загальною площею 71,1 кв.м. («А-1», «а», «а2»), яким користується позивач [PERSON] суд до уваги не бере виходячи з наступного. Як стверджується наявними в матеріалах справи доказами, між [PERSON] (батьком сторін) та [PERSON], уже після укладення договору дарування 9/50 частин житлового будинку від 26.05.1978, відбувся розрахунок долей в будинку в м. Луцьку по вул. Клима Савура 64 а, відповідно до якого доля [PERSON] становить 51/100 частин будинку, а [PERSON] 49/100. З проведеним розрахунком долей та визначеним в ньому переліком житлових приміщень, які переходять в користування [PERSON] та [PERSON] сторони погодилися, що ствердили своїми особистими підписами. Згідно з проведеним розрахунком долей, житлове приміщення кімната 1-7 площею 15,8 кв.м перейшла у користування [PERSON] (а.с. 90). Даний розрахунок долей підписаний особисто відповідачем [PERSON] Факт підписання розрахунку стороною відповідача не оспорювався та не спростований в ході судового розгляду справи. Відтак, на даний час в сторін в користуванні правомірно перебувають житлові приміщення, що відповідає проведеному розподілу (розрахунку) долей. Крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду від 16.05.2018, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 17.10.2018, було відмовлено [PERSON] в задоволенні позову до [PERSON] про перерозподіл часток у майні. Вказаним рішенням, крім того встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що за [PERSON] зареєстроване право власності на 49/100 частин будинку по вул. Клима Савура, 64-А в м. Луцьку, форма власності приватна, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 27.05.2004. Згідно зі ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» на вирішення справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення. З технічного паспорта вбачається, що виділ в натурі часток будинковолодіння можливий і фактично проведений сторонами. З врахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави припинити право власності [PERSON] на його частку у спільному майні. Фактичний виділ здійснюється із відступленням від ідеальних часток, оскільки у користуванні позивача перебуває житлове приміщення площею 71,1 кв.м., що відповідає 50,46%, а відповідач користується площею 69,8 кв.м., що відповідає 49,54 кв.м. Отже, частка позивача на 0,54 % менша за частку відповідача. Відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки (а.с. 40), ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 140,9 кв.м., за адресою: м. Луцьк, вул. Ніла Хасевича, 21 становить 680\~000 грн. Отже, грошова компенсація вартості частки становить (680\~000х0,54%) = 3\~672 грн. Разом з тим, зважаючи на різницю часток у будинковолодінні в цілому, з урахуванням установлених ст.3 ЦК України принципів розумності і справедливості, суд вважає, що така компенсація не підлягає стягненню в користь позивача. Щодо вимоги позивача [PERSON] про припинення спільної часткової власності відповідача [PERSON] на 49/100 частки у житловому будинку та визнання за ним права власності на решту будинку, то суд дійшов наступного висновку. Хоча відповідач\~[PERSON]\~не звертався\~до суду\~з вимогою\~про виділ\~в натурі\~його частки\~у майні,\~яке є\~спільною частковою\~власністю,\~однак,\~в даному\~випадку ,\~в звязку\~з задоволенням\~вимоги позивача\~про виділ\~в натурі\~його частки\~та припинення\~права спільної\~часткової власності\~спільна власність\~відповідача не\~зберігається.\~Оскільки,\~у разі виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, стосовно особи, майно якої виділено в натурі, спільна власність припиняється, але зберігається щодо інших учасників спільної власності, які не бажають реалізовувати право на виділення своїх часток із спільного майна, якщо їх залишається більше двох, в іншому випадку і часток не існує. Відтак, право спільної власності відповідача також припиняється з виділенням в його власність відповідної частини майна. Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Outcome: approved