Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

16 грудня 2016 року позивач ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП. В обґрунтування позову посилається на те, що 02 січня 2015 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір добровільного страхування автотранспорту № 006-0464781/01НТ, предметом якого є страхування автомобіля Lexus, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 20 жовтня 2015 року в м. Києві на Гостомельській площі, 18 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Lexus, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2015 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. До позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з ДТП. Позивач на підставі зібраних документів, здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 11613,08 грн., в зв'язку з чим на підставі ст.ст. 1187, 1188 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» по позивача перейшло право регресної вимоги у межах фактичних витрат. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму в розмірі 11613,08 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду причини неявки не повідомив, повідомлявся належним чином про дату судового засідання, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. 02 січня 2015 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 006-0464781/01НТ, предметом якого є страхування автомобіля Lexus, державний реєстраційний номер [NUMBER], програма страхування повне КАСКО. 20 жовтня 2015 року о 18 год. 30 хв. [PERSON], керуючи Chery Amulet, державний реєстраційний номер [NUMBER], на стоянці ТЦ «Novus» (площа Гостомельська, 1), не надав перевагу в русі автомобілю Lexus, державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого здійснив зіткнення з ним, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.16.12 ПДР України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2015 року у справі № 759/18517/15-п [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанвоа суду набрала законної сили. До позивача звернувся страхувальник із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв'язку з ДТП. Відповідно до страхового акту від 22.10.2015 року, розрахунку страхового відшкодування до страхового акту, розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті на користь страхувальника [PERSON], становить 11613,08 грн. Вказана сума була виплачена страхувальнику відповідно до платіжного доручення від 04.12.2015 року № 19900. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зробленим навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, відповідач має сплатити позивачу 11613,08 грн. - суму страхового відшкодування, яка виплачена позивачем за договором страхування. Відповідач не надав суду доказів щодо спростування розміру збитків, а також доказів, що вказана сума була ним сплачена позивачу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved