Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

17.09.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 23.06.2006 року між ним та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 2006 року він з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені протягом останнього року. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Ухвалою суду від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити, сторонами в позасудовому порядку вирішені питання щодо визначення місця проживання дитини, здійснення оплати на її утримання, а також питання щодо поділу спільного майна подружжя, уклавши відповідні нотаріально посвідчені договори. Відповідач не з'явилася, надала до суду нотаріально посвідчену заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги визнала, сторонами в позасудовому порядку вирішені питання щодо визначення місця проживання дитини, здійснення оплати на її утримання, а також питання щодо поділу спільного майна подружжя, уклавши відповідні нотаріально посвідчені договори. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 23 червня 2006 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №360. Подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В матеріалах справи містяться копії нотаріально посвідчених договору між батьками про здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 27.09.2018 року та договору про поділ майна подружжя від 27.09.2018 року. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що сторони не змінювали прізвище під час державної реєстрації шлюбу, то підстави для вибору та зазначення дошлюбного прізвища відсутні. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved