Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

16 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай). Позов мотивував тим, що він перебував членом колгоспу «Москва» с. Бронівка Волочиського району (з 2001 року ДСП «Бронівське») з січня 1991 року по квітень 2000 року, відпрацювавши у ньому 1423 трудодні. Своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) він не скористався та сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував. 05.05.2017 позивач звернувся із відповідною заявою до [PERSON] РДА із проханням видати йому сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з відповіді останньої від 02.06.2017 у видачі вказаного сертифікату відмовлено. З відмовою відповідача [PERSON] не погодився, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та просив визнати за ним право на земельну частку (пай), надану йому відповідно до списку осіб, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 34, виданому КСП «Москва» с. Бронівка, відповідно до рішення Бронівської сільської ради народних депутатів від 28.09.1993 № 15. Судовий збір просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 27.12.2017 визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, а також залучено до участі в даній справі в якості співвідповідача [PERSON] селищну обєднану територіальну громаду в особі [PERSON] селищної ради, а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. 10.01.2018 представник відповідача [PERSON] РДА надав суду відзив на позов, у якому позовні вимоги позивача не визнав. Зазначив, що [PERSON] дійсно включений до списку, який додавався до акта на право колективної власності на землю, однак не отримав сертифіката на земельну частку (пай). Землю передано в колективну власність КСП «Москва» на підставі рішення Бронівської сільської ради народних депутатів від 28.09.1993 № 15. Проте, на сьогоднішній день позивач із невідомих причин свого права на земельну частку (пай) не оформив. Станом на час предявлення позову, розпаювання земель, що перебували у колективній власності завершено. Інституту права колективної власності не має, а також не має у наявності вільних земель колективної власності КСП «Москва». У звязку із спливом часу змінилися суспільно-правові відносини в державі, а також законодавство, що регулювало ці правовідносини. Таким чином, представник відповідача просив відмовити у позові у звязку із спливом строку позовної давності. 16.01.2018 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надав суду письмові пояснення по справі у яких зазначив, що позивач має право на отримання земельної частки (паю) згідно списку осіб-членів КСП «Москва (Позивач зазначається за № 172), який додавався до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Москва». Водночас, ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). На підставі викладеного, представник третьої особи вважає, що вирішення спірних питань не належить до компетенції Головного управління, а тому при вирішенні даного спору [PERSON] управління покладається виключно на розсуд суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали за обставин у ньому викладених, просили його задоволити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. Представник відповідача [PERSON] селищної обєднаної територіальної громади в особі [PERSON] селищної ради в судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області у вирішенні справи поклалась на розсуд суду з підстав, наведених в письмових поясненнях. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 20.12.1991 по 28.10.2002 працював в колгоспі «Москва», що підтверджується копією його трудової книжки (а.с. 9-10). [PERSON] також був членом вказаного колгоспу з січня 1991 року по квітень 2000 року (а.с. 8). Колгосп «Москва» був реорганізований в КСП «Москва», СВК «Бронівське», ДСП «Бронівське», які на даний час ліквідовані (а.с. 39). З довідок відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі від 21.09.2016 та 02.06.2017 слідує, що до державного акта КСП «Москва» на право колективної власності на землю додавався список осіб (членів КСП), які мали право на отримання земельної ділянки (паю), в якому було зазначено, що за № 172 [PERSON], який проживає в [INFO] має право на отримання земельної ділянки (паю). Державний акт на право колективної власності на землю видано колгоспу «Москва» с. Бронівка Бронівською сільською радою народних депутатів Волочиського району Хмельницької області № 15 від 28.09.1993. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 34 (а.с. 11-12). Згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів колишнього КСП «Москва» с. Бронівка запис на імя [PERSON] відсутній, що підтверджується відповіддю відділу у [PERSON] районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 30.01.2018 (а.с. 88). Загальними зборами громадян-власників земельних часток (паїв) с. Бронівка Волочиського району від 05.04.2003, було затверджено проект організації території земельних часток (паїв), яким передбачено кількість власників земельних часток (паїв) 267, а кількість запроектованих земельних ділянок 270, що підтверджується витягом з протоколу № 2 (а.с. 99). Проект організації території земельних часток (паїв) на землях колективної власності колишнього КСП «Москва» містить поділ на 267 земельних ділянок, а також наявні землі запасу та землі резервного фонду (а.с.105-108). [PERSON] РДА, розглянувши проект організації території земельних часток (паїв) та протокол розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, своїм розпорядженням від 24.04.2003 № 183/2003 виділила в натурі (на місцевості) земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв) із земель колективної власності колишнього КСП «Москва» згідно з додатком. Однак в даному додатку, а саме списку із 249-ти власників земельних часток (паїв) позивач відсутній. Відповідно до заяви [PERSON] від 05.05.2017 (а.с. 13-14), останньому [PERSON] РДА відмовлено у видачі сертифіката на земельну частку (пай) із земель у звязку з тим, що на сьогоднішній день в чинному законодавстві відсутній механізм реалізації права громадян на оформлення сертифікатів на земельну частку (пай) із земель колективної власності; відсутній законодавчо визначений спосіб на здійснення райдержадміністрацією повноважень щодо видачі громадянам сертифікатів на земельну частку (пай); райдержадміністрація не забезпечена бланками земельних сертифікатів встановленого зразка (а.с. 16-18). Згідно з п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995, паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Відповідно до п. 2 вказаного Указу, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] має право на земельну частку (пай), однак не отримав відповідний сертифікат на неї (нього). Відповідно до листа [PERSON] селищної ради № 3229/02-37 від 27.12.2017, на території [PERSON] селищної ради за межами населеного пункту с. Бронівка відсутні вільні земельні ділянки колективної власності. Щодо земель державної власності, то згідно з даних Публічної кадастрової карти України вільні землі державної власності (не надані у власність та користування) на території [PERSON] селищної ради за межами населеного пункту с. Бронівка є в наявності (а.с. 38). Також, згідно з даних Держгеокадастру, вільних земель колишнього КСП «Москва» с. Бронівка Волочиського району та вільних земель сільськогосподарського призначення державної власності (ріллі) за межами населеного пункту на території Бронівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області не має (а.с. 53). При цьому, згідно з довідки [PERSON] селищної ради № 387/02-42 від 12.02.2018, на території колишньої Бронівського старостинського округу в наявності є дві земельні ділянки резервного фонду площами 85,56 га. та 14,42 га., які з 26.04.2010 знаходяться в довгостроковій оренді терміном 30 років з ФГ «Баркософт Агро». Відповідно до положень п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить [PERSON] права на земельну частку (пай), яка йому належить з моменту видачі Державного акту на право колективної власності на землю, хоча останній і не отримав відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно ст. 1 Конституції України являється Україна, є неприпустимим. Щодо посилання представника відповідача [PERSON] РДА на пропуск позивачем строку позовної давності, то суд звертає увагу на ту обставину, що в даному випадку позивачем такий строк не пропущено, оскільки право на земельну частку (пай) він набув у 1993 році, однак у видачі сертифіката на вказане право йому відмовлено у 2017 році. Саме з часу такої відмови, слід рахувати строк позовної давності, оскільки саме тоді особа дізналася про порушення її права, яке у неї виникло у 1993 році. У звязку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1038 грн. 50 коп. судового збору.

Outcome: approved