Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

17.06.2015 року Виконавчий орган Дзержинської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. На доведеність заявлених вимог зазначив, що відповідач є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дітей, здоров'ям не цікавиться, матеріально не утримує. Діти неодноразово залишались вдома без матері, були голодні та неохайні. На даний момент розгляду справи [PERSON] перебуває у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Дзержинська. [PERSON] та [PERSON] перебувають в відділенні дитячої Центральної міської лікарні м.Дзержинська. Позбавлення відповідача батьківських прав дозволить вирішити питання про встановлення правового статусу дітей та стягнення засобів на їх утримання. Представник позивача в судовому засідання підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідачка заперечувала проти задоволення позову. Прокурор м.Дзержинська вважає доречним позбавити відповідача батьківських прав стосовно дітей. Вислухавши пояснення представника позивача, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є матір'ю неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 6-8). Відповідачка ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дітей, здоров'ям не цікавиться, матеріально не утримує, що підтверджено характеристикою за її місцем проживання та актами(а.с.5,10-15). Згідно висновку виконавчого органу Дзержинської міської ради від 10.06.2015 року № 499-02/15, є доцільним позбавлення батьків сих прав [PERSON] у відношенні її неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.3-4). Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилався на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідачка впродовж всього часу матеріально дітей не утримувала, вихованням не займалась, не виявляла інтересу до їх життя та навчання, не виявляла бажання до спілкування з ними. Враховуючи наведене та те, що позбавлення відповідача батьківських прав дозволить вирішити питання про встановлення правового статусу дітей, суд, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Одночасно, згідно зі ст. 166 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини.

Outcome: approved