Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

16 березня 2015 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 09.02.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 11116319000, відповідно до якого відповідачу надано споживчий кредит в сумі 20 000 доларів США, з процентною ставкою 13,3 річних, з поверненням до 08.02.2013 р., зі сплатою щомісячних ануїтентних платежів в сумі 201 долар США. У подальшому додатковим договором строк повернення кредиту збільшили до 08.02.2023 р. Відповідач зобов'язаний був щомісячно здійснювати погашення кредиту згідно графіку. В цей же день, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезгаданим кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено договір Іпотеки, за яким він надав в Іпотеку належне йому майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS], в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком. Вказали, що боржник свої зобов'язання по Договору не виконує. Станом на 25.02.2015 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 12 553,95 доларів США, що еквівалентно 355 166,54 грн, та пені в сумі 5 253,68 грн. З посиланням на ці обставини та статті 525, 526, 530, 533, 553, 554, 589, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» просили стягнути з [PERSON] зазначену суму боргу і у рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на житловий будинок [PERSON] В судове засідання представник Банку не з'явився, але надали суду письмову заяву, в якій позов підтримали та просили його задовольнити, а справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнав, але заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] заявлені вимоги також не визнав і у письмовому запереченні вказав, що Банк не довів факт отримання ним грошових коштів відповідними документами, а також просив застосувати строк позовної давності щодо стягнення неустойки. В ході судового засідання відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно отримав у Банку кредит у виді грошових коштів в сумі 20 000 доларів США, які частково витратив на ремонт спірного будинку та інші потреби. У зв'язку зі зміною курсу долара США по відношенню до гривні припинив погашати кредит у березні місяці 2014 року. Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 09 лютого 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 11116319000, відповідно до якого Банк надав боржнику споживчий кредит в сумі 20 000 доларів США, з процентною ставкою 13,30 річних, на строк 72 місяці, тобто до 08 лютого 2013 р. В цей же день для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед Банком, останнім укладено з [PERSON] нотаріально посвідчений Іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок [ADDRESS], заставна вартість якого 169 382 грн. 09 лютого 2007 р. боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. Згідно додаткового кредитного Договору № 11116319001 від 26 лютого 2009 р. [PERSON] зобов'язаний був до 26 числа кожного місяця погашати кредит ануїтентними платежами, не менш ніж 201 доларів США та змінено кінцевий строк повернення кредиту до 08 лютого 2023 року. Однак, [PERSON] свої зобов'язання зо договором з березня 2014 року виконувати припинив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 25 лютого 2015 року становить - 12 553,95 (дванадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят три доларів США 95 центів) доларів США, що еквівалентно - 355 166,54 (триста п'ятдесят п'ять тисяч сто шістдесят шість гривень 54 коп.) гривень, а також пеню в розмірі - 5 253,68 (п'ять тисяч двісті п'ятдесят три гривень 68 коп.) гривень, з яких: - 11 334,32 доларів США - борг за кредитом (у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 662,54 доларів США) за строк з 26.03.2014 р. по 25.02.2015 р.; - 1 219,63 доларів США - прострочена заборгованість за процентами за строк з 28.04.2014 р. по 25.02.2015 р.; - 2 115,90 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 28.02.2014 р. по 25.02.2015 р.; - 3 137,78 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 25.02.2014 р. по 25.02.2015 р. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, умов пункту 5.5 Договору якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно Закону від 5 червня 2003 р. № 898-IV «Про іпотеку» іпотека розуміється як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. За правилами ч. 1 ст. 33 Закону «Про іпотеку», пункту 5.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В силу ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Отже ураховуючи те, що [PERSON] неналежним чином виконує умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, то вказана сума боргу підлягає стягненню з нього, а також наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет Іпотеки, у рахунок погашення цього боргу, власником якого є майновий поручитель [PERSON]

Outcome: approved