Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

16 березня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Чернігівська», в якому просить стягнути залишок грошових коштів за договором № ТК 037-14 від 21 листопада 2014 року в сумі 3800 грн. Обґрунтовано позов\~тим,\~що відповідач не виконує умови договору про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав. Згідно із вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. 21 листопада 2014 року між Кредитною спілкою «Чернігівська» та [PERSON] було укладено договір № ТК 037-14 про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок (а.с 6-7). Згідно із пунктом 1.1 договору, член кредитної спілки [PERSON] внесла внесок (вклад) на депозитний рахунок до спілки - грошові кошти у розмірі 7000 грн., а спілка прийняла внесок на умовах строковості, зворотності та платності на строк, початком якого є дата внесення внеску, а закінченням 21 лютого 2016 року. Відповідно до пункту 2.3 договору, процентна ставка за внеском встановлюється у розмірі 19% річних. Пунктом 2.9 договору визначено, що спілка зобов`язується повернути члену кредитної спілки суму внеску, а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок в день, визначений пунктом 1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску. 24 березня 2015 року між сторонами укладено додатковий договір № 49-15 до договору № ТК 037-14 від 21 листопада 2014 року про надання фінансової послуги залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, яким сторони внесли зміни до договору, зокрема, продовжили строк дії основного договору до 21 травня 2017 року (а.с 8). Таким чином, строк дії договору № ТК 037-14 від 21 листопада 2014 року закінчився 21 травня 2017 року, однак відповідач свої зобов`язання по поверненню суми внеску не виконав. Так, відповідно до копії довідки № 41 від 20 лютого 2020 року, виданої Кредитною спілкою «Чернігівська», у [PERSON] відкрито рахунок за договором № ТК 037-14 від 21 листопада 2014 року на суму 7000 грн. Залишок невиплачених коштів складає 3800 грн. (а.с 9). Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини 1 та 2 статті 598 Цивільного кодексу\~України,\~зобов`язання припиняється\~частково або\~у повному\~обсязі на\~підставах,\~встановлених договором\~або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із\~частиною 1\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, суму внеску у повному обсязі позивачу не повернув, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved