Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

16 березня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно закону, починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову вказує на те, що з 23 вересня 2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне з відповідачем життя не склалось у звязку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та обовязки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, з жовтня 2017 року проживають окремо. Шлюб носить лише формальний характер. Малолітній син сторін [PERSON] після припинення шлюбних відносин між сторонами проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Відповідач матеріально своїй дитині не допомагає, участі у вихованні сина не приймає. При цьому, відповідач є фізично здоровою людиною, аліменти на користь інших осіб не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Оскільки відповідач офіційно не працює, отримує нерегулярний та мінливий дохід, позивач вважає, що аліменти мають стягуватись з відповідача у твердій грошовій формі. Вважає, що розумним та достатнім розміром аліментів для утримання спільного сина сторін є сума у розмірі 2 000,00 грн. на місяць, що підлягає індексації згідно до закону. Враховуючи викладене, позивач звертається до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, у розмірі 1 500,00 грн. на місяць. Також пояснив, що з жовтня 2017 року він з позивачем проживають окремо, він проживає з батьками. Офіційно він не працевлаштований, проте отримує стабільний дохід, намагається займатися власним бізнесом. На утриманні він нікого немає, має добрий стан здоровя. Стан здоровя спільного з позивачем сина [PERSON] є добрим. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 23 вересня 2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 206605, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 23 вересня 2011 року, актовий запис № 1192 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 429862, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 20 лютого 2013 року, актовий запис № 174 (а.с. 10). У вищевказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON]. Судом також встановлено та підтверджено сторонами у справі, що з жовтня 2017 року сторони проживають окремо. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю - позивачем по справі, за адресою: м. Дніпро, вул. Заповідна, буд. 147. 16 березня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно закону, зазначивши, що син знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі у витратах на утримання сина. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, були роз'єднані та виділені у самостійні провадження. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим і індивідуальним. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки на теперішній час неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], постійно проживає разом з матірю позивачем по справі, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини на утримання сина, який повинен виконувати свій обовязок щодо утримання дитини належним чином. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Індексація проводиться згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону №1368-УІІІ від 17.05.2016 року. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється на підставі розрахунку, зробленого (обчисленого) державним виконавцем. Сума індексації разом із сумою самих аліментів утримується із доходу платника аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини. Судом встановлено та визнавалося сторонами що спільна дитина сторін [PERSON], [INFO], має добрий стан здоровя. Відповідач також має добрий стан здоровя, хронічних захворювань не має, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково, у розмірі 1 500,00 грн. на місяць. Крім того, відповідач інших неповнолітніх та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України від 07.12.2017 року № 2246-VІІІ «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 1 492,00 гривні. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітньому [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 5 повних років. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, стороною позивача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення 2 000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Підсумовуючи наведене та враховуючи, що батьки зобовязані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, а також враховуючи часткове визнання відповідачем позову у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 16 березня 2018 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері [PERSON], що буде обєктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі. Також, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні частково, а позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 80, 81, 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: partial