Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

15.12.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по виплаті аліментів за період з 01.01.2020 по 07.12.2020 та пені від суми несплачених аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.02.2020 з [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання, як дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/10 від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 16.07.2019 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. За період з 01.01.2020 по 07.12.2020 у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка складає 5 948 грн. 22 коп. Враховуючи викладене просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам у сумі 5 948 грн. 22 коп. та пеню у розмірі 1% від суми несплачених, за період з 01.01.2020 по 07.12.2020 аліментів за кожен день прострочення, у сумі 19 147 грн. 89 коп. У судовому засіданні Позивач свої вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] подав суду відзив на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, так як вони є необґрунтованими. Рішенням суду від 10.12.2020 з нього стягнута пеня за аліментами за період з 16.07.2019 по 31.12.2019 у сумі 6 257 грн. 79 коп. Станом на 02.03.2021 він не має заборгованості по аліментам. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи позовної заяви, надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так судом встановлено, що 18.02.2020 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини усіх заробітків (доходів), починаючи з 16.07.2019 і до закінчення нею навчання - 30.06.2021, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Згідно розрахунку державного виконавця станом на 07.12.2020 року заборгованість боржника [PERSON] по аліментам за виконавчим листом на підставі рішення суду від 18.02.2020 року склала 5 948 грн. 22 коп. Заборгованість станом на день винесення рішення погашена, що підтверджується розрахунком державного виконавця. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно з ч.3 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Частиною 8 зазначеної статті встановлено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. З позовної заяви, а також наданих позивачем доказів на підтвердження своїх вимог, суд не вбачає, що станом на день подання позову між [PERSON] та [PERSON] існує спір про розмір заборгованості по аліментам. Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по аліментам у сумі 5 948 грн. 20 коп. та зазначає, що ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені дії виконавця у разі наявності заборгованості по сплаті аліментів. Щодо позовних вимог про стягнення пені суд зазначає наступне. Приписами частин 1-3 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Позивачка просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2020 року по 07.12.2020 року в сумі 19 147 грн. 89 коп. відповідно до розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем, та власного розрахунку пені по аліментам, складеного позивачкою та наведеного у додатках до позовної заяви. При визначенні розміру пені за прострочення сплати аліментів суд виходить з чинного законодавства у сфері сімейних правовідносин. Наданий позивачем розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.01.2020 по 07.12.2020 суд визнає вірним, так як сума пені розрахована так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. (Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.) Проте, відповідно до частини 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак після порушення боржником свого обов`язку неустойка виконує штрафну і компенсаційну функції. В даному випадку, її розмір як штрафу, тобто майнової відповідальності боржника за невиконання обов`язку сплатити аліменти, очевидно, є непропорційним, оскільки більше ніж у два рази перевищує суму самого несплаченого зобов`язання. Як компенсація - також, безсумнівно, значно перевищує збитки, заподіяні одержувачу аліментів внаслідок неотримання грошових коштів. Невиконання зобов`язання з виплати аліментів порушує насамперед права повнолітньої доньки і такі дії не можуть бути виправдані, однак суд переконаний, що завищений, явно непропорційний сумі несплаченого зобов`язання розмір пені, який продовжує необмежено (нескінченно) зростати, жодним чином не стимулює платника до погашення заборгованості по аліментах, а навпаки, заганяє його у «боргову яму», по суті ставить у безвихідне становище, позбавляючи як фактичної можливості, так і мотивації до погашення боргу. Непропорційний розмір пені є не лише несправедливим по суті, а й ставить під загрозу інтерес [PERSON] , оскільки сприяє виникненню ситуації, за якої вона взагалі не отримує грошового утримання від батька. Таким чином, законодавець, обмеживши розмір пені 100 відсотками від суми заборгованості, фактично визнав, що попереднє правове регулювання, яке допускало непропорційне і нічим не обмежене перевищення суми неустойки (пені) відносно суми заборгованості зі сплати аліментів, не відповідало критерію «якості закону», допускало свавільне втручання у цивільні права особи, що є неприпустимим в розрізі практики Європейського суду з прав людини, і тому було змінене законодавцем. Отже, стягнення відповідача [PERSON] на користь [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 19 147,89 грн, при тому, що сума боргу становить 5 948,22 грн. порушує принцип пропорційності, є несправедливим і не сприяє ефективному захисту прав отримувача аліментів. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за період з 01.01.2020 по 07.12.2020 за аліментами складала 5 948 грн. 22 коп. Отже, враховуючи, що розмір пені складає більше розміру заборгованості за аліментами, його слід обмежити та встановити у розмірі 5 948 грн. 22 коп. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визначити розмір пені за прострочення сплати аліментів у сумі 5 948,22 гривень, які стягнути з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України) Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягнення на користь Держави з [PERSON] у сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial