overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

15.03.2017 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача\~ - Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку\~ в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що мати позивача [PERSON] померла 26.11.2013\~ року і після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,6865 га, кадастровий номер 1825887800:00:000:0178 та площею 0,6865 га, кадастровий номер 1825887800:00:000:0179, які розташовані на території Трощанської сільської ради,\~ Чуднівського району Житомирської області. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, не має. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до Чуднівської державної нотаріальної контори\~ Житомирської області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з втратою оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Трощанська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Трощанська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 21.02.2011 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 30058,49 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 21.02.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 28.02.2017 року склався борг перед банком у розмірі 30058,49 гривень, а саме борг за тілом кредиту 1945,92 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 22905,02 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3000,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процента складова) 1407,55 гривень. Відповідно до вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2010 року, в якому у них народилася дитина- син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося через постійні сварки з боку відповідача, втрату почуття поваги та кохання один до одного, внаслідок чого вони з вересня 2015 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Дитина проживає разом з відповідачем. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам, а тому просив суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не зявились. Представник позивача та відповідач подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких представник позивача позов підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнала. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 07 травня 2010 року у виконкомі Мирненської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 5, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб( а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що також підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.( а.с.6). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Судові витрати по сплаті судового збору (а.с.22) позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, між сторонами подружні відносини не підтримуються, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з лютого 2017 року вони разом не проживають, спільного господарства та бюджету не ведуть і про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дочки. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.11.2009 і вони є батьками малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо від них. Оскільки з лютого 2017 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, позивач поновлювати сімейні стосунки не бажає і на примирення не згоден, а ступінь відчуженості сторін є значною їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу. Згідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач не має інших утриманців, його вік та стан здоровя дозволяють сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку). Встановлені судом обставини справи є підставами для задоволення позову, з покладанням на відповідача судових витрат по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 25 квітня 2006 року. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 16 березня 2013 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 28 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі вони мають одну неповнолітню дитину. За час шлюбу між ними склалися стійкі неприязні відносини, виникали сварки, скандали, непорозуміння. Оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, то вона просила суд розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про можливість розгляду справи в його відсутність, позовні вимоги визнає повністю на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви позивача, в сім'ї склались ненормальні стосунки. За час шлюбу виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 28 вересня 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 83 (а.с. 7). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, \~позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 липня 2010 року зареєстровано шлюб з відповідачем. Мають спільну малолітню доньку. За час спільного проживання в сімї часто виникали скандали та сварки у зв'язку з неспівпаданням поглядів на питання сімейного життя, ведення спільного господарства, витрат коштів сімейного бюджету та виховання доньки. На даний час проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у відсутність сторін Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 09.07.2010 року у виконкомі Хотинської сільської ради Глухівського району Сумської області, про що 10 липня 2009 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 02 (а.с.3). Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 640,00 грн. судового збору (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі і народила сина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що останній з сімєю не проживає, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю і прохає розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.\~\~ Зі свідоцтва про народження, виданого відділом РАЦС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області 06.03.2007 року, актовий запис № 31, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася 03.03.2007 року у [PERSON]. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що \~\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобовязаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою за підписом депутата Барвінківської міської ради Харківської області від 14.03.2017 року, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матірю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved