Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

15 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення нею навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 2002 році. Відповідач є батьком дитини. Донька з 1 вересня 2018 року навчається на денному відділенні першого курсу Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського, ІV рівня акредитації, на факультеті педагогіки та психології. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. На період навчання дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька, але він відмовляється добровільно її надавати. Позивачка позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, оскільки на її утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу. Чоловік та батько цих дітей помер 26 травня 2016 року. Через тяжке матеріальне становище, вона позбавлена можливості самостійно утримувати повнолітню дитину, тому змушена звернутися до суду з цим позовом, який просить задовольнити. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судові засідання 26 грудня 2018 року та 16 січня 2019 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, оскільки про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, то відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. До суду були повернуті конверти з повідомленням про виклик до суду з відміткою листоноші «за закінченням встановленого строку зберігання», що суд розцінює, як ухилення від явки в судове засідання. Відзив відповідачем не подано. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 22 січня 2018 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами спрощеного позовного провадження. Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10 жовтня 2002 року серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області (а.с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження від 30 листопада 2000 року серії [NUMBER] відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3) Згідно з копією виконавчого листа у цивільній справі № 2-30/2003, виданого Жовтневим районним судом Миколаївської області від 02 січня 2003 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, але не менше Ѕ частини від неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 20 грудня 2002 року і до досягнення неї повноліття (а.с. 7). Як вбачається з розрахунку державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби, через ухилення від сплати аліментів, відповідач станом на 07 листопада 2018 року має заборгованість в сумі 67463,19 грн. (а.с 24). Згідно з довідкою Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського від 02 листопада 2018 року № 1470 [PERSON] навчається на І курсі факультету педагогіки та психології, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2018 року по 30 червня 2022 року (а.с. 11). 08 серпня 2018 року між [PERSON] та Миколаївським національним університетом імені В.О. Сухомлинського в особі ректора Будака В.Д. укладений договорі про надання освітніх послуг № 24/15. Термін навчання 3 роки 10 місяці. Загальна вартість 36 000,00 грн. (а.с. 25). Мати і батько, відповідно до частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з частиною 1 статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з вимогами частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (частина 2 статті 182 СК України). 12 лютого 2009 року між позивачкою та [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрований Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 2 (а.с. 10). Позивачка має ще двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 01 червня 2009 року серії [NUMBER] (а.с. 27) та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження від 01 листопада 2012 року серії [NUMBER](а.с. 28). Як вбачається зі свідоцтва про смерть від 27 травня 2016 року серії [NUMBER] батько цих дітей та чоловік позивачки [PERSON] помер 26 травня 2016 року (а.с. 28). Враховуючи, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, є особою працездатного віку, інших утриманців не має, доказів, які б спростовували ці обставини, відповідачем суду не надано, а тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Розмір аліментів, вказаний позивачем - 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача є розумним та достатнім. На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесенні рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 786,40 грн.

Outcome: approved