Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

16 червня 2014 року позивач звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Стархова компанія «ПРОВІТА», [PERSON], треті особи – [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди. (а. с. 2-5) 04 серпня 2014 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовні вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] розміру франшизи, були залишені без розгляду (а. с. 44) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що 28 грудня 2013 року в місті Дніпропетровськ по проспекту Кірова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, [PERSON] який був визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді, застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «ПРОВІТА» на підставі полісу № АС/2305796. У результаті зазначеної ДТП був пошкоджений транспортний засіб марки «Сузукі», д/н [NUMBER], який належить [PERSON], відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку транспорту № 01/06/14 від 03.06.2014 року який склав 38 128, 62 грн. Позивач письмово повідомила ТзДВ «Страхову компанію «ПРОВІТА» про настання страхового випадку та надала усі необхідні документи для вирішення питання про виплату страхового відшкодування, однак останній не виконав свої зобов’язання за вищезазначеним полісом. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду та просила стягнути з відповідача, на свою користь страхове відшкодування у розмірі 37 128 грн. 62 коп. з вирахуванням суми франшизи, а також понесені позивачем судові витрати. (а. с. 2-5) У судовому засідання представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. (а. с. 93) Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак надіслав на адресу суду заперечення проти позову в якому зазначив, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 01/06/14 від 03.06.2014 не є належним доказом визначення вартості матеріального збитку та долучив до справи висновок судового експерта № 2600 експертного автотоварознавчого дослідження який був складений 17.01.2014 року, відповідно до якого розрахунок суми страхового відшкодування, з яким згоден відповідач, становить 24 861, 26 грн., а також надіслав клопотання в якому просив провести розгляд справи без участі представника, тому суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а. с. 47-51, 55-65, 88, 89, 90) Треті особи в судове засідання не з’явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, але надіслали до суду заяви, в яких зазначено, що не заперечують проти стягнення збитку у повному обсязі на користь позивача та просили суд розглянути дану справу без їх участі. (а. с. 29, 27) Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2013 року у м. Дніпропетровськ по проспекту Кірова, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, [PERSON] винного у дорожньо-транспортній пригоді, застрахована у ТзДВ «Стархова компанія «ПРОВІТА» на підставі полісу № АС/2305796, що підтверджується копією полісу № АС/2305796 наявного в матеріалах справи. (а. с. 8). Судом встановлено, що внаслідок вказаного страхового випадку автомобілю [NUMBER], який належить позивачу, на підставі свідоцтва про право власності від 06.11.2013 року у розмірі ? частки була спричинена матеріальна шкода. Іншими власниками зазначеного автомобіля, є [PERSON] та [PERSON], вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією свідотства про право на спадщину за законом (а. с. 11, 27, 29). Встановлено, що постановою Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2014 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., що підтверджується копією постанови від 29.01.2014 року наявною в матеріалах справи (а. с. 7) Встановлено, що 07.05.2014 року позивач [PERSON] письмово повідомила ТзДВ «Стархову компанію «ПРОВІТА» про настання страхового випадку та надала усі необхідні документи для вирішення питання про виплату страхового відшкодування, однак страхова компанія свої зобов’язання передбачені законом не виконала, про прийняте рішення не повідомила. Позивач направила скаргу до МТСБУ стосовно зволікань ТзДВ «СК «Провіта» про виплату страхового відшкодування, за результатами розгляду скарги позивач отримала лист від 07.05.2014 року в якому зазначено, що ТзДВ «Стархова компанія «ПРОВІТА» позбавлена членства в МТСБУ, у зв’язку з чим МТСБУ не може застосувати до даного страховика заходи впливу, що підтверджується копією листа МТСБУ на запит від 07.05.2014 року (а. с. 8). У судовому засіданні було встановлено, що на момент подання позову пошкоджений транспортний засіб не відремонтований, внаслідок чого позивач долучила до матеріалів справи копію звіту автотоварознавчого експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку № 01/06/14 від 03.06.2014 року відповідно до якого матеріальний збиток транспортного засобу складає 38 128, 62 грн. з врахуванням суми франшизи у розмірі 1000 грн., що підтверджується копією звіту про оцінку вартості матеріального збитку транспорту № 01/06/14 від 03.06.2014 року (а. с. 47-51). Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України, Закону України «Про страхування», «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є: договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. ст. 526 , 530 ЦК України зобов’язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені строки. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов’язується у разі настання події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, ЗУ «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров’ю та/або майну потерпілого. Згідно з ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальностістраховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст. 37 Закону Україна «Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених документів. Суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що відповідно до ст. ст. 57, 60 ЦПК України, звіт про оцінку вартості матеріального збитку не є належним доказом визначення вартості матеріального збитку, так як він був складений через півроку після настання страхового випадку, оскільки аналізуючи звіт про оцінку вартості матеріального збитку № 01/06/14 від 03.06.2014 року та висновок спеціаліста № 2600 експертного авто товарознавчого дослідження від 17.01.2014 року суд приходить до висновку, що розбіжність у вартості виконаних робіт, куплених деталей та матеріалів зумовлена зміною курсу долару США на момент оцінки вартості збитків, а саме: 08.01.2014 року вартість 1$ = 7, 993 грн., а на 02.06.2014 року 1$ = 11, 8775. Отже суд вважає, що фактичні данні встановлені у звіті №01/06/14 від 03.06.2014 року підтверджують розмір завданих позивачу збитків та актуальну вартість відшкодування пошкодженого майна. Суд вирішуючи результат справи, виходить з того, що 28 грудня 2013 стався страховий випадок та було пошкоджено автомобіль позивача, з вини [PERSON], автомобіль якого застраховано у ТзДВ «Страхова компанія «ПРОВІТА». Після зазначеного ДТП, позивач вчасно виконала покладені на неї обов’язки, та направила 24 лютого 2014 року до ТзДВ «Страхова компанія «Провіта» заяву про виплату страхового відшкодування разом із повним пакетом необхідних документів, але відповідач у встановлений законом строк не виплатив страхове відшкодування, що змусило позивача звернутися до суду та долучити повторно складений звіт про оцінку вартості матеріального збитку, відповідно до якого сума необхідна для відшкодування даного збитку відрізняється від попередньої, та який з позиції суду є таким, що відображає актуальну вартість завданих збитків, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повій мірі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 37 128, 62 грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.12.2013 року. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи норми закріплені в ст. 79 ЦПК України, щодо судових витрат, пов'язаних з витратами на правову допомогу, на проведення експертного дослідження та приймаючи до уваги надані позивачем до позовної заяви письмові докази, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення витрат на правову допомогу – 1250 грн.; у рахунок повернення витрат на проведення експертного дослідження – 300грн. та у рахунок повернення судових витрат – 387, 29 грн., а разом 39 065, 89 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved