Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

15.10.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач вказував, що 24.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № NKXRRX13740123, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1529 грн. 90 коп. на придбання товару на строк до 24.09.2009 року (включно), а останній зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12 % річних, комісії в розмірі 37 грн. 48 коп. щомісячно, а також інших витрат згідно умов договору. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 26.09.2014 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 17406 грн. 53 коп., яка складається з - заборгованості за кредитом у розмірі 1529 грн. 90 коп.; - заборгованості за процентами в розмірі 103 грн. 61 коп.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 449,76 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15323,26 грн. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.09.2011 року з [PERSON] на користь Банку було стягнуто сума заборгованості у розмірі 4083 грн. 27 коп., різниця становить 13323 грн. 26 коп., а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. штраф ( фіксована частина ); - 666,16 грн. (процентна складова ). Отже, на підставі викладеного, просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14489,42 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та заяву про зменшення позовних вимог. Остаточно просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14239,42 грн., яка складається з: -13323 грн.26 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань по кредитному договору; - 250 грн. штраф ( фіксована частина ); - 666,16 грн. штраф (процентна складова ). Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі ( а.с.23, 36). Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. За ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. В силу ст.ст. 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов'язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється повністю або частково на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов'язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов'язання в натурі. Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином. Відповідно до ч.1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч.1 ст 1049 і ст 1050ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що між 24.09.2008 року Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № NKXRRX13740123, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1529 грн. 90 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 37 грн. 48 коп., єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 245 грн. 20 коп., на строк 12 місяців з 24.09.2008 року по 24.09.2009 року включно. Сторони домовились, що заява позичальника та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка) (Стандарт), разом Тарифами складають кредитно - заставний договір. В договорі, сторони також узгодили, що у разі порушення позичальником будь - якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 Умов (погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, а також сплатити відсотки), позичальник сплачує банку пеню, розмір якої визначається у п.5.1 вищевказаних Умов за кожний день прострочки, а саме у розмірі 1,25 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні. У зв'язку з тим, що відповідач не виконував належним чином умови кредитного договору, рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 21.09.2011 року позовні вимог ПАТ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № NKXRRX13740123 від 24.09.2008 року, що утворилася станом на 10.03.2011 року в розмірі 4083,27 коп., з яких 1529,90 грн. - заборгованість за кредитом; 103,61 грн. - заборгованість за процентами; 449,76 грн. - заборгованість по комісії; 2000 грн. - пеня . ( а.с. 4 -5 ). Вищевказане рішення суду в розумінні ст. 223 ЦПК України набрало законної сили, і відповідно до ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для справи, що розглядається. Після стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, за процентами, по комісії та пені станом на 10.03.2011 року на підставі рішення суду від 21.09.2011 року, у зв'язку з подальшим невиконанням відповідачем умов кредитного договору банк звернувся до суду з позов про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 26.09.2014 року, в подальшому уточнивши позовні вимоги, остаточно просив стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 14239,42 грн., яка складається з: - 13323 грн.26 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань по кредитному договору; - 250 грн. штраф ( фіксована частина ); - 666,16 грн. штраф (процентна складова ). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № NKXRRX13740123 від 24.09.2008 року, укладеного між ПАТ «Приватбанк» та [PERSON] станом на 26.09.2014 року ( а.с. 6 ), пеня банком нарахована за період з 24.09.2008 року по 26.09.2014 року, проте рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.09.2011 року по цивільній справі № 1407/2-1074/2011, стягнута пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором станом на 10.03.2011 року у розмірі 2000 грн., а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 1368 грн., тобто тільки за період з 28.03.2012 року по 26.09.2014 року. Що стосується позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 250 грн. ( фіксована частина) та 666,16 грн. (процентна складова), то вищезазначеним рішенням суду від 21.09.2011 року в задоволенні вимог банку про стягнення з відповідача штрафів відмовлено, оскільки зазначене не передбачено умовами, укладеного між ними кредитного договору, а тому вважає дане питання повторно вирішенню не підлягає. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути 243 грн.60 коп. судових витрат.

Outcome: partial