Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що з 02.11.2013 року вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано відділом ДРАЦС по м. Чугуєву РС Чугуївського МРУЮ в Харківській області, актовий запис №345. Від даного шлюбу 10.11.2014 року народився син [PERSON], який знаходиться на утриманні позивача. [PERSON] зазначає, що відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак не надає, незважаючи на те, що проживає разом із позивачем та сином і є працездатним і не хворобливим. Офіційно відповідач не працює. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не доповідав, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав. За таких обставин,\~ відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224\~ ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис №345, про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №225283 (а.с.7). Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ВЛ №387877, виданим виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області 19.11.2014 року (а.с.6). [PERSON] з 2012 року по теперішній час проживає у [INFO], про що свідчить Довідка виконкому Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області №264 від 30.12.2016 року (а.с.9). Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками свого обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як розяснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України вiд 21 квiтня 1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 640 грн.

Outcome: approved