overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

16.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , посилаючись на те, що вони з 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають двох дітей. Спільне подружнє життя не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого почали виникати непорозуміння, що призвело до втрати почуттів. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду заяву, відповідно до якої просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в підготовчому судовому засіданні. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи, судом встановлено, що 05 листопада 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 371. Від спільного подружнього життя сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливо. Згідно статті 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

16.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови продовження ним навчання. Свій позов мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . На цей час [PERSON] , син сторін, навчається у Державному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище № 6» на денній формі навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син мешкає разом з нею, вона просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання на час навчання. Позовні вимоги просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Від третьої особи - [PERSON] пояснення щодо позову не надходили. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Харківське вище професійне училище № 6» від 13.12.2019 року за № 429 [PERSON] дійсно навчається у Державному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище № 6» з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року на денній формі навчання. Курс 3. Наказ про зарахування № 2 «З-УДЗ» від 01.09.2017 року (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця на період навчання у Державному навчальному закладі «Харківське вище професійне училище № 6», починаючи з 16.12.2019 року, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

16.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, що зареєстрований 31.05.2017 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки,спільне господарства не ведеться. Сторони надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримує. Відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 31 травня 2017 року, актовий запис №722. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільні подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки. Примирення між сторонами не відбулось. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

16.12.2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 06.06.2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 296 - розірвати. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не з`явилась, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач не з`явився в судове засідання, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 06 червня 2009 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , жінки - [PERSON] (арк.с.13), від якого у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (арк.с.14). Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

16.12.2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між нею та відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 20 квітня 2012 року зареєстрований Пашківською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис № 01. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, та направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 квітня 2012 року Пашківською сільською радою Козельщинського району Полтавської області, актовий запис № 01 (а.с. 7). Сторони припинили шлюбні відносини. Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка за згодою сторін проживає з матір`ю. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачу після розірвання шлюбу залишити дівоче прізвище [PERSON] . На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

16.12.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що позивач та відповідач 08.09.1995 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стосунки з відповідачем погіршилися та в даний момент припинили шлюбні відносини. Життя з відповідачем не склалося, шлюбних відносин між ними не існує більше 20 років. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачем та відповідачем почуття взаємної поваги та любові, шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи викладене, позивач вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, у зв`язку з чим шлюб між ними просить розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 08.09.1995 року, про що 08.09.1995 року зроблено відповідний актовий запис № 382, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.09.1995 року (а.с.7). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

16.12.2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона являється власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу від 17.05.2019 року. В даному будинку зареєстрована [PERSON] , яка фактично не проживає в ньому більше 8 років. Своїми діями відповідач порушує її конституційне право на вільне володіння, користування і розпорядження приватною власністю. Тому, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, тому, суд вважає за можливе справу розглянути у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу від 17.05.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Маловисківського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 397. Згідно інформації, наданої органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи - Маловисківською міською радою Маловисківського району Кіровоградської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.11.2019 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою з 2011 року. Згідно ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, згідно ст.321 ЦК України. Отже, реєстрація місця проживання відповідача порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тому, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

16.12.2019 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, вона та громадянин РФ [PERSON] 13.01.2016р. у Судакському міському відділу запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства Республіки Крим РФ уклали шлюб, про що у цей день був зроблений актовий запис під №1. У період шлюбу, [INFO] , у них народився син [PERSON] . Після народження дитини вона у березні 2018р. поїхала до своїх батьків у с.Овідіополь куди згодом повинний був приїхати і відповідач. Однак чоловік приїжджати до сім`ї передумав і з того часу не проявляє ніякого інтересу до родини та сина. Таким чином, з березня 2018р. сторони перестали вести спільне домашнє господарство і між ними були припинені будь які стосунки притаманні подружжю і з тих пір кожен з них живе своїм життям. За таких обставин позивачка просила шлюб розірвати оскільки жодних підстав для відновлення шлюбу не існує. Позивач у судове не з`явилася однак подала до суду заяву у якої просила суд розгляд справи здійснити за її відсутністю, а за наслідками розгляду постановити рішення яким позов задовольнити і шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Відповідач про розгляд справи був сповіщений належним чином. Так судом встановлено, що 13.01.2016р. між позивачкою [PERSON] та громадянином РФ [PERSON] у Судакському міському відділу запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства Республіки Крим РФ був укладений шлюб в період якого у них [INFO] народився син [PERSON] . З довідки Овідіопольської селищної Ради №2708 від 24.09.2019р.вбачається що позивачка з дитиною проживає в с.Овідіополь, що підтверджує факт припинення відношень між подружжям та ведення ними спільного домашнього господарства. З позову який надійшов до суду видно, що спору про поділ майна та визначення місця мешкання дитини не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її не можливо, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. При поданні позову позивачка сплатила судовий збір у повному обсязі питання про розподіл судових витрат не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

16.12.2019 року позивач через свого представника [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони уклали шлюб 08.08.2009 року. Від даного шлюбу у подружжя є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони є різними за характером людьми, з різними поглядами на життя, протягом тривалого часу між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, при яких продовження сімейних відносин є неможливим. Шлюб існує формально, оскільки сімейні стосунки фактично припинені в червні 2018 року. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Ухвалою Ізяславського районного суду від 23.12.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 23.01.2020 року підготовче провадження у справі було закрите, а справа призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник, повідомлені належним чином про дату, час, місце судового розгляду, не прибули. Представником позивача подано письмову заяву, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час, місце судового розгляду, подав письмову заяву, якою просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що повністю визнає позовні вимоги [PERSON] . Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.08.2011 року та серії [NUMBER] від 18.10.2014 року вбачається, що позивач та відповідач у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, про що зазначається позивачем в позовній заяві. Наміру відновлювати сімейні стосунки сторони не мають, шлюбні відносини припинили. Беручи до уваги, що перспектив для збереження сім`ї немає, проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~16.12.2019 року Приватне акціонерне товариства «Українська страхова компанія» звернулось з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~грошових коштів в порядку регресу у якому зазначило, що 04.04.2014 року між Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] укладено кредитний договір № 12633с від 04.04.2014, згідно якого на підставі рішення Кредитного комітету № 1043 від 03.04.2014 Кредитна Спілка «Українська кредитна спілка» надала, а [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 6000,00 грн. строком на 24 місяців з 04.04.2014 року по 04.04.2016 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Між Приватним Акціонерним Товариством «Українська страхова компанія» та Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» укладено договір добровільного страхування кредитів № 04-01 від 15.04.2014 р.. У відповідності із Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 04-01 від 15.04.2014 року кредитний договір № 12633с від 04.04.2014 р., укладений між Кредитною Спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19800,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачував.

Outcome: approved