Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

17.01.2018 позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 11.12.2010, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1832. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено з середини травня 2017 року, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2018 позовну заяву направлено до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності оскільки відповідач по справі є присяжним Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.05.2018 підсудність справи визначено Солом`янському районному суду м. Києва. 18.05.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 21.05.2018 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 13.06.2018 на адресу суду надійшла заява позивача в якій вона просить суд змінити її прізвище « [PERSON] » на дівоче « [PERSON] ». Ухвалою суду від 06.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.12.2010, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1832, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.03.1970, позивач «[PERSON]» мала дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.36). Крім того, як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.11.1994, позивач при реєстрації шлюбу своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище - « [PERSON] »(а.с.36). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.12.2010, позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище - « [PERSON] » (а.с.4). Отже, враховуючи бажання позивача, слід забезпечити її право на отримання свого дошлюбного прізвища. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved