Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

15.10.2015 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживача банківських послуг, який обґрунтовує тим, що рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.07.2015 року, яке набрало законної сили 08.08.2015 року, був визнаний недійсним договір споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 року, між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач вважає, що відповідач безпідставно знімає кошти з банківської кредитної картки [PERSON] у рахунок виконання недійсного договору споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 року. Збільшивши позовні вимоги шляхом подання відповідної заяви, позивач просить суд визнати неправомірним списання коштів ПАТ КБ «ПриватБанк» з карткового рахунку [NUMBER] належного [PERSON] за недійсним договором споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 року. Стягнути на користь [PERSON] з ПАТ КБ «ПриватБанк» 6148,71 грн. в рахунок повернення коштів протиправно списаних з її карткового рахунку [NUMBER] за недійсним договором споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 року. Заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснювати списання коштів за недійсним договором споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 р. з карткового рахунку [NUMBER] відкритого на ім'я [PERSON] Представник позивача в судове засідання з'явився, позов та його обґрунтування підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, наполягаючи на безпідставності списання коштів відповідачем з карткового рахунку позивача. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи відповідача повідомлено належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, виходячи з положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Заслухваши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що заочним рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.07.2015 року позов [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», ФОП [PERSON] про захист прав споживача шляхом визнання правочинів недійсними, позов задоволено в повному обсязі, визнано недійсним договір споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 року, між [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк», визнано недійсним договір індивідуального номеру заказу. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В тексті рішення зазначено, що [PERSON] доручила банку установити регулярний платіж з картки 5168…..1718 на погашення заборгованості по карті [NUMBER], кількість платежів: 24, щомісячний платіж - 819,27 грн., перший платіж - 16.04.2015 року, останній платіж - 16.04.2017 року, щомісячна комісія - 348,52 грн., сума кредиту 12018 гр. Вартість ПВХ конструкцій згідно договору індивідуального номеру заказу GP-1919L від 16.04.2015 року складає 12018 грн. (а.с. 4-9). З копій виписок від 06.10.2015 року та 21.10.2015 року вбачається, що [PERSON] належить картковий рахунок [NUMBER] з якого 16.04.2015 року списані кошти в сумі 849,27 грн., 16.05.2015 року, 16.06.2015 року, 16.07.2015 року, 16.08.2015 року, 16.09.2015 року, 16.10.2015 року списані кошти в сумі 883,24 грн. Призначення платежу: покупка товара/оплата послуг. Списання коштів відбувається кожного місяця 16 числа. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Загальне правило, яке визначає правову долю набутого сторонами за правочином (майна, грошей тощо), міститься у ст. 216 ЦК України, де зазначено, що у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Отже, відповідач знімає кошти з банківської кредитної картки [PERSON] на виконання договору споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 року, який на теперішній час визнано судом недійсним. Вказане вище заочне рішення на час розгляду справи не змінено, не скасовано, набрало законної сили 08.08.2015 року. Приймаючи це до уваги, суд вважає за можливе визнати неправомірним списання коштів ПАТ КБ «ПриватБанк» з карткового рахунку [NUMBER] належного [PERSON] за недійсним договором споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 року починаючи з 08.08.2015 року, тобто з часу набрання рішенням про визнання правочину недійсним законної сили. Враховуючи положення ст. 216, ч. 1 ст. 236 ЦК України, з ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнути на користь [PERSON] 6148,71 грн. в рахунок повернення коштів списаних з її карткового рахунку [NUMBER] за недійсним договором споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 року. Стосовно вимоги про заборону ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснювати списання коштів за недійсним договором споживчого кредиту № 15041602274812 від 16.04.2015 р. з карткового рахунку [NUMBER] відкритого на ім'я [PERSON], тобто заборонити вчиняти дії в майбутньому, то суд вважає за необхідне відмовити, враховуючи положення ст. 1, ч. 2 ст. 3 ЦПК України. Тобто підставою для звернення з позовом до суду є факт порушення, невизнаних або оспорювання прав, свобод чи інтересів особи, тому суд не може захистити право, яке на час пред'явлення позову до суду ще не порушено. Оскільки позов задоволено частково, а позивач за законом звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 728 грн. 30 коп. (487,20+243,60) за вимоги майнового та немайнового характеру, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та роз'яснення, які викладені в абз. 2 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року із змінами.

Outcome: partial