Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

16.03.2021 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 26.04.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності та скасування запису про державну реєстрацію, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, а саме згідно державного акту на право приватної власності на землю від 11.02.2002 року, площа земельних ділянок: кормові угіддя 0,0696 га та ріллі 1,0614 га. Дана земельна ділянка була передана [PERSON] у власність на підставі рішення XI сесії III Покарської сільської ради від 01.12.2000 року № 3 та виданий державний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №295. Вказав, що [PERSON] помер [INFO] , після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №61804360. Зазначив, що позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, надала нотаріусу відповідно правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а саме державний акт старого зразка. Вказав, що з метою оформлення права власності на земельну ділянку, позивач звернулась до спеціалізованої організації з метою виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою отримання кадастрового номеру. Зазначив, що дана земельна ділянка належала покійному [PERSON] на підставі державного акту старого зразка, даний акт є дійсним по сьогоднішній день та право власності є не скасованим. Вказав, що після виготовлення технічної документації позивач звернулась до відповідача-1 із заявою затвердити технічну документацію з метою присвоєння кадастрового номеру. Проте позивачем отримано відповідь про те, що технічна документація не повинна бути затверджена, оскільки затверджується безпосередньо власником земельної ділянки. Зазначив, що в подальшому вони звернулись до державного нотаріуса з метою дооформити право власності на земельну ділянку по спадщині. Вказав, що нотаріус зробив відповідний супровідний лист до відділу у Жовківськогому районі ГУ Держгеокадастру у Л/о щодо присвоєння кадастрового номеру та надання відповідних відомостей, проте відділом було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру із тих підстав, що земельна, яка належала [PERSON] повністю накладається із земельною ділянкою, кадастровий номер 4622787300:08:000:0023, яка перебуває у комунальній власності Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області. Зазначив, що щодо земельної ділянки [PERSON] , то такою користується позивач по сьогоднішній день, в тому числі і сплачується податок на землю. Вказав, що позивач є єдиним спадкоємцем. Просив визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , площею 1,1310 га, розташовану на території Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування; скасувати в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права власності за Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області на земельну ділянку кадастровий номер: 4622787300:08:000:0023, номер запису про право в державному реєстрі 27476526, дата державної реєстрації 10.08.2018 року; стягнути із відповідачів судові витрати. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вказав, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області виступає неналежним відповідачем щодо позовної вимоги Позивача про скасування в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права власності за Магерівської селищної ради Жовківського району Львівської області на земельну ділянку кадастровий номер: 4622787300:08:000:0023. Встановити факт розташування земельної ділянки право власності на яке підтверджується державним актом виданого на ім`я [PERSON] в межах земельної ділянки кадастровий номер 4622787300:08:000:0023 можливо виключно шляхом візуального обстеження та співставлення межових знаків земельних ділянок або шляхом експертного дослідження затверджених документацій із землеустрою на підставі яких виносились в натурі (на місцевості) межі відповідних земельних ділянок. Зазначив, що передача земельної ділянки кадастровий номер 4622787300:08:000:0023 з державної власності у комунальну власність Магерівської селищної ради здійснена на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3104/16-18-СГ від 05.06.2018. Представник позивача подав відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому вказав, що сільська рада зареєструвала за кадастровим номером 4622787300:08:000:0023 право власності 10.08.2018 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.06.2018 року № 13-3104/16-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та акту прийому передачі від 06.06.2018 року Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, тобто підставою для реєстрацію права власності права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 4622787300:08:000:0023 та підставою для внесення запису були документи видані відповідачем-2, тому вони є належними відповідачами по справі. Наголосив на тому, що сільська рада знала про те, що на земельній ділянці за кадастровим номером 4622787300:08:000:0023 знаходяться земельні ділянки, які перебувають у приватній власності, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто земельна ділянка площею 9,3 га перебувала у приватній власності на підставі державних актів. Вказав, що земельні ділянки засаджені та обробляються та за дані земельні ділянки платяться податки. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Окрім цього, представник позивача клопотав у випадку задоволення позову не стягувати з відповідачів судових витрат. Представники відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені, однак ними надіслано заяви про розгляд справи у відсутності їхніх представників. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала наступні показання. Належна їй земельна ділянка знаходиться біля земельної ділянки позивачки. Вона зверталася до сільської ради щодо переоформлення державного акту старого зразка, проте їй було відмовлено через накладення іншої земельної ділянки. Таких землеволодільців, земельні ділянки яких накладаються з оспорюваною земельною ділянкою є близько десяти. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ вбачається, що [PERSON] на підставі рішення ХІ сесії ІІІ демократичного скликання Погариської сільської ради народних депутатів від 01.12.2000 року № 3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,1310 га на території с. Погарисько для ведення товарного с/г виробництва. З копії Інформації із державного реєстру прав на нерухоме майно по земельній ділянці кадастровий номер: 4622787300:08:000:0023 від 29.05.2019 року вбачається, що дана земельна ділянка зареєстрована на праві комунальної власності 10.08.2018 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.06.2018 року № 13-3104/16-18-СГ, акту прийому-передачі від 06.06.2018 року Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, рішення Магерівської селищної ради № 11 від 07.06.2018 року за Магерівською селищною радою. З копії листа Рава-Руської ДНК № 303/01-16 від 24.07.2020 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки нею не надані Витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які містить в собі інформацію про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам площею 0,1310 га, розташованим на території Погариської сільської ради. З копії рішення № РВ-4601491302020 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 24.04.2020 року вбачається, що державним кадастровим реєстратором прийнято рішення про відмову позивачу у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документу. В графі «Рекомендую» вказано: перетин ділянок з ділянкою 4622787300:08:000:0023; площа співпадає на 99,8821%. З копії Інформації Державного земельного кадастру від 14.03.2021 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер: 4622787300:08:000:0023 належить Магерівській селищній раді, дата державної реєстрації права: 10.08.2018 року. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до п. 10 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набуття чинності цим Законом (01.01.2013 року), є дійсними. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення ХІ сесії ІІІ демократичного скликання Погариської сільської ради народних депутатів від 01.12.2000 року № 3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,1310 га на території с. Погарисько для ведення товарного с/г виробництва. Судом встановлено, що вказана земельна ділянка, належна [PERSON] , співпадає по площі на 99,8821% з земельною ділянкою з кадастровим номером 4622787300:08:000:0023. Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер: 4622787300:08:000:0023 10.08.2018 року зареєстрована на праві комунальної власності за Магерівською селищною радою. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч.1 ст.153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 викладено наступну правову позицію. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе постійним користувачем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права власності (користування) іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності (користування) (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Враховуючи викладене, позовну вимогу скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права власності за Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області на земельну ділянку кадастровий номер: 4622787300:08:000:0023, номер запису про право власності 27476526, дата державної реєстрації 10.08.2018 року - потрібно задовольнити. Щодо позовної вимоги визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , площею 1,1310 га, розташовану на території Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування судом встановлено наступне. Позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] оскільки позивачем не надані Витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, які містить в собі інформацію про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам площею 0,1310 га, розташованим на території Погариської сільської ради. Судом встановлено, що позивачу державним кадастровим реєстратором відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з тих підстав, що земельна ділянка, належна [PERSON] , співпадає по площі на 99,8821% з земельною ділянкою з кадастровим номером 4622787300:08:000:0023, яка зареєстрована на праві комунальної власності за Магерівською селищною радою. Враховуючи те, що підставою нотаріальної відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину (земельну ділянку) була відсутність кадастрового номеру такої ділянки, а державний кадастровий реєстратор відмовив у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав належності цієї землі Магерівській селищній раді, та те, що судом вирішено скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності за Магерівською селищною радою Жовківського району Львівської області на земельну ділянку кадастровий номер: 4622787300:08:000:0023, у позивача після набрання законної сили даним рішенням суду не буде перешкод у встановленні його права власності на спірну земельну ділянку в нотаріальному порядку. За таких обставин у задоволенні позовної вимоги визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , площею 1,1310 га, розташовану на території Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в порядку спадкування - потрібно відмовити. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає. Враховуючи те, що представник позивача в судовому засіданні клопотав не вирішувати питання судових витрат, такі залишаються за позивачем та з відповідачів судом не стягуються.

Outcome: partial