overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

16.08.2013 р. ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, внесення змін у кредитний договір (а.с.3-7). 26.03.2014 р. до суду надійшла заява (а.с. 63), в якій представник позивача просить залишити позовні вимоги про внесення змін до кредитного договору без розгляду, яку задоволено ухвалою суду від 26.03.2014 р. та залишено без розгляду вищевказані позовні вимоги до [PERSON] Представник позивача не з'явилася в судове засідання 26.03.2014 р., надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу у відсутності їх представника, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 60). В судове засідання відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать оголошення у пресі (а.с. 61). За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК| України.|речі| З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.01.2008 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 1789, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 545400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік з кінцевим терміном повернення 23.01.2018 р. (а.с. 8-12). Банк свої зобов'язання виконав. Однак відповідач належним чином свої обов'язки не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту за кредитним договором № 1789 від 23.01.2008 р., яка станом на 01.08.2013 р. складає 462577,32 грн., з яких: прострочена заборгованість за відсотками - 300161,78 грн., пеня за прострочений основний борг по кредиту - 34807,96 грн., пеня за прострочені відсотки за користування кредитом 127607,58 грн. (а.с. 17-20). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

16.08.2014 р. до Якимівського районного суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення звернувся [PERSON] який в заяві вказав,що він народився [INFO] року в місті Коканд Ферганської області Республіки Узбекистан. При отриманні громадянства України [PERSON] в паспорті громадянина України в прізвище заявника була допущена помилка, а саме - було зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». 12 квітня 2008 року заявник одружився з [PERSON], [INFO], яка взяла прізвище чоловіка, зазначене в його паспорті громадянина України - «[PERSON]». [INFO] року у подружжя народився син [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 13 липня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 33 та видано свідоцтво про народження на ім'я «[PERSON]»ю [INFO] року у подружжя народився другий син [PERSON], про що 24 січня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 13 та видано свідоцтво про народження па ім'я «[PERSON]». 04 липня 2012 року при заміні паспорта громадянина України працівником Якимівського районного сектору управління державної міграційної служби України в Запорізькій області був виданий новий паспорт громадянина України згідно свідоцтва про народження заявника на ім'я «[PERSON]». Для внесення відповідних змін до свідоцтва про шлюб заявника та свідоцтв про народження його дітей необхідно встановити факт родинних відносин між ними та факт того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж самою особою, що врегулювати в позасудовому порядку не представляється можливим. У судовому засіданні заявник надав заяву в якій повністю підтримав заяву, просив її задовольнити та проводити судове засідання без його участі. В судове засідання зацікавлена особа представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану, проти задоволення заяви не заперечувала, просила розглядати справу без участі представника РАЦС. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні були вивчені наступні докази по справі : - копія паспорта заявника (а.с.5) - свідоцтво про народження (а.с.6) - свідоцтво про шлюб (а.с.7) - копія паспорта [PERSON] (а.с.8) - свідоцтва про народження дітей (а.с.9,10) Враховуючи, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові та прізвищем цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

16.08.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. У позові вона вказала, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з весни 2011 року. 04.12.2011 року у них народилась дочка [PERSON]. Як вказала позивачка, дочка знаходиться на її повному утриманні, хоча вона не працює. Дитина відвідує дитячий садок, страждає на хронічне захворювання гострий оструктивний ларингит, у звязку з чим потребує постійного лкування та придбання лікарських препаратів. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача 1000 грн. аліментів на утримання дочки щомісячно. У подальшому, [PERSON] зменшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на утримання дитини 500 грн. аліментів. Звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні уточненого позову наполягала. Відповідач [PERSON] уточнений позов визнав, звернувся до суду із відповідною заявою, просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин, суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-ВЛ № 262821 від 20.12.2011 року. (а.с.6) Малолітня [PERSON] проживає разом з матірю, що не оспрюється відповідачем та підтверджується довідкою директора КП «Зміїв-сервіс», №5155 від 21.08.2015 року. (а.с.7) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Данних про те, що відповідач має регулярний дохід судові не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення уточненого позову. Визначений позивачкою розмір аліментів відповідає вимогам ч.2 ст.182, ч.3 ст. 184 СК України, тому приймається судом. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з дня подачі позову 26.08.2015 року. Судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

16.08.2015 року надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» ( раніше Відкритого акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч» до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі - продажу нежитлового приміщення, повернення такого приміщення та зустрічним позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч», [PERSON], про визнання права приватної власності на нежитлове приміщення. Заява обґрунтована тим, що суд при ухвалені рішення не вирішив питання про судові витрати, які поніс позивач. Сторони в судове засідання не з'явилися, однак їх присутність не є обов'язковою, що відповідає змісту ст. 220 ЦПК України.. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань. Так як, при постановлені вказаного рішення судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, а згідно ч.4 ст. 220 ЦПК, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за доцільне усунути такі недоліки. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 12 грудня 2013 року у справі №1306/1844/2012, первісний позов задоволено - визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що по [ADDRESS], укладений 31.12.2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Сортнасіннєовоч» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Спариняк Л.В. р. №3812. Повернуто нежитлове приміщення, що по [ADDRESS] у власність ВАТ «Сортнасіннєовоч» (ідентифікаційний код 00492302) шляхом витребування його із володіння [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]). В зустрічному позові [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч», [PERSON], про визнання права приватної власності на нежитлове приміщення - відмовлено. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі позовної заяви позивачем було подано сплачено державне мито в розмірі 120 грн. та 120 грн. витрати за інформаційно-технічне забезпечення (а.с.1,2 т.1). Разом з тим, відповідно до протоколу №5 позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ « Сортнасіннєовоч» від 08.08.2010 року, найменування ВАТ «Сортнасіннєовоч» змінено на ПрАТ «Сортнасіннєовоч» За змістом ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, оскільки судом визнано недійсним договір, що стосується відповідача [PERSON], понесені судові витрати позивачем підлягають стягненню саме з неї. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

16.08.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 07 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 222, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через конфліктний характер дружини, почуття любові та взаємоповаги зникло, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть та не повязані спільним побутом. Позивач надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій повністю визнала позов та просить шлюб розірвати. Дослідивши зміст позовної заяви та додані документи, суд вважає, що слід прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-ОК № 204782, сторони з 07.09.2013 перебувають у зареєстрованому шлюбі. 18 квітня 2014 року у них народилась дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 338952. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За правилами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у неї інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином, шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить загальноприйнятим нормам суспільного життя, не відповідає інтересам сторін та їх малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

16.08.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим через несумісність характерів, у звязку із чим між сторонами постійно виникали сварки, скандали. Позивач вважає, що збереження сімї є неможливим. В своїй заяві позивач зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: шлюб між сторонами був зареєстрований 29.04.1995 року відділом реєстрації актів громадського стану Заводського району м. Запоріжжя, за актовим записом № 117. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Так, в своїй заяві позивач зазначає про те, що шлюбне життя не склалося через несумісність характерів, у звязку із чим між сторонами постійно виникали сварки, скандали. З урахуванням досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, а тому позов законний, обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

16.08.2016 [PERSON] звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] в якому просить, суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що в 2008 зареєструвала з відповідачем шлюб, мають спільну доньку [PERSON], [INFO] Власних коштів позивачки не вистачає для належного забезпечення дитини, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, в подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтвердив, що позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши пояснення позивачки, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БП № 069950 від 27.08.2008 р. (а.с. 7) Встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сімї № 218 від 16.08.2016р. (а.с.9) Судом встановлено, що [PERSON] має постійне місце роботи у ПАТ УМБ 23- на посаді асфальтобетонника та з квітня 2016р. отримує заробітну плату в середньому по 2000,00грн щомісячно, що підтверджується копією довідки про заробітну плату від 17.08.2016 .(а.с.20) Згідно із ч.1 ст. 141, ст. 180 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно із п. 17 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

16.08.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 24.09.2011 уклала з відповідачем шлюб, мають одну спільну дитину [PERSON], [INFO] Останнім часом їх сімейне життя не склалося, в сімї не має взаєморозуміння, виникають сварки. Позивачка вважає, що їх сімя розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, на судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів ( постановляє заочне рішення) (ч1 ст.224 ЦПК України). Суд, вислухавши пояснення позивачки, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 24 вересня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 164, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 063823 від 24.09.2011.( а.с.5) Сторони мають одну спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БП№135828 від 10.05.2012.(а.с.6) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

16.08.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01.10.2010 Босівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, про що зроблений актовий запис за № 06; та стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], і дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] посилається на такі обставини. 01.10.2010 вона та відповідач зареєстрували шлюб у Босівській сільській раді Лисянського району Черкаської області (свідоцтво про одруження (повторне) серії [NUMBER] від 10.12.2011). У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується записами в їх свідоцтвах про народження: серії [NUMBER] від 02.03.2011 та серії [NUMBER] від 02.07.2013, відповідно. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, побут та виховання дітей, в результаті чого виникали сварки та непорозуміння. Неодноразові спроби позивача зберегти сім'ю не дали результату, тому вона дійшла висновку, що шлюб існує формально і зберігати його немає сенсу. Після розпаду сім'ї діти проживають з позивачем, відповідач матеріально їх не забезпечує, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила задовольнити її позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу і стягнення з нього аліментів на дітей визнав повністю і не заперечував проти задоволення позову. Сторони не заявили клопотання про надання їм судом строку для примирення. Дослідивши позовну заяву, враховуючи визнання відповідачем позову, заслухавши думку сторін, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору за вимогою про розірвання шлюбу в сумі 551,20 грн. На підставі пункту 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 551,20 грн., що відповідає вимогам підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік». На підставі статей 79, 80, 84, 105, 110, 112, 113, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved