Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

15 травня 2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті фізичної особи. Вимоги мотивовані тим, що 12 березня 2018 року померла її мати [PERSON] в м. Ясинувата Донецької області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України (ДНР), де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому отримати документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті та видати свідоцтво про смерть на території України у відповідності до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» неможливо. Встановлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для оформлення спадкових прав та отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Встановити вищевказаний факт в інший спосіб неможливо. Посилаючись на викладені вище обставини, заявник просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] РФ, яка померла 12 березня 2018 року на тимчасово окупованій території України в м. Ясинувата Донецької області. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі (а. с.18 ). Представник заінтересованої особи Білопільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не зявився. В.о. начальника відділу [PERSON] надіслала письмову заяву про проведення розгляду справи без присутності представника відділу (а. с. 17). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Судом встановлено, що матірю заявника [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON], яка народилась 23 березня 1954 року в с. Веселе Глушковського району Курської області, є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЭГ № 149069 (а. с. 5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 269559 після реєстрації шлюбу заявнику було присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР № 092543, запис якого здійснено російською мовою, [PERSON], яка народилась 13 грудня 1934 року в с. Веселе Глушковського району Курської області РФ померла 12 березня 2018 року в м. Ясинувата Донецької Народної Республіки (а. с. 6). З лікарського свідоцтва про смерть № 28, виданого 13 березня 2018 року Ясинуватською ЦРЛ вбачається, що [PERSON], яка народилась 13 грудня 1934 року, дійсно померла в лікарні 12 березня 2018 року (а. с. 7). [PERSON] була похована на Старому кладовищі, яке розташоване в по вул. Степана Разіна в м. Ясинувата Донецької Народної Республіки, про що свідчить свідоцтво про захоронення серії АААА 008818 (а. с. 9). Із довідки від 23 листопада 2016 року № 161 вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], яка зареєстрована в [INFO], м/р Центральний, 15/34 Донецької області, фактичне місце проживання: [INFO] взято на облік як внутрішньо переміщену особу (а. с. 11). Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для оформлення спадкових прав та отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Зокрема, згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року №254-VІІІ визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р., від 05 листопада 2014 року, №1079-р. та від 02 грудня 2015 року, №1275-р., місто Ясинувата Донецької області відноситься до території, де здійснюється антитерористична операція. Тому довідка про причину смерті від 13 березня 2018 року № 28, виданої Ясинуватою Центральною районною лікарнею Донецької Народної Республіки та свідоцтво про смерть серії ДНР № 092543 від 13 березня 2018 року, яке видане Ясинуватським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, які видані на тимчасово окупованій території, не мають юридичної сили на території України, оскільки видані неповноважними органами. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Отримані заявником довідка про причини смерті та свідоцтво про смерть матері не можуть бути використані для реєстрації смерті [PERSON] на території України та не визнається державними органами України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, та надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть, яка видається відповідним державним органом України, та в подальшому звернутися до відповідних органів для оформлення своїх спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved