Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

16 червня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, Відділ реєстрації, громадянства, іміграції физичних осіб Лівобережного району м.Маріуполя. 1. Обґрунтування позову: Позивачі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1975 року. Їм на праві власності належить квартира [ADDRESS] (надалі - спірна квартира). У спірній квартирі зареєстровані та проживали син позивачів - [PERSON], 1982 року народження, його колишня дружина - [PERSON], 1980 року народження, їх доньки - [PERSON], 2002 року народження, [PERSON], 2008 року народження. У 2006 році [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] та поїхав з м.Маріуполя, але з реєстрації за місцем проживання не знявся. Протягом 10 років місцезнаходження [PERSON] невідомо та він не підтримує жодного зв'язку з Позивачами. [PERSON] разом з дітьми, онуками Позивачів, після розірвання шлюбу з [PERSON], відправила дітей до своїх батьків у м.Енергодар Запорізької області. А у листопаді 2015 року вона уклала шлюб та поїхала за місцем проживання чоловіка в с.Біленьке Запорізькій області, де і проживає з дітьми [PERSON] та [PERSON] в даний час. При цьому, з реєстрації у спірній квартирі також не знялася. Таким чином, [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше 10 років, а [PERSON] з дітьми - [PERSON], [PERSON] не проживає у спірній квартирі більш ніж півтора роки, але продовжують бути зареєстрованими у ній. Факт того, що Відповідачі не проживають тривалий час у спірній квартирі можуть підтвердити сусіди по будинку. Вказували, що зверталися до органу реєстрації з приводу зняття з реєстрації Відповідачів, але їм повідомили, що потрібно рішення суду. Посилаючись, зокрема на ст.ст.391, 405 ЦК України, ст.ст.72, 107 Житлового кодексу УРСР, просили суд: 1) визнати [PERSON], 1982 р.н., [PERSON], 1980 р.н., [PERSON], 2008 р.н., [PERSON], 2002 р.н., такими, що втратили право користування житлом у квартирі [ADDRESS]; 2) відділу громадянства, реєстрації, міграції фізичних осіб Лівобережної райадміністрації м.Маріуполя зняти з реєстрації у квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 2. Відзив на позов: Відповідачі письмових заяви по суті до суду не подали. 3. Судовий розгляд: Ухвалою суду від 12.09.2017 року до участі у розгляді справи, за клопотанням Позивачів, в якості третьої особи було залучено Центр надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області та виключено з кола третіх осіб - Відділу громадянства, реєстрації, міграції фізичних осіб Лівобережної райадміністрації м.Маріуполя. Ухвалою суду від 07.03.2018 року до участі у розгляді справи, за ініціативою суду, в якості третьої особи було залучено Служба у справах дітей по Лівобережному району Управління «Служба у справах дітей Маріупольської міської ради». В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити. Представник позивачів - адвокат [PERSON] в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти зняття його з реєстрації у спірній квартирі, оскільки у ній не проживає з 2008 року. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання також не з'явилися. Від [PERSON], яка діяла також як законний представник [PERSON] та [PERSON], до суду надійшла заява, де вона зазначили, що проти визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації вона не заперечує. Представник орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явився, просили розглянути справу за відсутності їх представника. Представник Служби у справах дітей по Лівобережному району Управління «Служба у справах дітей Маріупольської міської ради» в судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, розгляд справи просить провести за її відсутності. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що [PERSON] разом з дітьми не проживає у спірній квартирі з літа 2015 року. Їх особисті речі у квартирі відсутні. 4. Фактичні обставини та оцінка суду: Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частина 1 ст.82 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], на підставі договору дарування квартири №1096 від 07.10.2013 року, у рівних частинах належить право спільної власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.07.2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до довідки ЖБК «Ювілейний» від 23.10.2013 року №264, у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 30.08.2016 року №2311000666, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 25.08.2016 року. Відповідно до інформації Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 12.02.2018 року №0432/08-22, на території громади за адресою [ADDRESS] з 30.08.2016 року проживає [PERSON], 1979 р.н. зі своїми малолітніми дітьми [PERSON], 2002 р.н., [PERSON], 2007 р.н., та [PERSON] 2017 р.н., будинок в якому проживає сім'я належить [PERSON]. Відповідно до листа Біленьківської загальноосвітньої школи від 07.02.2018 року №01-13/72, [PERSON], 2002 р.н. та [PERSON], 2007 р.н., з 01.09.2016 року навчаються у Біленьківській ЗШ І-ІІІ ступенів та проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки ЖБК «Ювілейний» від 08.02.2018 року №440, у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Із заяви [PERSON] поданої до суду вбачається, і проти цього сторони не заперечують, що він не проживає у спірній квартирі з 2008 року. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. В той же час, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи також вбачається, і проти цього сторони також не заперечують, що [PERSON] перестала бути членом сім'ї власника житла, оскільки розірвала шлюб з сином [PERSON] та [PERSON], та з серпня 2016 року стала проживати разом з дітьми - [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Доказів того, що [PERSON] та [PERSON] чинили будь - які перешкоди [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у проживанні у спірній квартирі, або відповідачі є членами сім'ї [PERSON] та [PERSON], так як спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивачів в частині визнання Відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як Відповідачі без поважних причин понад один рік не проживають у спірній квартирі. В той же час, відповідно до абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, позовні вимоги про зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки само судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, є достатньою підставою для знаття особи з реєстрації в силу закону та окремого підтвердження не потребує. На підставі викладеного,

Outcome: partial