Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

16 червня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 грудня 2014 року між ПАТ «Ощадбанк», найменування якого було змінено на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір № 622156 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за яким банком на підставі наданих клієнтом відповідно до чинного законодавства України документів, було відкрито відповідачу рахунок № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного плану «Зарплатний» для прийняття і зарахування на Рахунок грошових коштів, які надходять Клієнту, та забезпечення проведення розрахунків за операціями, в т. ч. здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту. 10 жовтня 2016 року відповідачем була підписана заява про приєднання № б/н до Договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Згідно з заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії відповідачу був наданий кредитний ліміт за платіжною карткою в сумі 40 000 грн. зі сплатою 30 % річних строком кредитування 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк. Проте [PERSON] належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, в зв`язку із чим станом на 10 червня 2020 року виникла заборгованість в сумі 44621,14 грн., яка складається із: 40000,00 грн. заборгованість за основним боргом (кредитом), 4419,60 грн. - заборгованість за користування кредитом, 3,00 грн. - прострочені нараховані доходи (комісія), 9,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 3 161,48 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 28,00 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. В зв`язку з чим, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь банку суму кредитної заборгованості в розмірі 44621,14 грн. та витрати по сплаті судового збору на суму 2102,00 грн. Представник позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», філія - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», у судове засідання не з`явився, але направив до суду клопотання від 15 жовтня 2020 року № 26/2726, у якому указав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судові засідання 28 вересня 2020 року та 23 жовтня 2020 року не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 23 жовтня 2020 року ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з нижченаведеного. Як вбачається з матеріалів справи, між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 10 жовтня 2016 року було підписано Заяву про приєднання шляхом викладення у новій редакції укладеного між ними Договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № 622156 від 24 грудня 2014 року, рахунок № [NUMBER] , викладеній/закріпленій в Заяві про приєднання, Тарифах та Договорі, та підтверджено досягнення згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів та достовірність усіх даних, в т.ч. персональних, вказаних в заяві про приєднання (п. 5.1., а. с.27). Згідно з п. 3.1. шляхом підписання цієї Заяви Клієнт беззастережно приєднується до Договору, в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. За умовами п. 3.4. Заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває Клієнту поточний рахунок за тарифним пакетом «Мій комфорт». Згідно пп. 3.4.1. Клієнту відкривається поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщення установ Банку. Банк надає Клієнту Платіжну картку та конверт з персональним ідентифікаційним кодом (надалі - ПІН-код). Відповідно до п. 6.1 Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) підписанням цієї Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, Клієнт погодився на одержання Кредиту відповідно до умов Договору та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Відповідно до п. 6.3 Заяви Клієнт погодився, що йому може бути встановлено бажаний розмір кредиту в сумі 40 000,00 грн. та максимальний розмір кредиту 40000,00 грн. із строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Згідно з пунктом 6.5. Заяви процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає: 30,00 (тридцять) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п. 6.5.1.); 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п. 6.5.2.) Згідно з пунктом 6.6. Заяви про приєднання, Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, також Клієнт має право провести повне чи часткове погашення Кредиту. Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Згідно з пунктом 1.12.1 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (а. с. 34, на звороті). Таким чином позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Проте, відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту. Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Ощадбанк України»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяється на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 10 жовтня 2016 року, посилався на умови укладеного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідно до Заяви про приєднання до Договору № б/н від 10 жовтня 2016 року та умов кредитування клієнтів платіжної картки типу Master Card Debit Standart . Так, відповідно до п.3.1 блоку 3 Заяви про приєднання визначено, що клієнт шляхом підписання заяви про приєднання беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на Інтернет сторінці банку www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. Згідно з розміщеним на сайті АТ «Ощадбанк України» архіву ДКБО ( www.oschadbank.ua - Картки - Договір, тарифи, інше - АРХІВ ДКБО) на момент укладення договору з відповідачем (10 жовтня 2016 року) діяв договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції від 05 серпня 2015 року, який набрав чинності 02 серпня 2016 року. Пунктом 9.1. Розділу IX (Відповідальність клієнта та банку) Договору (в редакції чинній на 10 жовтня 2016 року ) передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання відповідачем будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. Встановлено, що для обслуговування картки банк відкрив [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] , який був змінений на рахунок № [NUMBER] . При цьому, матеріали справи містять підтвердження, що саме ці умови договору розміщені на сайті www.oschadbank.ua розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору № б/н від 10 жовтня 2016 року, оскільки в заяві міститься відмітка про отримання [PERSON] саме платіжної картки типу Master Card Debit Standart та підписане ним повідомлення про умови кредитування за даним типом кредитування. Також вбачається, що до відома позичальника [PERSON] було доведено інформацію про визначення сукупної вартості споживного кредиту та реальної відсоткової ставки. З наявної у справі виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідач починаючи з 20 жовтня 2016 року проводив по ній банківські операції та останній переказ здійснив 31 грудня 2019 року (а. с. 46-86). На підтвердження наявності заборгованості у позові наведено розрахунок заборгованості, за яким загальна сума заборгованості становить 44621,14 грн. та складається із: 40000,00 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом), 4419,60 грн. - заборгованість за користування кредитом, 3,00 грн. - прострочені нараховані доходи (комісія), 9,06 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 3 161,48 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 28,00 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. На спростування зазначеного розрахунку відповідачем не надано власного розрахунку, а наявний у позові розрахунок ніяким чином не спростовано. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, вимоги АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення з [PERSON] відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 30 % річних є обґрунтованими, оскільки вони передбачені умовами договору, який підписаний сторонами, що узгоджується з вимогами статті 1048 ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Умовами договору, укладеного між позивачем та відповідачем погоджено розмір пені та порядок її нарахування, а тому доводи апеляційної скарги щодо не узгодження порядку нарахування та розміру неустойки не заслуговують на увагу. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому правова природа нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України, в розумінні цивільного законодавства не є неустойкою, а входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами. Таким чином, нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних передбачено нормами чинного законодавства та є способом майнового захисту його прав та інтересів. Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Виходячи з положень п. 3. ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. (а. с. 5). На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549, 551, 599, 1050, 1048, 1054 та 1056 ЦК України та

Outcome: approved