Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

15.05.2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказує, що з 03 вересня 2011 року і до 07 вересня 2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у сторін народилось двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] матеріально забезпечений, працездатний, молодий за віком. Крім того, відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. Відповідач в Україні офіційно ніде не працює, але постійно їздить на роботу в м. Київ або в Угорщину, де виконує по найму будівельні роботи. Має достатньо коштів, щоб щомісяця платити аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. на кожну дитину. В судове засідання позивачка [PERSON], не з»явилася, однак її представник [PERSON], подала до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримують повністю та просять суд такі задоволити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого до нього позову визнає частково, та просить суд стягувати із нього аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі. За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобовязана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10, 11, 57-61); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215). Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог позивачки [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що з 03 вересня 2011 року і до 07 вересня 2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у сторін народилось двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дітей в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., відповідно до розміру заявлених позовних вимог, який підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved