Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

15.06.2015 року прокурор Шевченківського району м. Львова, в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради, [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить винести рішення та стягнути з відповідача [PERSON], в інтересах [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, на користь [PERSON] міської ради 3 786,71 грн. витрат, повязаних з лікуванням потерпілого [PERSON] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2014р. [PERSON] визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання [PERSON] призначено у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за новим вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.06.2013, остаточне покарання призначено у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі. Вироком суду встановлено, що [PERSON], 01.04.2014 року, близько 16 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, та знаходячись біля будинку № 275 по вул. Б. Хмельницького, що у м. Львові, неподалік магазину «Єврошоп», під час словесної суперечки із [PERSON], [INFO], яка в подальшому переросла у шарпанину та бійку, умисно наніс потерпілому [PERSON] один удар кухонним ножем у ділянку правої частини грудної клітки, спричинивши потерпілому [PERSON] тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани одного проникаючого ножового поранення, яке згідно висновку експерта №141/2014 від 14.04.2014 у [PERSON] відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння. Внаслідок одержаних тілесних ушкоджень, потерпілий [PERSON], [INFO], та згідно довідки №62 від 10.06.2015 перебував на стаціонарному лікуванні в [PERSON] міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги у період з 01.04.2014 до 17.04.2015. Відтак, неправомірними діями відповідача державі в особі [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги завдано збитків у сумі 3786 грн. 71 коп. На день ухвалення вироку судом та станом на 09.06.2015, зазначені вище витрати КМК ЛШМД обвинуваченим [PERSON] не відшкодовані. Прокурор прокуратури Шевченківського району м. Львова [PERSON], в судовому засіданні, надав пояснення аналогічні змісту позову, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 06.02.2015 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надійшов акт про відмову від надання письмового пояснення та розписки про вручення копії документів засудженого [PERSON], [INFO], який відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії №40 Львівської області, стосовно позовної заяви комунальної міської клінічної лікарні м. Львова, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому, суд у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення прокурора, представника [PERSON] міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги [PERSON], зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадків завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2014р. [PERSON] визнано винуватим та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання [PERSON] призначено у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за новим вироком Галицького районного суду м. Львова від 10.06.2013, остаточне покарання призначено у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі. Крім того, даним вироком суду встановлено, що [PERSON], 01.04.2014 року, близько 16 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, та знаходячись біля будинку № 275 по вул. Б. Хмельницького, що у м. Львові, неподалік магазину «Єврошоп», під час словесної суперечки із [PERSON], [INFO], яка в подальшому переросла у шарпанину та бійку, умисно наніс потерпілому [PERSON] один удар кухонним ножем у ділянку правої частини грудної клітки, спричинивши потерпілому [PERSON] тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани одного проникаючого ножового поранення, яке згідно висновку експерта №141/2014 від 14.04.2014 у [PERSON] відноситься до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №62 від 10.06.2015 року вартість лікування хворого [PERSON] в РАВ, І хірургічному відділені в період з 01.04.14р. по 17.04.14р., становить 3 786,71 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскільки [PERSON] заподіяно тяжке тілесне ушкодження внаслідок вчинення кримінального правопорушення [PERSON] та такий є потерпілим від цього злочину, згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.10.2014 р., підстав для відсутності зобовязання відповідача щодо відшкодування витрат у відповідності до ч. 1 ст. 1206 ЦК України судом не встановлено, а відтак суд приходить висновку, що позов підставний та обґрунтований, а тому такий слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Таким чином, з відповідача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved