Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

15.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 24 548,68 грн. витрат для відновлення транспортного засобу, 1 200,00 грн. - за проведення незалежної оцінки по визначенню вартості матеріальног збитку, завданого власнику автомобіля, 50,00 грн. - витрат за поштове повідомлення, 5 000,00 грн. - моральну шкоду та 1 102,42 грн. - судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16.02.2016 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Нісан» д.н.з. [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована полісом №АІ/5837662 в АТ «СК «Нова», сталася ДТП, учасником якої став автомобіль «Шевролет» д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу. В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Страхова компанія припинила членство в МТСБУ, позбавлена ліцензії на всі види страхування, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним збитки. Внаслідок неправомірних дій відповідача, що проявляються у пошкодженні належного позивачу транспортного засобу, останній був змушений здійснювати зусилля на відновлення порушених прав, отримання юридичних консультацій, душевних страждань, позбавлення можливості користуватись автомобілем, позивачу завдано моральних страждань, яку оцінює у розмірі 5 000,00 грн. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач та його представник проти позову заперечували та просили у його задовленні відомовити. Представником відповідача подані письмові заперечення, відповідно до яких зазначив, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «Нова», проте позивачем не надано доказів звернення позивача до страхової компанії з повідомленням про ДТП або із заявою про виплату страхового відшкодування, чим порушено вимоги Закону про обов'язкове страхування, також позивачем не дотримано порядку врегулювання питання виконання обов'язків страховиком перед потерпілою особою в межах розміру ліміту відповідальності страховика, пред'явлення вимог до винуватця ДТП є таким, що не відповідає порядку, встановленому чиним законодавством. Крім того, посилання на припинення діяльності страхової компанії не відповідає дійсності, оскільки справу про банкрутство відносно страховика не порушено, його діяльність не припинено. Щодо розміру відшкодуванню, то виплаті підлягає вартість відновлювального ремонту, а не розмір матеріального збитку. Вимоги щодо відшкодування розміру моральної шкоди не підтверджені належними доказами та обгрунтуваннями (а.с. 75-80). Представник третьої особи: ПАТ «Страхова компанія «Нова» в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 60, 67, 69, 92), а тому суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 16.02.2016 року приблизно о 10:15 в м. Києві по бул. І. Лепсе, 4, керуючи автомобілем марки «Нісан» д.н.з. [NUMBER], під час здійснення маневру не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шевролет» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Також встановлено, що 16.02.2016 р. приблизно о 10:15 в м. Києві по бул. І. Лепсе, 4, позивач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Шевролет» д.н.з. [NUMBER], під час здійснення маневру дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Нісан» д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вказані обставини встановлені постановами Солом'янського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року, 10.05.2016 року у справі 760/3571/16-п, відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення (а. с. 7-8, 81). Встановлено, що внаслідок ДТП автомобіль марки «Шевролет» д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] від 10.03.2012 року (а. с. 10), отримав механічні пошкодження. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія щодо автомобіля «Ніссан» д.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно полісу «АІ/5837662 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «СК «Нова», термін дії полісу до 07.03.2016 р. (а. с. 55). Встановлено, що згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку №241 від 10.06.2016 року, вартість відновлювального КТЗ «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] складає 24 548,68 грн., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, складає 11 345,78 грн. (а.с. 12-15). Вартість робіт по здійсненню оцінки, які були сплачені позивачем, становить 1 200,00 грн. (а. с. 35), витрати, пов'язані з оплатою поштового повідомлення складає 50,00 грн. (а. с. 37). Пунктом 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З системного аналізу наведених норм матеріального права можа дійти висновку, що страхова компанія відшкодовує потерпілому вартість матеріального збитку в межах ліміту відповідальності, а винний у ДТП - різницю між страховим відшкодуванням (матеріальним збитком) та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу. У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в ч. 2 ст. 16 ЦКУкраїни. Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-2808цс15 від 20.01.2016 року право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, законодавчо закріплено право особи на вибір порядку відшкодування заподіяної шкоди, як безпосередньо із заподіяювача шкоди так і від Страховика. Проте, як встановлено вище, Солом'янський районний суд м. Києва в рамках розгляду адміністративного матеріалу за № 760/3571/16-п встановив обопільну вину водіїв [PERSON], позивача по справі та [PERSON], відповідача по справі щодо вчинення останніми правопорушень, які призвели до вчинення дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] заподіяного матеріального збитку в розмірі 5 672,89 грн., визначеного на підставі Звіту № 241 від 10.06.2016 р., який становить 11 345,78 грн. (а.с. 12-15). Також, підлягають задоволенню витрати з оплати вартості проведення оцінки визначення матеріальної шкоди в розмірі 1 200 грн. та витрати пов'язані з повідомленням про проведення огляду пошкодженого автомобіля в розмірі 50 грн. 00 коп., підтвердження понесення яких надано позивачем (а.с. 34, 35, 37). Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди. Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Для відшкодування моральної шкоди, в силу наведених норм, необхідні наступні підстави: наявність душевних страждань, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього або приниження честі та гідності позивача. Необхідними умовами також є неправомірність рішень, дій чи бездіяльності та наявність вини відповідача. Позивач, як на підставу заподіяння моральної шкоди посилається на протиправні дії відповідача, що проявляються в пошкодженні належного позивачу транспортного засобу, останній був змушений здійснювати зусилля на відновлення порушених прав, отримання юридичних консультацій, душевних страждань, позбавлення можливості користуватись автомобілем, що був основним засобом для отримання грошових коштів для утримання сім'ї. У зв'язку з чим суд вважає співмірним розміром заподіяної позивачу моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача в розмірі 2 000 грн. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково доведені, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial