overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

15 травня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 15.05.2014р. о 09 год. 16 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 15.05.14р. о 09 год. 16 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий емоційно неадекватний, тривожний, негативістичний. Афективно заряджений. Висловлює маячні ідеї на адресу батьків, оточуючих. Стверджує, що його хочуть отруїти. Мислення паралогічне, дезорганізоване. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

15 травня 2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області судом винесено рішення у справі за позовом Дочірнього підприємства «Агрофірма Мрія» до [PERSON] зобов'язання вчинити певні дії, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, судом задоволені позовні вимоги. З ініціативи суду поставлене питання про винесення додаткового рішення у справі. Сторони в судове засідання не з'явилися. На підставі ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при винесенні рішення не було вирішено питання про судові витрати в зв'язку з чим, виникла необхідність у винесенні додаткового рішення. Позивачем - Дочірнім підприємством «Агрофірма Мрія» були понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 407,00 грн., які підлягають стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

15 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив розірвати шлюб укладений ним 06.10.2012 року з відповідачкою [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2012 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 63, від якого народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з червня 2013 року і проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

15 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом в якому просив розірвати шлюб укладений ним 16.10.1982 року з відповідачкою [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася повторно, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1982 року, згідно свідоцтва про укладання шлюбу, виданого виконкомом Новомихайлівської ради Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 7, від якого народилися - [PERSON], 1983 року народження та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини з 2010 року і проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, поділ майна на час розгляду цієї справи немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

15 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.03.2006 року у Долинянській сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 02, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб.Від шлюбу в них народилась донька: [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини між ними з відповідачем припинені з 12.01.2014 року. Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем [PERSON] взаєморозуміння і довір'я. У зв'язку з тим, що вона та її чоловік [PERSON] не мають наміру зберегти сім'ю, просить розірвати шлюб. При реєстрації розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона підтримує позовну заяву, просить її задовольнити, а також просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 04.03.2006 року, зареєстрованому у Долинянській сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 02 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні, з 12 січня 2014 року сторни проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

15 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19 липня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породжує в сім'ї непорозуміння та конфлікти, які негативно впливають на взаємовідносини. Майновий спір відсутній. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім'я не проживають з травня 2014 року, в зв'язку з чим подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має для позивача істотне значення, а тому шлюб прохає розірвати. Заявою до суду позивач [PERSON] просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з аналогічною заявою. Заявлені позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Гриньківській сільській раді Глобинського району Полтавської області, актовий запис за № 5. Від даного шлюбу спільних дітей немають . Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки з травня 2014 року, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Спір про розподіл майна відсутній. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них , шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, сторони поновлювати шлюбні відносини не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

15 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.07.1983 року він уклав шлюб, зареєстрований Міським відділом ЗАГС м. Красноармійська, Донецької області, актовий запис № 335 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох дітей, які на теперішній час повнолітні. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а також позивач має намір створити нову сім'ю, а тому позивач [PERSON]. просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30 липня 1983 року Міським відділом ЗАГС м. Красноармійська, Донецької області, актовий запис № 335 (а.с. 4). Від шлюбу мають двох дітей, які на теперішній час повнолітні. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а також позивач має намір створити нову сім'ю. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

15 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши, що в зареєстрованому шлюбі вони перебувають з 25 вересня 2010 року, від якого не мають неповнолітніх дітей. Фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року, з тих причин, що між ними постійно виникали сварки та конфлікти на побутовому ґрунті. Вважає, що сім'ю з відповідачем зберегти неможливо, просить шлюб розірвати, спірного майна немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу із позивачем. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що 25 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 172 (а. с. 10). Згідно із ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, з жовтня 2013 року сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі статей 110 - 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

15 травня 2014 року позивач звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO]. Посилалась на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01.06.2012 року з відповідача на її користь на утримання сина стягнуті аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На сьогдняшній день вказаний розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання дитини є недостатнім для матеріального утримання дитини. Дитина навчається у дитячому садочку, відвідує студію танців, виявляє бажання ходити на плавання, що потребує додаткових витрат. Просила змінити розмір стягуваних аліментів з 600 грн. на місцяць на 1/3 частину заробітку ( доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, що викладені нею у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі, у розмірі 800 грн. щомісячно. Пояснив, що він не завжди має такий заробіток, що довідка про його доходи надана без урахування податку та інших обов»язкових платежів., які вираховуються із його заробітку, що він на вихідні дні забирає дитину, і вона знаходиться на його утриманні. Заслухавши позивача, відповідача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони мають сина, [PERSON] [INFO] року народження, який проживає з позивачем. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01.06.2012 року з відповідача на користь позивача на утримання сина стягнуті аліменти у розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже витрати на утримання дитини повинні нести як відповідач так і позивач . Враховуючи розмір заробітної плати відповідача, є підстави вважати, що позивач пред»явивши позовні вимоги про стягнення на утримання сина аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, має намір покласти матеріальне утримання сина повністю на відповідача. Разом з тим, суд приходить до висновку про те, що аліменти, які сплачує відповідач на утримання сина у розмірі 600 грн. на теперішній час є недостатніми коштами, які, враховуючи розмір заробітної плати, повинен сплачувати відповідач на утримання дитини. Враховуючи вимоги ст. 180 СК України, ту обставину, що відповідач має постійне місце роботи, стабільний заробіток, розмір заробітної плати відповідача, суд приходить до висновку про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина, [PERSON], [INFO] , та визначає цей розмір у частці від заробітку (доходу) відповідача - ? частина заробітку ( доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку дитини. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

15 травня 2014 року позивач звернулась до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу з відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 листопада 2008 року. [INFO] у них народилася донька - [PERSON]. Наразі дитина перебуває на повному утриманні матері. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вони проживають окремо. При цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно не заперечував, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 25.11.2008 року, актовий запис №128 (а.с. 5). Малолітня [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Золочівської селищої ради Харківської області (а.с.6). Визначаючи розмір аліментів у сумі 1/4 від усіх видів доходу відповідача, судом враховано положення ст. 182 СК України, а також визначений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років - 1032 грн., стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved