Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

15.05.2013 року позивачка звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що на підставі розпорядження голови Якимівської районної державної адміністрації Запорізької області № 186 від 19 квітня 2013 року вона є піклувальником над малолітнім [PERSON], [INFO]. Мати дитини - [PERSON] на теперішній час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, батько дитини - [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо дитини [PERSON] згідно рішення Ленінською районного суду АРК від 20 липня 2012 року. На теперішній час дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ніякої допомоги на утримання дитини [PERSON] не надають. Відповідачі не працюють. Відповідачка [PERSON] відбуває покарання у Павлоградській ВК № 142 Позивачка просила стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], у розмірі 610 грн на місяць кожен ( 1/2 частина прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.) з кожного з відповідачів. 17.06.2013 року Якимівським районним судом було винесено рішення, яким з відповідачки [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 363 гривні щомісячно, починаючи з 05.06.2013р. та до повноліття дитини, тобто до 22 березня 2023р. В межах зазначеної цивільної справи судом винесено ухвалу від 17.06.2013 р., відповідно до якої провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] закрито на підставі вимог ст. 205 ч.1п.2 ЦПК України. 19.11.2013 р. ухвалою апеляційного суду Запорізької області ухвала Якимівського районного суду Запорізької області від 17.06.2013 р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. 23.12.2013 року до Якимівського районного суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] про оспорювання батьківства в якій вказано, що розпорядженням голови Якимівської районної держадміністрації від 19 квітня 201З р відповідача [PERSON], призначено опікуном [PERSON], [INFO] 06 квітня 2005 року [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], до укладення шлюбу, а саме [INFO] року у [PERSON], народилася дитина син [PERSON], батьком якої був записаний [PERSON] Подружнє житія не склалося і 14 жовтня 2008р. позивач з відповідачкою розлучилися. Під час неодноразових сварок [PERSON] говорила [PERSON], що він не є біологічним батьком дитини. З цього приводу відповідачка власноруч написала заяву від 29.08.2012р. в якій чітко зазначила, що [PERSON] не є батьком дитини. [PERSON] вважає, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки до укладення шлюбу відповідачка зустрічалася з іншими чоловіками, відповідачка оманою сповістила [PERSON] про те, що вона вагітна від [PERSON], внаслідок чого він подав заяву про те, щоб його записали батьком дитини і лише після реєстрації народження дитини відповідачка повідомила, що [PERSON] не є його батьком, що підтвердила власноруч написаними та належно завіреними заявами. Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. У свідоцтві про народженця вказано, що батьком дитини [PERSON], записано [PERSON] Отже, відповідачка, з якою [PERSON] мав стосунки, народила сина [PERSON], батьком якого він не являється, однак був указаний у якості батька у актовому записі про народження дитини з власної згоди, оскільки помилково вважав себе батьком, а про зворотне відповідачка повідомила лише 14 грудня 2005р. та додатково підтвердила власноруч написаною заявою від 29.08.2012р. З вищезазначеного вбачається, що на момент народження дитини сторони не перебували у шлюбі, тобто дитина на момент реєстрації шлюбу вже народилася. [PERSON] просив суд при розгляді справи взяти до уваги той факт, що мати дитини, [PERSON], власноруч у своїх заявах підтвердила, що він не є батьком її сина. В зустрічній позовній заяві [PERSON] просить визнати, що він не є батьком дитини, виключити з актового запису народження дитини його як батька. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі просила їх задовольнити, та проводити розгляд справи без її участі. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву в якій визнала позовні вимоги по зустрічнй позовній заяві в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, підтвердила, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини.. Відповідач по первісному позову [PERSON] також надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі. У задоволенні позову в частині стягнення з нього аліментів просив суд відмовити в повному обсязі та задовольнити його зустрічну позовну заяву.. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні були досліджені наступні матеріали справи : - свідоцтво про народження дитини (а. с. 4) - рішення Ленінського районного суду АРК від 20 липня 2012 р (а.с.5) - розпорядження голови Якимівської районної державної адміністрації № 186 від 19.04.2013р (а.с.6, 91-92) - довідка виконкому Володимирівської с/р (а.с.7) - свідоцтво про шлюб (а.с.8) - копія паспорта [PERSON] (а.с.9-11) - пояснення [PERSON].([PERSON]) (а.с.18, 116) - копії заяв [PERSON] з вказанням того, що [PERSON] не є батьком дитини (а.с.96, 98,100,) - висновок експерта № 94 від 17.03.2014 року (а.с.145-147). Щодо первісного позову, то в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не надає допомоги по утриманню [PERSON], яка згідно свідоцтва про народження є його сином. Судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.04.2005р батьками дитини [PERSON]. є [PERSON] та [PERSON] Що стосується доводів позивача по зустрічному позову, та заяв відповідачки [PERSON] що [PERSON] не є біологічним батьком дитини, суд оцінює їх критично, бо відповідно до висновку експерта № 94 від 17.03.2014 року згідно якого [PERSON], [INFO], який народився с. Володимирівка Якимівського району Запорізької області та мешкає [ADDRESS], є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.183 ч.1 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. У відповідності до ч.2 ст 247 СК України передбачено збереження за дитиною тих майнових прав, які вона мала до встановлення опіки чи піклування. Якщо дитина не отримувала аліменти, опікун (піклувальник) має право звернутись із позовом про стягнення аліментів з батька, матері або інших осіб, які згідно закону зобов'язані їх утримувати. У відповідності до ст. 125 ч.2 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає повному задоволенню , зустрічний позов не підлягає задоволенню. На підставі ст.125 ч.2, 180,182,183. 184, 247 СК України та

Outcome: approved