overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

16.10.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона 19 вересня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Зі свого боку вона прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків, у разі хвороби, та інші життєві потреби дитини. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, з дня предявлення нею позову, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ), який проживає разом з позивачем [PERSON] Приймаючи до уваги вищевикладене, згоду сторін, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 16 жовтня 2015 року, і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 29 вересня 2029 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

16.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем та залишити проживати з нею дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 08.05.2004 року. Від шлюбу у сторін є троє дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, вважає, що шлюб немає шансів на існування. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що з усіма позовними вимогами погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами у справі зареєстровано 08.05.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 08.05.2014 року відділом РАЦС Червоноградського управління юстиції Львівської області . Від подружнього життя у сторін є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Сімейне життя в сторін не склалося, сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Таким чином, позов задовольняється. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

16.10.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.06.2012 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки за час спільного проживання вони виявили, що мають різні характери і погляди на сімейне життя, через що в сімї постійно виникають суперечки та сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, але надала до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився без поважних причин, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.\~ Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 277643, виданого виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області 16.06.2012 року (а.с.8), сторони уклали шлюб 16.06.2012 року, який зареєстрований виконкомом Курахівської селищної ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 20. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 486390 (а.с.9). Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як небажання зберегти сімю. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останньою судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

16.10.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 22.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Для позивачки цей шлюб другий. Сторони припинили спільне життя з липня 2015 року у звязку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, відносини між ними погіршилися. Спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Літвінова». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.08.2013 року у виконавчому комітеті Юнокомунарівської міської ради м.Єнакієвого Донецької області, актовий запис за № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО №332957(а.с.7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO].(а.с.8) Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

16.10.2015 року позивачка звернулася до Суворовського районного суду м.Херсона з позовом до відповідача. В обґрунтування позову посилається на те, що 02.08.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з виникненням суперечностей, з серпня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини і вести спільне господарство, шлюб розривають вперше, майнові суперечки відсутні. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 25.11.2015 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Краматорського міського суду Донецької області за підсудністю. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 22.12.2015 року справу прийнято до провадження судді Клімова В.В. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.08.2013 року у Совєтському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 105, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

16.10.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала у щлюбі з відповідачем з 25.04.2009 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року позивачка та відповідач проживають окремо. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від цього шлюбу сторони мають мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], 11.09.2009 народження (а.с.8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

16.10.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона, по справі за позовом Херсонського державного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання, було прийняте рішення, яким позовні вимоги Херсонського державного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості за навчання було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь Херсонського державного університету основний борг в сумі 1015,83 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. 20.11.2015 року представник Херсонського державного університету звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення суду, посилаючись на те, що судом не було вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь Херсонського державного університету коштів, сплачених університетом за розміщення оголошення у засобах масової інформації, судом не вирішувалося. У звязку з чим, заявник просить ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат, повязаних з публікацією у пресі оголошення, у розмірі 144,00 грн. з [PERSON] на користь Херсонського державного університету. В судове засідання сторони не з'явились про час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за ї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \~Відповідно до ч. 1ст. 220\~ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~ст. 367 цього кодексу. 4) судом не вирішено питання про судові витрати. \~\~\~\~ Як вбачається з рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16.10.2015р., ухваленого по даній справі, питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, повязаних з публікацією оголошення у пресі у розмірі 144,00 грн. не вирішувалось. Оскільки вказане питання вирішується шляхом ухвалення додаткового рішення і наявні всі підстави для його ухвалення, на підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

16.10.2015 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 24.05.2008 р. він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Позивач просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

16.10.2015\~р. позивачка [PERSON] \~звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 09.09.2012 року, мотивуючи вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбі. \~Від шлюбу \~дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що вона з відповідачем \~не може віднайти взаємопорозуміння, що призвело \~до того, що вони втратили взаємні почуття поваги один до одного та \~припинили шлюбні відносини , примирення між ними неможливе. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка \~в судове засідання не з'явилася, подавши суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, заявлений позов підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач \~позов визнав, заявив, що згідний на розірвання шлюбу із позивачкою, оскільки вони разом вже не проживають як одна сім'я більше року, мешкають окремо. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд оцінивши позиції сторін та подані в справу докази дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.1 ст.24 СК України \~шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування \~до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони не живуть фактично в шлюбі, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї. Відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим, бо сторони наполягають на розірванні шлюбу. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

16.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.08.2009 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 442, між нею та [PERSON] Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в вересні 2015 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС просила присвоїти їй дошлюбне прізвище Галенко. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 14.08.2009 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та Галенко (шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №442, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №118519, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу народилося двоє синів [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №223746 та [PERSON], 16.04.2012 року, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №121695. Діти проживають з матір'ю [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, виховання дітей, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в вересні 2015 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved