Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

16.12.2020 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 08.09.1990 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки з 2009 року погіршились, що стали фактично чужими один для одного людьми, мають різні погляди на життя та майбутнє сім`ї. На даний момент ведення спільного господарства припинено, разом не проживають. Строку на примирення просить не надавати. Спору щодо поділу спільного майна на момент подання позовної заяви не мають. На підставі вищенаведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 18.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила провести про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 3, 5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 17). Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України Суд, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить висновку, про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 08.09.1990 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який було зареєстровано Пилявською сільською радою Тиврівського району Вінницької області після чого подружжю присвоєне прізвище « [PERSON] », актовий запис № 6 (а.с. 10). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спір про сумісно нажите майно на час розгляду справи у сторін відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією із підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини на теперішній час припинені з 2009 року. Спільне життя не склалося. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме її інтересам, примирення є недоцільним. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року визначено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності з ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, вона просить залишити прізвище « [PERSON] ». Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Таким чином, враховуючи те, що судом позов [PERSON] задоволено, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень. Відповідно до ст. ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved