Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

17.07.2018 року до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб, між нею [PERSON] [INFO] та відповідачем, [PERSON] [INFO], зареєстрований 27.08.2004 року, актовий запис № 134 по Каховському відділі ДРАЦС в м. Каховка Херсонської області. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище [PERSON]. В обґрунтування позову позивач зазначає, що шлюб із відповідачем був зареєстрований 27.08.2004. Шлюб перший. Під час шлюбу [INFO] року народився син [PERSON], та [INFO] року, народилась донька [PERSON]. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки, що підтверджується рішенням Каховського міськрайонного суду про стягнення аліментів на її користь. Майже з жовтня 2009 року сторони припинили шлюбні відносини і фактично шлюб розпався. Спільного господарства з відповідачем не веде. Спільне подружнє життя не склалося тому, що відповідач неврівноважений, у позивачки з ним склалися глибоко неприязні відносини, постійно влаштовуються сварки, життя разом та в шлюбі стало нестерпним і фактично шлюбні відносини припинені. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 18.07.2018 року було залишено позовну заяву без руху та надано час для усунення недоліків. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 01.10.2018 року було відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 09.11.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Надав до суду заяву в якій позов визнав та просив розглянути справу без його участі. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб 27.08.2004 року, про що 27.08.2004 року, Каховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис №134, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2017 року, Прізвище дружини, після державної реєстрації шлюбу змінилося на [PERSON]. (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 15 квітня 2005 року, виданого Червоноперекопською сільською радою Каховського району, Херсонської області, [INFO] року народився син [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 15.04.2005 року зроблено відповідний запис за № 11. Батьками дитини записані [PERSON], [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 15 червня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка, Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, [INFO] року народилася донька [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 15.06.2007 року зроблено відповідний запис за № 187. Батьками дитини записані [PERSON], [PERSON] (а.с.6). Згідно рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 серпня 2009 року, справа № 2-2335/2009 року, було стягнуто з [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.(а.с.7). Згідно довідки про склад сім'ї від 20.07.2018 року №419, виданої Сигнаївською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області, за адресою [ADDRESS] до складу сім'ї [PERSON] входять: [PERSON] - власник, [PERSON],- син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - бувший власник, (а.с.15). Шлюб перший. Спір про поділ майна будуть вирішувати окремо. Спір про місце проживання дітей відсутній. Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.ч.2,3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК (2947-14). При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК (2947-14); за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до п.3. ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст..110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до норм ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом з'ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб, примирятися подружжя не бажає. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які в сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, і шлюб розривається. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 105, 110-113, ч.2 ст. 114, СК України,

Outcome: approved