Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

15 квітня 2015 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть видане Підгір»ївською сільською радою Миколаївської області, актовий запис № 11. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, що йому належало на день смерті, яке складається з житлового будинку та земельної ділянки для його обслуговування площею 0.129 га., що розташовані по [ADDRESS]. Спадкоємицею майна померлого стала його дружина - мати позивачки [PERSON], яка на день смерті проживала із спадкодавцем та перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Своїх спадкових спав вона у встановленому законом порядку не оформила. [INFO] вона померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, актовий запис № 4. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті матері. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, посилаючись на те, що [PERSON] був власником спадкового майна на підставі біржової угоди, яка не була нотаріально посвідчена. Оформити спадкову земельну ділянку в нотаріальному порядку також не можливо через те, що правовстановлюючий документ на неї виданий на ім»я [PERSON] 19.11.1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №3583, а саме житлового будинку [ADDRESS]. Зазначений договір вони зареєстрували та посвідчили в Первомайській філії Південної Товарної Біржі, не знаючи про те, що згідно законодавства такий договір потребує обов'язкового нотаріального посвідчення. 30.11.1998 року [PERSON] було зареєстровано його право власності на вказане домоволодіння за реєстраційним № 52. З цього моменту [PERSON] став законним власником вказаного будинку. На сьогоднішній день оформити укладену угоду нотаріально не можливо, оскільки сторони померли. Фактично всі умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані. За домовленістю між ними, житловий будинок був проданий , продавцю були передані кошти в розмірі 3800 грн. таким чином, укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна виконаний в повному обсязі, тому вважає,що договір є дійсним. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 30.06.1995 року та довідки Управління Держземагенства у Первомайському районі Миколаївської області, право власності на земельну ділянку розміром 0.1290 га, що була надана для ведення присадибної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS] залишилось зареєстрованим за колишнім власником будинку [PERSON]. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок вбачається, що [PERSON] помер 25.07.1997 року. Його дружина [PERSON] спадкувала житловий будинок, але право власності на земельну ділянку так і залишилось зареєстрованим за померлим. На даний час позивачка не має можливості переоформити право власності на вказану земельну ділянку, оскільки всі колишні власники житлового будинку померли та за життя не скористались своїм правом переоформити право власності на землю на своє ім.»я. Фактично право власності на дану земельну ділянку перейшло до [PERSON] з моменту реєстрації права власності на житловий будинок, відповідно до вимог ст..120 ЗК України, але через вищевказані обставини отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку неможливо. Посилаючись на викладене просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Заслухавши представника позивачки, дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що дійсно 19.11.1998 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3583, який посвідчений Первомайською філією Південної товарної біржі. Згідно зазначеного договору [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Підгр»ївською сільською радою Миколаївської області, актовий запис № 11. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Підгороднянською селищною радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 21. Спадкоємцями майна [PERSON] була його дружина [PERSON], яка також [INFO] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть видане Підгір»ївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, актовий запис № 4. Спадкоємицею, яка бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] є позивачка по справі. Інших спадкоємців судом не встановлено. У відповідності до ст.ст. 1222, 1261 ЦК України позивач, як спадкоємиця першої черги, має право на спадкування після смерті матері - [PERSON], так як інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.153 ЦК України в редакції 1963 року, чинного на час укладення правочину, а відповідно і ч.1 ст. 638 чинного ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала правочин, який потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала правочин, визнати його дійсним. В такому разі наступне нотаріальне посвідчення правочину не потребується. Аналогічна норма закону передбачена ч. 2 ст. 220 діючого ЦК України. На даний час, зареєструвати право власності в установленому законом порядку неможливо в зв'язку з тим, що відповідно до п.2.3., п. 3.3. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року заяву для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно подає власник (власники) або особа, яка належним чином ним (ними) уповноважена. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Оскільки, за позивачкою можливо визнати право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок, то згідно ст. 120 Земельного кодексу України, відповідно до якої при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод; на підставі ст.377 ЦК України, згідно якої до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Тому суд вважає, що за позивачкою можливо визнати право власності на земельну ділянку на якій розміщений вищевказаний житловий будинок. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved