overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

16 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 10 лютого 2011 року, актовий запис № 01, у виконавчому комітеті Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, на підставі цього наладити нормальні стосунки неможливо. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе, в зв'язку з чим вона звернулася із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], двічі в судове засідання не з'явився по невідомим для суду причинам, в порядку ст. 76 ЦПК України, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Тому суд, у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 лютого 2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Лука - Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 10.02.2011 року (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач забажала після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

16 червня 2016 року позивач звернувся у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі 20.02.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання сина не надає. Позивач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 086640, видане 10.03.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області) /а.с. 6/. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

16 червня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем 05.09.2009 року, який вони зареєстрували у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №623, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з травня 2015 року з відповідачем разом не мешкають, сумісного господарства не ведуть, від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Просить суд позовні вимоги задовольнити, спора про розподіл майна та місце проживання,утримання дитини не мають. Також просила суд залишити їй прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності, прізвище залишити Нікітіна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 05 вересня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Козловська) зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №623, від цього шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

16 червня 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказують, що є власниками квартири № 117 у будинку № 9 «Б» по вулиці Довженка в місті Івано-Франківську. Разом з позивачами у даній квартири зареєстровані їхні діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Крім позивачів та їхніх малолітніх дітей у даній квартирі також зареєстрований відповідач, який є членом сімї колишнього власника житла. Відповідач у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстраційного обліку, що перешкоджає позивачам повноцінно користуватися власним майном, зокрема, звернутися за призначенням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. За таких обставин позивачі просять визнати [PERSON]особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка, будинок № 9 «Б» квартира № 117. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено [PERSON] державної міграційної служби в Івано-Франківській області. У судове засідання позивачі не зявилися, попередньо подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

16 червня 2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 16 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Міському відділі актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №738. [INFO] народилась дочка. [INFO] народився син. З 07.01.2016 роу однією сім'єю з відповідачем не проживають в зв'язку з тим, що відповідач вживав спиртні напої, а 06.01.2016 року на очах у малолітньої дитини побив її. Вказані причини призвели до розпаду сімї, у зв'язку з чим просила суд розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначила, що однією сімєю з відповідачем не порживає 07.01.2016 року. Після розірвання шлюбу просила присвоїти прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, зазначив, що не проживають однією смією з 08.01.2016 року. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з січня 2016 року та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

16 червня 2016 року ухвалено рішення, згідно якого позовні вимоги задоволено повністю. 02 липня 2016 року під час опрацювання матеріалів справи судом було виявлено, що в мотивувальній частині рішення вказано, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання коштів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, однак з даного приводу не ухвалено рішення. У судове засідання сторони не зявилися, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлялися. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Проте з приводу вищевказаної частини вимог не ухвалено рішення. Тому, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 400 грн. на її утримання, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 03.01.2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

16 червня 2016 року Фрунзівським районним судом Одеської області було прийнято рішення по справі № 517/125/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги [PERSON] було задоволено, та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 28 березня 2016 року і до закінчення нею навчання в Одеському коледжі комп'ютерних технологій, але не більше як до досягнення нею віку 23 років - тобто до [INFO]. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] юридичної допомоги у розмірі 500 грн. не розглядалися. 13 липня 2016 року до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшла заява від представника позивача про винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача [PERSON] юридичної допомоги у розмірі 500 грн. Також при розгляді справи судом не вирішено питання про стягнення судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, заперечень проти заяви про ухвалення додаткового рішення не надав. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про те надала до суду заяву, що заявлені вимоги підтримує повністю. Згідно з ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їхня присутність не є обов'язковою. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У позовній заяві [PERSON] просила, стягнути з відповідача судові витрати повязанні з наданням юридичної допомоги. Рішенням Фрунзівського районного суду від 16 червня 2016 року позовну заяву задоволено, стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з 28 березня 2016 року і до закінчення нею навчання в Одеському коледжі комп'ютерних технологій, але не більше як до досягнення нею віку 23 років - тобто до [INFO]. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати з оплати судового збору в сумі 551,20 грн. У зв'язку з тим, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання, щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

16 червня 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року, який за рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27 травня 2016 року було розірвано. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивачка в судове засідання не зявилась по заяві про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 червня 2008 року, який за рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27 травня 2016 року було розірвано(а.с. 5,6). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який зареєстрований разом з позивачкою за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. 2-а Цукрозаводьска[ADDRESS], та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», який набрав законної сили з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

16 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт того, що він є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на території Синівської сільської ради. Звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса він отримав відмову, так як не зміг документально підтвердити родинні відносини між ним та померлою матір'ю, оскільки в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено як «[PERSON]», а не «[PERSON]». Дану помилку в даний час виправити неможливо. Заявник у судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримуються в повному обсязі. Заінтересована особа у своїй письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] народився [INFO] року, його батьками, відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5,6). За життя [PERSON] отримала державний акт [NUMBER] на право приватної власності на землю площею 3,41 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 8). [INFO] року в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки № 411 від 25 квітня 2016 року, виданої виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, [PERSON] до дня смерті проживала в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області разом сином [PERSON], невісткою [PERSON], онуками [PERSON], [PERSON] (а.с. 9). З інформації, наданої приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу Бондаренко О.В. № 180/01-16 від 11 липня 2017 року вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] року гр. [PERSON] в даній нотаріальній конторі не заводилася (а.с.26). Відповідно до ст. 524 чинного станом на [INFO] року (день смерті [PERSON].) Цивільного кодексу УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 529 Цивільного кодексу УРСР 1963 року передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних долях, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення спадкових прав після смерті матері. Таким чином, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, оскільки заява є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

16 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 18 липня 2015 року вона\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з березня 2016 року, оскільки спільне життя з відповідачем у них не склалося, спільне господарство не ведеться, дітей не має. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб. Відповідач\~\~у судове засідання не з'явився,\~\~належним чином\~\~повідомлений про час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, які не з'явилась до суду. Судом встановлено, що 18 липня 2015 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 18 липня 2015 року складено відповідний актовий запис №222. Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, фактичні взаємини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки з березня 2016 року, спільне життя з відповідачем у них не склалося, спільне господарство не ведеться, дітей не має. Задовольняючи позов, суд враховує, що позивач\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8\~статті 235 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу -\~«Трофимчук». Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved