Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

15.06.2017 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач), в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 16 172,64 (шістнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 64 копійки. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 20.09.2011 р. укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 (тридцять шість) відсотків на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання, за вказаним договором, належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.06.2017 р., перед позивачем, виникла заборгованість (по кредиту, процентам, пені і штрафам) у сумі 16 172,64 (шістнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 64 копійки. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення боргу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 600,00 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а. с. 32). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, оскільки судові повістки йому надсилалися за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до поштового повідомлення, що надійшло до суду, адресат відмовився від одержання судової повістки. Згідно положень ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), особа яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Про причини своєї неявки до суду відповідач не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалив, на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України прийняти рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані сторонами письмові докази, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору слід керуватися Цивільним Кодексом України (далі за текстом - ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 29-31) та [PERSON] (а. с. 27) на підставі анкети-заяви й умов та правил надання банківських послуг від 20.09.2011 р. укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач передав кредит відповідачу у розмірі 5 000,00 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 (тридцять шість) відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 10-26). В порушення умов, зазначеного кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 05.06.2017 р., з урахуванням заборгованості за кредитом, процентів, комісії, штрафів склала загальну суму 16 172,64 (шістнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 64 копійки (а. с. 6-9). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимогою закону. В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем надано кредит в розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, однак відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства й умов та правил надання банківських послуг, належним чином свої зобов'язання по поверненню чергової частки кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, не здійснив повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені договором строки. Ці обставини по даній справі не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено у позові і вони не спростовані відповідачем. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, загальна сума заборгованості, станом на 05.06.2017 р. становить 16 172,64 (шістнадцять тисяч сто сімдесят дві) гривні 64 копійки, у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі - 2 184,44 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) гривні 44 копійки; заборгованість по процентам у розмірі - 5 100,59 (п'ять тисяч сто) гривень 59 копійок; заборгованості за пенею у розмірі - 7 641,29 (сім тисяч шістсот сорок одна) гривня 29 копійок; заборгованість по судовим штрафам - 1 246,32 (одна тисяча двісті сорок шість) гривень 32 копійки (а. с. 6-9). Доказів, в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» відповідач до суду не надав, тому розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні даного спору. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] пені підлягає частковому задоволенню, оскільки стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, і починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України. 15.06.2017 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі за пенею в розмірі 7 641,29 (сім тисяч шістсот сорок одна) гривня 29 копійок, у межах строку позовної давності за основною вимогою, відповідно до статті 257 ЦК України. Розмір заборгованості за пенею за останні 12 місяців, які передували зверненню кредитора до суду склав 7 441,29 (сім тисяч чотириста сорок одна) гривня 29 копійок. Суд не погоджується з доводами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу» про необхідність стягнення з [PERSON] судових штрафів в розмірі 1 246,32 (одна тисяча двісті сорок шість) гривень 32 копійки, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, відповідно до частини другої статті 549 ЦК України. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, згідно частини третьої статті 549 ЦК України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі №6-2003цс15. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з тим, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу» задоволений частково (91,056% задоволених вимог) з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1 456,90 (одна тисяча чотириста п'ятдесят шість) гривень 90 копійок. На підставі ст. ст. 55, 61 Конституції України, ст. ст. 10, 11-14, 16, 20, 202, 207, 218, 256-258, 267, 526, 530, 549, 550, 610, 612, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial