Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

15 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь кошти за ремонт автомобіля у розмірі 73 809,30 грн., а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є директором СТО «Бош Сервіс» та разом з ФОП [PERSON] здійснює ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів 15 жовтня 2015 року на СТО звернувся [PERSON] для ремонту автомобіля Volkswagen Passat який належить [PERSON]. На СТО було здійснено ремонті роботи зазначеного автомобіля на суму 73 809,30 грн. Відповідач [PERSON] забрав відремонтований автомобіль, попросивши відстрочити йому сплату отриманих послуг до 06.11.2015 року, про що було останнім було складено розписку. Позивач вказує, що [PERSON] зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт не виконує, ігнорує вимоги щодо сплати коштів, у зв'язку з чим він і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник адвокат Устименко І.А., який діє на підставі Договору від 07.12.2016 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримали, просили суд його задовольнити, та не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. За допомогою телефонограми просив суд перенести розгляд справи у зв'язку з його хворобою, однак причини неявки в судове засідання не можуть бути визнані судом поважними у зв'язку з відсутністю доказів хвороби відповідача. Отже, згідно з положеннями ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] та фізична особа-підприємець [PERSON] здійснюють спільну діяльність щодо виконання робіт згідно їх сфер діяльності, а саме ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів та реалізація деталей та приладдя для автотранспортних засобів, про що між ними укладено Договір про спільну діяльність від 01.09.2015 року. (а.с. 8-10) Позивач в судовому засіданні пояснив, що 15 жовтня 2015 року на СТО, розташоване за адресою: [ADDRESS], звернувся [PERSON] для ремонту автомобіля Volkswagen Passat, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. При цьому, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). (ст. 633 ЦК України) Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. (ч. 1 ст. 639 ЦК України) Частиною 1 ст. 866 ЦК України передбачено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2015 року о 16.57 годині ФОП [PERSON] було оформлено Заказ наряд №ТП00000981 з приводу ремонту автомобіля Volkswagen Passat, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 7) Таким чином суд приходить до висновку, що 15 жовтня 2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір побутового підряду. Із Заказу наряду №ТП00000981 також вбачається, що на СТО ФОП [PERSON] було здійснено роботи з приводу ремонту автомобіля на суму 22 470 грн., а вартість запасних частин становить 51 339,30, що у сумі становить 73 809,30 грн. (а.с. 7) Відповідно до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Позивач та його представник пояснили суду, що [PERSON] було відстрочено оплату виконаних робіт до 06.11.2015 року, про що останнім було складено розписку. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали містять Розписку [PERSON] від 03.11.2015 року відповідно до якої він зобов'язався до 06.11.2015 року сплатити вартість ремонту автомобіля, державний номер [NUMBER], у сумі 73 809,30 грн. [PERSON]. (а.с. 6) Однак, як пояснив суду позивач, [PERSON] в обумовлений сторонами строк не виконав зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт та й по теперішній час ухиляється від виконання свого обов'язку. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Суд зазначає, що уклавши договір побутового підряду сторони взяли на себе певні зобов'язання: ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] - виконати роботи, а [PERSON] - оплатити вартість виконаних робіт та запасних частин після передачі йому автомобіля. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч. 1 ст. 530 ЦК України) Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України) В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання вчасно не виконав та й по теперішній час ухиляється від їх виконання. Відповідно до положень ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. (ч. 1 ст. 623 ЦК України) Отже, оскільки [PERSON] було порушено зобов'язання щодо оплати вартості наданих послуг та запасних частин, [PERSON] має право на відшкодування збитків внаслідок такого порушення у сумі 73 809,30 грн. За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів підлягають задоволенню. Стосовно стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. 07 липня 2015 року між адвокатом Устименко І.А. та [PERSON] було укладено Договір про надання правових послуг, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов'язання здійснювати представництво інтересів та надання правової допомоги [PERSON] (а.с. 12) Але, в порушення вимог ст. 10,60 ЦПК України матеріали справи не містять жодних доказів щодо вартості наданих послуг, у зв'язку з чим підстави для задоволення даної частини позову відсутні. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 738,09 грн., який був сплачений останнім 15.12.2015 року. (а.с. 2) На підставі викладеного та

Outcome: partial