overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 13 лютого 1993 року в Коритненській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, та син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, так як чоловік зловживає алкогольними напоями, проявляє до неї та дітей неповагу, ухиляється від ведення домашнього господарства та матеріального утримання сім'ї, внаслідок чого спільне їх проживання як подружжя стало неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, пояснила, що в наданий судом строк з відповідачем не примирилися, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, просила шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки та про необхідність розгляду справи у його присутності суд не повідомив, заперечень проти позову не подав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 13 лютого 1993 року в Коритненській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Під час перебування сторін в шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, та син [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з січня 2014 року проживають окремо, в строк, який надавався ухвалою суду від 03 лютого 2014 року для примирення, подружжя не примирилося, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач на виклик в судове засідання не з'явився без поважних причин, збереженням шлюбу не переймається, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх неповнолітнього сина [PERSON], який залишився проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними сторін, свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження дитини [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 500 гривень щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04 жовтня 1997 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки останній застосовує до неї фізичну силу, створив іншу сім'ю з якою проводить більше часу, що призвело до припинення шлюбних відносини з грудня 2012 року, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 1997 року сторони перебувають у шлюбі. Мають спільних дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2012 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим на чому наполягає позивач та просить розірвати шлюб за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначає, що 29 травня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO]. В своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 17 лютого 2014 року надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 17 лютого 2014 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі з 29 травня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від сумісного життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO] (а.с. 7), який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача у позовні заяві. Згідно зі ст.ст. 180,184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліменти на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком малолітньої доньки - [PERSON] [INFO], та зобов'язаний матеріально його утримувати. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача по стягненню аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

16 січня 2014 року [PERSON] пред`явив до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 17 травня 1997 року у виконавчому комітеті Блажівської сільської ради Самбірського району Львівської області, актовий запис № 4. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що 17 травня 1997 року у виконавчому комітеті Блажівської сільської ради Самбірського району Львівської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 4. Від спільного шлюбу у них є троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачкою не склалося. Протягом останніх п'яти років вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить його інтересам та інтересам дітей. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснив, що примирення між ним та відповідачкою не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, інтересам їх дітей, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

16 січня 2014 року в Іллічівський міський суд Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.2-3). Свій позов позивачка аргументує тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 2001 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно допомоги своєї не надає. Просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з дня подачі позову, тобто 16 січня 2014 року та до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO]. В судове засідання сторони не явились, про слухання справи сповіщенні належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач уточненні позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.18,19). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] батьком приходиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.5). Нормою ст.180 СК України передбачається «що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». У відповідності зі ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дітей та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Згідно ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у [PERSON] відсутні інші діти, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

16 січня 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську, Слов'янського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 313. Спільне життя з відповідачем не склалося через виниклу відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів та періодичність виникнення скандалів, спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та утримання дитини відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, надали до суду клопотання з проханням слухати справу у їх відсутності, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони одружені з 30 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську, Слов'янського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 313. (а.с. 10) Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлен, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. На теперішній час спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини - сторони не мають. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору та правової допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

16 січня 2014 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісяця. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, пояснивши, що відповідач офіційно не отримує доходи, про те зареєстрований приватним підприємцем, приховую свої доходи, які носять мінливий характер, тому просила суд позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за його відсутності. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача і дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], про що в свідоцтвах про народження [NUMBER] та [NUMBER] вчинені відповідні записи. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки діти проживають із позивачем і сторони не домовились про участь відповідача в утримані дітей, то відповідно до ст. 181 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Позивач просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Однак, відповідно до відомостей податкової інспекції відповідач є приватним підприємцем і взагалі не має доходу, що не може бути визнано підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Ці обставини дають підстави суду ухвалити рішення про стягнення аліментів на підставі ст. 183 СК України на загальних підставах у частці від усіх видів доходу, визначивши її з урахуванням положення ст. 182 СК України в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. З цих підстав в іншій частині позовних вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд відмовляє. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача і на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь УДК у Харківському районі Харківської області судовий збір в розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

16 січня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON], який помер [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області, визнавши її рідною дочкою померлого. В судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю і просив задовольнити. Представник заінтересованої особи - територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, просив справу розглянути у його відсутності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області помер батько заявника - [PERSON](а.с.12). Єдиним спадкоємцем на майно померлого є заявник (а.с.6-11,34). Заявник своєчасно звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості отримати таку, бо в свідоцтві про її народження та реєстрацію шлюбу, інших документах, що посвідчують її особу, дівоче прізвище заявника вказано як [PERSON], в той час як прізвище спадкодавця - [PERSON], про що винесено постанову державним нотаріусом (а.с.10-12,20,21). Між тим родинні стосунки заявника та спадкодавця підтверджуються тим, що як в свідоцтві про реєстрацію народження спадкоємця ( серія [NUMBER] від 29.04.1987 року відділу ЗАГС Краснолиманського міськвиконкому Донецької області), так і в паспорті спадкодавця їх прізвища російською мовою записано як [PERSON] (а.с.11,21). Факт родинних відносин заявника та спадкодавця в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які наполягали на тому, що заявник являється рідною донькою спадкодавця та доповнили, що спадкодавець знав про те, що в його паспорті прізвище в перекладі на українську мову написано інакше ніж його дочки. Але вважав це несуттєвим фактором, пов»язаним з перекладом прізвища на українську мову з російської. Факт допущення помилки при перекладі прізвища спадкодавця з російської мови на українську 05.03.1997 року в момент видачі йому паспорту громадянина України серії [NUMBER], свідчить і копія договору міни квартири, посвідченого 31.05.2000 року державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори по реєстру № 2-1950, в якому прізвища батьків спадкодавця, на що звернули увагу свідки та заявник, записано [PERSON], а самого спадкодавця - [PERSON](а.с.13). Тобто вказані документи та докази свідчать про те, що спадкодавець є рідним батьком заявника. Згідно до ст.ст.234,256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню бо досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що [PERSON], який помер [INFO] в м. Красний Лиман Донецької області, є рідним батьком [PERSON].

Outcome: approved