Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

15 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилаються на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) площею 5,4241 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої мала померла [PERSON] внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». Позивач в установленому законом порядку прийняли спадщину, проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадану земельну частку (пай) після померлої [PERSON] їй було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу. [PERSON] просять суд визнати за нею право на земельну частку (пай) № 181, яка згідно персоніфікації відповідає земельній ділянці №619, розташовану на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, площею 5,4241 умовних кадастрових гектарів, право на отримання якої мала померла [PERSON] внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала розгляд справи провести за її відсутності (а.с.38). Представник Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області, в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила (а.с.37). Представник Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не зявився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила (а.с.46). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім. Іваненка» від 14.11.2010 року (протокол № 1 від 14.11.2010 року) затверджено списки осіб, які мають право на одержання земельної частки (паю) згідно ст. 25. п. 1 Земельного кодексу України, де в списку за порядковим номером 161, земельна ділянка (пай) №87\~ значиться [PERSON] (а.с. 5-8,16). На підставі розпорядження голови Миргородської районної державної адміністрації «Про надання дозволу на розробку проекту приватизації» від 24.11.2010 р. № 201 надано дозвіл ДП «СГП ім. Іваненка» на розробку проекту приватизації земель підприємства. Довідкою ДП «СГП ім. Іваненка» від 21.03.2017 року підтверджується, що станом на 23.09.2010 року [PERSON] включена до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району. Сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався (а.с.24). Таким чином, рішенням загальних зборів працівників та пенсіонерів ДП «СГП ім. Іваненка» від 14.11.2010 року та 28.08.2011 року, прийнятого в межах повноважень та за життя [PERSON] , закріплено її право на земельну частку (пай). Встановлено, що [PERSON] померла 01 січня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, зокрема, право на земельну частку (пай), розташованої на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, Рішенням Миргородського міськрайонного суду в Полтавській області від 04 жовтня 2017 року встановлено факт спільного проживання однією сімєю позивача з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та факт спільного проживання однією сімєю понад пять років. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] №149/01-16 від 14.02.2018 року, ним після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №191/2017. Єдиним спадкоємцем, котрий прийняв спадщину та звернувся про видачу свідоцтва про право на спадщину, на право на земельну частку (пай) є [PERSON]. Інші заяви про прийняття або відмову від спадщини від інших спадкоємців до нього не надходили. Позивач, як спадкоємець четвертої черги, звернувся до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову, з мотивів відсутності правовстановлюючих документів. За таких обставин, права позивача [PERSON], як спадкоємця за законом, є порушеними і підлягають судовому захисту шляхом визнання такого права. Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що у відповідності до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець за життя не набув право власності на земельну ділянку № 181, яка згідно персоніфікації відповідає земельній ділянці № 619, розташовану на території Петрівцівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, площею 5,4241 умовних кадастрових гектарів. Тож у склад спадщини входить лише майнове право на земельну частку (пай). За таких умов, суд дійшов висновку про необхідність визнання права позивача на земельну частку (пай), право на отримання якої мала померла [PERSON], внаслідок розпаювання земель Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство імені Іваненка».

Outcome: partial