Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

17.02.2017 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1200 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем вони з 1999 року перебували у цивільному шлюбі. З 2003 року не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], витрати по утриманню якої вона несе сама. Хоча і отримує 1400 грн. заробітної плати та має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. За домовленістю відповідач надавав кошти у сумі 350 грн. щомісяця, але час від часу не виконує цього, тому вона і звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів. У судовому засідання позивач просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти заявленого розміру аліментів на утримання дитини. Посилався на те, що не має постійного місця роботи, тому дохід є непостійним та мінливим. Щодо хвороби та додаткових витрат на дочку, він згоден сплачувати їх порівну з дружиною. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.10.2002 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00017753867, сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою Іванківської селищної ради № 630 від 17.02.2017 року на утриманні позивачки знаходиться дитина - [PERSON], 2001 р.н. Заробітна плата позивачки складає приблизно 1500 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ДК Стиль» від 04.01.2017 року. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. Позивач не надала суду будь-яких доказів на обгрунтування розміру аліментів. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно, є сумою, що відповідає обов'язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини. Цей розмір відповідає ? прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому законодавством на 2017 рік. Позивачці роз'яснено, позов нею подано щодо стягнення аліментів на підставі ст. 180-183 СК України, і суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а вимоги щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (розвитком здібностей дитини, її хвороби) підлягають захисту в порядку ч.2 ст. 185 СК України при наявності спору з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Хоча він і є громадянином, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, тобто потерпілим від аварії на ЧАЕС 2 категорії, проте, згідно з п.10ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ця категорія звільняється від сплати судового збору коли виступають у справах в якості позивачів. В даному випадку він є відповідачем. На підставі наведеного, ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial