Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

17.08.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 064-2008-538 від 05.03.2008 року у розмірі 152 588 доларів 74 центів США. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 064-2008-538 (надалі - Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору відповідачу надано кредит в розмірі 160 000 доларів 00 центів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01.03.2028 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,45 % річних. За користування кредитом понад встановлений Кредитним договором строк встановлюється підвищена процента ставка на рівні 40,35 % річних. Проте, відповідач свої зобов'язання перед позивачем не виконує і станом на 02.04.2015 року має заборгованість у розмірі 152 588 доларів 74 центів США, яку позивач просить стягнути. Разом з тим, під час розгляду справи в суді відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до ПАТ «Універсал Банк» про застосування правових наслідків нікчемного правочину та стягнення 1 424 683 грн. 08 коп. у якості відшкодування заподіяної шкоди в порядку ст.ст. 216, 230 ЦК України, який 21.12.2013 року був прийнятий до спільного провадження з первісним позовом. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що при укладенні Кредитного договору ПАТ «Універсал Банк» були порушені вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно заборони нечесної підприємницької практики, оскільки позивачу за зустрічним позовом перед укладанням Кредитного договору не було надано у письмовій формі та не було повідомлено про умови надання кредиту, а також не надано в повному обсязі інформації про умови кредиту, що, на думку позивача за зустрічним позовом, свідчить про введення його в оману та нав'язування невигідного продукту. На підставі зазначеного та враховуючи суттєві порушення відповідачем за зустрічним позовом актів законодавства України, які були свідомо допущені і націлені проти прав та інтересів позивача за зустрічним позовом, останній просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача заявлені первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. При цьому, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, вважаючи його безпідставним, а також подав заяву про застосування строків позовної давності. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність відповідача. Крім того, в матеріалах справи наявне заперечення відповідача проти первісного позову, згідно яких останній просив відмовити в його задоволенні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а зустрічний позов задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 05.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено Кредитний договір № 064-2008-538 (а.с. 7-9). При цьому, як встановлено з матеріалів справи, договір укладений в письмовій формі, він підписаний повноважними особами, містить всі суттєві умови передбачені законом для договорів і які мають істотне значення, а також які були узгоджені сторонами. Згідно п.п. 1.1., 1.2 Договору відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання надано кредитні кошти в розмірі 160 000 доларів 00 центів США шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок, а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти у повному обсязі не пізніше 01.03.2028 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13,445 % річних. Відповідно до Графіку погашення кредиту відповідач повинен вносити чергові мінімальні платежі по кредиту щомісяця не пізніше 01 числа кожного календарного місяця (а.с. 11-12). Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача (а.с. 16). Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно умов п.п. 1.1.1 Договору за користування кредитними коштами понад строк кредитування (або терміни погашення за Графіком погашення кредиту), встановлений цим Договором, процентна ставка встановлюється у розмірі 40,35 % річних (підвищена процентна ставка). Згідно умов п.п. 5.2.5 Договору позивач має право вимагати від відповідача повернення кредитних коштів у повному обсязі у випадку прострочення сплати чергового платежу і не усунення позичальником порушень. Термін повернення кредиту скорочується до дати, вказаної у повідомленні про порушення умов договору, тобто на 31-календарний день. 12.10.2014 року позивачем направлено відповідачу повідомлення з вимогою повернути суму заборгованості за Договором, яке особисто було вручено останньому 15.10.2014 року (а.с. 20, 21). Проте, зазначена вимога була залишена поза увагою відповідача. У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язання за Договором, станом на 02.04.2015 року сума заборгованості з боку відповідача становила 152 588 доларів 74 центів США, з якої: заборгованість по сумі кредиту - 146 913 доларів 78 центів США ; заборгованість по відсотках - 5 086 доларів 03 центів США; заборгованість по сплаті підвищених відсотків в сумі - 588 доларів 93 центи США, що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 23-24) перевіреними у судовому засіданні. Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що первісний позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому присуджує до стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 064-2008-538 від 05 березня 2008 року у розмірі 152588 (сто п'ятдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят вісім) доларів 74 центи США, що за курсом НБУ станом на 29.02.2016 року становить 4 128 195 (чотири мільйони сто двадцять вісім тисяч сто дев'яносто п'ять) гривень 13 копійок, з яких: заборгованість по кредиту - 146913 доларів 78 центів США, що за курсом НБУ становить на 29.02.2016 року складає 3 974 662 (три мільйони дев'ятсот сімдесят чотири шістсот шістдесят дві) гривні 55 копійок; заборгованість по відсотках - 5086 доларів 03 центи США, що за курсом НБУ станом на 29.02.2016 року становить 157 078 (сто п'ятдесят сім тисяч сімдесят вісім) гривень 59 копійок; заборгованість по сплаті підвищених відсотків - 588 доларів 93 центи США, що за курсом НБУ станом на 29.02.2016 року становить 15933 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот тридцять три) гривні 14 копійок. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «Універсал Банк» про застосування правових наслідків нікчемного правочину та стягнення 1 424 683 грн. 08 коп. у якості відшкодування заподіяної шкоди в порядку ст.ст. 216, 230 ЦК України, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Звертаючись до суду з зустрічним позовом про застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення з ПАТ «Універсал Банк» 1 424 683 грн. 08 коп. у якості відшкодування заподіяної шкоди в порядку ст.ст. 216, 230 ЦК України, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що при укладенні Кредитного договору ПАТ «Універсал Банк» були порушені вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно заборони нечесної підприємницької практики, оскільки позивачу за зустрічним позовом перед укладанням Кредитного договору не було надано у письмовій формі та не було повідомлено про умови надання кредиту, а також не надано в повному обсязі інформації про умови кредиту, що, свідчить про введення його в оману та нав'язування невигідного продукту. Разом з тим, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до положень ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч. 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків нікчемності правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Водночас, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п.п. 4, 5 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом ( ч.1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Як вбачається з змісту зустрічної позовної заяви, будь-яких обставин, які свідчили б про нікчемність Кредитного договору, позивачем за зустрічним позовом не вказано, також не зазначено жодної норми Закону, яка б встановлювала недійсність (нікчемність) Кредитного Договору. Більш того, з вимогою про визнання недійсним Кредитного договору, як оспорюваного правочину, позивач за зустрічним позовом не звертається. Враховуючи вищевказані норми Цивільного кодексу України, а також роз'яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом помилково обрано спосіб захисту свого порушеного права шляхом застосування правових наслідків нікчемності Кредитного договору, оскільки, на думку суду, даний правочин є оспорюваним, а тому в даному випадку необхідно ставити питання про визнання його недійсним. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. За таких обставин, суд, виходячи з принципу рівності сторін в судовому засіданні, та диспозитивності розгляду справи, а саме розгляду справи на підставі заявлених позивачем вимог, та наданих сторонами доказів, вважає за необхідне відмовити позивачу за зустрічним позовом в задоволенні його вимог про застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення з ПАТ «Універсал Банк» 1 424 683 грн. 08 коп. у якості відшкодування заподіяної шкоди в порядку ст.ст. 216, 230 ЦК України. При цьому, оскільки суд вважає вимоги за зустрічним позовом безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, підстави для застосування наслідків пропуску строків позовної давності до вимог [PERSON] про застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення з ПАТ «Універсал Банк» 1 424 683 грн. 08 коп. у якості відшкодування заподіяної шкоди, відсутні. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 203, 215, 216, 525, 526, 1054 ЦК України та

Outcome: approved