Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

17.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ спадкового майна в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,69 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пай № [NUMBER], яка розташована на території Марківської селищної ради Луганської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого головою Марківської селищної ради від 02.04.2002 р. на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Марківської селищної ради від 21.12.2001 р.; на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна, смт Марківка Марківського району Луганської області, розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарів, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого головою Марківськї районної державної адміністрації від 25.12.1996 р. на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації від 02.12.1996 р. № 466/4 та листа ГУ Держгеокадастру у Луганській області № 29-12-0.31-862/2-18 від 07.02.2018 року. Померлий батько [PERSON] заповіт не склав, тому спадкування здійснюється за законом. Позивач та його мати [PERSON] є спадкоємцями по закону першої черги, як син та дружина померлого [PERSON], так як на момент його смерті вони постійно проживали з ним, а тому фактично прийняли спадщину. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має. Спадкодавець заповіт не залишив і таким чином частки у спадщині є рівними, тобто позивачу та його матері [PERSON] належить по 1/2 частині спадкового майна. На початку 2018 р. позивач звернувся до Марківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, але державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва, мотивуючи тим, що на момент смерті батька в житловому будинку по [ADDRESS], крім нього та матері [PERSON], були зареєстровані рідні брат та сестра позивача, а відповідно діти померлого - [PERSON] та [PERSON], а тому вважається, що вони з ними прийняли спадщину в рівних частинах. Тобто, позивачу може бути видане свідоцтво про право на спадщину за законом лише на 1/4 (одну четверту) частину спадкового майна, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2018 р. Відповідач [PERSON] дійсно, як на час смерті батька та і на сьогодні, зареєстрований в житловому будинку по [ADDRESS] але з 2011 року відповідач не проживає за вказаною адресою, його особисті речі в житловому будинку відсутні, він має інше постійне місце проживання, яке на даний час позивачу не відоме, наміру приймати спадщину не виявляв, що свідчить про відсутність інтересу відповідача до об'єкту спадщини. Відповідач [PERSON] також на час смерті батька була зареєстрована в житловому будинку за вищезазначеною адресою, але з 2011 року там не проживає, наміру приймати спадщину не виявляла, має інше місце проживання та з 24.12.2013 року зареєстрована за новою адресою по [ADDRESS], де і мешкає зі своєю родиною на даний час. Отже, на час відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] відповідачі [PERSON], [PERSON] разом із спадкодавцем не проживали, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк не подавали, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли. На підставі викладеного, позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання Позивач [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, прохає суд позов задовольнити. (а.с.96). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує, прохає суд позов задовольнити. (а.с.95). Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову (а.с.86,87). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся - через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 20.06.2018 року №115 (6231). (а.с.93). Відзиву на позовну заяву до суду не надав, жодних заяв та клопотань за час розгляду справи від нього не надходило. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Судом було встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2013 року (а.с.17). Відповідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є рідними дітьми померлого [PERSON], що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 24.01.1986 року (а.с.6), серії [NUMBER] від 28.03.1991 року (а.с.12) та серії [NUMBER] від 24.11.1988 року (а.с.15). Відповідач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.11.1975 року(а.с.9). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на: - на земельну ділянку площею 5,69 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пай № [NUMBER], яка розташована на території Марківської селищної ради Луганської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого головою Марківської селищної ради від 02.04.2002 р. на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Марківської селищної ради від 21.12.2001 р. (а.с.18); - на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна, смт Марківка Марківського району Луганської області, розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого головою Марківськї районної державної адміністрації від 25.12.1996 р. на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації від 02.12.1996 р. № 466/4 та листа ГУ Держгеокадастру у Луганській області № 29-12-0.31-862/2-18 від 07.02.2018 року (а.с.19, 30). Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) з фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Померлий [PERSON] заповіт не склав, а тому спадкування здійснюється за законом. Позивач та відповідач [PERSON] є спадкоємцями по закону першої черги, як син та дружина померлого [PERSON], так як на момент його смерті вони постійно проживали з ним, а тому фактично прийняли спадщину. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2018 року, державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори Ченакалом О.Є., було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що на момент смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] року, та був зареєстрований за адресою [ADDRESS], у вказаному житловому будинку разом з ним на момент смерті були зареєстровані - дружина [PERSON], та діти померлого - [PERSON] та [PERSON], а тому вважається, що вони прийняли спадщину в рівних частинах. Позивачу згідно свідоцтва про право на спадщину за законом може належати лише 1/4 (одна четверта) частина спадкового майна (а.с.27). Відповідач [PERSON], як на час смерті спадкодавця так і на даний час, зареєстрований в житловому будинку по [ADDRESS] але з 2011 року відповідач не проживає за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] також на час смерті спадкодавця була зареєстрована в житловому будинку по [ADDRESS], але з 2011 року там не проживає. З 24.12.2013 року зареєстрована за адресою [ADDRESS], де мешкає на даний час. Дані обставини підтверджуються домовою книгою, розпочатою 30.03.1990 р. (а.с.20-25), Довідкою про проживання, виданою Марківською селищною радою Марківського району Луганської області від 30.01.2018 р. за № 378 (а.с.28), Актом про проживання, складеним депутатом округу № 3 Марківської селищної ради Цициліним В.Ю. у присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно до якого станом на [INFO] року за адресою [ADDRESS] фактично проживали [PERSON], та [PERSON] (а.с.29). Таким чином суд встановив, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] відповідачі [PERSON], [PERSON] разом із спадкодавцем не проживали, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк не подавали, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли. Відповідно до п.п.4.15, 4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. На підставі п.230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року №20/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за № 283/8882 поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину. У разі недосягнення згоди поділ проводиться у судовому порядку відповідно до часток, належним кожному із спадкоємців за законом або заповітом. Згідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Згідно із ст. 1278 Цивільного кодексу України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців маєправо на виділ його частки в натурі. На підставі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 1278 ЦК України встановлює презумпцію рівності часток спадкоємців, яка може бути спростована лише заповітом. Вона не дозволяє спадкоємцям поділити спадщину на свій розсуд, одержавши при поділі частку меншу від встановленої законом або заповітом, а вимагає проведення поділу у суворій відповідності із спадковими частками. Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку сторони не мають можливості, їх права підлягають судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved