Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

17.01.2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивувала позов тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, є батьками сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Суду пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Син [PERSON] , 2009 року народження, знаходиться на її утриманні. [PERSON] добровільно коштів на утримання сина не надає. Відповідач є фізичною здоровою людиною, однак, працювати не бажає, інших дітей не має, зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина, тому просила ухвалити рішення про стягнення аліментів в примусовому порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації проживання. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 05.08.2005 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 6), відповідач добровільно не надає коштів на утримання своєї дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років на одну особу становить: з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи та вимоги ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, враховує, що обов`язок утримувати дитину є обов`язком обох її батьків, тому суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, будуть обґрунтованими та законними. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини - 840, 80 грн.

Outcome: approved