overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-24 00:00:00

16.06.2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що її чоловік - [PERSON], [INFO], неодноразово знаходився на лікуванні в Жданівській психіатричній лікарні та страждає на органічний розлад особистості і поведінки судинного ґенезу, виражений психоорганічний синдром по дементному типу. У зв'язку з захворюванням він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник просить суд визнати її чоловіка - [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити заявника опікуном. У судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала вимоги, вказані у заяві та просила розглянути справу у її відсутність через скрутне матеріальне становище. Представник опікунської ради при виконкомі Жданівської міської ради у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу у її відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі наданого заявником свідоцтва про одруження, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] дійсно є дружиною - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] згідно з висновками судово-психіатричної експертизи виявляє стійкий хронічний психічний розлад - судинна деменція (редакція Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду), за психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 16 ЦК України громадянин, який внаслідок душевної хвороби або слабоумства не може розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнаний судом недієздатним. На підставі ст. 41 ЦК України, над недієздатною особою встановлюються опіка. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

16.06.2014 року ПАТ «АКЦЕНТ - БАНК» (далі-Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 23 467-89 грн.,з яких: -3 000-00грн. - заборгованість по кредиту; -11 629-18грн. - проценти за користування кредитом за період з 29.07.2008року по 19.03.2014року; - 7 245-00 грн.- комісійні виплати за обслуговування кредиту в період з 29.07.2008 року по 19.03.2014 року; -500-00грн. - фіксована сума штрафу; -1 093-71грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором №Б/Н від 29.07.2008 року та Умов і правил надання банківських послуг, Банк видав відповідачці платіжну картку на суму 3 000-00 грн.. Умовами Договору передбачено щомісячну сплату коштів, в тому числі процентів за користування кредитом, комісійні виплати, а також санкції у вигляді штрафів. Умови Договору відповідачка належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість в сумі 23 467-89 грн., а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача - Штронда А.М. надав заяву про розгляд справи без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.40) Відповідачка також не з»явилася в судове засідання, призначене на 02.09.2014року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

16.06.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4296,42 грн.; стягнути судовий збір 243,60 грн. В своїх доводах посилається на те, що 14.01.2012 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 3461,31 грн. зі сплатою 0,01 % річних, та за ведення кредитної справи плату у розмірі 1,15% щомісячно, зі строком повернення 13.08.2013 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справ у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з'явився, про день та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не сповістив. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору №005-20156-140112 від 14.01.2012 року, укладеного між ПАТ «Дельта» та [PERSON], банк надав позичальнику кредит у розмірі 3461 грн. 31 коп. для придбання товару зі сплатою за користування кредитом 0,01 % річних, та за ведення кредитної справи плату у розмірі 1,15% щомісячно, зі строком повернення 13.08.2013 року. Відповідно до п. 2.9 договору, позичальник щомісячно не пізніше 14 числа кожного місяця сплачує платіж у розмірі 256 грн. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 12.04.2014 року за [PERSON] наявна загальна заборгованість у розмірі 4296,42 грн., що включає: тіло кредиту 3472,13 грн.; відсотки 0,25 грн., комісія 824,04 грн. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь банку судовий збір у розмірі 243,60 грн. Суд, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

16.06.2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 12 906-84 грн.,з яких: -7 222-76грн. - заборгованість по кредиту; -3 615-20грн. - проценти за користування кредитом за період з 22.07.2011року по 22.05.2014року; - 978-08 грн.- комісійні виплати за обслуговування кредиту в період з 05.03.2012 року по 22.05.2014 року; -500-00грн. - фіксована сума штрафу; -590-80грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором №Б/Н від 29.06.2011 року та Умов і правил надання банківських послуг, Банк видав відповідачу платіжну картку на суму 5 000-00 грн., яка в подальшому була збільшена до суми 7 200-00 грн.. Умовами Договору передбачено щомісячну сплату коштів, в тому числі процентів за користування кредитом, комісійні виплати, а також санкції у вигляді штрафів. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість в сумі 12 906-84 грн., а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача - Штронда А.М. надав заяву про розгляд справи без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.55) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 02.09.2014року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

16.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що з 15.11.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість оскільки має постійне місце роботи та свій бізнес, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився, хоча повідомлявся про день, час та місце проведення судового засідання, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав, позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому 15.11.2008 року у Суданській сільській раді Первомайського району Харківської області шлюбі з відповідачем, від якого має доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), яка мешкає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою ВК Закутнівської сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.7). Матеріалами справи та письмовою згодою відповідача з заявленими вимогами позивача доведено, що дитина повністю знаходиться на утриманні матері, т.я. відповідач матеріальної допомоги доньці не надає, добровільно виплачувати аліменти на дитину відповідач не бажає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає матеріальному положенню відповідача, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 16.06.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 15.12.1995 року. З початку шлюбу відносони були добрі. Коли стан здоров'я [PERSON] погіршився, у зв'язку із віком, дружина відмовилась доглядати його через погане самопочуття. 24.11.2009 року відповідач знялася з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та переїхала жити до [ADDRESS], більше зв'язку вони не підтримують. На прохання [PERSON] розірвати шлюб за взаємною згодою в органах РАЦС не реагує. Наявність шлюбу заважає позивачу вирішувати різні життєві питання. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до ст. 224 ч.1 в даному випадку суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі 15.12.1995 року уклали шлюб, який був зареєстрований Кам'янсько-Дніпровським відділом РАЦС Запорізької області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис №137, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.12.1995 р. (а.с. 5). Дітей, спільного майна чи спорів не мають. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сім'ї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 05.05.2007 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05 травня 2007 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 15.03.2002року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною не мешкають з березня 2014року. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів не вирішено. Спір про розділ майна між подружжям не вирішено. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що відповідач пішов з сім'ї, між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.03.2002 року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 20. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з березня 2014року. Сторони не мають спору про розподіл майна подружжя після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 142. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння, кохання. Просить розірвати шлюб, дитину залишити на виховання матері. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі . Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 13.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міського управління юстиції Житомирської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 142, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідачка поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо залишення дитини на виховання з відповідачкою. Ч. 1 ст. 161 СК України зазначає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 16203,43 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належними чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № AN3JRX84660275 від 21.08.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7137,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Відповідач був ознайомлений і згоден з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», банком надана повна інформація про умови кредитування, що підтверджується підписом відповідача в заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18.04.2014 року виникла заборгованість в розмірі 16203,43 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 7137,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10,65 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 4282,80 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 3524,30 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 747,78 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 4). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 16203,43 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

16.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що з 05.09.2012 року перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2013 року, по причині відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. До початку судового засідання позивач надав письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, позов підтримав. Відповідач викликалася до суду рекомендованим листом. Але, з довідки поштового робітника про причини невручення на рекомендованому листі вбачається, що лист повернутий у зв'язку зі спливом терміну зберігання. Суд вважає, що небажання відповідачки отримати рекомендований лист з судовою повісткою на пошті є відмовою останньої одержати судову повістку. Частина 8 ст. 76 ЦПК України передбачає, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. В порушення цих вимог, відповідач, який належним чином був повідомлен про час та місце розгляду справи, не повідомив суду причини неявки у судове засідання, тобто не з'явилась в судове засідання без поважних причин. Вивчив письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 172. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, остаточно вважає, що їх подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, до цього часу у період припинення сумісного проживання примирення і збереження сім'ї стало неможливим. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено саме такі обставини, а тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved