Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

15 жовтня 2020 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненими зобов`язання за кредитним договором та визнання іпотеки припиненою. Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року залучено до участі у справі правонаступника прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.07.2006 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09/035/06-Склв, за умовами якого останньому було надано кошти у розмірі 35 000,00 дол. США з розрахунку 13,75 % річних на строк з 25.07.2006 по 24.06.2011 рік. Відповідно до договору №1 про внесення змін до кредитного договору № 09/035/06-Склв від 25.07.2006 року банк відкрив позичальнику мультивалютну кредитну лінію для видачі кредитів в національній валюті України або іноземних валютах в межах загальної суми 79 000,00 дол. США з процентною ставкою 13,75 % за користування кредитами отриманими в дол. США та 13,34% за користування кредитами отриманими в національній валюті України, з кінцевим терміном повернення до 24.07.2011 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено договір № 09/035/І01/06-Склв від 25.07.2006 року, за умовами якого відповідач передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: - житловий будинок, загальною площею 263,4 кв.м., житловою площею 110,5 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 05.06.2006 року виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради та зареєстрований у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 20.06.2006 р., в реєстровій книзі №8 за реєстраційним № 506; - земельну ділянку, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю №96, виданого Підгайцівською сільською радою на підставі рішення Підгайцівської сільської ради 26.02.1997 року. 26.06.2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ « Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ « Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Постановою Верховного Суду від 25 липня 2018 року у цивільній справі №161/53/14/15-ц відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач вказує, що [INFO] [PERSON] помер, а єдиним спадкоємцем за законом після нього, який прийняв спадщину, є саме позивач. Зазначає, що після смерті [PERSON] кредитором не пред`явив до спадкодавця свої вимоги в строк, визначений ст.1281 ЦК України, а тому такі вимоги вважає припиненими. З наведених підстав просить суд: 1) визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором №09/035/06-Склв від 25 липня 2006 року, який був укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] ; 2) визнати припиненим іпотечний договір від 25 липня 2006 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №09/035/06-Склв від 25 липня 2006 року. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у письмовому відзиві, а також його представник у судовому засіданні, просили суд відмовити у задоволенні позову, оскільки про відкриття спадщини кредитор дізнався лише у 2021 році, тобто, строк передбачений ст.1281 ЦК України ним не пропущений. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2006 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09/035/06-Склв, за умовами якого останньому було надано кошти у розмірі 35 000,00 дол. США з розрахунку 13,75 % річних на строк з 25.07.2006 по 24.06.2011 рік (а.с.6-8). Відповідно до договору №1 про внесення змін до кредитного договору № 09/035/06-Склв від 25.07.2006 року банк відкрив позичальнику мультивалютну кредитну лінію для видачі кредитів в національній валюті України або іноземних валютах в межах загальної суми 79 000,00 дол. США з процентною ставкою 13,75 % за користування кредитами отриманими в дол. США та 13,34% за користування кредитами отриманими в національній валюті України, з кінцевим терміном повернення до 24.07.2011 року (а.с.9-12). З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено договір № 09/035/І01/06-Склв від 25.07.2006 року, за умовами якого відповідач передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: - житловий будинок, загальною площею 263,4 кв.м., житловою площею 110,5 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 05.06.2006 року виконавчим комітетом Підгайцівської сільської ради та зареєстрований у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації 20.06.2006 р., в реєстровій книзі №8 за реєстраційним № 506; - земельну ділянку, площею 0,12 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю №96, виданого Підгайцівською сільською радою на підставі рішення Підгайцівської сільської ради 26.02.1997 року. (а.с.13-24). 26.06.2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ « Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ « Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.25-33). В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу майнових прав від 31 серпня 2020 року №2305/К/5 право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки набув відповідач у справі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». Постановою Верховного Суду від 25 липня 2018 року у цивільній справі №161/5314/15-ц відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки з підстав обрання позивачем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки (шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки) (а.с.44-59). [INFO] позичальник та іпотекодавець [PERSON] помер (а.с.61). З матеріалів витребуваної судом спадкової справи слідує, що після смерті [PERSON] : 1) спадкоємці першої черги - син [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви нотаріусу 04 квітня 2017 року; 2) спадкоємець першої черги - син [PERSON] (позивач) заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав. Одночасно, ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2018 року у цивільній справі №161/5314/15-ц, залучено правонаступника [PERSON] , який помер [INFO] , - [PERSON] до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду Волинської області від 02 березня 2016 року. Цим судовим рішенням встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину, у зв`язку з чим він був залучений до участі у справі як правонаступник померлого [PERSON] . Також в матеріалах спадкової справи міститься запит АТ «Дельта Банк» про надання інформації від 04 жовтня 2017 року №31.4-08/10914/17, в якому останнє повідомляє, що йому відомо про те, що [INFO] помер [PERSON] , у зв`язку з чим просить нотаріуса надати інформацію про спадкоємців останнього та видані свідоцтва про право на спадщину. Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. У пунктах 38-39 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року №520/13067/17 висловлена наступна правова позиція. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (частини друга та третя статті 1281 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги (частина четверта вказаної статті у тій же редакції). Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права) за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (пункти 57-62), від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (пункт 69.5)). В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів спадкової справи, АТ «Дельта Банк», правонаступником якого у спірних відносинах є відповідач, ще 04 жовтня 2017 року, подаючи відповідний запит про надання інформації до нотаріуса, знало про відкриття спадщини у зв`язку зі смертю спадкодавця [INFO] . При цьому вимогу до спадкоємців позичальника ні АТ «Дельта Банк», ні відповідач нотаріусу не подавали, а відповідач надіслав таку вимогу безпосередньо позивачу лише 29 січня 2021 року, тобто з пропуском преклюзивних строків, визначених 1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини). Посилання представника відповідача на положення ст.1281 ЦК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018 № 2478-VIII є помилковими, оскільки цей закон введений в дію лише 04 лютого 2019 року, а відповідно до приписів ч.2 ст.5 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Вказівка у п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 03.07.2018 № 2478-VIII про те, що він застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, не стверджує про те, що нові правила обчислення преклюзивних строків для пред`явлення вимог кредитором, які були встановлені у ст.1281 ЦК України, можуть бути застосовані до даної ситуації, адже строк для пред`явлення вимоги був пропущений відповідачем ще 04 квітня 2018 року (беручи до увагу, що про смерть спадкодавця відповідачу було відомо не пізніше 04 жовтня 2017 року - день надсилання запиту до нотаріуса), тобто, до дня введення дії Закону від 03.07.2018 № 2478-VIII, а тому спірні відносини вже не існували станом на 04 лютого 2019 року. З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що у зв`язку з пропуском відповідачем, як кредитором та іпотекодержателем преклюзивних строків на пред`явлення вимог до спадкоємців позичальника (іпотекодавця), як зобов`язання за основним договором, так і іпотечним є припиненими. Визначаючись з тим, чи належний спосіб захисту порушеного права обрав позивач, суд враховує правову позицію, яка наведена у пунктах 69-71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року № 522/1528/15-ц та вказує, що відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18)). Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про право іпотеки чи іншого речового права створює презумпцію належності права особі, яка ним володіє внаслідок державної реєстрації (Buchbesitz (нім.) - книжкове володіння). Якщо власник предмета іпотеки або інша зацікавлена особа вважає, що таке право іпотеки припинено або взагалі не існувало, то може звернутися з позовною вимогою про визнання права іпотеки припиненим чи про визнання відсутності права іпотеки, оскільки судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для державної реєстрації припинення права іпотеки (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). В даному випадку, з матеріалів справи слідує і сторонами не заперечується, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно продовжує існувати запис про іпотеку житлового будинку та земельної ділянки, які належали спадкодавцю, що створює перешкоди його спадкоємцю у праві на оформлення спадщини та розпорядження нею. Зважаючи на те, що зобов`язання за іпотечним договором є похідними від зобов`язань за кредитним договором, в даному випадку, для захисту законних інтересів позивача правильним буде задовольнити позов у спосіб, який просить останній, а саме шляхом визнання припиненими зобов`язань за кредитним договором та визнання припиненим іпотечного договору. Такий спосіб захисту порушеного права буде ефективним, адже призведе до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду. Тому, суд задовольняє позов у повному обсязі. У зв`язку з повним задоволенням позову, на підставі приписів ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 681,40 грн. судового збору, який був сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved