Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

16.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем. Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №1966. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони мають несумісні характери та різні погляди на життя, по - різному уявляють майбутнє сім'ї. Подальше спільне життя між позивачем та відповідачем стало недоцільним, у зв'язку з чим чотири роки тому сторони припинили подружні відносини і сумісне проживання, кожен з них живе своїм окремим життям і має свої окремі плани на майбутнє. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом у якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, при цьому на розподілі судових витрат останній не наполягав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 21 вересня 1999 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Григор'єва - Зелінська) [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1966 та підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №211833, яке видане 15 листопада 2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане 06 квітня 2004 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області (а.с. 5) Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі\~іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Чумак», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідача зазначити «Чумак». З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Однак, оскільки позивач на відшкодуванні судових витрат не наполягає, суд вважає, що судові витрати повязані зі сплатою судового збору необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved