Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

15 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона перебувала з [PERSON] в шлюбних відносинах з 21.07.2000 року по 22.04.2003 року. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час їх син є повнолітнім, однак продовжує навчатися в Токмацькому механічному коледжі НУ «Запорізька політехніка» на денному відділенні контрактної форми навчання. Оплата контрактної форми навчання становить 5000 грн. за навчальний рік. Син проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати їх сина, оскільки її заробітна плата складає 4 800 грн. на місяць, інших доходів не має. У зв`язку з чим вона з сином опинилися в скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач участі на утримання сина не приймає, матеріальної допомоги не надає. Відповідач є працездатним, працює в Мелітопольському міському відділі управління поліції охорони Запорізької області, отримує стабільну заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати їх сина, [PERSON] . Позивач просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі однієї чверті з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати подання позову та до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позивач просить допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць та розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 21 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] . Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - право для надання пояснень щодо аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову. Також роз`яснено право на подання відповіді на відзив та заперечення (а.п. 15-18). 13 лютого 2020 року [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву та докази його направлення іншим учасникам справи (а.п. 27-33). Відповідач у відзиві зазначив, що перебував у шлюбі з [PERSON] з 21.07.2000 року по 22.04.2003 року . В період сумісного проживання в них народився син [PERSON] . Син мешкає з матір`ю, з ним син фактично не спілкується, хоча відповідач постійно намагається побудувати з ним доброзичливі стосунки. До повноліття син він постійно сплачував аліменти на його утримання, заборгованості не мав. Йому відомо, що син навчається в Токмацькому механічному коледжі НУ «Запорізька політехніка», але з ним не радився поступаючи на навчання в даний навчальний заклад. Відповідач допомагати матеріально синові не заперечує, але частково погоджується з позовними вимогами, оскільки позивач не надала суду належних доказів, які б свідчили про його спроможність сплачувати аліменти на період навчання сина. Він працює в Мелітопольському МВ УПО на посаді старшого інженера інспектора та отримує заробітну плату 10 000грн., має на утриманні дружину та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] має вік 7 років, навчається у школі та відвідує спортивні секції, що також потребує значних коштів на розвиток дитини. Крім того, сплачує два кредити, котрі оформлені в АТ КБ «Приватбанк», заборгованість складає 10 485,45 грн.; в Державному ощадному банку України заборгованість складає 20 000 грн. Враховуючи всі щомісячні потреби його родини, то в нього залишається незначна сума на проживання. Аліменти в розмірі визначеному позивачкою він не має можливості сплачувати, оскільки це поставить його родину в скрутне матеріальне становище, просить врахувати всі наведені обставини та частково задовольнити позовні вимоги, погоджується сплачувати аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] , в твердому розмірі 1000 грн., щомісячно з дати подачі позову до суду до закінчення навчання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , пояснень щодо аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову не надав. Позивач, [PERSON] , надала відповідь на відзив, в якій не погодилася в доводами відповідача, підтримала заявлені позовні вимоги та надала додаткові докази, а саме: договір про надання освітніх послуг з підготовки молодшого спеціаліста, квитанція щодо сплати за навчання сина за перший курс, довідку про свої доходи та декларацію відповідача за 2019 рік та докази направлення відповіді на відзив та доданих документів відповідачу (а.п. 43-51). 10 березня 2020 року [PERSON] надав до суду заперечення та докази його направлення іншим учасникам справи. В запереченнях відповідач підтримав доводи викладені у відзиві на позовну заяву та надав додаткові докази, а саме: довідки про свої доходи; розрахункові листи з заробітної плати; докази в підтвердження витрат на навчання молодшого сина [PERSON] , довідка з ДЮСШ «Дизелист» та довідка № 29 від 05.03.2020 року, зазначив про те, що має на утриманні матір похилого віку, [PERSON] , яка на початку 2020 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в соматичному відділенні КП «Токмацька БЛІЛ» ТМР з діагнозом гіпертонічна хвороба, ішемічний інсульт, ним було витрачено на лікування матері 15 000,00 грн., про що надав квитанції які збереглися, на сьогоднішній день вона потребує реабілітації і продовжує курс лікування. Крім того, йому необхідно погашати заборгованість по кредитам. Інших доходів крім заробітної плати він не має. Враховуючи наведене, він не заперечує сплачувати аліменти на навчання сина в твердому розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, відповідно до наданої суду заяви позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, просив справу розглядати без його участі та просить суд винести судове рішення з врахуванням поданого ним відзиву на позовну заяву та заперечень. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги матері підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] в шлюбних відносинах з 21.07.2000 року по 22.04.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.п. 8, 9) та не заперечується сторонами. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] . [PERSON] , народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 23.01.2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 18. Батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.п 5). З 01.09.2019 року [PERSON] навчається в Токмацькому механічному коледжі НУ «Запорізька Політехніка» (ВНЗ першого рівня акредитації) на денному відділенні контрактної форми навчання за спеціальністю 136 Металургія (спеціалізація «Обробка металів тиском»). Оплата контрактної форми навчання становить 5000 грн. за навчальний рік, стипендію не отримує, що підтверджується довідкою № 11 від 12.09.2019 року (а.п. 10). Між директором Токмацького механічного коледжу НУ «Запорізька Політехніка» та [PERSON] укладено договір № 1/2019 про надання освітніх послуг з підготовки молодшого спеціаліста від 13 серпня 2019 року (далі-договір), відповідно до якого виконавець взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати освітні послуги з навчання на денному відділення за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст напряму підготовки 136 Металургія з спеціалізації «Обробка металів тиском» (а.п. 45). Відповідно до п. 6.4 договору - цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє протягом всього періоду навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Згідно п. 4.1. договору розмір плат встановлюється за весь строк надання освітньої послуги і не може змінюватись, крім випадків внесення змін законодавством України. В п. 4.2. договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 20 000 грн., а саме: перший курс (2019/2020 нр - 5000 грн.), другий курс (2020/2021 нр - 5000 грн.), третій курс (2021/2022 нр - 5000 грн.), четвертий курс (2022/2023 нр - 5000 грн.). Позивач, [PERSON] , сплатила за перший курс (2019/2020 нр) навчання сина, [PERSON] , 5000 грн., що підтверджується квитанціями (а.п. 46, 47). Повнолітній син сторін у справі навчається у Токмацькому механічному коледжі НУ «Запорізька Політехніка» на денному відділенні контрактної форми навчання, оплата контрактної форми навчання становить 5000 грн. за навчальний рік, стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що міститься відмітка в паспорті (а.п. 3). [PERSON] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.п. 6, 7). [PERSON] проживає з матір`ю, позивачем по справі, що визнає відповідач та зазначає про це у відзиві. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема вартість навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виникнення даного аліментного зобов`язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; дитина продовжує навчання у Токмацькому механічному коледжі НУ «Запорізька Політехніка» на денному відділенні контрактної форми навчання, у зв`язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги; батько частково погоджується з позовними вимогами, погоджується сплачувати аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] , в твердому розмірі 1000 грн., щомісячно з дати подачі позову до суду до закінчення навчання. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітній сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та їх спроможність її надавати. Позивач, [PERSON] , працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю отримує «Агрофірма Тера» на посаді бухгалтера отримує дохід в розмірі 3433,45 грн. на місяць, що підтверджується відповідною довідкою (а.п. 48). Відповідач, [PERSON] , є батьком, малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.п. 29). Відповідно до довідки виданої Токмацькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1 від 05.03.2020 року № 29 освітній процес [PERSON] здійснюється за навчальним матеріалами придбаними за кошти батьків. Вартість навчальних посібників за 2019-2020 роки становить 2 000 грн. [PERSON] , [INFO] , відвідує спортивну секцію по футболу, у зв`язку з чим відповідач несе відповідні фінансові витрати, що підтверджується довідкою ДЮСШ «Дизелист». Відповідач має на утриманні матір похилого віку, [PERSON] , [INFO] яка на початку 2020 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в соматичному відділенні КП «Токмацька БЛІЛ» ТМР з діагнозом гіпертонічна хвороба, ішемічний інсульт, що підтверджується довідкою від 05 березня 2020 року. Відповідач на лікування матері витратив значні грошові кошти, що підтверджується відповідним квитанціями. [PERSON] сплачує два кредити, котрі оформлені в АТ КБ «Приватбанк», заборгованість складає 10 485,45 грн.; в Державному ощадному банку України заборгованість складає 20 000 грн., що підтверджується відповідними довідками (а.п. 30, 31). Відповідач працює в Управлінні поліції охорони в Запорізькій області на посаді старшого інженера та отримав дохід за період з 01 липня 2019 року по 31 грудня 2019 року без урахування аліментів в розмірі 83 863,57 грн., що підтверджується довідкою про доходи. За вказаний період після утримання податків відповідач отримав до виплати наступні суми за липень 2019 року - 11 412,41 грн., за серпень 2019 року - 11 239,01 грн., за вересень 2019 року - 10831,76 грн., за жовтень 2019 року - 14 302,35 грн., за листопад 2019 року - 10 800,07 грн., за грудень 2019 року - 10 737,24 грн., що підтверджується розрахунковими листками з заробітної плати. Середня заробітна плата відповідача за вказаний період склала 11 553,81 грн. При визначені розміру аліментів на повнолітнього сина, суд враховує, що відповідач працює та отримує заробітну плату, має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , несе витрати на утримання молодшого сина, має на утриманні матір похилого віку, яка на початку 2020 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в соматичному відділенні КП «Токмацька БЛІЛ» ТМР та потребує лікування, сплачує два кредити, котрі оформлені в АТ КБ «Приватбанк», заборгованість складає 10 485,45 грн.; в Державному ощадному банку України заборгованість складає 20 000 грн., за таких обставин суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини всіх доходів щомісячно, задоволення цих позовних вимог не ставить відповідача та його сім`ю в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При вирішення даної справи суд враховує правові позиції Верховного Суду викладені в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 661/4545/15-ц (провадження № 61-16093св18), постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі N 208/3075/16 (провадження N 61-1343св18), аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: 1) від 21 березня 2018 року у справі N 308/2268/16-ц (провадження N 61-9486св18); 2) від 01 серпня 2018 року у справі N 539/2580/16-ц (провадження N 61-20377св18); 3) від 12 вересня 2018 року у справі N 350/326/17-ц (провадження N 61-15310св18); 4) від 10 жовтня 2018 року у справі N 216/3757/16-ц (провадження N 61-16217св18); 5) від 05 грудня 2018 року у справі N 701/699/16-ц (провадження N 61-20608св18). Після досягнення [PERSON] повноліття його матір [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Аналогічні положення містяться і в абз. 2 п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено та не заперечується сторонами, що повнолітній син сторін [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її. Так, вимоги позивача про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, на користь матері є обґрунтованими та такими, що відповідають нормам сімейного законодавства. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом 15січня 2020 року, тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Щодо судових витрат Згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивач звільнений від сплати судового збору при поданні вказаного позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. У разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн. у дохід держави у порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial