overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

17.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій прохала встановити факт, що має юридичне значення проживання однією сім»єю її та [PERSON], як жінки та чоловіка з 01.09.2004 року без реєстрації шлюбу. Встановлення юридичного факту проживання заявника однією сім'єю з [PERSON] має значення для визначення статусу спільного майна. У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву уточнили, прохали встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з 01.09.2006 року. Заінтересована особа [PERSON] не заперечував щодо задоволення заяви та встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з 01.09.2006 року. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що із 01\~вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, як жінка та чоловік, але без реєстрації шлюбу, в належній заявнику, на праві приватної власності відповідно до договору міни від 6 грудня 1997 року, квартирі [ADDRESS], вели спільний побут та спільне господарство. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-КЕ № 116152, виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 13 липня 2010 року, актовий запис № 708. Факт проживання у фактичних сімейно-шлюбних стосунках заявника із заінтересованою особою з\~вересня 2006\~року підтвердили, допитані в судовому засіданні, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Окрім того, [PERSON] не заперечував факту спільного проживання із заявником із 01 вересня 2006 року. У відповідності до ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

17.05.2017 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач та позивач перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №151114 (копія на а.с.3) підтверджено, що 05.09.2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №153. Свідоцтвом про народження серії І-АМ №301891 (копія на а.с.4) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Довідкою Уланівської сільської ради №1694 від 17.05.2017 року (а.с.6) підтверджено, що [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні матері [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною. Як встановлено судом [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, однак позовні вимоги визнає повністю, а тому наявні підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Також з відповідача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

17.05.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця сел.. Чокурдех Аллайховського району Якутія аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розміри 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що відповідач є батьком її сина, який проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач працює в Житомирському прикордонному загоні на посадах старший технік та начальник 1-ї групи АСУ, про що свідчить його заява. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 17.05.2017 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

17.05.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 01.10.2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання двічі не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез'явившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2769, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно (а.с.3). Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району №79 від 03.02.2014 року (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

17.05.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що він народився 14.06.1955 року в с.Темерязівка Новотроїцького району Херсонської області. [PERSON] його прізвище згідно паспорта громадянина України серії МО №323816. 07.03.1997 року, до отримання паспорта нового зразка, йому було видано Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ХС №005841 на ім.»я [PERSON], загальною площею 38,8 га., в якому помилково прізвище вказано не [PERSON], а [PERSON]. При розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі виникла проблема з приводу розбіжності в прізвищі. У зв»язку з цим йому треба встановити факт, що державний акт на право постійного користування землею ІІ-ХС №005841, виданий 07.03.1997 року на ім»я [PERSON], належить йому [PERSON] [INFO]. Заявник в судове засідання не з»явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа. З матеріалів справи вбачається, що згідно паспорта громадянина України серії МО №323816 заявник [PERSON], а державний акт на право користування землею ІІ-ХС №005841 виданий на ім»я [PERSON]. На підставі вищеозначеного суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

17.05.2017 року заявник звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що рішення Прилиманської сільської ради народних депутатів №574 від 20.12.1999 року «Про безкоштовну передачу в приватну власність раніше виділеної в постійне користування земельної ділянки», видане на імя [PERSON], належить [PERSON], який народився 25 грудня 1972 року. Заявник у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав, заяву просив задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник зацікавленої особи, Прилиманської сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованим повідомленням. Суд, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 20.12.1999 року Прилиманською сільською радою було винесено рішення передати гр. [PERSON] безкоштовно у приватну власність раніше виділену ділянку для будівництва житлового будинку в розмірі 0,08га за адресою: с. Прилиманське, вул.. Молодежна, 52, а також видати державний акт на право приватної власності на землю гр.. [PERSON] після визначення межі земельної ділянки в натурі компетентними органами. Свідоцтво про народження було видане заявнику російською мовою, та його прізвище зазначене як Белюк (рос), імя та по-батькові [PERSON] (рос). У паспорті громадянина України, прізвище заявника зазначене як [PERSON], імя та по-батькові [PERSON]. На підставі наведеного, різниця у написанні прізвища заявника у одну літеру, є наслідком довільного перекладу прізвища заявника з російської на українську мову з боку осіб, які заповнювали та видавали документи українською мовою. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце та час народження якого, вказані в документі, не співпадають з прізвищем, імям, по-батькові, місцем та часом народження цієї особи, які вказані у свідоцтві про народження чи паспорті. Факт належності заявнику рішення Прилиманської сільської ради народних депутатів №574 від 20.12.1999 року «Про безкоштовну передачу в приватну власність раніше виділеної в постійне користування земельної ділянки» видане на імя [PERSON] підтверджується: копією паспорта [PERSON], рішенням Прилиманської сільської ради народних депутатів №574 від 20.12.1999 року «Про безкоштовну передачу в приватну власність раніше виділеної в постійне користування земельної ділянки», витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку, наявними у матеріалах справи. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

17.05.2017 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його матір [PERSON], у м. Красний Луч Луганської області, яка народилася, [INFO] у с.Репки Ізяславського району Хмельницької області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати її смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть. Заявник надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник зацікавленої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник другої зацікавленої особи - Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №114 від 27.03.2017 року, [PERSON] померла [INFO] у м. Красний Луч Луганської області, причина смерті - ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз та набряк головного мозку. [PERSON] народилася, [INFO] у с.Репки Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER]. Суд вважає, що факт смерті [INFO] у м. Красний Луч Луганської області, [PERSON], яка народилася [INFO] у с.Репки Ізяславського району Хмельницької області в певний час і при певних обставинах підтверджений, як показаннями заявника так і письмовими матеріалами справи: Лікарським свідоцтвом про смерть №114 від 27.03.2017 року (арк.с.8), накладною про витрати на поховання № 4098 від [INFO] (арк.с.13), фотокартками із зображенням могили померлої [PERSON] (арк.с.14,15). Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бахмут Бахмутського міськрайонного управління юстиції від 16.05.2017 року, не можливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

17.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 04.01.2002 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON] і проживав разом з нею до 29.10.2014 р. Від цього шлюбу у сторін є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припинено з часу переїзду відповідача на інше місце проживання 29.10.2014 р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Між сторонами досягнуто угоду про поділ дітей, [PERSON], [INFO] проживає з позивачем, донька [PERSON], проживає з відповідачем. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала повністю. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04.01.2002 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження від 04.01.2002 р. серії І-ЖС№003597. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№140101 від 27.10.2003 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№148820 від 11.11.2010 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу позивачу та відповідачу залишити без змін, стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

17.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 27.10.2006 року, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось, вони припинили сімейні стосунки та проживають окремо, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. В судовому засіданні позивач позов підтримав, відповідач позов визнала. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2006 року, від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved