Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

15.12.2014 помер [PERSON], що доводився батьком позивача. У зв'язку з смертю відкрилася спадщина на його майно. Батько заповіту не залишив, тому спадкування відбувається по закону. Спадковим майном є житловий будинок та земельна ділянка на якій він знаходиться. Позивач успадкувала житловий будинок, що в с. Грабово Золочівського району Львівської області, проте земельну діянку батька успадкувати не може з тої причини, що батько купивши будинок не перереєстрував на себе земельної ділянки, лише оформив на себе житло. З цієї причини вона не може переоформити на себе земельної ділянки площею 0,5701 га, що в с. Грабово на вул. Бродівська, 2, Золочівського району Львівської області. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,5701 га, що в с.Грабово на вул. Бродівська, 2, Золочівського району Львівської області. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися, адвокат заявив клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Вимоги позову підтримують, та просять позов задоволити. Відповідач [PERSON] направила в суд листа, із змісту якого вбачається, що вона позов [PERSON] визнає, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] направила в суд листа, із змісту якого вбачається, що вона позов [PERSON] визнає, просить справу розглядати без її участі. Представник Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області в судове не з'явився, проте сільський голова подав клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради. Проти позову про визнання права власності вони не заперечує. Оцінивши подані докази в їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з свідоцтва про смерть батько позивачки помер 15 грудня 2014 року в с.Грабово Золочівського району Львівської області. [PERSON] 1 вересня 2015 року прийняла спадщину батька [PERSON], що складається з житлового будинку, який знаходиться в с.Грабово на вул. Бродівська, 2 Золочівського району Львівської області та належав померлому на підставі договору купівлі -продажу житлового будинку та земельної ділянки. Як вбачається з копії державного акту серія ЛВ № 2064, земельна ділянка площею 0,5701 га що призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства належала [PERSON], яка в 2002 році продала її разом з будинком [PERSON], що підтверджується відповідним договором купівлі продажу. Позивач 08.11.2016 зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище чоловіка [PERSON]. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в т. ч., шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Отже, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець в 2002 році придбав житловий будинок із земельною ділянкою. Реєстрацію права власності на житловий будинок він здійснив, проте не здійснив перереєстрацію права власності на земельну ділянку, а тому його дочка як спадкоємець набула права на цю земельну ділянку На підставі наведеного,

Outcome: approved