Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

16 березня 2020 року [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 19 липня 1997 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за час спільного проживання у зв`язку з різними поглядами на питання сімейного життя, ведення спільного господарства між ними часто виникали непорозуміння та сварки, що призвели до неприязних стосунків та продовження шлюбних відносин стало неможливим. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Налагоджувати стосунки з відповідачем не бажає, на примирення не згодна. Ухвалою суду від 23 березня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно пункту 1 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Від відповідача відзиву не надійшло, а позивачем не надано суду згоди на проведення заочного розгляду справи, тому суд розглядає справу без винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 липня 1997 року Уздицьким сільвиконкомом Глухівського району Сумської області, актовий запис № 5 (а.с.4). З позовної заяви вбачається, що у сторін часто виникали скандали та сварки у зв`язку із неспівпаданням поглядів на питання сімейного життя, ведення спільного господарства, витрат коштів сімейного бюджету та вихованням дитини. Шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя Позивача та Відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між Позивачем та Відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) України, в зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір, сплачений Позивачем у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved