Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

15 серпня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 26 жовтня 2011 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до його умов позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, оплачувати комісії та пені. В свою чергу банк, в разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань, нараховує відсотки, пеню, штрафи. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченою кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. При непогашенні суми прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту в розмірі, встановленому договором, а відповідач, у порушення своїх зобов'язань своєчасно не надавав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов'язань, станом на 24 червня 2018 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 19733 грн. 52 коп., з яких: 2843 грн. 60 коп. заборгованість за кредитом, 6964 грн. 85 коп. заборгованість по процентам, 8509 грн. 19 коп. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 915 грн. 88 коп. - штраф (процентна складова), яку разом із судовим збором банк просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позові висловлено прохання справу розглядати за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, підписаної відповідачем, було укладено кредитний договір без номеру у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно даної анкети відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. У наданих банком Умовах та Правилах надання банківських послуг та Довідці про умови обслуговування кредитних карт «Універсальна» викладені умови кредитування, зокрема базова ставка по відсоткам за користування кредитом, пеня, штраф, тощо. Із наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» інформації вбачається, що [PERSON] за кредитним договором видавались кредитні картки, строк дії останньої якої встановлено до травня 2020 року включно. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач багаторазово протягом дії договірних відносин користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість, останнє часткове погашення датоване травнем 2018 року. За підрахунками банку станом на 24 червня 2018 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором складає 19733 грн. 52 коп., з яких: 2843 грн. 60 коп. заборгованість за кредитом, 6964 грн. 85 коп. заборгованість по процентам, 8509 грн. 19 коп. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 915 грн. 88 коп. - штраф (процентна складова). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та на умовах, встановлених договором. За змістом ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частинами першою-третьою ст. 633 ЦК України передбачено, що договори, які укладаються банком з фізичними особами, є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з вимог частини першої ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в порушення вимог вищеперелічених статей ЦК України та умов договору, [PERSON] допустив заборгованість по кредитному договору, що в силу ст. 1048, 1049, 1050 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з боржника на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки, пеню. Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафів, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобов'язання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Із урахуванням викладених обставин справи, балансу інтересів сторін, загального розміру заборгованості за кредитом та відсотками, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з боржника неустойки у вигляді пені у розмірі 8509 грн. 19 коп. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів суд відмовляє, оскільки стягнуто пеню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 93%, а значить витрати по сплаті судового збору становлять 1638 грн. 66 коп. (1762 грн. 00 коп. - 100%, 1638 грн. 66 коп. - 93%) та повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Таким чином, позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, нараховані відсотки, штрафи.

Outcome: partial