Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

15.09.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між нею і відповідачем, [PERSON], [INFO], зареєстрований 2 вересня 2008 року у відділі РАЦСу Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 313, залишивши за нею прізвище [PERSON]; - неповнолітніх дітей залишити проживати з нею; - стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати; - розгляд справи здійснити у судовому засіданні без її участі. 23.09.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження та призначено слухання справи на 06.10.2014 року. 06.10.2014 року слухання справи було відкладено на 15.10.2014 року в зв»язку з неявкою позивачки [PERSON] В судове засідання, яке відбулося 15.10.2014 року позивачка [PERSON] не з»явилася повторно, проте в прохальній частині позовної заяви позивачка просить суд провести слухання справи без її участі. В судове засідання, яке відбулося 15.10.2014 року відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд провести слухання справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та позовні вимоги позивачки задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд судом здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб 27 вересня 2008 року з відповідачем по справі, - [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 27 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Обухів Київської області, громадянин України, та [PERSON], [INFO], уродженка с. Карасівка Білогірського району, АР Крим, громадянка України, зареєстрували шлюб 27 вересня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 27 вересня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 313. Прізвище після одруження: Чоловіка - [PERSON]. Дружини - [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, - дочку [PERSON] [INFO], та сина, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 23 січня 2009 року Криничненською сільською радою Білогірського району Автономної Республіки Крим, Україна, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] в село Карасівка Білогірського району Автономної Республіки Крим, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 23 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 02. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]; В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 10 липня 2013 року виконкомом Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] в село Черняхів Кагарлицького району Київської області, про що 10 липня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 2. Станом на даний час неповнолітні діти, - [PERSON] та [PERSON] постійно проживають спільно з матір»ю, позивачкою по справі, - [PERSON]. Як встановлено судом в судовому засіданні, спільне життя у сторін не склалося, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів. Часті сварки в сім'ї призвели до того, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін по справі, та інтересам неповнолітніх дітей. В процесі спільного проживання сторони стали байдужими один до одного, утратили почуття любові, що є обтяжливим для них обох. Сторони подружніх стосунків не підтримують більше 6 місяців, спільного господарства та сімейного бюджету не мають, проживають окремо на різних житлових площах в різних населених пунктах. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді, примирення між сторонами, не зважаючи на зусилля суду, неможливе. Спору у сторін що до місця проживання дітей немає, за спільною згодою сторін вони залишаться проживати з позивачкою, - [PERSON]. Норми матеріального права, застосовані судом при вирішенні спору. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.. Суд у відповідності до ч. 2 статті 112 Сімейного Кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На даний час діти постійно проживають з позивачкою. У зв'язку з чим, суд вважає, визначення місця проживання дітей з матір'ю не буде суперечити інтересам дітей. Судові витрати. Що стосується судових витрат, то дане питання врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Так, позивачкою по справі, - [PERSON] при подачі позовної заяви було сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією № 885227 - 1 від 15 вересня 2014 року. Відповідно, слід стягнути на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача по справі, - [PERSON] на користь позивачки [PERSON] кошти в сумі 243 грн. 60 коп. судових витрат. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved