Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

16.01.2021 року представник [PERSON] , адвокат Труба К.Б. звернулась до суду з позовом, яким просила розірвати шлюб укладений між позивачкою та [PERSON] 12.03.2013 року та зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції актовим записом №80. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що спільне життя сторін не склалось через несумісність характерів, розбіжність поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Ухвалою судді від 17.02.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду у у порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що подружні стосунки та ведення спільного господарства між нею та відповідачем припинені з січня 2021 року. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою розгляд справи просив провести за його відсутності. Зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вказав, що з позивачем спільно проживали до січня 2021 року. З урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розгляд справи було проведено за відсутності сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.03.2013 року сторони уклали шлюб, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис №80. (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), яка на теперішній час проживає з матір`ю. Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 СК України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують з січня 2021 року. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] - [PERSON] неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.112 СК України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: approved