Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

15.07.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому прохає солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON], ПП фірми «Транс-Рава ЛТД» заборгованість за кредитним договором у сумі 1772394,02 грн. та у дольовому порядку понесені судові витрати в розмірі 3654 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що 29.03.2007 р. між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір з встановленням процедури надання кредитів в рамках траншевої кредитної лінії в межах загальної суми 1000000 грн. на строк по 25.08.2015 року зі сплатою відсотків в розмірі 18% річних. У звязку із невиконанням [PERSON] умов договору станом на 13.05.2014 року виникла заборгованість перед позивачем у сумі 1772304,02 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачами [PERSON], ПП фірма «Транс-Рава ЛТД» 29.03.2007 року було укладено договори поруки, за якими останні поручились солідарно відповідати перед банком за своєчасне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, особи, що беруть у ній участь в судове засідання не зявились. Представники позивача та Приватного підприємства фірми «Транс-Рава ЛТД», звернулись із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі позов не визнали, про що надали відповідні письмові заперечення (а.с.72-74, 124, 172-173). Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. 29.03.2007 р. між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №12.2/13-КМК-07, за яким встановлюється процедура та умови надання банком в майбутньому кредитів в рамках траншевої кредитної лінії у національній валюті України або в іноземних валютах в межах загальної суми 1000000 грн. за офіційним курсом НБУ на дату укладення кожної додаткової угоди, що є невідємними частинами договору. Термін користування та проценті ставки за кожним траншом визначаються додатковою угодою. Згідно з п.4.4 вказаного договору боржник зобовязалась повністю повернути заборгованість за кредитами та процентами не пізніше 25.03.2014 року. Відповідно до додаткової угоди №12.2/13-КМК-07 ДУ2 від 29.03.2007 року банком було надано позичальнику кредит в сумі 600000 грн. (транш надано на споживчі цілі) за процентною ставкою 18% річних. Термін погашення кредиту та сплати процентів визначається графіком, згідно з яким останньою датою повернення коштів є 26.03.2012 року. Виходячи із змісту додаткової угоди №12.2/13-КМК-07 ДУ3 від 04.04.2007 року [PERSON] було надано кредит в сумі 250000 грн. (транш на споживчі цілі) за процентною ставкою 18%. Термін погашення кредиту та сплати процентів обумовлений сторонами графіком платежів, згідно з яким кінцевою датою повернення коштів є 27.04.2009 року. Згідно з додатковою угодою № 12.2/13-КМК-07 ДУ4 від 08.02.2008 р. банком надано [PERSON] кредит у сумі 230000 грн. на споживчі цілі за процентною ставкою 18% річних на строк по 25.03.2014 року. На підставі додаткової угоди № 12.2/13-КМК-07 ДУ5 від 15.08.2008 р. [PERSON] надано кредит в сумі 183700 грн. з процентною ставкою за користування траншом 25% річних на строк по 25.03.2014 року. За додатковою угодою № 8 від 31.08.2010 р., укладеною між позивачем та [PERSON], останній було надано кредит у сумі 790000 грн. зі сплатою 20% річних на строк до 25.08.2015 року. Терміни погашення кредитів та сплати процентів були визначені відповідними графіками, що є частинами укладених угод. Додатковою угодою від 15.08.2008 року були внесені зміни до кредитного договору від 29.03.2007 року та сторонами обумовлено, що основним забезпеченням повернення заборгованості за кредитами, сплати процентів і пені є застава за договорами іпотеки, застави і поруки. За договором поруки № 12.2/13-ЗМК-07П1 від 29.03.2007 р. в якості поручителя боржника [PERSON] за виконання нею свого обовязку перед кредитором ВАТ «Кредитпромбанк» поручився відповідач [PERSON] (а.с.28-29). Додатковою угодою до договору поруки від 31.08.2010 року були внесені зміни щодо розміру основного зобовязання в сумі 1104000 грн. та терміну повернення кредитних коштів до 25.08.2015 року (а.с.30). За договором поруки № 12.2/13-ЗМК-07П2 від 29.03.2007 року відповідач ПП фірма «Транс-Рава ЛТД» взяло на себе зобовязання солідарно відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання обовязків за кредитним договором [PERSON] (а.с.31-32). Додатковою угодою до договору поруки від 31.08.2007 року були внесені аналогічні вище вказаним зміни (а.с.33). Як убачається з матеріалів справи (а.с.50-55), 26.06.2013 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. Права вимоги переходять від продавця до покупця (відступлення) та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги. Сторони погодили, що датою відступлення є дата підписання ними акту приймання-передачі прав вимоги (п.1.1 договору). За нормами ст.ст.512,514 ЦК України однією з умов заміни кредитора у зобовязанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом або договором. Виходячи із змісту витягу з додатку № 1 до зазначеного вище договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» продав (відступив) позивачу у справі, а ПАТ «Дельта Банк» придбало (прийняло) права вимоги за кредитним договором укладеним позичальником [PERSON], загальний розмір грошового зобовязання обумовлений сторонами в сумі 1104000,00 грн. Згідно з приєднаними до справи довідками станом на 13.05.2014 року (а.с.34-36) заборгованість [PERSON] за договором № 12.2/13-КМК-07 ДУ5 становить 225418,32 грн., заборгованість за договором № 12.2/13-КМК-07 ДУ4 234340,49 грн., заборгованість за договором № 12.2/13-КМК-07 ДУ8 1312545,21 грн. Розмір загальної заборгованості обрахований позивачем на рівні 1772304,02 грн. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.09.2012 року повністю задоволені вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №12.2/13-КМК-07 від 29.03.2007 року в сумі 1578753,92 грн. було звернуто стягнення на предмети застави, які належать [PERSON], а саме екскаватори марки АТЕК-881, ЕО-4321А, та будинок з господарськими будівлями по вул.Короленка, 42 у м.Комсомольську. За повідомленнями Відділу державної виконавчої служби Комсомольського МУЮ (а.с.141,142) в ході примусового виконання зазначеного рішення суду було звернуто стягнення на заставлене майно: будинок №42 по вул.Короленка у м.Комсомольську шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за 261416,45 грн., екскаватора АТЕК-881 шляхом реалізації за 23472,60 грн., екскаватора марки ЕО-4321А за 10692,60 грн. Постановою державного виконавця від 29.11.2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.8 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд звертає увагу на наступне. Виходячи із змісту ст.1050 та 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. В разі порушення боржником взятого на себе зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, позикодацець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України. За статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до положення ст.ст. 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Згідно із розясненнями, що містяться у Постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року (пункт 9) право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для предявлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для предявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Аналізуючи викладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення заборгованості обґрунтованими, а посилання представника відповідача на наявність судового рішення про звернення стягнення на предмети застави, як на підставу для відмови у задоволенні позову, такими, що не заслуговують на увагу та ґрунтуються на хибному тлумаченні останнім норм матеріального права. Також, суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON] на факт порушення позивачем шестимісячного строку, визначеного ч.4 ст.559 ЦК України. Згідно із додатковими угодами до договорів поруки, поручителі [PERSON] та ПП фірма «Транс-Рава ЛТД» дали свою згоду на зміну розміру основного зобовязання до суми 1104000 грн. та терміну повернення кредитних коштів до 25.08.2015 року. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. За статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. Беручи до уваги, що позивач звернувся до суду в межах дії строку договору, суд не вбачає підстав для застосування положень згаданої норми. Разом із тим, вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню на користь ПАТ «Дельта Банк», суд враховує, що за попереднім рішенням суду в рахунок погашення заборгованості в сумі 1578753,92 грн. було звернуто стягнення на заставлене майно, яке реалізовано на прилюдних торгах за сумами у 261416,45 грн., 23472,60 грн. та 10692,60 грн. Виходячи з наданих позивачем уточнень та розрахунків заборгованості (а.с.150-170), з урахуванням зменшення заборгованості за рахунок коштів від реалізації заставленого майна загальна сума боргу склала 1510437,57 грн., в тому числі за договором № 12.2/13-КМК-07 ДУ5 92362,75 грн., за договором № 12.2/13-КМК-07 ДУ4 105529,61 грн., заборгованість за договором № 12.2/13-КМК-07 ДУ8 1312545,21 грн. За таких обставин, беручи до уваги що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, кредитний договір та договори поруки не суперечать діючому законодавству, враховуючи обсяги відповідальності солідарних боржників у справі, та факт зменшення суми заборгованості на загальну суму реалізованого майна за попереднім судовим рішенням, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1476722 грн. 37 коп. у солідарному порядку. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial