overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

17.06.2014 року заявниця звернулася до суду із заявою про надання права на укладення шлюбу, заінтересовані особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] . В обґрунтування заяви, заявниця вказала на те, що вона народилась [INFO] року в [ADDRESS] З 21 січня 2011 року вона зустрічається з [PERSON], [INFO], який проживає в [ADDRESS] Вказала, що на даний час вона завагітніла. Відповідно до заключення ЛКК №697 Хотинської ЦРЛ вагітність складає 7-8 тижнів. Вони вирішили зареєструвати шлюб між собою. Однак, згідно з діючим законодавством, оскільки вона не досягла шлюбного віку, вони не можуть офіційно зареєструвати шлюб. Вони бажають проживати разом, щоб створити повноцінну сім'ю і це відповідає її інтересам. Зазначила, оскільки, вона не досягла шлюбного віку, але 16 років їй виповнилось, вона змушена звернутись до суду з заявою про надання їй права на шлюб. Посилаючись на викладене просила надати їй право на укладення шлюбу з [PERSON]. У судовому засіданні [PERSON] - заяву підтримала в повному обсязі, просила надати їй право на шлюб посилаючись на обставини викладенні в заяві. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні визнав заявлені вимоги в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років, а згідно із ч.2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, тобто, на момент звернення до суду і на день розгляду справи їй виповнилось 17 років, вона не досягла шлюбного віку, що вбачається з паспорта громадянинки України серії [NUMBER] виданого Хотинським РС УДМС України в Чернівецькій області від 17.01.2013 року. Відповідно до заключення ЛКК № 697 Хотинської ЦРЛ вагітність [PERSON] складає 7-8 тижнів. Батько заявниці - [PERSON] не заперечує проти створення сім'ї заявниці з [PERSON] та укладення шлюбу. Таким чином суд вважає, що реєстрація шлюбу [PERSON] та [PERSON] відповідає її інтересам, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

17.06.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилавсь на те, що відповідно до умов договору № б/н від 03.02.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 11500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався неухильно дотримуватися умов договору, але він не виконує зобов'язання, тому утворилась заборгованість перед банком. Просить стягнути заборгованість на суму 16559,77 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримає повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що між сторонами по справі 03.02.2011 року укладений договір № б/н. Відповідно до договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 11500,00 грн. Відповідно до розрахунку станом на 30.04.2014 року, заборгованість за договором складає 16559 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 11499,83 грн. - заборгованість за кредитним договором; 3175,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 619,94 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Також згідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 764,75 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином. Згідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови договору відповідачем [PERSON] виконано не було, строк дії договору витік, кредитні ресурси згідно умов договору не повернуті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню в повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості за договором в розмірі 16559 грн. 77 коп., та понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

17.06.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 25.10.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №233, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з жовтня 2012 року через поведінку відповідача, який не утримував сім'ю, сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, згодний на розірвання шлюбу, причину розірвання шлюбу вказану позивачем визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 13.05.2005 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, ерез канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13.05.2005 року, актовий запис № 514, від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить надати йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька-[PERSON]. У судовому засіданні позивачка-[PERSON], наполягала на заявлених вимогах, при обставинах викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити, пояснивши суду, пропустила строк прийняття спадщини в силу своєї юридичної необізнаності, крім того в зв*язку з проживанням в іншій місцевості, що не дало їй можливості в передбачений законом строк звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і тому вона з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини після смерті батька. Представник відповідача до судового засідання не з*явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, та просив справу розглянути без його участі(а.с.13). Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню, бо в судовому засіданні встановлено, що: Позивачка по справі-[PERSON] є донькою [PERSON](а.с.5,6), який помер [INFO] в с.Нове м. Красний Лиман Донецької області (а.с.4), та після смерті якого залишилась спадщина у вигляді домоволодіння та допоміжних будівель та споруд, розташованих за адресою [ADDRESS] (а.с.7,8). Відповідно до ст.1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може призначити додатковий строк, достатній йому для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка [PERSON], рідна донька померлого [PERSON], будучи спадкоємцем за законом першої черги як вважає суд, з тих обставин, що склалися у неї, що перешкоджало їй з певних причин своєчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, суд оцінює як доказ того , що вона з поважних причин пропустила строк на прийняття спадщини, а тому її право на прийняття спадщини підлягає захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.06.1975 року Ласківською сільською радою Народицького району Житомирської області, актовий запис № 7. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння, кохання. Просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, надав заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі . Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 26.06.1975 року Ласківською сільською радою Народицького району Житомирської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5). Сторони спільного господарства не ведуть, протягом 5 років проживають окремо, шлюбні відносини позивач та відповідачка поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, від представника відповідача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2014 року між позивачем та [PERSON], від імені якого діяв [PERSON], був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири, зареєстрований в реєстрі за № 1282 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] Відповідно до умов даного договору відповідачу був сплачений аванс у сумі 99 500 грн. 00 коп. В свою чергу [PERSON] зобов'язувався в строк до 14 червня 2014 року включно укласти з позивачем основний договір купівлі-продажу 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який мав бути посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], але відповідач не виконав свої зобов'язання та 14 червня 2014 року договір купівлі-продажу укладений не був. Згідно п.5.3. попереднього договору від 14.05.2014 р. сторони домовились про те, що у разі якщо з якихось причин [PERSON] (в тому числі представник [PERSON]) не зможе продати частину квартири або відмовиться від продажу [PERSON], [PERSON] мас право визнати право власності за собою на цю частину квартири у судовому порядку. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття прав власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якій вказала, що з 30.04.1999 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано рішенням Пролетарського районного суду м. Донецька від 05.12.2013 року. Від шлюбу мають малолітню дочку: [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає їй достатню матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки, фізично здоровий, інших дітей на утриманні не має, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь у розмірі 1/4 частині всіх доходів, щомісяця. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим обставинам, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не сповістив, у зв'язку з чим суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст. 224 ЦПК України з проведенням заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.7). З копії рішення суду від 05.12.2013 року вбачається, що 05.12.2013 року був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітньої дитини. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини від доходів батька щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 17.06.2014 року. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 грн 60 коп., вказаний судовий збір, згідно зі статтею 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача, на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч. 3, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебувала у незареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина - [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на користь [PERSON]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що з 20.10.2001 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Ржавчицькою сільською радою Первомайського району Харківської області. Від подружнього життя мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], 09.03.2004 року, які мешкають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, однак він працює у ПАТ «Новий стиль» м. Харкова маляром та отримує достатню заробітну плату, більше аліменти він нікому не платить, тому позивач і звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав, позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 20.10.2001 року Ржавчицькою сільською радою Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 4 (а.с.7), від шлюбу мають двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8,9), які мешкають разом з матірю, що підтверджується довідкою ВК Ржавчицької сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що діти повністю знаходяться на утриманні матері, оскільки батько дітей не утримує їх та матеріальної допомоги не надає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає матеріальному положенню відповідача, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 17.06.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved