Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

17.02.2016 року заступник прокурора Львівської області звернулась до суду в інтересах держави в особі [PERSON] економічної політики Львівської міської ради з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м.Львова у розмірі 768 069, 75 грн., судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 25.12.2008 року між [PERSON] економічної політики Львівської міської ради та відповідачем [PERSON] укладено договір про сплату інвестиційного внеску №192, а 30.04.2013 року укладено додаткову угоду №144 про внесення змін до договору про сплату інвестиційного внеску від 25.12.2008 року №192. Згідно даного договору відповідач зобов'язується здійснювати відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску на умовах і у порядку, передбаченого договором. Відповідно до договору відповідач зобов'язаний сплатити пайовий внесок в розмірі 798 069, 75 грн. в декілька етапів: 6 % до початку будівництва до 01.04.2009 року, 94 % по 30.06.2011 року. Додатковою угодою №144 про внесення змін до договору про пайову участь від 30.04.2013 року внесено зміни до договору про пайову участь від 25.12.2008 року внесено зміни в п.2.2 та передбачено, що відповідач зобов'язується сплатити пайовий внесок в розмірі 798 069, 75 грн., в такі терміни: 30 000, 00 грн. по 27.01.2012 року, 768 069, 75 грн. по 31.12.2015 року, але не пізніше дати прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Оскільки відповідач не виконує своїх зобов'язань станом на 08.02.2016 року заборгованість відповідача зі сплати пайового внеску становить 768 069, 75 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась. Прокурор Турчин І.Я. у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги підтримав, просив суд позов задоволити. Представник позивача [PERSON] економічної політики Львівської міської ради [PERSON] у судовому засіданні заявлені у позовній заяві вимоги підтримала, просить суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] який діє на підставі довіреності від 16.05.2016 року в судовому засіданні позов щодо позову заперечив, просив в задоволені позову відмовити. Суд заслухавши прокурора, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2008 року між [PERSON] економічної політики Львівської міської ради та [PERSON] укладено договір про сплату інвестиційного внеску №192 з «Проектування та будівництва [PERSON] 9-ти поверхового житлового будинку на вул. М. Яцкова, 20-а зі знесенням існуючих будівель». Згідно з попереднім розрахунком інвестиційного внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова для [PERSON] при проектуванні та будівництві 9-ти поверхового житлового будинку на вул. М. Яцкова, 20-а зі знесенням існуючих будівель, який проведено 24.12.2008 року, розмір інвестиційного внеску становить 798 069,75 грн. Водночас, відповідно до п. 2.2 договору №192 від 25.12.2008 року, Інвестор зобов'язується сплатити кошти на розвиток інженерно- транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 798 069, 75 грн. в декілька етапів 6% до початку будівництва до 01.04.2009 року, 94% до 30.06.2011 року (а.с.7). За результатами розгляду звернення [PERSON] зареєстрованого в Львівській міській раді 22.03.2013 року за №3-с-7451/АП між позивачем та відповідачем 30.04.2013 року укладено додаткову угоду № 144 «Про внесення змін до договору про сплату інвестиційного внеску від 25.12.2008 року №192», п.1 якої внесено зміни до п.2.2. договору про сплату інвестиційного внеску від 25.12.2008 року №192 та останній викладено у наступній редакції: «Сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 798 069,75 грн. в декілька етапів: 30 000 грн. до 27.01.2012 року (до початкку будівництва (реконструкції перепрофілювання), 768 069,75 грн. по 31.12.2015 року (але не пізніше здачі об'єкта в експлуатацію) (а.с.8). 27.01.2012 року відповідачем відповідно до договору про сплату інвестиційного внеску від 25.12.2008 року №192 проведено часткову оплату коштів в сумі 30 000,00 грн. Факт проведення вищенаведеної оплати підтверджується випискою з рахунку Львівської міської ради. У зв'язку з наявністю заборгованості зі сплати пайового внеску [PERSON] економічної політики Львівської міської ради 27.01.2016 року на адресу підповідача скеровано лист № 23-вих-36 про необхідність сплати заборгованості в сумі 768 069,75 грн. відповідно до умов договору від 25.12.2008 року №192 та додаткової угоди до нього від 30.04.2013 року №144. Інформації щодо результатів розгляду листа, відповідачем на адресу Львівської міської ради не скеровано, як і не проведено оплати згідно умов Договору. Водночас, 20.01.2016 року відповідачем на адресу [PERSON] економічної політики Львівської міської ради скеровано звернення щодо продовження до 01.05.2016 року терміну проведення кінцевої оплати, згідно умов Договору від 25.12.2008 року №192 та додаткової угоди до нього від 30.04.2013 року №144. За результатами розгляду звернення відповідача листом №2301-109 03.02.2016 року повідомлено про відсутність правових підстав щодо продовження термінів кінцевої оплати заборгованості зі сплати пайового внеску згідно Договору від 25.12.2008 року №192 та додаткової угоди до нього від 30.04.2013 року №144 до 01.05.2016 року, а також повідомлено останнього про необхідність повного погашення вищенаведеної заборгованості. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) з певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, а у відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Договір про сплату інвестиційного внеску від 25.12.2008 року № 192 із додатковою угодою до нього від 30.04.2013 року №144 є чинним, інші зміни за взаємною згодою сторін не вносились, рішень суду щодо внесення змін, або розірвання Договору не постановлялось. Окрім того, згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами і позивачем договірні зобов'язання не порушувались. Відповідно до розділу 3 договору про сплату інвестиційного внеску від 25.12.2008 року № 192, сторони несуть відповідальність за виконання взятих на себе за цим договором зобов'язань у порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України. Відповідачем не сплачено у визначені Договором строки всієї суми пайового внеску, що є значною для місцевого бюджету, тобто порушено умови Договору. Відтак, станом на 08.02.2016 року заборгованість відповідача по сплаті пайового внеску становить 768 069,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по додатковій угоді від 30.04.2013 року № 144 до договору сплату інвестиційного внеску від 25.12.2008 року № 192. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 11 521,92 грн. на користь держави.

Outcome: approved