Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до\~ ТОВ «ФК «Дніпро» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 14.11.2014 року по 24.06.2016 року працював охоронцем у ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро». Починаючи з 01.12.2015 року та по день звільнення 24.06.2016 року відповідач не виплачує заробітну плату, посилаючись на відсутність коштів. Станом на 11.11.2016 року заборгованість по заробітній платі становить 16800 грн. 22.12.2016 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 16800 грн., а також розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 13750 грн. із розрахунку (2500 грн./середня заробітна плата за місяць, помножена на 5.5 місяця з 24.06.2016 року по 14.12.2016 року). Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином,\~ надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу заочно відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] згідно наказу від 14.11.2014 року за №165-К, був прийнятий на роботу до ТОВ «ФК Дніпро» на посаду охоронця (а.с.28). Згідно наказу №78-К від 24.06.2016 року був звільнений із займаної посади за власним бажанням, що підтверджується копією наказу (а.с.29).\~ Заборгованість по заробітній платі позивачу була виплачена лише 06.02.2017 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача (а.с.39). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В силу ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до п.3 ч.2 Постанови КМ України №100 від 08.02.1995 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. За п.3 ч.3 зазначеного Порядку усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Як вбачається з довідки про середню заробітну плату позивача, виплати за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню, склали 4216,96 грн. (778,00 грн. + 3438,96 грн.). Згідно п.8 зазначеного вище Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, розмір середньоденної (годинної) заробітної плати визначається наступним чином: (3438,96+778,00)/23 = 183,34 грн., де 3438,96 заробітна плата за квітень 2016 року, 778,00 заробітна плата за травень 2016 року, 23 кількість відпрацьованих робочих днів за період квітень-травень 2016 року (а.с.32). Таким чином, розмір середнього заробітку за період затримки розрахунку та видачі трудової книжки у цифровому значені має такий вигляд: 183,34*157 = 28784,38 грн., де 183,34 середньоденна (годинна) заробітна плата, 157 кількість робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (з 24.06.2016 року по 06.02.2017 року). Таким чином, загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку що підлягає стягненню з відповідача становить 28784,38 грн. Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, оскільки позивач в своїй уточненій позовній заяві просив суд стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 13750 грн., суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині саме у вищезазначеному розмірі. Вирішуючи питання про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 16800 грн., суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог з тих підстав, що на час ухвалення рішення заробітна плата була виплачена відповідачу в повному обсязі, що підтверджується випискою по картці та додатковим рахункам [PERSON] відкритим в ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 39). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 13750 грн. У зв'язку з тим, що позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору та його вимоги\~задоволенні, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial