Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

15 листопада 2013 року до Малиновського районного суду міста Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про вселення до квартири, усунення перешкод у користуванні власністю, в якій просив вселити його у квартиру [ADDRESS]; зобов'язати відповідачку не створювати йому перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], а також зобов'язати відповідачку не створювати перешкод в проведенні технічної інвентаризації квартири [ADDRESS]. 01.04.2014 року до суду з позовом звернулися [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. 09.07.2014 року [PERSON] подав до суд заяву про залишення його позову без розгляду, в якій також зазначив, що позов [PERSON], [PERSON] в частині користування [PERSON] житловою кімнатою площею - 11,36 кв.м, та користування [PERSON] житловою кімнатою - 11,03 кв.м з балконом - визнає та просить задовольнити. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 17.07.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про вселення до квартири, усунення перешкод у користуванні власністю залишено без розгляду. Свою позовну заяву [PERSON], [PERSON] пред'явлену до [PERSON], [PERSON] про визначення порядку користування квартирою обґрунтовують тим, що [PERSON] та [PERSON] є їх батьками. У 1994 року батько позивачів вступив до ЖБК «Малиновський-16» та їм на склад сім'ї з 4 чоловік була виділена квартира [ADDRESS], фактично будівництво якої було сплачено їх дідом - батьком матері - [PERSON] У 1997 році, ще до моменту здачі будинку в експлуатацію, шлюб між батьками був розірваний. [PERSON] перестав проживати разом з ними, ніякої участі в подальших роботах по завершенню будівництва і оздоблюванню квартири не приймав, грошів на це не витрачав, усі роботи довелося робити матері. Весною 1998 року після завершення ремонтних робіт позивачі разом з матір'ю та її новим чоловіком - [PERSON] (який проживав з ними до 2008 року), вселились у квартиру [ADDRESS] та почали проживати в ній, купляючи необхідні речі побуту, меблі та техніку. Відповідач - [PERSON] ніколи у вказаній квартирі не жив, коштів на її ремонт та облаштування не витрачав, його майна в квартирі не має. Враховуючи те, що спірна квартира є спільною частковою власністю, виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири кожному співвласнику є неможливим, також під час спільного мешкання з відповідачкою [PERSON] в одній квартирі, між ними склався порядок користування приміщеннями квартири за якими в користуванні позивача - [PERSON] знаходиться житлова кімната площею 11,36 кв.м, в якій він зробив за свої кошти ремонт та де проживає з фактичною дружиною, в користуванні позивача - [PERSON] знаходиться житлова кімната площею 11,03 кв.м з балконом, яку позивач облаштував та де проживає з фактичною дружиною, мати позивачів - відповідачка [PERSON] постійно користується кімнатами площею 9,0 кв.м та 16,2 кв.м. У зв'язку з вищевикладеним просять суд постановити рішення яким визначити порядок користування квартирою, виділивши в користування [PERSON] житлову кімнату площею - 11,36 кв.м, та користування [PERSON] житлову кімнату - 11,03 кв.м з балконом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а також просять розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій вказав, що позов визнає та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій вказала, що позов [PERSON] та [PERSON] визнає та просить розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2013 року, справа №2/1519/7784/11, номер провадження №2/521/329/13, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої власності на квартиру задоволені частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на квартиру задоволені частково. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 79,9 кв.м, житловою площею 48,8 кв.м. Рішення набрало законної сили. Як вбачається з довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №39 від 29.12.2010 року виданої керівником ЖБК «Малиновський-16», в квартирі [ADDRESS], яка складається з 4 кімнат житловою площею 48,8 кв.м, загальною площею 79,9 кв.м та знаходиться на 4 поверсі 10-поверхового будинку проживають та зареєстровані: [PERSON], [INFO] - основний, [PERSON], [INFO] - колишня дружина, [PERSON], [INFO] - син та [PERSON], [INFO] - син. З плану квартири будинку [ADDRESS] вбачається, що в користуванні [PERSON] знаходиться приміщення №3 ? 16,1 кв.м, в користуванні [PERSON] знаходиться приміщення №4 ? 9,0 кв.м,в користуванні [PERSON] знаходиться приміщення №6 ? 11,7 кв.м, в користуванні [PERSON] знаходиться приміщення №7 ? 11,8 кв.м, приміщення загального користування №1 ? 12,0 кв.м, №2 ? 10,3 кв.м, №5 ? 4,5 кв.м. Сторони поданими до суду заявами про визнання позову підтвердили порядок користування квартирою [ADDRESS], що склався між позивачами та відповідачкою [PERSON] Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). До членів сім'ї власника належать дружина, діти, батьки власника. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р., «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи, що реальному розподілу квартира не підлягає, а також що існуючий порядок користування спірною квартирою фактично підтверджено відповідачами, шляхом домовленості між ними порядку користування приміщеннями квартири, тобто відокремлення її від площі загального користування, суд вважає за необхідне, існуючий порядок зберегти та визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши [PERSON] у користування житлову кімнату площею 11,36 кв.м, в користування [PERSON] виділити в житлову кімнату площею 11,03 кв.м з балконом, нежитлові приміщення квартири залишити у загальному користуванні сторін. Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Запропонований позивачами порядок користування квартирою відображає фактичний порядок користування, що склався впродовж тривалого часу та не порушує інтереси сторін. Тому суд вважає, що такий порядок користування житловими кімнатами, кухнею та іншими приміщеннями квартири може бути закріплений судовим рішенням. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved