Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

17.04.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 28 серпня 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 68, між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Вказав, що від даного шлюбу у них з відповідачкою спільних дітей немає. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, а саме проживши сімейним життям не тривалий час вони зрозуміли, що є різні за характерами люди. На ґрунті цього у них постійно виникали непорозуміння та сварки. В звязку із цим починаючи з лютого 2000 року вони спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведеться. На даний момент поновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не має наміру, а тому призначення строку для примирення вважає недоцільним. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстровано 28 серпня 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 68. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить справу розглянути у підготовчому судовому засіданні без його з позивачем участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без її участі, не заперечує проти розгляду даної справи в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 28 серпня 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом № 68, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 113806. Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сімю. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім'я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, суд вважає за необхідне повернути [PERSON] з державного бюджету 352,40 грн. сплаченого судового збору при поданні позову до суду. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved