Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

15 квітня 2015 року представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (далі по тексту - ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] 20.04.2011 року укладено договір за № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10\~000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач станом 28.02.2015 року має заборгованість в розмірі \~21\~090,44 гривень, яку не погашає та продовжує ухилятися від виконання зобовязання за договором, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». В судове засіданні представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не зявився. Натомість через канцелярію суду подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден повністю, просив його задовольнити та розгляд справи здійснити за його відсутності та без фіксації технічними засобами. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого відповідачем отримано кредит у розмірі 10\~000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір (а.с. 7). Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме : надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20.04.2011 року (а.с. 4-6). Згідно п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованості не погашає. У звязку з цим у відповідача станом на 28.02.2015 року виникла заборгованість в розмірі 21\~090,44 грн., яка включає : 9995,22 грн. заборгованість за кредитом, 8564,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1050,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 980,50 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-6). Згідно з ст.ст. 610, 611, 625 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань. Ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України відповідач зобовязаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проаналізувавши ці обставини в сукупності, суд дійшов до висновку, що з [PERSON] належить примусово стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг за договором № б/н від 20.04.2011 року у розмірі 21 090 гривень 44 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідачку, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.

Outcome: approved