Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

15 січня 2013 року комунальне підприємство «Макіївтепломережа» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг з централізованого теплопостачання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем у порушення зобов'язань тривалий час не здійснюється оплата комунальних платежів. В судовому засіданні представник КП «Макіївтепломережа», Дрозд Т.А., яка діє на підставі довіреності підприємства, підтримала уточнені та доповнені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалась на факти і обставини, викладені у заяві, та зазначила, що [PERSON], якому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.1996 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], користується послугами з постачання теплової енергії, яка надається йому централізовано, відповідно до встановленого порядку комунальним підприємством як суб'єктом господарювання. У порушення вимог чинного законодавства [PERSON] не здійснено заходів щодо укладення з теплопостачальною організацією індивідуального договору про надання комунальних послуг. Відповідач, незважаючи на фактичні договірні відносини між ним та КП «Макіївтепломережа», оплату послуг за спожиту теплову енергію в порушення положень частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не здійснює, внаслідок чого за період з 01 липня 2008 року по 01 травня 2013 року по квартирі утворилась заборгованість у розмірі 10079,23 грн. Вказаний житловий будинок було прийнято в експлуатацію з системою централізованого теплопостачання, однак відповідач самовільно, без дотримання передбаченого законом порядку, здійснив відключення належного йому житлового приміщення, що знаходиться у багатоквартирному будинку, від мережі внутрішньо будинкового опалення, не повідомивши про це КП «Макіївтепломережа». Посилаючись на наведені обставини та їх правове обґрунтування, представник позивача вважає, що відсутні законні підстави для звільнення [PERSON] від оплати послуг з теплопостачання, тому просить суд стягнути з відповідача наявну заборгованість у розмірі 10079,23 грн., судові витрати в сумі 229,40 грн. покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі, пославшись на їх безпідставність, та в обґрунтування своєї позиції стверджував, що комунальне підприємство неправомірно нарахувало йому заборгованість з централізованого теплопостачання. Спірну квартиру він отримав у спадок після смерті батька - [PERSON], але скільки він себе пам'ятає, послуги з теплопостачання в дану квартиру ніколи не надавалися. З цього приводу він особисто звертався до управління міського житлово-комунального господарства із заявою в якій просив відключити квартиру від системи центрального опалення. У 2006 році, за згодою начальника УМЖКХ, в квартирі були обрізані всі радіатори опалення із збереженням стояків централізованого опалення. Вважає, що він не є споживачем теплової енергії, тому не зобов'язаний здійснювати її оплату. Посилаючись на викладені обставини, проси повністю відмовити у задоволенні позовних вимог КП «Макіївтепломережа». Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. Комунальне підприємство «Макіївтепломережа» є юридичною особою, з 08 червня 2001 року зареєстроване в Єдиному державному реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ). Згідно до статуту КП «Макіївтепломеража» є самостійним суб'єктом господарювання. Метою діяльності підприємства є виробництво, транспортування і постачання теплової енергії, пари та гарячої води споживачам (підприємствам, організаціям та населенню міста) на підставі укладених договорів; задоволення потреб ринку у наданні послуг належної якості (робіт, продукції) власного виробництва; забезпечення економічних та соціальних інтересів трудового колективу підприємства за рахунок отриманого прибутку. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 1996 року № 5808, виданого державним нотаріусом Третьої Макіївської нотаріальної контори, квартира [ADDRESS] в Кіровському районі міста Макіївки належить на праві приватної власності [PERSON]. Право власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно зареєстровано 17 березня 2008 року комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Макіївка» (номер запису 49988 в книзі 227). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що в квартирі [ADDRESS] в Кіровському районі міста Макіївки відсутні послуги централізованого теплопостачання, у зв'язку з відсутністю в житловому приміщенні приладів теплопостачання радіаторів. Зазначені обставини при розгляді справи не заперечувались сторонами, вони підтверджені наявними в матеріалах справи документами, тому відповідно до вимог частини 1 статті 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. З представленого позивачем розрахунку по квартирі [ADDRESS] в Кіровському районі м. Макіївки заборгованість з оплати централізованого теплопостачання за період з 01 липня 2008 року по 01 травня 2013 року становить 10079,23 грн. Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами: комунальним підприємством «Макіївтепломережа» як суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання послуг з теплопостачання, та власником квартири [PERSON], склалися спірні правовідносини у сфері надання і оплати комунальних послуг, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-ІV (з відповідними змінами) «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила). Частиною першою статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. У відповідності до статті 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» централізоване опалення залежно від функціонального призначення відноситься до комунальних послуг. Приписами статей 20, 21 цього Закону визначені правила та обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання таких послуг. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за затримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов'язком споживача є укладання договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Зазначені обов'язки споживачів також передбачені Правилами, згідно яких об'єкт господарювання - КП «Макіївтепломережа» надає послуги з централізованого теплопостачання, а споживач зобов'язаний оплачувати послуги у встановлені строки - щомісяця по нормам і тарифам, установленим обласною державною адміністрацією з розрахунку вартості за один квадратний метр житла у житловому приміщенні. Граничні тарифи на теплову енергію були встановлені на підставі постанов Кабінету Міністрів України розпорядженнями Донецької обласної Державної адміністрації і Макіївської міської ради. Положення вказаних нормативно-правових актів носять юридично-обов'язковий характер і підлягають виконанню учасниками договірних правовідносин. Згідно з пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З інформації та наданого комунальним підприємством «Макіївтепломережа» розрахунку про нарахування та оплату поточних комунальних платежів з централізованого теплопостачання по спірній квартирі убачається, що за період з 01 липня 2008 року по 01 травня 2013 року заборгованість за спожиту теплову енергію становить 10079,23 грн. Цивільні права і обов'язки, як визначено статтею 11 ЦК України, виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Такою дією є надання комунальних послуг позивачем та їх отримання відповідачем. Відповідачем [PERSON] суду надані докази його звернення 25 травня 2004 року до начальника управління міського житлово-комунального господарства із заявою в якій він просив відключити квартиру від системи центрального опалення. Згідно повідомлення Управління міського житлово-комунального господарства з 2006 року до теперішнього часу надання дозволу на відключення від мереж центрального опалення та встановлення індивідуального опалення надається міжвідомчою комісією з розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, що діє в місті Макіївці. За вищевказаний період дозвіл на відключення від мереж центрального опалення та влаштування індивідуального опалення [PERSON] відповідною комісією не видавався. При вирішенні спірних правовідносин суд виходить із обсягу прав і обов'язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини суб'єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання послуг з постачання теплової енергії, та споживачами цих послуг. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268), які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Положеннями пунктів 24, 25 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання забороняється. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] з заявою про відключення його квартири від системи центрального опалення звертався ще у 2004 році. Поставлене ним у заяві питання було узгоджене з посадовими особами комунального підприємства «Металург», комунального підприємства «Макіївтепломережа» та виконкому Макіївської міської ради, на підставі яких наданий дозвіл на відключення від системи центрального опалення за умови збереження планування квартири. Як вбачається з акту, складеного комісією у складі співробітників комунального підприємства «Металург» 04 вересня 2005 року, в результаті обстеження було встановлено, що радіатори в квартирі обрізані, стояки центрального опалення збережені, згідно з дозволу начальника Управління міського житлово-комунального господарства. Згідно акту товариства з обмеженою відповідальністю «Ремжитлобуд» від 23 вересня 2010 року, у квартирі [ADDRESS], відсутнє центральне опалення, відповідно до дозволу Управління міського житлово-комунального господарства від 03.06.2004 року. Опалення в квартирі було демонтовано 14.09.2005 року. Судом встановлено, що станом на 2005 рік в цій квартирі була повністю відсутня система центрального опалення. Таким чином, викладені правовідносини виникли між сторонами до часу введення в дію Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Оскільки при судовому розгляді справи встановлено, що квартира відповідачів з 1996 року не обладнана централізованим опаленням, з урахуванням відсутності доказів самовільного відключення цієї квартири від мереж централізованого опалення, суд не вбачає з боку відповідачів односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, які не допускаються відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України. Представник позивача наполягала на тому, що ніякого відношення до внутрішньо будинкових мереж теплопостачання та обладнання будинку [ADDRESS], КП «Макіївтепломережа» не має, оскільки відповідно до пункту 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, точкою розподілу зовнішніх теплових мереж є зовнішній обріз цього будинку. КП «Макіївтепломережа» виробляє теплову енергію та транспортує її до будинків споживачів і несе відповідальність за технічний стан цих магістральних трубопроводів та відповідного на них обладнання. Як вбачається з наданих письмових доказів, нарахування плати за теплову енергію проводилися на підставі актів включення (відключення) теплоносія в мережі централізованого опалення будинку [ADDRESS], укладені між КП «Макіївтепломережа» та балансоутримувачем вказаного будинку - комунальним підприємством «Металург». Між тим, стороною позивача суду не надано об'єктивних, беззаперечних доказів того, що демонтаж системи опалювання в квартирі відповідача було зроблено ним самовільно без дотримання норм установлених законом. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд встановив, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання за місцем його проживання, оскільки квартира [ADDRESS] в Кіровському районі м. Макіївки не обладнана системою централізованого опалення. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що не має законних підстав для задоволення позовних вимог комунального підприємства «Макіївтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed