Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. у червні 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, починаючи з 08.06.2017 року. В обґрунтування позову позивач вказав, що з 03.01.2002 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний момент з 01.09.2015 року навчається на 2 курсі денної форми навчання за напрямом / спеціальністю «Ветеринарна медицина» факультету ветеринарної медицини Національного університету біоресурсів і природокористування України, де навчається на бюджетній основі. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2014 року частково задоволено позов та вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, починаючи з 12.06.2014 року по 30.06.2015 року включно. В іншій частині позовних вимог відмовлено. На виконання вищевказаного заочного рішення суду, 01.12.2014 року, видано виконавчий лист.Відповідач сплачував аліменти у зв'язку із навчанням сина лише до того часу до якого визначив суд, тобто до 30.06.2015 року. Однак, враховуючи ту обставину, що починаючи з 11.09.2015 року наш син продовжує навчатися на денній формі навчання за напрямом / спеціальністю «Ветеринарна медицина» факультету ветеринарної медицини Національного університету біоресурсів і природокористування України, то витрати на навчання також продовжуються. На даний час ці витрати несе виключно позивач, [PERSON], а тому просить суд позов задовольнити. Ухвалою суду від 17.07.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 19.01.2018 року позов залишено без руху.Ухвалою суду від 13.02.2018 року продовжено розгляд справи. Позивач в судове засідання з'явилася, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання з'явився, подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи надані докази до справи, дійшов висновку,що позов підлягає частковому задоволенню.. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.5) Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2014 року частково задоволено позов та вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, починаючи з 12.06.2014 року по 30.06.2015 року включно. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (а.с.7-9). Судом встановлено, що згідно довідки №175 від 12.05.2017 року [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання за напрямом / спеціальністю «Ветеринарна медицина», факультет ветеринарної медицини Національного університету біоресурсів і природокористування України, термін навчання з 01.09.2015 року по 26.06.2018 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюється вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 182СК України Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.198СК України Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За правилами ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встанволено, що згідно довідки про доходи відповідача, ( а.с.155) відповідач має можливість надавати допомогу своєму сину [PERSON], який продовжує навчання. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст.200 СК України Повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Відповідно до ст. 203СК України Дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Судом встановлено, що відповідач вдруге одружений має непровнолітнього сина [PERSON],[INFO], ( а.с.40), має матір пенсіонера [PERSON], яка отримує пенсію у розмірі 2500 грн, розмір якої не зданий забезпечити достатній рівень життя ( а.с.143). Враховуючи викладене, з урахуванням наявності у відповідача на утримання непрвнолітнього сина [PERSON] та непрацездатної матері [PERSON], суд дійшов висновку про часткове задоволення позховних вимог та з стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання [PERSON], у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 08.06.2017 року до моменту закінчення навчання, або до досягнення 23 років. На думку суду, розмір аліментів у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходу) є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дитини, є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для осіб, оскільки рівнозначний обов'язок щодо його утримання покладається також на позивача по справі. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом. На підставі викладеного, ст. ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved