Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

17.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на чотирьох неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вона з 2007 року по червень місяць 2019 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. За цей час уних народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після припинення фактично шлюбних відносин, діти проживають разом з відповідачем, окремо від батька. Самостійно відповідач сплачувати аліменти на утримання дітей не бажає. Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу на дітей не надає, позивач просить суд стягнути щомісячно з відповідача аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 11 год. 00 хв. 15.05.2020 р. Позивач до початку судового засіданні подала до суду заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи (повідомлення про вручення поштового відправлення, 29.04.2020 р. отримане [PERSON] під особистий підпис, наявне в матеріалах справи). Відповідач відзив на позовну заяву, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у встановлений судом строк не надав. Виходячи з вищевикладеного, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.02.2008 року, [PERSON] ; свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.02.2011 року, [PERSON] ; свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.08.2013 року, [PERSON] ; свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.06.2017 року, [PERSON] , батьком зазначений відповідач (а.с. 8-11). Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Шахтарської сільської ради (вих. № 187 від 13.03.2020 року) (а.с. 2). Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права що до здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставинах суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі Ѕ частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, підлягають задоволенню, розмір аліментів необхідно визначати з усіх видів заробітку відповідача. Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved