Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

15.11.2017 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася з позовом до [PERSON] , який проживав в с. Бондарівка, Овруцького району Житомирської області, [PERSON] , яка проживає в с. Бондарівка, Овруцького району Житомирської області, в якому просила усунути перешкоди користування її земельною ділянкою, яка розташована у [ADDRESS] , шляхом звільнення відповідачами зайнятої ними частини земельної ділянки та відновлення межі між їхніми земельними ділянками. Ухвалою суду від 30 травня 2019 року до участі у справі, у зв`язку із смертю відповідача [PERSON] , в якості його правонаступника було залучено [PERSON] .. 05.06.2020 року позивач надала уточнюючу позовну заяву в якій просить зобов`язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, кадастровий номер №1824280600:02:001:0025, шляхом зміщення західної розори в глибину земельних ділянок відповідачів [PERSON] та [PERSON] , кадастровий номер №1824280600:02:001:0014 та кадастровий номер №1824280600:02:001:0015, яка фактично проходить по точках 7-V із стороною 15, 98 м, відновивши межові знаки з їх встановленням в точці №4 з координатами X-5670998, 03; Y-3242192, 72 та в точці №5 з координатами X-5671016, 84; Y-3242195, 57, та стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640,00 грн. та витрати по оплати експертизи в сумі 7698,77 грн.. Мотивуючи тим, що їй на праві власності належать земельні ділянки кадастрові номери - №1824280600:02:001:0025 та №1824280600:02:001:0026, які розміщені за адресою: [ADDRESS] та які остання успадкувала після смерті батька [PERSON] . Належні їй на праві власності вказані земельні ділянки межують з західної сторони з земельними ділянками кадастрові номери - №1824280600:02:001:0014 та №1824280600:02:001:0015 які розміщені за адресою : [ADDRESS] , які належали [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем після смерті якого є дружина померлого відповідачка по справі [PERSON] , та якими фактично користувався син померлого [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем після смерті якого є дружина померлого відповідачка по справі [PERSON] . На даний час вказаними земельними ділянками користуються відповідачки по справі [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зобов`язувався усунути порушення в термін 10 днів. Однак, своєї обіцянки він при житті не виконав, меж земельної ділянки не відновив, а відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] не усунули перешкоди в користуванні земельною. Відповідач [PERSON] надала відзив в якому просить в задоволенні позовних вимог відносно неї відмовити, так як вона не є власником земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивачки, у зв`язку з чим, остання немає законних підстав вимагати усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] надала відзив в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Мотивуючи тим, що позивач зазначила, що належні їй земельні ділянки на праві власності межують з захід¬ної сторони з земельними ділянками, які належали [PERSON] , спадкоємцем після смерті якого є вона. Доказів того, що вона спадкоємцем після померлого чоловіка позивачем не надано. В позовних вимогах позивач вказує, що на даний час вказаними земельними ділянками користуються відповіда¬чі по справі [PERSON] та [PERSON] . Проте, позивач письмових доказів не надала. Зазначила, що немає ніяких земельних відносин в користуванні земельними ділянками, які належа¬ ли [PERSON] , у зв`язку з чим, цивільний позов позивача про усунення перешкод користування земельною ділянкою та відновлення межі безпідставний. Позивач в судовому засіданні зазначила, що відповідач [PERSON] користується земельною ділянкою, яка межує з належною їй земельною ділянкою, а [PERSON] їй допомагає. Представник позивача зазначила, що відповідачі вступили в управління спадковим майном. До цього часу вони не усунули порушень. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідачка не є власником вказаної земельної ділянки та позивачем не доведено, що остання користується нею. Земельна ділянка перебувала в користуванні сина, на даний час перебуває в користуванні дружини сина. Конфлікт щодо користування землею виник між позивачкою та [PERSON] .. Представник [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що домогосподарство відповідачки знаходиться в с. Бондарівка. Договірних відносин щодо користування спірною земельною ділянкою не було. [PERSON] в спадкування не вступив. Суд, заслухавши думку сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 41 Конституції України та пункту другого частини першої статті 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право фізичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За положеннями статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно норми статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту стаття 16 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. На підставі ч. 1 ст. 107 ЗК України. Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Таким чином, відповідно до приписів цивільного законодавства, саме на власника покладається тягар належного користування майном, а власність зобов`язує. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок кадастровий номер 1824280600:02:001:0025 площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та кадастровий номер 1824280600:02:001:0026 площею 0,4083 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в [ADDRESS] , які остання отримала у спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 14 серпня 2017 року, витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.08.2017 року №48750309, №48750365, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2017 року №94452987 та рішення Бондаріської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 05 жовтня 2017 року (а.с.4-10). Згідно рішення Бондарівської сільської ради О вруцького району Житомирської області від 15 жовтня 2017 року про внесення змін до рішення 31 сесії 5-го скликання від 19.10.2010 року щодо зміні адреси земельної ділянки для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд гр. [PERSON] , в рішенні 31 сесії 5-го скликання від 19.10.2010 року '' Про затвердження технічної документації землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та виготовлення державного акта на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] , на території Бондарівської сільської ради '' щодо зміни адреси земельної ділянки гр. [PERSON] , для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд '' слова [ADDRESS] '' змінити словами [ADDRESS] (а.с.116). Власником суміжних земельних ділянок з кадастровим номером 1824280600:02:001:0014 площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та кадастровим номером 1824280600:02:001:0015 площею 0,4238 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в [ADDRESS] , був [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.31-34, 63). [PERSON] , який був сином померлого [PERSON] , [PERSON] та чоловіком [PERSON] в судовому засіданні зазначав, що він фактично користувався земельними ділянками з кадастровими номерами 1824280600:02:001:0014 площею 0,1500 га, 1824280600:02:001:0015 площею 0,4238 га. Як видно з матеріалів справи та доказів наданих позивачем в обґрунтування своїх вимог, в судовому засіданні встановлено, що дійсно має місце порушення її прав, а саме порушення меж земельної ділянки, відновлення яких має право вимагати позивач. З акту Бондарівської сільської ради від 04.11.2016 року, видно, що обстеживши суміжні земельні ділянки з виїздом на місце, якими користуються сторони даного спору, [PERSON] (мати позивача) та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] оравши свою земельну ділянку, ненавмисно захватив з одного краю суміжну межу і зобов`язується усунути порушення в термін 10 днів (а.с.3). Відповідно до висновку експерта №62/03-2019 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 25.03.2019 року, фактичні межі землекористування [PERSON] по [ADDRESS] не відповідають межам земельних ділянок кадастрові номери: 1824280600:02:001:0025 площею 0,1500 га та 1824280600:02:001:0026 площею 0,4083 га визначених технічною документацією із землеустрою, яка містяться в Державному земельному кадастрі. Схема розташування фактичних меж, а також меж земельних ділянок кадастрові номери 1824280600:02:001:0025, 1824280600:02:001:0026 зображено на схемі в додатку № 1 до даного висновку. Порушення меж земельної ділянки кадастровий номер 1824280600:02:001:0025 відбулося внаслідок зміщення: східної межі фактичного користування, яка проходить по точках: ІІ-12-ІІІ - гр. [PERSON] ; південної межі фактичного користування, яка проходить по точках: 13- 14-15-16 - [PERSON] ; південної та західної межі фактичного користування, яка проходить по точках: 17-18-19-1-2-3-4-5-6)- [PERSON] ; західної межі фактичного користування, яка проходить по точках: 7- V- як [PERSON] так і [PERSON] , [PERSON] . Порушення меж земельної ділянки кадастровий номер 4280600:02:001:0026 відбулося внаслідок зміщення: західної межі фактичного користування, яка проходить по точках: 8-І - як [PERSON] так і [PERSON] , [PERSON] ; східної межі фактичного користування, яка по точках: 10-11-ІІ- гр. [PERSON] .. Згідно висновку експертів №160/01-2020 за результатами проведення додаткової комісійної судової земельно-технічної експертизи від 26.01.2020 року, відповідно до п. 2.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Для відновлення меж земельних ділянок з кадастровими номерами 1824280600:02:001:0025, 1824280600:02:001:0026 необхідно встановити межі у відповідності до меж визначених технічною документацією, зокрема для відновлення: західної межі земельної ділянки кадастровий номер 1824280600:02:001:0025, що межує з ділянкою кадастровий номер №1824280600:02:001:0014 та ділянкою кадастровий номер №1824280600:02:001:0015, яка фактично проходить по точках 7-V із стороною 15, 98 м, необхідно встановити (відновити) межові знаки з їх встановленням в точці №4 з координатами X-5670998, 03; Y-3242192, 72 та точці №5 з координатами: X-5671016, 84; Y-3242195, 57; західної межі земельної ділянки кадастровий номер 1824280600:02:001:0026, що межує з ділянкою кадастровий номер №1824280600:02:001:0015, що межує з ділянкою кадастровий номер №1824280600:02:001:0015, яка фактично проходить по точках V-8-I-9 із сторонами 0,13м-6,36м-96,44м, необхідно встановити (відновити) межові знаки з їх встановленням в точці №5 з координатами: Х-5671016,840; Y-3242195,570 та точці №8 з координатами: Х-5671118,270; Y-3242210,950. Згідно пункту «г» частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Аналіз експертних висновків та норм чинного законодавства, дозволяють зробити висновок про необхідність врегулювання виниклих правовідносин та відновлення порушених прав позивача. З огляду на вищезазначене та враховуючи самовільне зайняття частини земельної ділянки належної позивачу, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належної позивачу земельної ділянки з урахуванням висновку експертів №160/01-2020 за результатами проведення додаткової комісійної судової земельно-технічної експертизи від 26.01.2020 року. Оскільки, як видно з матеріалів справи спадкоємцем померлого [PERSON] є [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак юридично не оформила своїх спадкових прав, що видно з копії довідки нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 06.11.2017 року №1603/02-14 та довідки нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори від 16.04.2018 року №1611/01-16 (а.с.33,63). У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Крім того, відповідно до ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Аналіз вказаних норм приводить до висновку про наявність у спадкоємців певного кола обов`язків обумовленого настанням певних обставин. Бездіяльність спадкоємця із виконання такого обов`язку не підтверджує його відмову від спадщини, а ухилення від виконання якого може бути розцінене, як умисна поведінка з метою уникнення відповідальності. Власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує дотримання принципу забезпечення балансу між інтересами власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших осіб. [PERSON] не надано доказів вжиття будь яких заходів з метою недопущення порушення прав позивача та їх відновлення. З пояснень сторін встановлено, що конфліктні відносини між сторонами мають місце на даний час ( [PERSON] вчиняє сварки з матір`ю позивача [PERSON] щодо земельної ділянки), що свідчить про наявність інтересу відповідачки відносно спірного майна. Відповідач, як власник майна, зобов`язана була вживати всіх необхідних та обачливих заходів, з метою усунення перешкоди в користуванні позивачем належною їй земельною ділянкою, не допустити можливості настання негативних наслідків від користування нею своєю власністю. Такі заходи є розумно очікуваними від відповідача, оскільки це унеможливило б настання таких негативних наслідків, що мали місце у досліджуваних правовідносинах. Отже, відповідно до положень статей 1268, 1296 ЦК України саме [PERSON] як власник спадкового майна, в тому числі і спірної земельної ділянки, несе тягар належного користування суміжною земельною ділянкою. Відсутність державної реєстрації прав на земельну ділянку, яку вона свідомо не проводить, не звільняє останню від виконання обов`язків власника. Іншим шляхом позивач позбавлена можливості відновити свої порушені права. Що стосується вимог позивачки відносно [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки чоловік [PERSON] не набув статусу землекористувача, і як наслідок, не отримав право користування суміжною земельною ділянкою, що позбавляє [PERSON] права на успадкування вказаного права. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої та частини четвертої ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Позивачем не доведено, що [PERSON] є користувачем суміжної земельної ділянки, умисні дії якої спрямовання на порушенні прав позивача, та той факт, що за останньою в порядку визначеним чинним законодавством, взагалі виникло право на спадкування вказаних земельних ділянок після смерті чоловіка. Крім того, позивачем не доведено жодними належними доказами, які б підтверджували оформлене у встановленому законом порядку право відповідача на подальше використання суміжною земельною ділянкою, та використання земельної ділянки в особистих цілях на даний час, що в свою чергу порушує право позивача. Тобто позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями [PERSON] та наслідком - порушення прав [PERSON] .. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до [PERSON] . Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачів на її користь понесених судових витрат, суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України, згідно якої, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При підрахунку понесених судових витрат позивачем до загальної суми, яка підлягає стягненню з відповідача додано також витрати на послуги банку, однак згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку з чим з відповідача - [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати без врахування вказаних вище сум, а саме в сумі 8258,00 грн..

Outcome: partial