Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

16.10.2015 року [PERSON] звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ.А з верандою літ.а, тамбур літ.а1, погріб літ.Г, літню кухню літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Д, вбиральню літ.Ж, літній душ літ.З, розташовані на земельній ділянці 0,07 га за адресою: вул. Парківська, б.37, с. Вільшани, Дергачівський район, Харківська область та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 31.12.1998 року. В обґрунтування позову посилається на те, що житловий будинок 37, розташований за адресою: вул. Парківська, с. Вільшани, Дергачівський район, Харківська область, зареєстрований за [PERSON], на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, посвідчений нотаріусом [PERSON] Дергачівської нотаріальної контори від 26.06.1959 року за реєстром №2381. Земельна ділянка на якій розташований житловий будинок переданий у приватну власність його бабці [PERSON] на підставі рішення №29 виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 16.01.1997 року. 21.02.1996 року помер його дід [PERSON] Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON], оскільки на момент його смерті проживала з ним. 31.12.1998 року померла його бабка [PERSON] Після її смерті залишились діти [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину фактично, оскільки проживали разом з бабкою та дідом в одному будинку, але оформляти її в нотаріальному порядку не бажають. Оскільки свідоцтво про право власності на будинок не видавалось, вона не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що дійсно вона з 1996 року по 1998 року проживала у зазначеному будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, пояснив, що дійсно він проживав у спадковому будинку, в 1999 році він подав заяву про прийняття спадщини, але право власності на будинок не оформляв. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи доходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок за адресою: вул. Парківська, б.37, с. Вільшани, Дергачівський район, Харківська область, зареєстрований за [PERSON], на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, посвідчений нотаріусом [PERSON] Дергачівської нотаріальної контори від 26.06.1959 року за реєстром №2381, що підтверджується повідомленням КП «БТІ Дергачівської районної ради». Актом від 13.01.1967 року зазначений житловий будинок введений в експлуатацію (а.с.13, 14, 18). [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка на якій розташований житловий будинок на підставі рішення №29 виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 16.01.1997 року (15-17). [PERSON] є дружиною [PERSON] 21.02.1996 року помер [PERSON], який був її дідом (а.с.6). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON], оскільки на момент його смерті проживала з ним. 31.12.1998 року померла [PERSON] (а.с.5). Після її смерті залишились діти [PERSON], [PERSON] відповідача по справі, які прийняли спадщину фактично, оскільки проживали разом з [PERSON] та [PERSON] Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УССР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він \~фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З акту депутата Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 28.09.2015 року вбачається, що на момент смерті [PERSON], [PERSON] та на теперішній час проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON], померлого 21.02.1996 року до Дергачівської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, спадкова справа не заводилась. Після смерті [PERSON], померлої 31.12.1998 року до Дергачівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] Більше заяв про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, спадкова справа не заводилась. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачами в повному обсязі, зокрема відповідачем [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved