Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

15.02.17. позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги наступним. 27.02.13. позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилася дитини - донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинилися у липні 2016 року, спільне господарство між ними не ведеться. Піклуванням, вихованням та матеріальним забезпеченням доньки відповідач не займається. Між сторонами втрачене почуття поваги та взаєморозуміння, і за таких обставин вважає спільне життя і збереження сім'ї неможливим. Дитина після розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав буде проживати разом з позивачкою. Постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] зареєстрований в Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції та позбавити його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Підтримала те, що викладено в позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідач вихованням дитини не займається, про доньку не піклується, зловживає спиртними напоями. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради - вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.30-31,42-43), причини його неявки суду не відомі, заяви про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ЦПК України, розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність відповідача та зі згоди позивачки, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2013 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. На підставі викладеного, враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, крім того факт розпаду сім'ї і неможливість її збереження підтверджено фактичними обставинами справи, поясненнями позивачки, сумніватись в достовірності яких суд не має підстав. Щодо вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] слід зазначити наступне. Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав» від 13 березня 2017 року № 51 було затверджено висновок про доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.44,45). Крім того, в матеріалах справи міститься копія нотаріально завіреної заяви, згідно якої [PERSON] дає вільну і безумовну згоду на позбавлення батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON], котра народилася [INFO] року, питання позбавлення його батьківських прав в судовому порядку просить розглянути без його участі; з будь-яким рішенням суду згодний (а.с.17). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, що підтверджується поясненнями позивачки та наданими до матеріалів справи доказами, зокрема: оригіналом свідоцтва про шлюб (а.с.7), копіями висновків ЧВП ГУНП в Чернігівській області про результати звернення гр. [PERSON] (а.с.8,9), копією довідки, наданої [PERSON] про згоду на продаж її чоловіком [PERSON] квартири (а.с.10), копією нотаріально завіреної заяви [PERSON] про згоду на відчуження квартири, яка є спільною власністю подружжя (а.с.11), оригіналом довідки про реєстрацію місця проживання особи, згідно якої дитина [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12), копією акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] (а.с.13), копією довідки з полового будинку (а.с.14), копією довідки КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради від 30.01.17. № 484, згідно якої визначено, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає за адресою: [ADDRESS]; разом зареєстрована дочка [PERSON], [INFO] (а.с.15), копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.16), копією нотаріально завіреної заяви, згідно якої [PERSON] дає вільну і безумовну згоду на позбавлення батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON], котра народилася [INFO] року (а.с.17), копією паспорта [PERSON] (а.с.18), оригіналом акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] (а.с.36). У зв'язку з задоволенням позову, потрібно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір за вимоги про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав у розмірі 1280,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved