Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

15 квітня 2021 року представник позивача адвокат Чумарний А.І. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як племінника та тітки. Визнати за [PERSON] , [INFO] , у порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 1,78 га (після уточнення 1,7805 га) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Наталівської сільської ради Гребінківського району, Полтавської області, відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 655053, виданого головою Гребінківської РДА від 11.10.2006 року на підставі розпорядження голови Гребінківської РДА №260 від 15.12.2005 року та згідно з витягом ДЗК про земельну ділянку номер НВ-5317950152021 від 30.03.2021 р. (кадастровий номер - 5320883200:00:001:0414); грошові кошти у розмірі 29327,51 грн., що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на картковому рахунку № [NUMBER] ; грошові кошти, що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку «Бонус Плюс» № [NUMBER] зі всіма відсотками та компенсаціями. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] в померла тітка позивача по лінії батька [PERSON] . На час смерті вона мала у власності земельну ділянку площею 1,78 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, грошові кошти що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на карткових рахунках. Вказує, що з метою переоформлення спадщини позивач, як спадкоємець за законом вчасно звернувся до Гребінківської державної нотаріальної контори. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус йому відмовив, мотивуючи свої дії тим, що не підтверджуються родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] , а також мотивував свої дії відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Іншим спадкоємцем могла бути дочка спадкодавця [PERSON] , яка відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Отже, на рівні з позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] як племінника та тітки. Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.04.2021 року відкрито загальне позовне провадження за вищевказаною позовною заявою і призначено підготовче судове засідання на 11.05.2021 року о 15 год. 30 хв. з викликом сторін (а.с.24-26). Витребувано у Гребінківській державній нотаріальній конторі належним чином завірену копію спадкової справи відкритої після померлої [INFO] [PERSON] ; з АТ КБ «Приватбанк» інформаціїю про суму коштів, які знаходиться на рахунку «Бонус Плюс» № [NUMBER] , що відкритий на ім`я [PERSON] . 11.05.2021 позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість в матеріалах справи міститься заява представника позивача, якою останній просить проводити розгляд справи у його відсутність, закінчити підготовче провадження у справі та призначити до судового розгляду (а.с.64). Представник відповідача Гребінківської міської ради Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, натомість надійшла заява про розгляд справи без присутності представника, при вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду (а.с.33). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.05.2021 року на 13 год 00 хв. (а.с.66,67). В судовому засіданні 25.05.2021 року представник позивача адвокат Чумарний А.І. просив суд залишити без розгляду позовні вимоги в частині визнання права власності за [PERSON] , [INFO] у порядку спадкування за законом на грошові кошти, що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк» на рахунку «Бонус плюс» № [NUMBER] зі всіма відсотками та компенсаціями, іншу частину позовних вимог підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні. Представник відповідача Гребінківської міської ради Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, раніше подав заяву про розгляд справи без присутності представника, при вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду (а.с.33). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачі послалися як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, заслухавши представника позивача, свідків, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в м. Москва Російська Федерація померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , місце реєстрації: 97750080 орган ЗАГС Москві №80 Багатофункціональний центр надання державних послуг району Вешняки, актовий запис №170199775008001501006 від 08.08.2019 (а.с.10). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] як тітки та племінника підтверджується наступними документами: Виписом про народження померлої [PERSON] , [INFO] . Батько: [PERSON] (а.с.09-зворот). Свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 08.07.1952 року, актовий запис №346, виданого Гребінківським райбюро ЗАГС. Батьки: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.9). Свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 10.04.1952 року, виданого Рудківською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №6 (а.с.9). Крім того, в судовому засіданні 25.05.2021 року, факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] як тітки та племінника підтвердили наступні свідки, а саме: [PERSON] , [INFO] , повідомив суду, що він народився у с. Рудка, Гребінківського району, Полтавської області і є рідним братом позивача [PERSON] . Спадкодавець [PERSON] , 1924 року народження, також народилася в с. Рудка і є їх рідною тіткою по лінії батька [PERSON] . [PERSON] проживала в с. Олексіївка, Гребінківського району, Полтавської області, але за певний період часу, точно свідок сказати не може вона переїхала жити до дочки [PERSON] в Росію м. Москва там і померла. Свідок [PERSON] , [INFO] , зазначила, що вона народилася в с. Рудка, Гребінківського району, Полтавської області. Позивачу [PERSON] вона є двоюрідною сестрою, тобто їхні батьки мати свідка [PERSON] та батько позивача [PERSON] були рідними сестрою та братом, також їх рідною сестрою була померла [PERSON] , тобто позивач є рідним племінником [PERSON] . Свідку відомо, що спадкодавець [PERSON] проживала в с. Олексіївка, Гребінківського району, Полтавської області. Дуже часто [PERSON] до неї приїздив та допомагав їй по господарству. За деякий час вона переїхала жити до своєї доньки в Росію в м. Москва там і проживала до смерті, а будинок в с. Олексіївка був проданий ще за життя [PERSON] . Знає, що померла склала заповіт на дочку [PERSON] , але остання відмовилася від спадщини на користь [PERSON] . Свідок [PERSON] , [INFO] , повідомила суду, що [PERSON] є її двоюрідним братом по лінії матері. Знає, що батько позивача [PERSON] та померла [PERSON] були рідними братом та сестрою, відповідно [PERSON] є рідною тіткою позивача [PERSON] . Також, зазначила, що [PERSON] проживала в с. Олексіївка, Гребінківського району, Полтавської області, а потім переїхала жити до дочки в м. Москву і там померла. Судом встановлено, що позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна померлої в зв`язку з тим, що не підтверджено факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] як племінника та тітки. За приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Згідно вимог п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами п. 7 вказаної постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника Суд на підставі зібраних письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, та показів свідків, вважає за доведеним факт родинних відносин між позивачем [PERSON] , [INFO] та спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] як племінника та тітки. Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на час смерті мала у власності земельну ділянку площею 1,78 га (після уточнення 1,7805 га) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ № 655053, виданого головою Гребінківської РДА від 11.10.2006 року на підставі розпорядження голови Гребінківської РДА № 260 від 15.12.2005 року та згідно з витягом з ДЗК про земельну ділянку номер НВ-5317950152021 від 30.03.2021 р. (кадастровий номер - 5320883200:00:001:0414) (а.с.11-14). Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим №5320883200:00:001:0414, площа 1,7805 га, місце розташування земельної ділянки: Полтавська область, Гребінківський район, Наталівська сільська рада, для ведення особистого селянського виробництва, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 03.03.2021 року, становить 49 330,80 грн. (а.с.16). Із довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 09.06.2020 року №20.1.0.0.0/7-200604/3861 вбачається, що на рахунку № [NUMBER] , який відкрито на ім`я померлої [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] знаходяться грошові кошти в розмірі 29327,51 грн. (а.с.17). Із довідки виконавчого комітету Наталівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області від 19.09.2020 року №02-28/175, яка видана позивачу [PERSON] , 1952 року народження, вбачається, що його тітка [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і постійно проживала одна за адресою: [ADDRESS] з 07.04.1978 року по 15.04.2014 року (а.с.18). Із постанови в.о. завідувача Гребінківської ДНК Іщенко Г.К. виданої 05.04.2021 року, вбачається, що спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] , заведена в Гребінківській ДНК за №147/2019, заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] . Заяву про відмову від спадщини подала [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка відмовилася на користь [PERSON] , про інших спадкоємців не відомо. У видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] відмовлено у зв`язку з тим, що не підтверджено родинні відносини між [PERSON] , [PERSON] , та померлою [PERSON] , тобто [PERSON] не надав документів, які встановлюють факт родинних відносин, а також не пред`явив оригінали правовстановлюючих документів (а.с.19). Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 28.04.2021 року на рахунку № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , грошові кошти відсутні (а.с.62). З матеріалів копії спадкової справи №147/2019 наданою Гребінківської ДНК, вбачається, що заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] . Заяву про відмову від спадщини подала [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка відмовилася на користь [PERSON] , про інших спадкоємців не відомо. У видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] відмовлено у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документи, які встановлюють факт родинних відносин, а також не пред`явлено оригінали правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1228 Цивільного кодексу України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За приписами ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За приписами п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» №7 відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Як вбачається із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved