overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

16 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що він з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у шлюбі з 23.08.2013 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 128. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю. Сімейне життя не склалося, в сім'ї з різних причин виникали сварки, внаслідок чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. Все вищевикладене призвело до розпаду сім'ї, шлюбних стосунків подружжя не підтримує вже більше ніж пів року та спільного господарства не веде, примирення між подружжя неможливе. Позивач у судове засідання не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що вона згодна на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без її участі та залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

16 березня 2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня 2008 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №105. Від спільного шлюбу з відповідачкою вони мають сина, [PERSON], [INFO]. Дитина наразі проживає разом з відповідачкою. Під час сумісного життя у сторін по справі виникали конфлікти на ґрунті взаємного непорозуміння, внаслідок чого подальше збереження шлюбу протирічило інтересам позивача. У звязку з вищевикладеним, позивач фактично припинив шлюбні відносини з відповідачкою більше двох років назад, сторони припинили вести спільне господарство, відносини між ними тільки погіршуються. Позивач вказує, що спору про розділ майна наразі немає, питання про утримання дитини сторонами вирішено та здійснюється позивачем добровільно. [PERSON] впевнений, що його бажання розірвати шлюб з відповідачкою є його остаточним рішенням, строк на примирення просить не надавати. У звязку з вищенаведеним, а також тим, що стосунки з відповідачкою у нього не склалися і подальше збереження сімї не має сенсу, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.21). Відповідачка, [PERSON], у судове засідання не зявилася, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала (а.с.11). Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження серії 1-ЖД №089677 від 18.10.2008 року (а.с.5) видно, що 18 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №105. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «Арнаут». Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами наразі носить тільки формальний характер, їх сімя фактично розпалася, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а, в першу чергу, інтересам дитини, у звязку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

16 березня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають дитину [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати його дитину та добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає, що ставить її в тяжке матеріальне становище. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, і 16\~січня 2014 року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 3), відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст.ст. 84, 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

16 березня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 08 серпня 2009 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. Після народження дитини між ними було втрачено взаєморозуміння, стали виникати непорозуміння і сварки. З початку березня 2016 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.1-2). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08 серпня 2009 року позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу від 08 серпня 2008 року, актовий запис 247 (а.с.16). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 02 грудня 2010 року, актовий запис 687 (а.с.15). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

16 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 11 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, за актовим записом № 253. Під час спільного проживання 07 липня 2014 року у них народилася донька [PERSON]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений через розміщення на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області у розділі виклик учасників процесу до суду, які знаходяться в зоні АТО 30.05.2016 року відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище Дмитрієва. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір, що підтверджено документально: квитанцією № 1/124 від 09.03.2016 року (а.с. 1) у розмірі 551 грн. 21 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

16 березня 2016 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з 14 вересня 2007 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час, шлюбні відносини з відповідачем не підтримує, малолітня дитина проживає разом з нею. Позивач не в змозі самостійно утримувати та забезпечувати сина, тому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав, згоден сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14 вересня 2007 року, який зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 829. Від шлюбу подружжя мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про шлюб та народження, а.с. 3, 4). На даний час сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати та утримувати малолітню дитину, у зв'язку з чим була змушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, відповідач працює, стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб немає, позов визнав у повному обсязі, що не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб тому, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

16 березня 2016 року, позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що з 19 лютого 2011 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час, шлюбні відносини з відповідачем не підтримує, малолітня дитина проживає разом з нею. Позивач не в змозі самостійно утримувати та забезпечувати сина, тому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно, до повноліття дитини. У судове засідання позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач також звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав, згоден сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 19 лютого 2011 року, який зареєстровано Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 69. Від шлюбу подружжя мають одного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про шлюб та народження, а.с. 3, 4). На даний час сторони не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Малолітня дитина проживає разом з позивачем. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати та утримувати малолітню дитину у зв'язку з чим була змушена звернутись до суду. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, відповідач працює на ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб немає, позов визнав у повному обсязі, що не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

16 березня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з [PERSON] перебувала в незареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] в них народився син [PERSON]. На даний час сторони припинили сумісне проживання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, перебуває на службі в Збройних Силах України (в/ч 3035). В зв'язку з викладеним просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не з'явився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Позивачка та відповідач перебували в незареєстрованому шлюбі. [INFO] в них народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого [PERSON] та [PERSON] записані його батьками, про що зроблено відповідний актовий запис № 6 (а.с.3). Згідно довідки про склад сім'ї позивачки дитина проживає з нею, а отже перебуває на її утриманні ( а.с.4). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Доказів про наявність у нього інших утриманців окрім малолітнього сина та його неспроможність надавати матеріальну допомогу дитині відповідач не надав. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

16 березня 2016 року позивачка звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 10.11.2012 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 530. Від цього шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак в судове засідання надав нотаріально завірену заяву № 32 АБ 1042384 від 04.03.2016 року, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, справу просив розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], 10.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 530. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved