overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

16 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через втрату почуттів, взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 123. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 076321. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 167682. Причинами розпаду\~сімї стала\~втрата почуттів\~та взаєморозуміння,\~подружні стосунки\~фактично припинені. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

16 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення суду по справі провадження № 2/742/7/17 єдиний унікальний № 742/2421/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] третя особа територіальна громада м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради про поділ житлового будинку, виділ частки майна, що знаходиться спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду від 12 червня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] третя особа територіальна громада м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради про поділ житлового будинку, виділ частки майна, що знаходиться спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, було задоволено частково. Проте, при винесені рішення судом не було вирішено питання щодо належності [PERSON] розміру частки житлового будинку, тому просить вирішити вказане питання, шляхом ухвалення додаткового рішення. У судове засідання сторони не з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.3 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, якщо не ухвалено рішення. Враховуючи те, що у рішенні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] третя особа територіальна громада м.Прилуки в особі Прилуцької міської ради про поділ житлового будинку, виділ частки майна, що знаходиться спільній частковій власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою не було вирішено питання щодо належності [PERSON] розміру частки житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS], суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, для вирішення вказаного питання та задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до\~суду з\~позовом,\~ в\~якому просить\~визнатибрата [PERSON] та сестру [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням по вул. Лисовицька, 29а в м. Болехів Івано-Франківської області. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постійна відсутність відповідачів у вказаному більше 10 років без поважних причин створює для неї, як власника будинку, труднощі та додаткові матеріальні затрати. У звязку з реєстрацією відповідачів, вона не можу оформити субсидію. Перешкод в користуванні житлом позивач відповідачам не чинила. 27.08.2018 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. 26.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить засідання проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і заперечень немає (а.с.81). Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судові засідання не зявилися повторно, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином ( а.с.68,70, 79-80 ), про причини неявки не повідомили, заяви про слухання справи в їх відсутності не подавали та\~\~ не надали відзив на позов. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

16 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 13 грудня 2018 року було закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, просила суд задовольнити вимоги, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення засідання. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 31 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між нею і відповідачем, актовий запис № 684. Вона та відповідач є батьками дитини - [PERSON]. [INFO]. Позивач зазначила, що з травня 2018 року вона та чоловік не проживають спільно, не підтримують сімейні стосунки, не ведуть сумісне господарство, через відсутність взаєморозуміння, різницю характерів, неналежну поведінку чоловіка, внаслідок чого відбувалися конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], актовий запис № 684, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження. Встановлено, що подружжя є батьками дитини - [PERSON]. [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з травня 2018 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, позивач [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв'язку з реєстрацією шлюбу В зв'язку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

16 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими рішенням суду від 28.02.2017 року розірвано. Згідно акту комісії Петрівсько-Роменської сільської ради від 15.08.2018 року встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а саме батьком, який живе окремо, є однією з форм його участі в утриманні дітей, тому з відповідача слід стягти аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

16 серпня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою, якою просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Подружжя має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 20.09.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року, мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина, за домовленістю подружжя, залишається проживати разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

16 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що збереження родини неможливе. Ухвалою суду від 31 серпня 2018 року відкрито провадження по цивільній справі, призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, просить проводити розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 травня 2010 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , актовий запис № 150. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON],[INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що в родині відсутнє взаєморозуміння у вирішенні життєво важливих питань, різноманітних поглядів на сімейне життя, сторони втратили друг до друга почуття любові і поваги, примирення між ними неможливо. У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини, так як жодною із сторін не доведено про можливість збереження родини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

16 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 липня 2015 року Жовтневим відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 482. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає із відповідачкою. Шлюбні відносини припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій в зазначила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити «Кучменда» Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 306896 від 24.07.2015. (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №422727. (а.с.8) Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

16 серпня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач поросить суд винести рішення про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 09 жовтня 1993 року їх шлюб був офіційно зареєстрований з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Після укладання шлюбу вони так і не змогли створити первинний осередок суспільства сімю, останнім часом відносини між ними були напружені, будувалися без взаємної любові, поваги та дружби. Так з початку серпня 2018 року вони не підтримують шлюбних відносин, доцільності у перебування з відповідачем у шлюбі позивачка не бачить, просить розірвати шлюб (а.с. 1,2). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2018 року було відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач не зявилася подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просила змінити прізвище на Гріненко (а.с. 24). Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09 жовтня 1993 року позивач [PERSON] (до шлюбу Гіренко) [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Кіровським відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, про що 09 жовтня 1993 року видано свідоцтво серії ІV-КИ №450215 про реєстрацію шлюбу, зроблено актовий запис за № 640 (а.с. 3). З наданого свідоцтва про народження серії І-КИ №685232, виданого повторно 30 травня 2018 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що 15 червня 2008 року народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис за №374 (а.с.4 ). Згідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами з серпня 2018 року, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Питання судових витрат суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved