overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

16 грудня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19 листопада 2006 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Зазначивши, що спільне життя не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами з 05 жовтня 2014 року, з огляду на що позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала в тому обсязі, що визначений у позовній заяві, зазначила, що на даний час проживає із іншим чоловіком. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2006 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають з 05 жовтня 2014 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, що підтверджується їх поясненнями, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-08 00:00:00

16 грудня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу має неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в зв'язку з чим просила стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копії паспорта позивача (а.с. 2) убачається, що сторони від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Оскільки відповідач не надає допомоги на утримання дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного до її віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

16 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 20 лютого 2001 року у відділі РАГС Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 7. Шлюб у позивачки перший. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд цей шлюб розірвати, дитину залишити на її виховання. Позивачка звернулася до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 20 лютого 2001 року у відділі РАГС Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. Щодо вимог про залишення дитини на виховання позивачці суд звертає увагу, що обов'язок батьків виховувати дитину встановлений ст. 150 СК України. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

16 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з 21 листопада 2008 року по травень 2010 року перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від спільного проживання у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. В травні 2010 року їх сім'я фактично розпалася. Позивачка з сином проживає окремо від відповідача, який добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. На підставі вищевикладеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 800 гривень, щомісячно. 05 лютого 2015 року від позивачки надійшла уточнююча позовна заява, в якій вона просила суд стягувати з відповідача, який офіційно працює, аліменти по 1/4 частині від його заробітної плати. У даному судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити, стягнути аліменти на їх сина [PERSON] по 1/4 частині зі всіх видів заробітку відповідача. Відповідач позов визнав, не заперечував проти задоволення. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, що виникають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком батьків утримувати неповнолітніх дітей, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі... Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу... Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як видно із довідки Зорянської сільської ради Саратського району, Одеської області, син проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні (а.с. 4). У судовому засіданні встановлено, що сторони мешкають окремо; разом з позивачкою проживає неповнолітній син, батьком якого є відповідач; який добровільно не оказує матеріальної допомоги в його утриманні. Відповідач працює, має регулярний заробіток, не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, тому суд вважає, що він повинен сплачувати аліменти на сина із заробітної плати. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини, матеріальне становище відповідача, і вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на сина у розмірі по 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина, щомісячно, на користь позивачки. Крім цього, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

16 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить ухвалити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона зареєстрована та проживає у вказаній квартирі [ADDRESS]. Квартира складається з двох житлових кімнат загальною площею 47,6 кв.м, житловою площею 27,70 кв.м. В цій же квартирі зареєстрований, але протягом 19 років без поважних причин не проживають відповідач по справі [PERSON] Оскільки такі дії відповідача спричиняють їй, позивачці, зайві нарахування за комунальні послуги, вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS]. Крім цього у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] - відповідач по справі. Дана обставина стверджується долученої до матеріалів справи копією довідки № 2938 від 08.12.2014 року з місця проживання про склад сім'ї і прописку ЛКП «Рясне - 402». Відповідно до актів від 05 листопада 2014 року, 08 грудня 2014 року та 15 січня 2015 року складених працівниками ЛКП «Рясне - 402» в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично там не проживає. У відповідності до ч. 1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі без поважних причин більше шести місяців не проживають в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

16 грудня 2014 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 05 вересня 2011 року у Міському відділі державної РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №345. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного шлюбу у них є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] Відносини з відповідачем не склалися, між ними виникали конфлікти та сварки. Через поведінку відповідача вона втратила до нього почуття любові, їх сім'я фактично розпалася та шлюб існує лише формально. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

16 грудня 2015 року [PERSON], звернувся до суду з заявою про усиновлення ним неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Заявник просить змінити прізвище, по-батькові усиновленої дитини, внести зміни до актового запису про народження, записати його батьком дитини. У судовому засіданні заявник, підтримав заяву посилаючись на доводи викладені в заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Представник органу опіки та піклування підтримала клопотання заявника, вважає усиновлення доцільним в інтересах дитини. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 207, 208, 211, 213 Сімейного Кодексу України, усиновлення здійснюється на підставі рішення суду в інтересах дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 серпня 2003 року (а.с. 7). [PERSON], народився [INFO] року в місті Павлограді Дніпропетровської області (а.с. 8). Батько дитини [PERSON], помер [INFO] року (а.с. 10). Мати неповнолітнього [PERSON] - [PERSON], [INFO] не заперечує проти усиновлення її сина - чоловіком [PERSON], про що надала свою згоду (а.с. 11) [PERSON] надана згода на усиновлення його [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 3418/0/2-15 від 11.12.2015 року, [PERSON] може бути усиновлювачем, а усиновлення ним неповнолітнього [PERSON] є доцільним в інтересах дитини (а.с. 25-26). Заявник проживає за адресою : [ADDRESS], де створені належні житлово-побутові умови для проживання, всебічного розвитку та виховання дитини, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов (а.с. 14). Житловий будинок належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 20.09.2002 року (а.с. 13). Заявник працює, має стабільний щомісячний дохід, що дає йому змогу забезпечити дитину всім необхідним (а.с. 17). За станом здоров'я заявник може бути усиновлювачем, до кримінальної відповідальності він не притягувався (а.с. 21, 22). Під час розгляду справи не встановлено обставин, що перешкоджали б заявнику бути усиновлювачем. Він позитивно характеризується, має задовільний стан здоров'я (а.с. 19-20). Між ним та дитиною різниця у віці більше 15 років, він ознайомлений зі станом здоров'я дитини (а.с. 23, 24). Тому суд вважає, що усиновлення заявником неповнолітнього [PERSON] зі зміною його прізвища та по батькові буде виключно в інтересах дитини. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

16 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначив, що 24 листопада 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 85, зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сім'ї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 85 (а.с. 6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

16 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить шлюб розірвати, посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві. Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його присутності (а.с.13). Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку (а.с.14). З'ясувавши обставини справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

16 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачкою не можливе через постійні суперечки та непорозуміння , з 2013 року проживають вони окремо. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка також в судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 28 квітня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БП№103660 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спільне життя між ними не склалося, сторони разом не проживають. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, з 2013 року проживають окремо. На думку суду подальше спільне життя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

16 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він є сином [PERSON], яка померла 25 липня 2015 року. Встановлення даного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини, оскільки у свідоцтві про народження заявника зазначено прізвище матері «Третьяк», а у свідоцтві про смерть матері, заповіті, державних актах на право власності на земельну ділянку та в інших документах, виданих на її імя, зазначено прізвище «Трейтяк», а тому виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між заявником та його матірю. Заявник у судове засідання подав заяву про розгляд заяви без його участі, зазначивши, що її підтримує. Представник заінтересованої особи Локнистенської сільської ради Менського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 15). Після смерті матері заявника залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку та земельна ділянка площею 0,1621 га, що розташовані за адресою: Чернігівська обл., Менський р-н., с. Локнисте, вул. Леніна, 7 та земельна ділянка площею 0,1911 га, яка розташована за адресою: Чернігівська обл., Менський р-н., с. Локнисте. З метою оформлення права на спадщину, заявник у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус виявив, що в свідоцтві про народження заявника в графі «мати» зазначено прізвище матері «Трейтяк», тоді як у свідоцтві про смерть матері, заповіті, державних актах на право власності на земельну ділянку та в інших документах, виданих на її імя, зазначено її прізвище «Трейтяк». Різниця в прізвищах ставить під сумнів наявність родинних відносин першого ступеня спорідненості. З копії свідоцтва про народження вбачається, що матрю [PERSON] є [PERSON] (а/с 17). Проте, згідно копії свідоцтва про смерть, копії заповіту від 04 листопада 2009 року, копії державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯО № 860894 та серії ЯО № 860895 та копії виписки із господарської книги № 5 особовий рахунок № 441 за 2006-2010 рр., прізвище матері заявника «Трейтяк» (а/с 15,16,18,19,22). Заявник звертався до Державного архіву Чернігівської області, проте архів через відсутність відомостей про народження [PERSON], не має можливості надати вказану інформацію (а/с 24). З копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусуом Менського районного нотаріального округу [PERSON], що надана на запит суду, вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON] заведена за заявою [PERSON]. Матеріалами справи підтверджено, що померла [PERSON] доводиться матірю заявнику [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved