Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

15 листопада 2017 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулось до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] по стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у якій просило стягнути з останнього в порядку регресу сплачене страхове відшкодування в розмірі 20848 гривень 86 копійок та судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1600 гривень 00 копійок. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до [PERSON] по стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу було передано за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 28 лютого 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вищезазначену позовну заяву було прийнято до провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. В обґрунтування вимог позивач у своїй позовній заяві зазначив, що 27 квітня 2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АЕ/8262348. 07 липня 2016 року о 13 годині 55 хвилин в с Генічеська Гірка по вулиці Азовська сталося ДТП за участю автомобіля Деу реєстраційний номер якого АЕ 7935 СІ під керуванням [PERSON] та автомобіля Рено реєстраційний номер якого ВТ 3297 ВЕ, під керуванням водія [PERSON] Згідно Постанови Тернівського районного суду міста [PERSON] від 13 жовтня 2016 року винним у скоєнні дорожньо транспортної пригоди визнано водія [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2, 124, 122-4 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2017 року скасовано постанову Тернівського районного суду міста [PERSON] від 13 жовтня 2016 року, а справу закрито, на підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП, в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 29 серпня 2016 року на підставі полісу АЕ/8262348, та заяви потерпілої особи та складеного страхового акту № 00197658/8, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 20848 гривень 86 копійок (згідно заяви про погодження розміру страхового відшкодування), що підтверджується платіжним дорученням № 029869 від 29 серпня 2016 року. Таким чином до позивача у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації в порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Рено реєстраційний номер якого ВТ 3297 ВЕ, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просили розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 16 травня 2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. 29 квітня 2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом АЕ/8262348 (а.с. 14). 07 липня 2016 року о 13 годині 55 хвилин в с. Генічеська Гірка по вулиці Леніна сталося ДТП за участю автомобіля [PERSON] реєстраційний номер якого АЕ 7935 СІ під керуванням [PERSON] та автомобіля Рено реєстраційний номер якого ВТ 3297 ВЕ, під керуванням водія [PERSON] Згідно постанови Тернівського районного суду міста [PERSON] від 13 жовтня 2016 року винним у скоєнні дорожньо транспортної пригоди визнано водія [PERSON] та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2, 124, 122-4 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2017 року скасовано постанову Тернівського районного суду міста [PERSON] від 13 жовтня 2016 року, а справу закрито, на підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП, в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.(а.с. 11-13). Таким чином закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення де адміністративної відповідальності, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, а навпаки зазначеними рішеннями суду встановлено вину у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 2, 124, 122-4 КУпАП саме відповідача у справі [PERSON]. 29 серпня 2016 року на підставі полісу АЕ/8262348 від 29 квітня 2016 року, та заяви потерпілої від ДТП особи та складеного страхового акту № 00197658/8, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 20848 гривень 86 копійок (згідно заяви про погодження розміру страхового відшкодування), що підтверджується платіжним дорученням № 029869 від 29 серпня 2016 року. (а.с.5-7, 15-29). Таким чином, до позивача у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації в порядку регресу матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Рено реєстраційний номер якого ВТ 3297 ВЕ, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.16 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до абз. «а» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Матеріалами справи доведено, що відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду, завдавши матеріальну шкоду, а потерпіла особа звернулась до позивача [PERSON] акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» з заявою для отримання страхового відшкодування, [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» обґрунтовано провело виплату відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулося з регресним позовом до відповідача [PERSON]. За вищевикладеного вбачається, що [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» відшкодувало потерпілому матеріальну шкоду в межах погодженої суми, що підтверджується платіжним дорученням, та в межах трирічного строку з моменту проведення виплати звернулося в порядку регресу до винуватця ДТП, що ґрунтується на нормах діючого законодавства та підтверджено матеріалами справи. Враховуючи те, що відповідач добровільно суму відшкодування не сплатив, з відповідача підлягають стягненню грошові кошти понесені відповідачем в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20848 гривень 86 копійок та понесені позивачем витрати на сплату судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, в сумі 1600 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved