Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

15.09.2015 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач та її представник за довіреністю від 09.09.2015 [PERSON] не з'явилися. Діючи в межах наданих їй повноважень, представник позивача [PERSON] подала суду до початку судового засідання заяву, в якій підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги, просить задовольнити позов та справу розглядати за відсутності позивача і представника. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], повідомлені про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явилися. Про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності чи заперечень проти позову суду не подали. У зв'язку з вказаними обставинами суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів - ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, подані позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. ЇЇ право приватної власності на будинок підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.08.2007, яке зареєстроване в БТІ. У зареєстрованому шлюбі з її сином перебувала громадянка [PERSON], яка проживала у вказаному будинку разом зі своїми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У червні 2008, після фактичного розпаду сім'ї, [PERSON] разом з дітьми переїхала проживати в [ADDRESS]. У 2009 році позивач [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її та її дітей - відповідачів у цій справі, такими, що втратили право на проживання у вищевказаному будинку. Позов був задоволений частково, в частині визнання втратившими право на житло [PERSON] та [PERSON] було відмовлено, оскільки на той час вони були неповнолітніми. Факт реєстрації місця проживання відповідачів в будинку [ADDRESS] підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Уманського району Черкаської області від 30.07.2015 за № 453 та довідками адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області від 13.10.2015. Те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку [ADDRESS] підтверджується Актом обстеження від 30.07.2015 за підписами сільського голови Рудого Г.П., сусідів [PERSON] та [PERSON]; Довідкою, виданою Іванівською сільською радою Уманського району Черкаської області за № 453 від 30.07.2015. Відомості щодо поважності причини відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем проживання понад шість місяців сторони суду не надали. Відповідно до ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користуватися ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстав для збереження жилого приміщення за відсутнім відповідачем на строк понад шість місяців, передбачених пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК УРСР, судом не встановлено. Статтею 72 ЖК УРСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога [PERSON] є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved