Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

16.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання долі спільного майна подружжя. 09.08.2016 р. уточнила позовні вимоги та просила суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнати будинок спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право на 1\\2 частку, визнати недійсним договір дарування. Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 серпня 2006 року залучено у якості співвідповідача [PERSON] . В обгрутнування позовних вимог позивачка зазначила, що з липня 2007 року вона стала проживати разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 07 жовтня 2010 року між ними було укладено шлюб. З липня 2007 року по серпень 2009 року вони проживали у будинку батьків відповідача за адресою: [ADDRESS] У [ADDRESS] проживав дідусь відповідача - [PERSON] , який помер [INFO] . У цьому ж будинку був зареєстрований і відповідач [PERSON] , після смерті діда він прийняв спадщину та вона разом с [PERSON] стала проживати у вказаному будинку. Будинок потребував ремонту та у жовтні 2009 року вони , за взаємною згодою почали реконструкцію та капітальний ремонт будинку [ADDRESS] . Ними була проведена реконструкція старого сараю в нежитлову пристройку літ.а-1, реконструкція сараю в нежитлову пристройку літ.а2-1, реконструкція літ. А-1 в нежитлову пристройку, заміна старих дерев`яних вікон і встановлення нових пластикових вікон, постройка навісу літ.а3-1, постройка навісу літ.В-1, встановлення нового огородження, у будинку встановлені нові двері, відремонтовані стіни, стеля, підлога, дах, проведена каналізація. Внаслідок трудових та грошових затрат позивачки, вкладених в поліпшення будинку, його вартість значно збільшилась, поліпшення є невід`ємними , тому позивачка вважає, що має право на визнання за нею права власності на 1\\2 частину вказаного будинку. У шлюбі перебували до листопада 2015 року, рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя, шлюб було розірвано. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та додала, що вони з відповідачем жили однією сім`єю, вели спільне домогосподарство, піклувались один про одного. Разом прийняли рішення про необхідність зробити капітальний ремонт будинку [ADDRESS] і зробили його. Ремонтні роботи проводив їх сусід з м. Горлівка Сергей, договір вона з ним не укладала, платила по 50 грн. в день, годувала та купувала йому цигарки. Також допомагали інші робітники, знайомий її сестри [PERSON] та знайомі [PERSON] . За все платила вона свої власні гроші, письмових підтверджень проведених витрат у неї немає. [PERSON] на той час не працював та не мав грошей. 07 жовтня 2010 року офіційно зареєстрували свої сімейні відносини, уклавши шлюб у рагсі, після ремонту разом мешкали з спірному будинку. 21 жовтня 2014 року за рішенням суду шлюб між ними розірвано та з березня 2016 вона вже не мешкає за адресою [ADDRESS] ., так як в будинку було відключено вода, світло, газ. Вважала, що має право на 1\\2 частку спірного домоволодіння. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримали та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнали, просили відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] пояснив, що з 2007 року по 2010 рік зустрічався з позивачкою, познайомив її з батьками, могли залишатися ночувати у його батьків іноді, разом ходили на свята, але однією сім`єю не проживали, спільне домогосподарство не вели, ремонт у будинку дідуся розпочали ще за життя дідуся його батьки, ремонт у будинку робився за кошти його сім`ї. [PERSON] у ремонті будинку дідуся до реєстрації шлюбу участь не брала. Просив у позові відмовити. Відповідач [PERSON] пояснив, що з позивачкою їх познайомив син, як зі своєю дівчиною, вони зустрічалися, іноді син приїздив до них з позивачкою, до реєстрації шлюбу син з позивачкою однією сім`єю у них не проживав. Будинок дідуся почали ремонтувати за власні кошти сім`ї, та власними руками, ще за життя діда. Потім почали наймати потроху людей для робіт. Пізніше було прийнято рішення, що син подарить цей будинок батькам, оформили договір дарування у 2016 році. Просив у позові відмовити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, просив відмовити у повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] її син. З позивачкою по справі син її познайомив, як зі своєю дівчиною. Вони декілька років зустрічалися. З липня 2007 року до жовтня 2010 року позивачка з сином у їх будинку постійно не мешкали, син міг її привезти до них у гості раз у неділю пізно увечері. В той час позивачка їй ніякі кошти на не давала, по будинку нічим не допомагала, речі сина не прала. Всі покупки вона робила за свої кошти. ЇЇ батько мешкав неподалеку у будинку, який потребував ремонту, то було прийнято рішення відремонтувати батька будинок. Ремонт у будинку батька вони розпочали ще за життя батька. В той час вона їздила працювати до Греції, висилала до дому гроші на ремонт будинку. У Греції працювала з 2002 року по 3-6 місяців. Гроші передавала автобусом чоловіку, а він купляв матеріал та розраховувався з робочими. Ремонт частково робив своїми руками її чоловік, з їх будівельного матеріалу який вони покупали раніше та зберігали у дворі. Зливну яму робив її чоловік з їх шлакоблоку. Утеплив будинок, гараж накрив вагонкою. Поміняли вікна. До будинку нічого не добудовивали та не перебудовували. Син на той час працював на фірмі у позивачки, вся його заробітна плата йшла на ремонт будинку. Ремонт вони робили власними силами, допомагали знайомі та друзі. Будівельну фірму для виконання робіт вони не наймали. Позивачка участі у ремонті будинку її батька не приймала, власних грошей на ремонт не давала. До шлюбу позивачка в їх будинок свої речі не перевозила. На свадьбі присутня не була, бо працювала у Греції. З родиною позивачки була познайомлена на свято 08 березня 2007 року або 2008 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є хресною [PERSON] . Вона часто заходила до будинку кумів. До реєстрації шлюбу (до жовтня 2010 року) в будинку [ADDRESS] вона речей позивачки не бачила. Щоб позивачка робила щось по господарству вона не бачила. Бачила, що один два рази на тиждень пізно увечері [PERSON] [PERSON] привозив до дому батьків переночувати. Потім вони одружилися, та деякий час мешкали у будинку разом з батьками [PERSON] . З приводу ремонту будинку за адресою [ADDRESS] їй відомо, що це будинок батьків матері [PERSON] . Там жив дідусь [PERSON] . Будинок потребував ремонту і сім» я [PERSON] розпочала там робити ремонт. Вони давно збирали будівельний матеріал на ремонт, у дворі лежав шифер для криши, було складено багато шлакоблоку . Ремонт робили [PERSON] з батьком та допомагали знайомі та друзі. Мати [PERSON] на той час їздила до Греції заробляти гроші. З її слів їй відомо, що гроші потрібні для ремонту будинку. [PERSON] на той час працював на фірмі у [PERSON] , зі слів мами [PERSON] всі гроші йшли на ремонт будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою батьків відповідача [PERSON] . Протягом 2008-2009 років бачила, що [PERSON] приїздить до батьків з дівчиною один-два рази на тиждень, увечері. По сусідські їй відомо, що у будинку за адресою [ADDRESS] де жив дідусь [PERSON] , батько [PERSON] робився ремонт. Особисто вона бачила, що ремонтні роботи біля будинку та в будинку робили [PERSON] з батьком, допомагали знайомі та друзі. Також бачила, що наймали і робітників, які їй не були знайомі. Бачила як [PERSON] робив кришу та утеплював будинок. Бачила тільки роботи біля будинку, під час ремонту у сам будинок не заходила. Зі слів [PERSON] , матері [PERSON] їй відомо що гроші на ремонт будинку заробляє вона у Греції. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що будинок за адресою [ADDRESS] був із шлакоблока. Ремонт у будинку робив [PERSON] за свої гроші та гроші батьків. Горяча вода у будинку була. Мати [PERSON] їздила заробляти гроші у Грецію. Позивачка по справі на той час була новою дівчиною [PERSON] , до цього він перебував у шлюбі. Зі слів сім`ї [PERSON] йому відомо, що батьки [PERSON] також сплачували всі комунальні послуги за вказаний будинок. Зі слів [PERSON] та [PERSON] йому відомо, що позивачка не мала грошей та її родина у ремонті вказаного будинку участі не приймала. [PERSON] проживав у м. Маріуполі на квартирі, позивачка була його коханкою. Також йому відомо зі слів [PERSON] , що вона була з м. Горлівка і він возив її на вихідні туди до матері. Під час ремонту він епізодично допомагав переносити будівельні матеріали та меблі під час ремонту на прохання [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусіди сім`ї [PERSON]. Мешкають біля будинку [ADDRESS] по сусідству, цей будинок за життя належав дідусю [PERSON] , будинок добротний із шлакоблока . Коли дідусь у 2009 році лежав у лікарні [PERSON] почала робити у будинку батька ремонт. Кришу на будинку, зливну яму та заливку двора робив [PERSON] з батьком та другом. Після смерті діда ремонт продовжився, будинок був утеплений та обшили сайдингом. Сарай під інструменти розламали та убрали. Також бачив, що [PERSON] допомагав який чоловік із м. Горлівки. Речей позивачки у будинку [PERSON] та [PERSON] вони не бачили. Після ремонту у будинку [ADDRESS] появилися речі позивачки. Раніше позивачку бачила десь у 2009 році, [PERSON] її привозив у будинок батьків. Бачила як вона у 2011-2012 роках прибирала у будинку та у дворі. Раніше щоб позивачка щось робила по будинку не бачили, вона завжди була допізна на роботі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою. Бачила, що ремонтувався будинок [ADDRESS] . Ремонтом займався [PERSON] з батьком, та був ще чоловік. Бачила як робили кришу, вагонкою обшивали будинок . В цей час [PERSON] їздила на заробітки у Грецію. За чиї кошти робився ремонт їй невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає у с. Сартана з 1990 року. Зі слів сусідів вона знає, що [PERSON] познайомився в 2007 році з [PERSON] і почав разом з нею мешкати у будинку своїх батьків та почав робити ремонт у будинку свого дідуся. Будинок дідуся був старий саманний, обкладений цеглою, зі старим парканом. До 2011 року у будинку за адресою будинок [ADDRESS] не була. У 2011 році коли була у будинку бачила гарний євроремонт. Зі слів [PERSON] їй відомо, що ремонт у вказаному будинку робився за її рахунок. [PERSON] на той час не працював. Далі пояснила, що до 2011 року вона не спілкувалася з [PERSON] та [PERSON] . Чи мешкали вони разом з батьками [PERSON] з 2007 по 2010 рік їй невідомо. Також їй ніхто не говорив, чи живуть вони разом, або збираються побратися. Що стосується ремонту то їй це відомо тільки зі слів [PERSON] , які вона їй повідомила після 2011 року. З [PERSON] на тему ремонту не спілкувалася. Робочих не бачила, та з ними не спілкувалася. Знає у [PERSON] було дві машини, вважає її багатою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знає [PERSON] так як робив ремонт у неї вдома сім років тому в с. Сартана. На той час [PERSON] з [PERSON] зустрічалися, ремонт робив біля року. Пристройки та достройки до будинку не робилися. Будинок був старий, тому було багато ремонту в самому будинку. Ванної, води, опалення у будинку не було. Все робив він. Кришу він не робив. Грошима з ним завжди розраховувалася [PERSON] . Звідки вона брала гроші йому не відомо. Договір у нього з [PERSON] був усний. Він на неї працював як фізична особа, податки не сплачував. Декларацію до податкової інспекції не здавав. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові та інші докази по справі, приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. За приписами ч.2 ст.3 СК, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правилами статті 74 СК України , якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди зазвичай встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти. Такий правовий висновок був викладений Верховним судом України у справі за № 6-2253цс15 постанова від 08.06.2016 р. Аналогічні правові висновки були викладений у Постанові Верховного Суду України 12 грудня 2012 року по справі № 6-148цс12, у Постанові Верховного суду від 18.07.2018 р. по справі № 544/1274/16-ц, провадження № 61-22277св18, у Постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року по справі №337-5266/15-ц. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Судом встановлено, що з липня 2007 року позивачка та відповідач підтримували стосунки, періодично спільно мешкали за адресою : [ADDRESS] . 07 жовтня 2010 року між ними було укладено шлюб. [INFO] помер [PERSON] .. Власником домоволодіння , що розташоване за адресою : [ADDRESS] та належало померлому, в порядку спадкування став відповідач. 20.11.2010 року він отримав свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.2010 року відповідач [PERSON] отримав після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадщину, яка складається з жилого будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами за [ADDRESS] . На земельній ділянці розташовано: жилий будинок, погріб, прибудова, ганок літ.А-1,а/п,а-1,а2, шлакоблочні, загальною площею -101,1 кв.м., у тому числі жилою площею -52,0, нежила прибудова, прибудова Літ. А1-1, а3-1, сарай літ.В-1, гараж літ.Е-1, огорожа №1, мостіння1. Вартість спадкового майна 130697 грн., згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 27152337, виданого МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» 30.08.2010. (а.с.85т.1). За життя [PERSON] , а саме з літа 2009 року , та після його смерті, до жовтня 2010 року в спірному будинку проводились ремонтні роботи . З жовтня 2010 року в спірному будинку стали мешкати позивачка та відповідач. 21.10.2014 року за рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя шлюб між ними було розірвано. 05.02.2016 року відповідач [PERSON] подарував спірне домоволодіння відповідачу [PERSON] , 08.12.2018 року відповідач [PERSON] продав спірне домоволодіння [PERSON] .. Вважаючи, що має право на 1\\2 частку домоволодіння, що розташоване за адресою : [ADDRESS] , позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання за нею 1\\2 частки домоволодіння, недійсним договору дарування нерухомого майна. Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Згідно з вимогами стст.76-81 ЦПК засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показаннями свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили . Суд оцінює належність допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Разом з тим, позивачкою не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вона з відповідачем [PERSON] в період з липня 2007 року по жовтень 2010 року вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати, придбали інше майно за спільні кошти та саме за спільні кошти провели ремонтні роботи у будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . На підтвердження понесених нею витрат, позивачкою надано до суду зошит, який заповнений свідком [PERSON] .( т. 1 а.с. _176-197) , договори позички від 27.07.2010 року на суму 170000 грн. та від 16.01.2010 року на суму150000 грн., звіти до податкової за 2010 рік , де за наростаючим підсумком зазначений дохід за 2010 рік у сумі 210100 грн. .( т. 1 а.с.144-148). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що протягом року працював в с. Сартана , виконував певні роботи з благоустрою домоволодіння за адресою буд . за [ADDRESS] . Перелік та вартість робіт заносив до зошиту на підтвердження своїх пояснень надав зошит, за клопотанням представника позивача зошит був оглянутий та долучений до матеріалів справи. Даний документ не містить період робіт, з зошита не можливо встановити час проведення робіт, чи були ці роботи проведені взагалі, чи сплачувалися ці роботи, ким, яким чином. Таким чином, записи у зошиті [PERSON] , що до виконаних ним роботи, не можуть вважатися належним доказом на підтвердження саме витрат позивачкою, а лише містять перелік будівельних робіт з зазначенням їх вартості. Звіти до податкової констатують дохід позивачки за певний період, даних про те, що ці гроші були використані саме на ремонт спірного будинку позивачкою не надано. З договорів позички вбачається що заімодавцем виступала саме позивачка, а позичальником - [PERSON] , що спростовує пояснення свідка [PERSON] про те, що нею запозичувалися гроші позивачці на ремонт спірного будинку. Згідно звітів податкової та договорів позики вбачається, що за 2010 рік [PERSON] заробила 210100 гривень, а позичила [PERSON] в 2010 році 320000 гривень.(а.с.158 т.1) Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні за клопотанням позивачки, пояснили, що їм відомово про обставини сумісного життя позивачки та відповідача - [PERSON] зі слів позивачки, свідки [PERSON] та [PERSON] взагалі постійно мешкають у м. Горлівка. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при якому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Більш того, ст. 81 ЦПК України закріплений обов`язок доказування і подання доказів. Подані позивачкою докази не є належними та допустимими у сенсі ст. ст. 77,78 ЦПК України. При цьому посилання позивачки на спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в розумінні ст.74 СК без наявності інших ознак сім`ї. Крім того, позивачка не надала допустимих доказів збільшення вартості спірного майна внаслідок спільної праці та проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було зроблено ремонт у спірному будинку. Так відповідно до висновку № 15-с судової будівельно-технічної експертизи від 12.07.2018 року встановити чи проводились чи ні поліпшення (добудівля, перепланування, реконструкція) домоволодіння [ADDRESS] у 2009-2010 роках не представляється можливим, тому що найближча до 2009-2010 року інвентаризація даного домоволодіння проводилася 13.02.1987 року та 16.08.2010 року (тобто не у 2008 та 2011 р.), відсутності у матеріалах цивільної справи договорів підряду та актів виконаних робіт на будівництво або ремонт та накладних, товарних чеків або інших документів на придбання матеріалів, які могли бути використані при будівництві або ремонті. Ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] , станом на 13.02.1987 року (тобто до 16.08.2010р.) на момент проведення експертизи складає 174823 гривні. Ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] , станом на теперішній час ( з урахуванням інвентаризації на 16.08.2010 року та 26.01.2016 р.) на момент проведення експертизи складає 452520 гривень. Визначити вартість ремонтних робіт та матеріалів на самовільно збудовані (реконструйовані) приміщення, здійснені у будинку [ADDRESS] протягом 2009-2010 років, проводились чи ні поліпшення ( добудівля, перепланування, реконструкція) не представляється можливим з причин, що не представляється можливим за відсутності матеріалів інвентаризації на 2008рік та на 2011 рік, відсутності у матеріалах цивільної справи договорів підряду та актів виконаних робіт на будівництво або ремонт та накладних, товарних чеків або інших документів на придбання матеріалів, які могли бути використані при будівництві або ремонті; в матеріалах інвентарної справи № 2039 домоволодіння [ADDRESS] та інвентаризації на 26.01.2016 року (аркуш 41-44 матеріалів цивільної справи то2) не однозначно визначені самовільно збудовані будівлі та споруди. (а.с.70-81 т.2) В судовому засіданні експерт Новіков В. підтвердив висновки експертизи, та пояснив, що з наданих на проведення експертизи матеріалів він не має можливості визначити вартість ремонтних робіт протягом 2009-2010 років. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивачка не надала достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження позову, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у зв`язку з чим відмовляє їй у задоволені позову в цій частині. Позовні вимоги про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання за нею право власності на 1\\2 частку, визнання недійсним договору дарування нерухомого майна є похідними від першої позовної вимоги (про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу) в задоволенні якої відмовлено, у зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. З огляду на викладене та

Outcome: dismissed