Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

17.01.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 47854,84 грн. з урахуванням інфляційних витрат та трьох процентів річних за весь період прострочення виконання грошового зобовязання судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в грудні 2016 року до нього звернулась [PERSON], яка попросила позичити їй 40\~000 гривень, на що він погодився. Повернути борг відповідач обіцяла в серпні 2017 року, проте, в порушення умов договору, борг повернуто не було. [PERSON] вказує на те, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу позики і він передав у власність відповідачці обумовлений розмір грошових коштів, а остання отримала їх та зобовязалася повернути у чітко визначений строк, що підтверджується складеною нею розпискою, однак [PERSON], взяті на себе зобовязання не виконала, борг не повернула, чим порушила його права. Посилаючись на викладене позивач просив крім суми боргу стягнути витрати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, відшкодувати йому судові витрати, та витрати повязані з отримання правової допомоги, тобто задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою суду від 24.01.2019 року провадження у справі було відкрито, справа призначена до судового розгляду\~в порядку спрощеного позовного провадження на 18.02.2019 року.\~ В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, зазначили, що відповідач, усіляко уникає сплати боргу, мотивуючи тим, що коштів немає та у встановлений строк суму позики не повернула, тому позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в частині реально отриманих коштів. Зазначила, що сплачує кредит у розмірі 28 тисяч гривень, отримує пенсію і зможе повертати кошти позивачу десь по 2000 грн. з початку 2020 року. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Судом встановлено, що в грудні 2016 року між сторонами було укладено договір позики за умовами якого [PERSON], як позикодавець, передав у власність [PERSON], як позичальника 40\~000 гривень, які остання зобовязалась повернути в серпні 2017 року. Факт отримання грошових коштів [PERSON] від позивача підтверджується оригіналом розписки позичальника та відповідачем наданою безпосередньо в судовому засіданні (а.с 20). Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених нормами\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та\~\~вимог цього\~Кодексу\~\~інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~\~та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту\~\~або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1049 ЦК України\~\~передбачено, що позичальник\~\~зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти\~\~у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані\~\~йому\~\~позикодавцем)\~\~у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. За приписами\~ст. 545 ЦК України, кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, на вимогу боржника повинен видати йому розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі. У разі якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документу кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. З урахуванням викладеного, відповідач має повернути позикодавцю суму боргу з урахуванням суми боргу в розмірі 40\~000 грн. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно висновку, викладеного в постанові [PERSON] Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Тобто розмір процентів необхідно розраховувати від дня коли сплив визначениї договором строк виконання зобов'язань і після того нараховувати три відсотки річних. Загальний розмір 3% річних за прострочення виконання зобов'язання по даному договору позики за період з 01.09.2017 року по 17.01.2019 року становить 503 дні і складає 1653.70 грн. З приводу вимог позивача щодо стягнення з боржника інфляційних витрат суд враховує наступне. Згідно статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення»\~індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, і норми ч. 2 \~ст. 625 ЦК України\~щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. З урахуванням рівня інфляції за період з вересня 2017 року (включно) по грудень 2018 року та наданим позивачем розрахунком суд погоджується, оскільки останній здійснений з урахуванням визначених законодавством вимог і розмір цієї складової боргу становить 6201 грн.14 коп. та підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 2\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на заперечення вимог позивача суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За приписами ч. 1, п.1 ч.3\~ст.133\~\~ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір 768,40 грн., який з урахуванням задоволених вимог позивача підлягає задоволенню. Витрати на правничу допомогу позивачем також належним чином підтверджено, а саме: угодою про надання правничої допомоги адвокатом [PERSON] від 17.01.2019 року та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг та їх оплати позивачем [PERSON] (квитанція від 17.01.2019 року на 2000 грн.) З урахуванням викладено та

Outcome: approved