Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

17.06.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій вказав, що у с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області він проживав разом з батьками - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та сестрою - [PERSON], [INFO], та їм всім на праві власності в рівних частках належали житловий будинок та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] (сестра позивача) померла (в управління спадковим майном сестри вступили батьки). [INFO] року [PERSON] (мати позивача) померла (в управління спадковим майном вступив позивач разом з батьком). [INFO] року [PERSON] (батько позивача) помер. Після смерті батька відкрилась спадщина на все належне йому на день смерті майно, яке він ще за життя заповів позивачу, крім земельної ділянки, яку він заповів брату позивача [PERSON] Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті батька, оскільки проживав разом із спадкодавцем, проводив похорон батька, надалі проживає в спадковому будинку, обробляє земельну ділянку, сплачує всі необхідні платежі. Позивач бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє ім'я, однак в нотаріальному порядку позивачу відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на належну йому частку житлового будинку та господарських будівель та на частки житлового будинку та господарських будівель на ім'я померлих батьків та сестри. У зв'язку з вищевказаним, [PERSON] (позивач) просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив письмову заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача - Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із по господарської книги по Гринівецькій сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року в господарстві за адресою: [ADDRESS], постійно проживали [PERSON] (батько позивача), який був головою двору, [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (сестра позивача) та [PERSON] (позивач), що підтверджується випискою Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 103/02-24 від 02.06.2014 року (а.с. 7). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. [INFO] року [PERSON] (сестра позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10.04.1996 року (а.с. 8). [INFO] року [PERSON] (мати позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від [INFO] року (а.с. 9). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців: [PERSON] (сестра позивача) та [PERSON] (мати позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] (сестра позивача) в управління належною їй 1/4 частиною житлового будинку та господарських будівель вступили її батьки: [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] (мати позивача), оскільки вони проживали разом з спадкодавицею, вели з нею спільне господарство та є спадкоємцями першої черги. Після смерті [PERSON] (мати позивача) в управління належною їй часткою житлового будинку та господарських будівель, вступили її чоловік [PERSON] (батько позивача) та син [PERSON] (позивач), оскільки вони проживали разом з спадкодавицею, вели з нею спільне господарство, проводили похорон померлої (довідка Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 106/02-24 від 03.06.2014 року а.с. 6). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 355/01-16 від 23.06.2014 року та приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу [PERSON] № 01-16/306 від 20.06.2014 року спадкові справи щодо майна померлих [PERSON] (сестра позивача) та [PERSON] (мати позивача) не заводились (а.с. 23, 39). [INFO] року [PERSON] (батько позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.10.2013 року (а.с. 10). Ще за життя [PERSON] (батько позивача) посвідчив на ім'я [PERSON] (позивач) заповіт, яким завів все належне йому на день смерті майно, крім земельної частки (паю), яку він заповів [PERSON] (брат позивача), що підтверджується копією заповіту від 06.02.2007 року (а.с.5) В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (батька позивача) позивач та його брат [PERSON] прийняли спадщину за заповітом після смерті батька, оскільки в шестимісячний термін подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 25, 35). Як вбачається з копії спадкової справи № 177/2013 від 25.10.2013 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON], після смерті [PERSON] (батько позивач), [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями після смерті батька [PERSON], а [PERSON] (брат позивача) є єдиним спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: урочище «Руда» у с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області площею 6006,0 кв.м, та на земельну ділянку, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: урочище «Задубники» у с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області площею 7186,0 кв.м (а.с. 24-38). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок та господарські будівлі в цілому, в тому числі: на належну йому 1/4 частину житлового будинку та господарських будівель; на 3/16 частки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (мати позивача); на 9/16 частки житлового будинку та господарських будівель в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON] Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 303/02-31 від 17.06.2014 року (а.с. 11). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обґрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.),

Outcome: approved