Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

17.09.2015 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 6\~135,51 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 1391,30 грн., за процентами за користування кредитом 2355,85 грн., за пенею та комісією 1620 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 268,36 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору №б/н від 18 жовтня 2011 року позивач отримала кредит у сумі 1300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та прийняла на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору відповідач несвоєчасно сплачує кредитні зобовязання, в результаті чого виникла заборгованість, стягнення якої є предметом позову. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечив, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 20.10.2015 та 29.10.2015, повторно у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, клопотань чи заяв не подавала. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. 18.10.2011 між позивачем та відповідачкою було укладено договір про надання банківських послуг «Кредитка «Універсальна», «55 днів пільгового кредиту» шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах та Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем заяви (надалі -Заява), в якій міститься підпис зроблений від її імені про ознайомлення з цими Умовами та Правилами (а.с.9-33). З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача (а.с.6-7) вбачається, що за вищевказаним картковим рахунком відповідачем проводилися операції зі зняття готівкових коштів та внесення коштів на повернення отриманого кредиту, відсотків за користування ним та штрафних санкцій. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст. 1066 ЦК України є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до Заяви, підписаної позивачем, він ознайомлений та згоден з Тарифами банку. Відповідно до п.2 Умов та Правил надання банківських послуг тарифами є розмір винагороди за послуги Банка, які є невід'ємною частиною договору. З розрахунку заборгованості (а.с.6-7) вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість загальна сума якої станом на 31 липня 2015 року становила 6\~135,51 грн.: заборгованість за кредитом 1391,30 грн., за процентами за користування кредитом 2355,85 грн., за пенею та комісією 1620 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 268,36 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує умов кредитного договору № б/н від 18.10.2011 і добровільно не сплачує суму заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та штрафними санкціями, тому у суду є підстави для стягнення зазначеного боргу. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням наведеного з відповідачки підлягають до стягнення витрати позивача на сплату судового збору у сумі 1218 грн., які підтверджено платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.526, 530, 611-612, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved