Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

16 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON]. посилалася на те, що 27 липня 2013 року між нею, [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого вона надала [PERSON]. грошові кошти в сумі 16 400 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалася повернути суму позики в строк до 30 серпня 2013 року. Позивач зазначив в заяві, що відповідач [PERSON] до теперішнього часу не повернула кошти. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути на її користь з [PERSON] заборгованість за договором позики від 27 липня 2013 року в сумі 16 400 грн., судові витрати в сумі 344,10 грн. 12 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог, просила суд стягнути на її користь з відповідачки [PERSON] 1 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12 березня 2014 року становить відповідно 9 500 грн., судові витрати в сумі 344,10 грн. 09 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом, просила суд відповідачки [PERSON] 1 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09 квітня 2014 року становить відповідно 11 720 грн., судові витрати в сумі 344,10 грн. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги, 09 квітня 2014 року в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. На підставі ст. 11 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) безоплатно передає другій стороні (позикодавцеві) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві також суму грошових коштів. Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики може бути надана розписка. Судом встановлено, що 27 липня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] надала [PERSON]. грошові кошти в сумі 16 400 грн.(еквівалент 2 000 доларів США) , а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалася повернути суму позики в строк до 30 серпня 2013 року, щ підтверджується розпискою відповідачки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином, у відповідності до умов договору. У відповідності до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] повернула грошові кошти за договором позики в сумі 1 000 доларів США, що не заперечувалося сторонами. Таким чином, сума заборгованості за договором позики складає 1000 доларів США, що за курсом за курсом НБУ станом на 09 квітня 2014 року становить відповідно 11 720 грн. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанцій, позивач поніс витрати на сплату держмита - 344,10 грн., тому, суми зазначених витрат повинні бути стягнуті на його користь з відповідача.

Outcome: approved