Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

17.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа- Служба у справах дітей Дзержинської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є матір'ю відповідачки. Відомості про батька у свідоцтві про народження дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Відповідачка не працює, зловживає спиртними напоями, тривалий час вихованням дітей не займається, матеріально не забезпечує, не навідує, їх розвитком та здоров'ям не цікавиться. Оскільки відповідачка тривалий час ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, є всі підстави для позбавлення її батьківських прав, що необхідно для визначення правового статусу дітей. У судовому засіданні позивачка доповнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. Відповідачка до суду не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дзержинської міської ради суду пояснив, що комісія з питань захисту прав дитини вважає доречним позбавити відповідача батьківських прав. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є матір'ю відповідачки.. Діти проживають з позивачкою, знаходяться на її утриманні. Відповідачка не працює, зловживає спиртними напоями, тривалий час вихованням дітей не займається, матеріально не забезпечує, не навідує, їх розвитком та здоров'ям не цікавиться, що підтверджено громадською характеристикою, поясненнями сусідів, рішенням комісії з питань захисту прав дитини ( а.с.5,11-13). Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач впродовж всього часу матеріально дітей не утримувала, вихованням не займалась, не виявляла інтересу до їх життя, не виявляла бажання до спілкування з ними. Враховуючи наведене та те, що позбавлення відповідача батьківських прав дозволить вирішити питання про встановлення правового статусу дитини, суд, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно її дітей та стягнути аліменти на їх утримання. На підставі викладеного,

Outcome: approved