Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] 15.10.2010 року в період перебування в шлюбі з ним, відповідачкою [PERSON] за їхні спільні кошти, було придбано житловий будинок розташований в смт. Ромодан по вул. Матросова 11, зважаючи на що будинок був спільною сумісною власністю подружжя. 28.06.2014 року відповідачка [PERSON] не отримавши від нього згоди на продаж вище зазначеного житлового будинку, домовилася з відповідачкою [PERSON] про його продаж. На виконання взятих на себе зобовязань [PERSON] передала [PERSON] ключі від будинку, а [PERSON] передала відповідачці [PERSON] авансовий платіж в рахунок оплати купівлі зазначеного нерухомого майна в сумі еквівалентній 1600 доларів США на підтвердження чого між відповідачками було укладено попередній договір купівлі-продажу від 28.06.2014 року. Позивач вважає, що відповідачки [PERSON] та [PERSON] 28.06.2014 року уклали між собою недійсний правочин, оскільки на його вчинення він не надавав жодної згоди. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Вважає, що відповідачка [PERSON] не мала права без згоди позивача вчиняти правочин купівлі-продажу житлового будинку, в розглядуваному випадку попередній договір купівлі-продажу. Просить суд визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: смт. Ромодан, вул. Матросова 11 Миргородського району від 28 червня 2014 року укладений між [PERSON] та [PERSON] Теяною Володимирівною. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи. Представник позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с. 7, оригінал оглянуто в судовому засіданні) позов підтримав, просив його задовольнити, як законний та обґрунтований з підстав викладених в позовній заяві. Вказав, що попередній договір це договір розташований на аркуші справи 6 - лист [PERSON], написаний нею особисто про внесення авансового платежу за житловий будинок розташований в смт. Ромодан по вул. Матросова 11 Миргородського району, оскільки він відповідає всім положенням, яких закон вимагає по відношенню до договорів. Та обставина, що будинок придбаний за спільні кошти подружжя підтверджується придбанням будинку в період перебування позивача [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] та особистими поясненнями відповідачки [PERSON], що були нею направлені на адресу суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила на адресу суду заяву, з якої вбачається, що позов нею визнається, а справу вона просить розглянути у її відсутності. В заяві, відповідачка [PERSON] крім іншого зазначила, що 15.10.2010 року нею за спільні кошти подружжя (на цей період часу вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON]А.) було придбано житловий будинок розташований в смт. Ромодан по вул. Матросова 11 Миргородського району. 28.06.2014 року вона не повідомивши про те чоловіка домовилася з відповідачкою [PERSON] про продаж вище зазначеного житлового будинку та передала їй ключі від нього, а також отримала від відповідачки [PERSON] авансовий платіж за будинок на підтвердження чого вони уклали розписку, в якій зазначено, що решту коштів буде передано їй після передачі нею [PERSON] документів необхідних для оформлення договору купівлі-продажу. В подальшому [PERSON] відмовилася виконувати взяті на себе зобовязання та звернулася до суду з позовом про повернення сплачених нею грошових коштів. ЇЇ чоловікові позивачу [PERSON] нічого не було відомо про її дії направлені на продаж їхнього спільного житлового будинку, його згоди на продаж вона не отримувала, зважаючи на що позов нею визнається в повному обємі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. З направленої відповідачкою до суду заяви вбачається, що позов нею не визнається. Відповідачка зазначає, що дійсно, 28.06.2014 року між нею та [PERSON] було досягнуто домовленості про продаж житлового будинку розташованого в смт. Ромодан по вул. Матросова 11 Миргородського району. В забезпечення виконання майбутнього договору купівлі-продажу вона передала [PERSON] 1600 доларів США, що підтверджується розпискою, решту грошей вона зобовязувалася доплатити в національній валюті, коли продавець підготує всі необхідні документи для продажу будинку. Інших угод, зокрема завдатку, в тому числі нотаріальних між ними не укладалося. В подальшому вона вирішила не придбавати цей будинок, зважаючи на його стан. Між ними не укладався попередній договір, а отже у позивача відсутнє порушення його майнових прав. Позивачем не надано суду доказів в підтвердження того, що будинок був придбаний за спільні кошти подружжя. Зважаючи на викладене, в задоволенні позову [PERSON] просила відмовити за безпідставністю позовних вимог. Крім того зазначила, що законом не передбачено визнання правочину недійсним при відчуженні спільного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 02 жовтня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4, оригінал оглянуто в судовому засіданні). 15 жовтня 2010 року [PERSON] на підставі договору купівлі продажу придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований в смт. Ромодан по вул. Матросова 11 Миргородського району (а.с.5, оригінал договору купівлі-продажу оглянуто в судовому засіданні). 28 червня 2014 року [PERSON] написала розписку з якої вбачається, що вона сплатила [PERSON] авансовий платіж за нерухомість розташовану за адресою: смт. Ромодан, вул. Матросова 11, Миргородського району в еквіваленті 1600 доларів США. Залишок зобовязувалась сплатити після отримання документів необхідних для оформлення договору купівлі-продажу у нотаріуса (а.с.6, оригінал оглянуто в судовому засіданні). Рішенням Миргородського міськрайонного суду від 07 липня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1600 доларів США по курсу НБУ станом на 07 липня 2015 року суми авансового платежу (архівна цивільна справа). Отже, 28 червня 2014 року [PERSON] і [PERSON], маючи бажання укласти в майбутньому договір купівлі-продажу житлового будинку, уклали між собою просту письмову угоду, відповідно до якої [PERSON] передала [PERSON] авансовий платіж за житловий будинок в еквіваленті 1600 доларів США . Відповідно до змісту ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку ( у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - в письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. З урахуванням того, що договір від 28 червня 2014 року стосувався купівлі-продажу житлового будинку, який відповідно до правил ст. 657 ЦК України повинен укладатися в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а договір від 28.06.2014 року був укладений сторонами без додержання вимог ст. 657 ЦК України, зазначений договір не може вважатися попереднім. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків. У разі недійсності правочину кожна із стоні зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідачкою [PERSON] повернуто відповідачці [PERSON] житловий будинок розташований в смт. Ромодан по вул. Матросова 11, Миргородського району, оскільки іншого судом не встановлено. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму авансового платежу сплаченого нею за нерухоме майно розташоване в смт. Ромодан по вул. Матросова 11 Миргородського району . Зважаючи на правові норми проаналізовані судом, підстави для визнання попереднього договору купівлі-продажу недійсним відсутні.

Outcome: dismissed