Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

15.09.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що на даний час вона навчається на денній формі навчання в Національному транспортному університеті (м. Київ) та потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є її батьком, періодично працює, отримує дохід і може надавати їй матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання на час навчання, в розмірі 1/4 частки від усіх доходів. Ухвалою суду від 23.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, свої правом на подачу відзиву не скористався, жодних клопотань чи заяв не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Згідно до довідки № 846 від 02.09.2021 року Національного транспортного університету, [PERSON] навчається на 2 курсі, денної форми навчання факультету менеджменту, логістики та туризму (за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб). Термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно до положень ст. 200 СК України , суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітньою, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Частиною 5 ст. 183 СК України визначено розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) та, серед іншого, на одну дитину така частка становить 1/4 (одну чверть). Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач працездатний, має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, що ним не заперечувалося. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи інтереси дитини можливість відповідача надавати таку допомогу та визнання ним позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved