Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

16 грудня 2015року [PERSON] звернувся в Новоодеський районний суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про повернення грошей, набутих без достатньої правової підстави. В своєму позові [PERSON] посилався на те, що 05 вересня між ним та первісними відповідачами було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу належних їм земельних ділянок. На виконання вказаної домовленості [PERSON] передав [PERSON] та [PERSON] по сто тисяч доларів США на підтвердження чого останні надали йому розписки. Оскільки в подальшому з вини [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу укладено так і не було то грошові кошти які вони отримали від [PERSON] набуто без достатньої правової підстави і підлягають поверненню. 12 квітня 2016 року [PERSON] та [PERSON] подали зустрічний позов до [PERSON] про визнання розписок про отримання коштів не дійсними. В зустрічному позові [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що 05 вересня 2008року у звязку з тим, що вони потребували грошових коштів на лікування їх сина, якому була необхідна операція на серці, вони зустрілися з [PERSON] для того щоб взяти у борг 200000грн. [PERSON] погодився надати ці кошти і запропонував написати розписки,які він сам продиктує. Під час написання розписок позичальники задавали питання, чому він наполягає на написання в кожній розписці суми 500000 (пятсот тисяч) грн., а не по100000 (сто тисяч) грн., як домовились, на що [PERSON] відповів, що він так перестраховується і боятися нічого. Знаходячись в тяжкому психологічному стані під дією тяжких обставин ( життя сина залежало наявності коштів на операцію) вони писали усе, що диктував [PERSON]. Після написання розписок [PERSON] надав позичальникам 30000 грн., пояснивши, що решту він привезе пізніше. Для того щоб повернути кошти [PERSON] позичальники надали йому довіреності для отримання ним орендної плати за їх земельні ділянки . В подальшому на протязі шести місяців [PERSON] надав [PERSON]Я та [PERSON] ще 30000грн., за декілька раз по 3000 - 5000 грн. [PERSON]Я та [PERSON] вказують, що свідком їх домовленості з [PERSON] і отримання 30000 грн. був [PERSON], який і познайомив їх з [PERSON] Так як [PERSON] до теперішнього часу отримував орендну плату, то вони вважали, що борг у сумі 60 000грн. вони йому повернули і про написані розписки навіть не згадували, але останній звернувся до суду з позовом до них про повернення грошей, набутих без достатньої правової підстави, посилаючись на розписки отримані обманним шляхом і написані ними під дією тяжких обставин. [PERSON]Я та [PERSON] вказують, що не правдивість доводів [PERSON] підтверджує також сам факт дії Закону України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)» від 18 січня 2001року, який унеможливлює купівлю-продаж належних їм земельних ділянок як на час написання розписок та і в теперішній час і унеможливлює передачу прав на відчуження на майбутнє. Посилаючись на вищевикладене [PERSON]Я та [PERSON] просили суд визнати розписки надані ними 05.09.2008року про отримання кожним з них від [PERSON] по 500000грн. не дійсними. Представник первісного позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив позов [PERSON] задовольнити. Відповідачі та їх представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали в повному обсязі та просили задовольнити зустрічний позов. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх письмовими доказами, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. 05 вересня 2008 року [PERSON]Я та [PERSON] надали [PERSON] розписки, за змістом яких вони отримали від [PERSON] по 500000 грн. кожен, в рахунок оплати за належні їм земельні ділянки і в подальшому зобовязувались оформити документи на право власності на земельну ділянку. Відповідачі за первісним позовом заперечують факт отримання від [PERSON] грошових коштів у сумі вказаній в розписках, на час написання вказаних розписок їм були дуже потрібні гроші на лікування сина, якому була потрібна операція, а тому вони писали все що їм диктував [PERSON] який пояснював завищені суми коштів тим що під таким чином підстраховує себе від обману позичальниками. Те, що [PERSON]Я та [PERSON] на час написання розписок могли бути під впливом тяжких обставин підтверджується випискою №2524/660М ДУ «Науково-Практичний Медичний Центр Дитячої Кардіології та Кардіохірургії» згідно якої 08.11.2011 року [PERSON], який є сином первісних відповідачів дійсно було проведено оперативне лікування (пластика мітрального клапану). Про те, що [PERSON]Я та [PERSON] позичили у [PERSON] гроші свідчить зокрема те, що в день написання розписок вони видали позичальнику довіреності з правом вчиняти від їх імені правочини щодо користування належними їм земельними ділянками та отримувати кошти. Вказані довіреності вони видали [PERSON] з метою надати йому можливість отримувати орендну плату в рахунок погашення заборгованості за договором позики. В період часу 05.09.2008року по 2014 рік [PERSON] отримував орендну плату за земельні ділянки площею 10,98га та 10,42га, які належать на праві власності [PERSON] та [PERSON] і знаходяться в оренді у ПП [PERSON] та ФГ «Юліана», що підтверджується накладними про отримання сільгосппродукції та коштів в рахунок орендної плати, крім того цей факт представником [PERSON] визнано. З наведеного видно, що розписки надані 05 вересня 2008року первісними відповідачами [PERSON] не відповідають фактичному характеру відносин між сторонами і насправді між сторонами укладено договір позики. Крім того про нікчемність наданих [PERSON] первісними відповідачами розписок свідчить той факт, що можливості відчуження земельних ділянок як на час написання розписок так і в подальшому не було через дію Закону України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)» від 18 січня 2001року згідно ст.1 якого встановлено, що до врегулювання порядку реалізації прав громадян і юридичних осіб на земельну частку (пай) Земельним кодексом України власники земельних часток (паїв) тимчасово не можуть укладати угоди щодо купівлі-продажу, дарування земельної частки (паю) або іншим способом відчужувати зазначені частки (паї), крім передачі їх у спадщину та при викупі земельних ділянок для державних і громадських потреб. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Оскільки зміст правочину який є нібито метою наданих первісними відповідачами [PERSON] розписок не відповідає Закону України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)», а справжньою природою відносин сторін є позика, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про повернення грошей, набутих без достатньої правової підстави слід відмовити, а розписки [PERSON] та [PERSON] надані 05.09.2008року [PERSON] слід визнати не дійсними.

Outcome: approved