Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON] звернулася з заявою до суду про встанволення факту прийняття спадщини. \~\~\~ На обґрунтування своїх вимог заявник вказала, що\~ \~20.11.2009 року \~померла її мати [PERSON], після смерті матері [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, але частину спадщини не змогла переоформити на себе. Заявник також зазначила, що 13.06.2007 року померла її сестра, донька [PERSON], [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 8.94 га, розташовану на території Новокальчевської (Червоноармійської) сільської ради Березівського району Одеської області, яка належала померлій на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. [PERSON] вказала, що єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] була [PERSON], яка постійно проживала разом з [PERSON], вони вели спільне господарство та проживали однією сімєю. У встановлений законом строк [PERSON] звернулася з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті дочки до державної нотаріальної контори, однак до дня її смерті ніяких відомостей з нотаріальної контори з-приводу спадщини не надходило. Вже після смерті матері [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, та їй було повідомлено, що заяву [PERSON] про прийняття спадщини не було зареєстровано, з даного питання рекомендовано звернутися до суду. У звязку з вищевикладеним заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк після смерті своєї дочки [PERSON], померлої 13.06.2007 року подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, також встановити факт, що [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON], померлою 13.06.2007 року на час відкриття спадщини, та протягом встановленого законом шестимісячного строку не заявила про відмову від спадщини. \~ Заявник та її представник у судовому засіданні 05.04.2017 року повністю підтримала заявлені вимоги зазначені у заяві та просили її задовольнити. Представник Новокальчевської сільської ради обєднаної територіальної громади Березівського району Одеської області у судове засідання 05.04.2017 року не зявився, разом з тим 25.01.2017 року на адресу суду направили заяву у якій просили розглядати справу за їхньої відсутності, зазначили, що заяву визнають у повному обсязі та не заперечують проти її задоволення (а.с.43). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши думку заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються\~\~нормами\~Цивільно-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі ЦПК України) . Відповідно до частини другої \~статті 234 ЦПК України передбачено, «що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження». Згідно частини третьої \~статті 235 ЦПК України, «справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду».\~\~ Відповідно до частини другої \~статті 256 ЦПК України\~«У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення». Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №197137 від 23.11.2009 року померла [PERSON] (а.с.5), відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №107880 від 20.07.2007 року померла [PERSON] (а.с.6), та відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №277105 від 13.09.2001 року помер [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії ЯЖ №590131 від 12.01.1957 року матірю [PERSON] є [PERSON] (а.с.8), згідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №105058 від 01.08.2007 року матірю [PERSON] є також [PERSON] (а.с.9). З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №415681 від 30.05.1978 року вбачається, що дошлюбне прізвище [PERSON] «Слабенко» (а.с.10), відповідно до свідоцтва про шлюб серії ЯФ №568685 від 11.01.1954 року після одруження [PERSON] змінила прізвище на «Слабенко» (а.с.11). Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД №2000627 від 19.03.2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8.94 га, розташовану на території Новокальчевської (Червоноармійської) сільської ради Березівського району Одеської області (а.с.12-13), відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай від 12.04.2002 року [PERSON] має право на частку майна пайового фонду ТОВ «Мирне» в с. Червоноармійське (а.с.14). [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8.9397 га, розташовану на території Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, що підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.08.2015 року (а.с.15). Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2015 року, згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 20.08.2015 року, спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.16, 17). Копією актового запису про укладення шлюбу №131 від 20.09.1975 року (а.с.30) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та визначили прізвище «Дузяк». Записом акту про розірвання шлюбу №126 від 13.04.1990 року [PERSON] та [PERSON]Г шлюб розірвано (а.с.57). Відповідно до довідки від 08.11.2007 року [PERSON] з 28.01.2003 року до своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] (.с.18). Судом також встановлено, що за життя [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.19). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 08.10.2013 року, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутня (а.с.20,95). \~Згідно зст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оглошується померлою. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним повязана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання будь-якої умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] (колишній чоловік покійної [PERSON]М.), [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] проживала з 28.01.2003 року до своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. У останні роки свого життя, вона дуже хворіла. Разом з [PERSON] та [PERSON] була зареєстрована та проживала [PERSON]М мати покійної. [PERSON] доглядала за [PERSON] оскільки в останні місяці вона не могла вже ходити та перебувала у ліжку. Після похорон, [PERSON] зібрали речі та переїхала жити у м. Березівку. Окрім того, згідно копії паспорту [PERSON] (а.с.61) вбачається, що з 10.12.2003 року по 30.03.2007 року остання зареєстрована за адресою: [INFO]. Судом також встановлено, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини померлої [PERSON] від 20.09.2007 року (а.с.19), проте спадщину отримати не встигла, оскільки померла. \~\~\~\~\~ Факт постійного проживання [PERSON] з померлою донькою [PERSON] стверджується\~ показами свідків, копією паспорта [PERSON] щодо місця її реєстрації та тим, що за життя [PERSON] і [PERSON] підтримували родинні стосунки, та взаємовідносини між ними були як мати та доньки, які проживали разом на час відкриття спадщини. \~\~\~\~\~ \~ Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази проживання [PERSON] і [PERSON], подання у шестимісячний строк заяви [PERSON]М до нотаріуса про прийняття спадщини померлої доньки [PERSON], які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] \~\~\~\~ \~ При цьому, до вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Відповідно дост.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] на час смерті її дочки [PERSON] проживала разом з нею за адресою: вул.. Середня, 41/3 м. Одеса на час відкриття спадщини, а також вважає доведеним факт, що [PERSON] у встановлений законом строк після смерті своєї дочки [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~ \~Встановлення зазначених фактів має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved