Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

15.10.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулись [PERSON] та [PERSON] із позовною заявою до Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтували тим, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,2 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., який складається відповідно до технічного паспорту із житлового будинку А, літньої кухні-сараю Б, сараю В, погрібу, Г, колодязю № 1, водопроводу № 2. Вказаний будинок належав йому на підставі запису в погосподарській книзі Маяківської сільської ради. [INFO] [PERSON] помер, залишивши за життя заповіт від 05 квітня 1999 року, за яким заповів все своє майно заповів позивачам. Проте, звернувшись до нотаріуса, у видачі свідоцтва на спадщину на вищевказаний будинок постановою нотаріуса від 30 липня 2020 року було відмовлено, оскільки право власності на будинок померлий за життя не зареєстрував в БТІ. Тому, просили визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами [ADDRESS] , загальною площею 53,2 кв.м., житловою площе. 25,8 кв.м. В судове засідання позивачі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій на заявлених позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, представник відповідача Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, у судове засіданні не з`явився, однак направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представник, в якій також не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року витребувано з Другої слов`янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити наявність заповіту. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 30 вересня 2011 року Виконавчим комітетом Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, [PERSON] помер [INFO] у с. Маяки Слов`янського району Донецької області, про що реєстраційним органом зроблено відповідний актовий запис № 38. За життя [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими та побутовими будовами і спорудами, розташований в [ADDRESS] . Вказаний житловий належав померлому на підставі запису в по господарській книзі № 7, що підтверджується листом Маяківської сільської ради Слов`янського району № 01-30/478 від 28 вересня 2020 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків а домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах. З метою оформлення своїх спадкових прав на вищевказане нерухоме майно, позивачі звернулись до державного нотаріуса Другої слов`янської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Проте, державний нотаріус своєю постановою від 30 липня 2020 року відмовив [PERSON] та [PERSON] у видачі, свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки вчинення такої дії суперечить законодавства України та у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок на ім`я померлого. Згідно з Довідкою № 2715-2/0.84/01, виданою 27 жовтня 2020 року КП «Бюро технічної інвентаризації», право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , - не зареєстроване. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.18 Глави 10 наведеного Порядку встановлено, що в разі якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно частин першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. З матеріалів Спадкової справи, розпочатої 30 січня 2003 року до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що померлим за життя складено заповіт, який він залишив на ім`я позивачів. Спадкоємцем, передбаченим ст. 535 ЦК Української РСР, [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] дружина, непрацездатна за віком. У своїй заяві [PERSON] від отримання обов`язкової частки у спадщині відмовилась. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України\~власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved