Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

17.02.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 липня 1991 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку кожного місяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини та до її повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів ухваливши заочне рішення. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги, а відповідач повинен її надавати. Однак, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дитини є завищеним та поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Тому з урахуванням всіх обставин по справі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial