Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

15.05.2018 року позивач [PERSON]\~звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], 3-я особа: Виконавчий комітет Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання зняття з місця реєстрації. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є її сином, який зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня вул. Артема), буд. 97. Позивач [PERSON] (колишнє прізвища [PERSON]) в особі позивача є власником частини будинку на підставі Договору дарування від 03.10.1997 року, укладеного з [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. За цей період часу було проведено зміну прізвища її та її сина, що підтверджується наступними документами: Свідоцтвом про укладення шлюбу від 29 грудня 1989 року, серії ІІ-ЖС № 421062, актовий запис № 595 між [PERSON] та [PERSON]; Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10 січня 2001 року, серії І-ЖС № 108092 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицького районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 06 (згідно даного свідоцтва, позивачем було змінено прізвище з «Дядя» на «Черненко»); Свідоцтвом про народження сина [PERSON], [INFO] від 11 жовтня 2017 року виданого Олександрівським районним у місці Запоріжжі відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серії І-ЖС № 343840, актовий запис № 681; Свідоцтвом про зміну імені від 13 грудня 2017 року виданого Олександрівським районним ум. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серії І-ЖС № 008671, актовий запис № 33, згідно до якого змінено прізвище «Дядя» на «Черненко». З 2005 року, її син - [PERSON], користуючись окремими благами не здійснював сплату комунальних послуг, не слідкував за належним станом будинку, не приймав участі у обладненні будинку та не займався системами комунальної інфраструктури, зруйноване холодне і гаряче водопостачання, водовідведення, електро та теплопостачання. Фактично понад рік відповідач не проживає за місцем реєстрації. Згоди щодо врегулювання виниклого питання мирним шляхом вони не досягли, оскільки у розмові вбачається байдужість. Саме з цих підстав позивач [PERSON] вимушена звернутися до суду із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов'язання зняття з місця реєстрації. Також за останній рік, її син уникає зустрічей з нею та скидає телефонні дзвінки. Одже, відповідно до загальних положень про право власності, а саме глава 23 Цивільного кодексу України, вбачає, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім'ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Позовні вимоги щодо зняття з реєстрації покладаються на Виконавчий комітет Запорізької міської ради. Згідно вимог Закону України № 888-19 від 10.12.2015 року-було внесено зміни щодо органу, який здійснює реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання особи. На підставі вищевикладеного просить суд залучити у якості третьої особи Виконавчий комітет Запорізької міської ради, адреса: 69105, пр. Соборний, 206, м. Запоріжжя. Визнати [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая (колишня вул. Артема), будинок 97. Зобов'язати Виконавчий комітет Запорізької міської ради зняти з місця реєстрації за адресою: м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая (колишня вул. Артема), буд. 97 громадянина [PERSON]. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 13.08.2018 року на 14 год. 00 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 24.01.2019 року на 09 год. 30 хв. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ч.11\~ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник 3-ї особи Виконавчого комітету Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки до суду не сповістив. Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 383 ЦК України зазначає, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В ході розгляду справи встановлено, що позивач [PERSON] (колишнє прізвище «Дядя») є власником 1/20 частини будинку № 97 по вул. Святого Миколая (колишня вул. Артема) в м. Запоріжжя на підставі Договору дарування від 03.10.1997 року, укладеного з [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON]. Також у квартирі зареєстрований, але не мешкає більше року її син [PERSON], [INFO]. З 2005 року, її син - [PERSON], користуючись окремими благами не здійснював сплату комунальних послуг, не слідкував за належним станом будинку, не приймав участі у обладнанні будинку та не займався системами комунальної інфраструктури, зруйноване холодне і гаряче водопостачання, водовідведення, електро та теплопостачання, тим самим створюючи позивачу [PERSON] додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Вирішити питання про зняття з реєстрації [PERSON] в добровільному порядку позивач не має змоги, оскільки вони не спілкуються та на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає. Як встановлено судом, відповідач у добровільному порядку не знявся з реєстрації місця проживання, що визначено\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», квартирою не користується без поважних причин протягом тривалого часу, не бере участі в її утриманні, чим порушується право власності позивача, а тому позов [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 97 по вул.. Святого Миколая в м. Запоріжжя є доведений, підтверджений матеріалами справи, а тому підлягає задоволенню. Разом з цим позовні вимоги, щодо примусового зняття з реєстраційного обліку відповідача за вказаною адресою задоволенню не підлягають, оскільки згідно з частиною 1\~статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), таким чином зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: partial