Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

16.11.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, яку було уточнено 15.01.2018 р., до [PERSON], [PERSON] про виділ часток у праві спільної власності та визнання права власності у зв'язку з прийняттям спадщини, після [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтуванні зазначає, що з 28.09.1996 року її дід [PERSON] та баба [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу мали двох синів: [PERSON], [INFO], який є батьком позивача, та [PERSON], який доводиться позивачу дядьком. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS], що належала на праві спільної сумісної власності їй та її чоловіку, на підставі Свідоцтва про право на житло. Право на спадщину після померлої мали : її чоловік та її сини, як спадкоємці першої черги за законом, з заявою про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців до нотконтори не звертався, на час відкриття спадщини з нею разом проживав її чоловік, а отже на підставі ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняв спадщину автоматично. [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на спірну квартиру. З заявою про прийняття спадщини до нотконтори звернулись [PERSON] - відповідач та [PERSON] - батько позивача, однак свідоцтва про право на спадщину ними не отримано. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину його квартири. Оскільки [PERSON] у шлюбі не перебував, спадкоємцями першої черги є позивачка та її сестра [PERSON], яка не претендує на спадщину, оскільки не подала заяву до нотконтори. Позивач звернулась до нотконтори з заявою про видачу їй свідоцтва про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки у неї немає оригіналів установчих документів та не виділено частку в спільній сумісній власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність та про підтримання позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду були повідомлені в установленому законом порядку. 16.11.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з заявою про витребування доказів. Ухвалою від 17.01.2017 р. заяву [PERSON] задоволено, витребувано з Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» /м. Кривий Ріг, вул. Димітрова, 34/ технічний паспорт на квартиру [ADDRESS]. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 04.01.2017 року та призначено до судового розгляду. Цивільна справа надійшла від канцелярії суду 15.08.2017 року після повторного автоматичного розподілу у зв'язку із припиненням повноважень судді [PERSON]. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Враховуючи положення ст.ст.19, 274 ЦПК України, суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно довідки БТІ від 22.03.2016 року та технічного паспорту, а.с.12, 49, [PERSON] та [PERSON] за життя належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], а.с. 12. Згідно ст.ст.370, 372 ЦК України - у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. У зв'язку із чим суд вважає можливим позов у цій частині задовольнити, та визнати, що за життя [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO], належало кожному на праві власності по ? частині квартири [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] є рідними синами [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, а.с. 7 Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO], а.с. 5, і після неї відкрилась спадщина на 1/2 частину спірної квартири. Спірні правовідносини регулюються ст.ст.1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, згідно яких до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Як вбачається з довідки, а.с.13, [PERSON] та [PERSON] на час смерті проживав однією сімєю разом зі своєю дружиною з 1963 року, тому вважається, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини. [INFO] [PERSON] помер, а.с. 6. Після його смерті з заявами про прийняття спадщини, яка складалась з вищевказаної квартири, звернулись його діти [PERSON] та [PERSON], а.с.84, тому вважається, що вони прийняли спадщину в рівних частках згідно до вимог ч.1 ст.1267 ЦК України. Свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалось, а.с.84 Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є доньками [PERSON], даний факт підтверджується свідоцтвом про народження, а.с. 9, 11, свідоцтвами про одруження , а.с. 10, 11. 04 січня 2009 [PERSON] помер, а.с.8, та у звязку з цим відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину спірної квартири. Позивач [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини. Згідно постанови нотаріуса від 17.06.2016 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], а.с. 14. Згідно положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Однією з підстав набуття права власності, згідно з вимогами ст.1216 ЦК України, є спадкування. Як визначено ВССУ в листі №16.05.2013 № 24-753/0/4-1, та постанові Пленуму ВСУ про судову практику у справах про спадкування - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема в разі відсутності документа який підтверджує право власності. Таким чином суд вважає, що після смерті [PERSON] на нерухоме майно відкрилася спадщина, тому за відсутності інших спадкоємців слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 28,8 кв.м., в порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем першої черги, після батька - [PERSON], померлого [INFO] року. На підставі ст.ст.328, 370, 372, 1258, 1261, 1267,1268 ЦК України,

Outcome: approved