overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

17.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 05 вересня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська Донецької області, актовий запис № 461. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. З 2018 року сторони проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. До судового засідання позивач не з`явилась, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримав (а.с.18). Відповідач до судового засідання не з`явився, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги визнала, просила розглядати справу у її відсутності (а.с.19). Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, відповідно до ст. 200, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вирішує справу у підготовчому судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 05 вересня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська Донецької області, актовий запис № 461 (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

17.09.2019 року позивач звернувся в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 серпня 2016 року /актовий запис № 01/ виконавчим комітетом Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони дітей не мають, відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажає. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, просив справу розглянути у його відсутність, позов підтримав. В підготовче засідання відповідач [PERSON] з`явилася, позов визнала, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 26 серпня 2016 року /актовий запис № 01/ виконавчим комітетом Кошмаківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони дітей не мають, відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦСу. Сім`я розпалася через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

17.09.2019\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі не проживає за зазначеною адресою понад шість місяців, а саме з 1999 року, без поважних причин. Відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований та постійно проживає в квартирі [ADDRESS] як наймач. В квартирі також зареєстровані відповідачі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 05.05.2014 року, 23.11.2016 року, 06.06.2019 року відповідачі у спірній квартирі не проживають. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На стороні позивача можуть виступати наймач, члени його сім`ї, в тому числі ті, за якими зберігається право на користування житлом як за тимчасово відсутніми, або ті, що отримали броню (ст. 73 - 75 ЖК). Особи, які користуються жилою площею тимчасово, тобто не мають самостійного права на нього (піднаймачі, тимчасові мешканці), не мають права на пред`явлення такого позову. Позивачем може бути також наймодавець (житлово-експлуатаційна організація тощо). \~ \~ \~ \~ За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

17.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 19682 грн. 74 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді інженера-технолога. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 30.09.2019 року №466/190 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.09.2019 року складає 19682,74 грн. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 19682 грн. 74 коп. станом на 01.09.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

17.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 89341 грн. 84 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді начальника сектору виробництва бухгалтерського обліку. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 30.09.2019 року №466/190 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.09.2019 року складає 89341,84 грн. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 89341 грн. 84 коп. станом на 01.09.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

17.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 99087 грн. 88 коп. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді бухгалтера. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 30.09.2019 року №466/190 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.09.2019 року складає 99087, 88 грн. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 99087 грн. 88 коп. станом на 01.09.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

17.09.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 30.08.2014 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис 370. У шлюбі у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] . та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх двох років стосунки між ними погіршились, у зв`язку з чим між ними часто виникають сварки через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Враховуючи те, що вже тривалиq час вони проживають окремо, на даний час фактичні шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства вони не ведуть, а тому вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, оскільки протиріччя і непорозуміння між ними унеможливлюють спільне проживання, у зв`язку з чим просить суд позов задовольнити. 18.09.2019 року направлено запити в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області та Хмельницькій області щодо отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, які містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 02.10.2019 року та 09.10.2019 року. 18.09.2019 року провадження в зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 10.10.2019 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені нею вимоги підтримала в повному обсязі, просить розірвати між нею та відповідачем шлюб. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, зазначивши, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. За результатами підготовчого провадження, у відповідності до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки сім`я [PERSON] припинила своє існування, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

17.09.2019 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 18.10.2017 року, Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні з червня 2019 року. Шлюб розпався через сварки та відсутність взаємопорозуміння. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання дитини між сторонами немає. В судове засідання позивачка не з`явилась надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.10.2017 року, Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №141. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у червні 2019 році та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~17.09.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] , за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.10.2004 року у відділі РАЦС Новобузького РУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 82, мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинились з квітня 2019 року, причиною розлучення є несумісність характерів.\~ \~08.08.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, наголосивши, що примирюватися з позивачкою не бажає. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Пояснення сторін\~у справі\~та матеріали\~позовної заяви\~вказують на\~те,\~що у\~зв`язку з\~погіршенням взаємовідносин шлюбні відносини подружжя з квітня 2019 року припинились, сумісне життя останніх не склалось, тому з вказаного часу сторони проживають відокремлено, спільне господарство вони не ведуть та спільного бюджету не мають. Жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім`ї, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу і визнання відповідачем пред`явленого до нього позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивачки сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, \~у зв`язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачці підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

17.09.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 21 липня 2012 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 47. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть з червня 2019 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 21 липня 2012 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 47, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, представник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 21 липня 2012 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім`ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім`я розпалась остаточно. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки.

Outcome: approved