Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

17.06.2016р. [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] Держмайна України, особа державна виконавча служба Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, де зазначила, що вона працював у ВАТ «Содовий завод» \~в період часу з 29.07.1975р. по 15.09.1998р. З 1997 ВАТ «Содовий завод» припинило виплату заробітної плати. Рішенням Словянського міського суду від 29.09.1997р. з ВАТ «Содовий завод» на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 1235 грн. 64 коп. 15.09.1998р. вона була звільнена з роботи, а 26.04.2016р. рішенням Словянського міськрайонного суду із відповідача ВАТ «Содовий завод» на її користь стягнуто 1075 грн. 07 коп. заборгованості із заробітної плати та 18051 грн. 73 коп. компенсації втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів її виплати. \~До цього часу рішення суду не виконані. Зазначає, що ВАТ «Содовий завод» згідно інформації регіонального відділення фонду державного майна України по Донецькій області є державним підприємством, частка державної власності майна в уставному фонді підприємства складає 100,0 відсотки. Вважає, що відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування при здійснені ним своїх повноважень, відшкодовується державою, АРК або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За вест час державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості із заробітної плати та виконання рішень суду, не припинили порушення її права власності протягом тривалого часу. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави. Виплату заборгованості по заробітній платі вона чекає більше дванадцяти років. За цей час інфляція поглинула нараховану заробітну плату. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] державного майна України заборгованість по заробітній платі в сумі 2310 грн. 71 коп. та 18051 грн. 73 коп. компенсації втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів її виплати. \~ В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала, додаткових пояснень, окрім викладеного у позові, суду не дала. Представник відповідача [PERSON] державного майна України [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надіслала до суду заперечення проти позову, в якому позовні вимоги не визнала, зазначивши, що [PERSON] державного майна України не є особою, яка несе відповідальність за невиконання своїх обовязків ВАТ «Содовий завод», так, як відповідно до ст. 176 ЦК України держава не відповідає за зобовязання створених нею юридичних осіб та юридичні особи не відповідають за зобовязання відповідно держави. Згідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що орган Казначейства повинен нести цивільно-правову відповідальність за неправомірні дії юридичних осіб. Просить суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Представник третьої особи державної виконавчої служби Словянського МРУЮ у Донецькій області до суду двічі не зявився, заяв про відкладення або перенесення судового розгляду до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступного: З наданих сторонами документів слідує наступне: Рішенням Словянського міського суду від 29.09.1997р. по справі № 2-2118-97 позовні вимоги [PERSON] до ВАТ «Содовий завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати задоволено, з ВАТ «Содовий завод» на користь [PERSON] стягнуто 1235,64 грн. заборгованості із заробітної плати (а.с. 11). Рішенням Словянського міськрайонного суду від 26.04.2016р. по справі № 2/243/162/2016 (243/2798/16-ц) позовні вимоги [PERSON] до ВАТ «Содовий завод» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів її виплати задоволено, з ВАТ «Содовий завод» на користь [PERSON] стягнуто 1075,07 грн. заборгованості із заробітної плати та 18051 грн. 73 коп. компенсації втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів її виплати (а.с. 5-7). З листа Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області №К-326-3992 від 18.10.2013р. слідує, що постановою № 5/174Б від 04.09.2003р. господарського суду Донецької області ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом та призначено арбітражного керуючого. Усі виконавчі документи …передані арбітражному керуючому (а.с. 8-9). З листа регіонального відділення [PERSON] державного майна України по Донецькій області № 11-05-00801 від 24.01.2013р. слідує, що станом на 01.01.2013р. у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод» (а.с. 10). Розглядаючи справу суд виходить з наступного: Нормами ст. 619 ЦК України, регулюються правовідносини зобовязального характеру, \~за якими договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова(субсидіарна) відповідальність. Згідно із ч.1 ст. 176 ЦК України розмежування відповідальності за зобовязаннями держави, АРК, територіальних громад та створених ними юридичних осіб - Держава, АРК, територіальні громади не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, ст. 176 ЦК України закріплено загальну норму про розмежування відповідальності публічно-правових утворень за своїми зобовязаннями та створених ними юридичних осіб. ЦК передбачає загальне правило, згідно з яким держава, інші публічно-правові утворення (АРК, територіальні громади) не відповідають за зобовязаннями створених ними юридичних осіб. Ця норма направлена на конкретизацію \~положень ч.3 ст. 96 ЦК України згідно з якою юридична особа самостійно відповідає за зобовязаннями юридичної особи, учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями його учасника (засновника). \~ Засновником ВАТ «Содовий завод» є держава в особі [PERSON] Державного майна України. Таким чином, правовідносини, \~які склалися між ВАТ «Словянський керамічний комбінат» та Державою України, - є правовідносини засновника \~та створеного ним підприємства, за якими засновник \~не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника, положення ст. 77 ГК України на правовідносини ВАТ «Содовий завод» та [PERSON] держмайна України не розповсюджуються, тому Держава Україна в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Содовий завод», до того ж [PERSON] держмайна України \~не являється правонаступником ВАТ «Содовий завод». \~ Суд констатує ту обставину, що позов подано до Державної казначейської служби України, яка не є засновником ВАТ «Словянський керамічний комбінат» і за своїми повноваженнями не має права самостійно розпоряджатися державними коштами. Позивач [PERSON] з позовними вимогами до іншого відповідача, ніж Державна казначейська служба України не зверталася, вимоги про заміну відповідача не заявляла. Суд також констатує ту обставину, що позовні вимоги [PERSON], які є предметом даного судового розгляду, є тотожними із вимогами до ВАТ «Содовий завод», вже були предметом судового розгляду і задоволені в повному обсязі рішенням Словянського міського суду від 29.09.1997р. по справі № 2-2118-97 та рішенням Словянського міськрайонного суду від 26.04.2016р. по справі № 2/243/162/2016 (243/2798/16-ц). У звязку з викладеним, підстави для задоволення позову стосовно стягнення з відповідача на користь позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати у суду відсутні, позовні вимоги [PERSON] є безпідставні та задоволенню не підлягають. Позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи і звільнена від сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed