Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

16.03.2020 АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що згідно з договором без номеру від 23.04.2010, укладеним між Банком і відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 16000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов укладеного Договору він складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів Банку. Відповідач кредитні зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 31.12.2019 утворилася заборгованість в сумі 1267125,87 грн, яка складається з такого: 15398,23 грн заборгованість за кредитом; 1247028,47 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4699,17 грн заборгованість за пенею. До стягнення заявлена сума заборгованості у загальному розмірі 136009,12 грн, яка складається з такого: 15398,23 грн заборгованість за кредитом; 120610,89 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 23.04.2010 по 31.10.2016. Ухвалою суду від 22.06.2020 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін (а.с.142). Позивач АТ КБ «Приватбанк» явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином у судове засідання не з`явився, надавши відзив на позов (а.с.154), в якому зазначив на незгоду з нарахування відсотків по кредитній картці, а також просив застосувати строк позовної давності. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 23.04.2010 між Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» (з 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «Приватбанк») змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження волевиявлення щодо укладення з позивачем кредитного договору відповідачем підписана «Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» (а.с.8), в якій зазначено, що відповідач погодився з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг; а також, що він ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що були надані йому для ознайомлення у письмовому виді; а також, що він зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. До «Анкети-заяви» позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.75,76-99). Згідно з довідкою «про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір б/н) (а.с.107) 07.09.2012 позичальнику був встановлений кредитний ліміт 16000,00 грн, 09.09.2013 15270,00 грн. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором б/н від 23.04.2010 (а.с.5-7) убачається, що станом на 31.12.2019 позивачем визначена заборгованість за Договором, яка становить 1267125,87 грн, з яких: 15398,23 грн заборгованість за кредитом; 1247028,47 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4699,17 грн заборгованість за пенею. До стягнення визначена сума заборгованості у загальному розмірі 136009,12 грн, яка складається з таких сум: 15398,23 грн заборгованість за кредитом; 120610,89 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 23.04.2010 по 31.10.2016. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, приходить до такого: За приписами діючого цивільного законодавства порушене право підлягає судовому захисту протягом встановленого законом строку. Так, відповідно до вимог\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 ЦК України\~передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч.5\~ст.261 ЦК України\~за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що у відповідності до умов кредитного договору б/н від 23.04.2010 відповідачу була надана кредитна картка зі строком дії до 07.2016 (а.с.108). Позивач із вимогами про стягнення заборгованості за кредитом звернувся 16.03.2020. Згідно з ч.3\~ст.267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідна заява зроблена відповідачем у відзиві на позов. Відповідно до ч.4\~ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах № 6-1707цс15 та № 6-1926цс15. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу трирічного строку загальної позовної давності, в той час як відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності, у задоволенні позову слід відмовити з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Outcome: dismissed