Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

15. 06. 2015 року заявник звернулася до суду із заявою про визнання громадянина недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення опікуна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 липня 1996 року народився [PERSON], який є сином друга її сімї [PERSON]. Мати [PERSON] близько двадцяти років тому покинула сімю, виїхавши на постійне місце проживання до Російської Федерації, де і померла приблизно 6 років тому. [PERSON] проживав разом із сином за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Куйбишева, 194/50, сам займався його вихованням. Зі слів друга [PERSON] заявниця дізналася, що його син [PERSON] є інвалідом, так як хворіє на психічне захворювання «шизофренію» і не може в достатній мірі себе обслуговувати, а також він перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра КЗ «Синельниківська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» та періодично проходить стаціонарне лікування у КП «Дніпропетровська обласна психіатрична лікарня». Заявниця отримує для [PERSON] у зазначеному закладі безкоштовні ліки, призначені спеціалістом для лікування. 22 вересня 2008 року [PERSON] помер. Враховуючи те, що син померлого [PERSON] залишився один, більше родичів у нього немає, заявниця декілька років допомагає йому по господарству, готує їжу, прибирає, здійснює оплату комунальних послуг, в тому числі за власні кошти. Пенсії, яка нараховується [PERSON] у сумі 1050 грн., не вистачає для забезпечення інваліда необхідним для життя. В березні 2013 року заявниця змінила своє місце проживання, почавши проживати разом в одній квартирі з [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Куйбишева, 194/50, так як він неодноразово порушував правила безпеки поводження з газовими пристроями та іншими побутовими приладами, які складають небезпеку для життя та здоровя останнього. Згідно довідки, виданої 09. 06. 2015 року СМКП ЖЕК-1 за №908 заявниця [PERSON] з березня 2013 року і по теперішній час проживає у вищезазначеній квартирі разом із [PERSON], веде з ним спільне господарство. Згідно довідки до акту медико-соціальною експертною комісією Серія 10ААГ міжрайонної психіатричної МСЕК №4 [PERSON], 22. 07. [INFO], встановлена друга група інвалідності у звязку із загальним захворюванням на період часу з 09 квітня 2015 року по 01 травня 2017 року, і згідно висновку він не може виконувати постійні види робіт, може бути адаптований до хатньої праці. [PERSON] не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в тому числі реалізувати своє право на спадкування після смерті батька, і враховуючи те, що саме заявниця тривалий час здійснює над ним опіку, надаючи постійну допомогу при веденні господарства та особистому догляді, просить суд визнати [PERSON], 22. 07. [INFO], який народився в с. Актубінський Харабалінського району Астраханської області Російської Федерації, який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], недієздатним; встановити над [PERSON] опіку та призначити опікуном [PERSON], 11. 10. [INFO]. У судовому засіданні заявник виклала обставини справи таким чином, як це зазначено вище та просила суд їх задовольнити. Від заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області до початку судового засідання надано заяву про можливість розгляду справи за відсутності її представника, а також подання про рекомендування призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] Таким чином, суд, заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом оглянуто у судовому засіданні амбулаторну картку [PERSON], [INFO], копію Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 10 ААГ №014816, з яких вбачається проходження [PERSON] стаціонарного лікування у психіатричному стаціонарному відділенні із випискою 09. 04. 2015 року, та наявність при повторному огляді у останнього другої групи інвалідності з 09 квітня 2015 року до 01 травня 2017 року, в звязку із загальним захворюванням. У висновку вказано, що [PERSON] не може виконувати регулярні види робіт, може бути адаптований до надомної праці. В матеріалах справи знаходиться висновок судово-психіатричної експертизи №14 від 01. 10. 2015 року, яким встановлено, що [PERSON] має хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїчної, виражений змішаний тип дефекту. В даний час по своєму психічному стану піддослідний не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а. с. 24-26). Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно до ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а ч. 4 даної статті визначено, що сім'я створюється також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З наданої суду Довідки №908 від 09. 06. 2015 року, виданої СМКП ЖЕК-1, вбачається, що за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Куйбишева, 194/50 зареєстрований та проживає [PERSON], 22. 07. [INFO], з 09. 09. 1999 року по теперішній час. Разом із ним проживає та веде господарство з березня 2013 року по теперішній час [PERSON], 11. 10. [INFO], (а. с. 7). З викладених вище обставин можна зробити висновок про те, що заявниця [PERSON] хоча й не є кровним родичем [PERSON], але членом його сімї так на протязі двох років постійно проживає із ним, веде спільне господарство та створює, забезпечує належні умови для життя та здоровя [PERSON] Згідно до положень ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. В зазначеній статті окреслено правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною до яких віднесено, що недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь - якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун; відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Беручи до уваги те, що [PERSON], 22. 07. [INFO], проживає у [INFO], опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, що передбачено ч. 1 ст. 62 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із подання заінтересованої особи від 18. 11. 2015 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, враховуючи інтереси повнолітнього [PERSON], який є інвалідом другої групи загального захворювання з 09. 04. 2015 року, рекомендує призначити над ним опікуном [PERSON], яка є товаришем сімї [PERSON], обмежень бути опікуном не має та надає згоду забезпечити [PERSON] догляд, лікування, створити необхідні побутові та санітарно-гігієнічні умови за місцем його проживання. Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. \~Статтею ст. 67 ЦК України передбачені права та обовязки опікуна, а саме: опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його доглядом та лікуванням,\~\~вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, має право вчиняти правочини від імені та в інтересах підопічного. Статтею 68 ЦК України закріплено, що опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун не може здійснювати дарування від імені підопічного, а також зобов'язуватися від його імені порукою. Згідно ч. 1 ст. 71 ЦК України опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування відмовитися від майнових прав підопічного; видавати письмові зобов'язання від імені підопічного; укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; укладати договори щодо іншого цінного майна. Відповідно до ст. 72 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передавати його за договором в управління іншій особі. Згідно ст. 74 ЦК України, якщо у особи, над якою встановлено опіку, є майно, що знаходиться в іншій місцевості, опіка над цим майном встановлюється органом опіки та піклування за місцезнаходженням майна. Опіка над майном встановлюється також в інших випадках, встановлених законом. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи пояснення заявника, надані письмові докази, наведені правові норми, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved