Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

15.07.2020 [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи: приватний нотаріус КМНО Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С., № 10792 від 13.03.2020 про стягнення з [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 12822,59 грн. є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», так як вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірила безспірність вимог, а також не перевірила дотримання строку, встановленого законом для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того зазначено, що позивач ніяких зобов`язань перед ТОВ «ФК «Аланд» не має, повідомлення-письмової вимоги від відповідача він не отримував. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судові витрати покласти на відповідача. Від представника позивача - адвоката Зубенка О.А., надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Також, надав заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак до судового засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Від третьої особи приватного нотаріусу КМНО Хари Н.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. в судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2013 між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» був укладений договір №R53131434872В, згідно з умовами якого [PERSON] отримав кредит у сумі 10700,00 грн. на строк по 14.06.2016 з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% річних або в іншому розмірі, передбаченому договором (а.с.53-54). 13.03.2020 приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10792 (а.с.38), про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №R53131434872В від 14.06.2013, укладеним ним із ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Аланд», на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02.10.2019, на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за вказаним кредитним договором. Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором № R53131434872В від 14.06.2013 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.05.2018 по 23.10.2019. Сума заборгованості складає 12522,59 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10441,78 грн., прострочена заборгованість за процентами - 634,17 грн., прострочена заборгованість за комісією - 1446,64 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача в розмірі 300,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису випливає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» стягнуто заборгованість за кредитним договором № R53131434872В від 14.06.2013 за період з 28.05.2018 по 23.10.2019. Однак, кредитний договір № R53131434872В був укладений між позивачем та ПАТ «ВТБ Банк» строком до 14.06.2016. Отже, судом встановлено, що в порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус вчинила виконавчий напис щодо заборгованості, по якій минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). З копії матеріалів нотаріальної справи (а.с.38-60), які були надані приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., вбачається, що ТОВ «ФК «Аланд», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання [PERSON] вимоги про сплату боргу, тому позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги банку, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Також, із матеріалів нотаріальної справи вбачається, що банком надано нотаріусу виписку з рахунку [PERSON] із зазначенням сум заборгованості (а.с.52), однак з наданої виписки неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» нотаріусу надані не були, тому відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також розмір процентів за користування кредитними коштами, та розмір заборгованості за комісією, зазначених у виконавчому написі, є безспірним. Також, у зазначеній виписці відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість, а також інформація, яка б підтверджувала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку позовної давності. Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами позивача про те, що заборгованість, яка запропонована приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С. до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд», не є безспірною. В той же час, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № R53131434872В, укладеного 14.06.2013 між [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк», оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», на який послалася приватний нотаріус КМНО Хара Н.С. у виконавчому написі № 10792 від 13.03.2020. Таким чином, станом на 13.03.2020 у приватного нотаріуса КМНО Хари Н.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості, що виникла за кредитним договором № R53131434872В від 14.06.2013. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо спростування доводів позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 10792, вчиненого 13.03.2020 приватним нотаріусом КМНО Харою Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості у розмірі 12822,59 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1261,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved