Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

16 листопада 2017 року Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум субсидій. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебувала на обліку в управлінні та отримала субсидію з 01.10.2010 року по 31.03.2015 року включно (опалювальні сезони 2010-2015 років). Відповідно до поданих декларацій про майновий стан та доходи сім`ї [PERSON] не вказала про одержання нею сум щомісячної державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства 2 групи. В розділі ІІ Декларації про доходи та майновий стан осіб які звернулися за призначенням житлової субсидії [PERSON] зазначила лише пенсію, яку вона отримувала в Пенсійному фонді України в Саксаганському районі. Під час чергового звернення одержувача субсидії [PERSON] з питанням призначення житлової субсидії було виявлено факт недекларування відповідачем сум щомісячної державної допомоги інвалідам з дитинства. Відповідачу виписано повідомлення про припинення надання житлової субсидії з пропозицією повернути надміру перераховану субсидію в сумі 3357,88 грн до 19.07.2015 року. 30.06.2015 року [PERSON] внесла на рахунок управління 150 грн. Цього ж дня відповідачка надала до управління заяву з проханням подовжити термін сплати зайво нарахованої субсидії до 19.01.2016 року. Однак, 07.08.2015 року відповідачем надано до управління власноручно складену заяву про те, що вона відкликає заяву, датовану 30.06.2015 року про добровільне повернення надміру перерахованої субсидії, посилаючись на те, що заяви та декларації для оформлення житлової субсидії відповідач особисто не підписувала, зазначаючи при цьому, що вказані документи за неї заповнювала та підписувала соціальний працівник відділення №3 КУ «Територіальний центр соціального обслуговуване (надання соціальних послуг)у Саксаганському районі» Савченко Г.О. На дату подання позову [PERSON] залишок надміру перерахованої субсидії в розмірі 3207,88 грн (3357,88-150=3207,88) в добровільному порядку не повернула. Тому, з урахуванням вищевикладених вимог Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради просило стягнути з [PERSON] надміру виплачені кошти. 03.01.2018 року відповідач [PERSON] подала до суду заперечення проти позову в яких зазначила, що як інвалід вона стоїть на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради з 1975 року. в 2010 році їй була призначена допомога як інваліду дитинства 2 групи (порушення опорно-рухомого апарату) і всі питання вирішувала працівник соцвідділення до якої вона претензій не має. Вона ніколи не приховували свої доходи, тільки в 2015 році вона особисто заповнювала декларацію де і вказала всі свої доходи. Саме тоді працівники управління з`ясували, що їй виплачується окрім пенсії ще і соціальна допомога. Вони на неї кричали, говорили, що вона більше не отримає субсидії поки не сплатить борг. Під тиском вона написала заяву про добровільну сплату. І принесла квитанцію на 150 грн. А потім 07.08.2015 року вона відкликала свою заяву від 30.06.2015 так як вважає себе невинною. Вважає, що працівники управління мали б перевіряти інформацію в декларації. Якби вона особисто в 2015 році не заповнила декларацію, то вони б і досі нараховували надмірну субсидію. Вважає таке нарахування неуважністю працівників управління. Тому заперечує проти позову, оскільки її вини в цьому не має (а.с. 35). 13.04.2018 року представник відповідача [PERSON] подала відзив на позовну заяву (а.с. 53-55). В якому заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі. Вказала, що органи, що призначають допомогу, користуються усіма офіційними джерелами, які місять інформацію про доходи громадян, у тому числі інформацією органів державних податкових адміністрацій. Для призначення субсидії та подання заяви і декларації про доходи, особа, яка бажає отримати субсидію, має особисто звернутися до органу соціального захисту та заповнити необхідні документи, а відповідальний працівник органу зобов`язаний перевірити особу такого заявника та пересвідчитися у правильності поданих даних. Для цього, органу соціального захисту населення надано право звертатися із запитами до компетентних органів та отримувати підтверджуючі відомості про особу, зокрема, її доходи. В період 2010-2014 років соціальний працівник пред`являла та заповнювала документи необхідні для призначення житлової субсидії, від імені [PERSON] . При цьому працівники центру соціального обслуговування надають допомогу у заповненні та передачі документів до органів соціального забезпечення, але не мають права на підписання заяв та декларацій. Тож, жодної вини [PERSON] щодо не зазначення в декларації відомостей про соціальну допомогу в даному випадку не має. У заяві та декларації від 03.11.2010 року, від 20.10.2011 року та від 09.10.2012 року взагалі відсутній підпис відповідача. У графі підпису вказано лише прізвище « [PERSON] », без проставлення будь якого підпису. У деклараціях від 05.11.2013 року та від 31.10.2014 року проставлено підпис соціального робітника, а не [PERSON] Починаючи з 2010 року [PERSON] особисто заповнювала та подавала заяву лише в 2015 році. Тож [PERSON] не мала на меті приховати або подати недостовірні дані. Крім того, соціальна допомога інваліду з дитинства виплачується тим самим органом, що і призначається субсидія. Відповідач була впевнена, що позивач володіє цими даними про нараховану ними же соціальну допомогу. Більше того, КУ «Територіальний центр соціального обслуговування» неодноразово звертався до УПСЗН виконкому Саксаганської районної у місті ради з клопотаннями за періоди з 2010-2013 роки про призначення субсидії у відношенні відповідача [PERSON] , в яких зазначалося про наявність у відповідача статусу інваліда 2 групи з дитинства. Також вказала, що кошти призначеної субсидії перераховувалися на рахунки постачальників ресурсів. Особисто на руки відповідач гроші не отримувала, а отримувала лише зменшення вартості комунальних послуг, які пред`являлися до сплати. Таким чином, єдиним можливим наслідком для споживача, за умови наявності його прямої вини у зазначенні недостовірних даних може бути лише обв`язок доплатити ту вартість комунальних послуг, яка була ним несплачена через надміру призначену субсидію, але аж ніяк не стягнення з відповідача суми коштів, яка фізично ним навіть не отримувалась. 02.07.2018 року представник позивача подала до канцелярії суду відповідь на відзив (а.с. 100-103). В якому зазначила, що обов`язком саме громадянина, який звертається за призначенням субсидії є надання повної та достовірної інформації, необхідної для встановлення права на призначення субсидії та визначення її розміру. Натомість відповідач зазначила в розділі ІІ декларації лише пенсію, а також власноручно написано других доходів не маю. У зв`язку зі змінами в положенні про призначення житлових субсидій та покладанням на позивача обов`язків робити запити до органів ДФС, ПФУ для отримання інформації про доходи осіб, що звернулися за отриманням житлової субсидії, позивачем сформовано та направлено у електронній формі запит до ДФС стосовно розміру доходів відповідача для подальшого використання цієї інформації під час обрахунку розміру субсидії. Після отримання відповіді позивачем з`ясовано факт недекларування відповідачем виду доходу, який враховується під час призначення субсидії та повинен був декларуватися відповідачем під час попередніх періодів користування житловою субсидією. Отже було виявлено факт недекларування відповідачем сум щомісячної державної допомоги інвалідам з дитинства. Відповідачу виписано повідомлення про припинення надання житлової субсидії з пропозицією повернути надміру перераховану субсидію в сумі 3357,88 грн. Відповідач внесла 150 грн. в рахунок погашення зайво нарахованої субсидії. Подала заяву про продовження терміну сплати до 19.01.2016 року. Тобто відповідач визнавала свідоме неподання інформації про доходи, яка могла вплинути на призначення житлової субсидії. 19.03.2019 року представник відповідача [PERSON] подала до суду додаткові пояснення (а.с. 148-150). Суд вважає за необхідне поновити строк на їх подання та долучити до матеріалів справи. В додаткових поясненнях представник відповідача зазначила, що позивач продовжує надавати відповідачу житлову субсидію, чим визнає отримувача субсидії як добросовісного. Позивач не довів, що відповідач свідомо приховала дані про свої доходи. В даному випадку відсутня також і рахункова помилка. В зв`язку з чим, в задоволені позову слід відмовити в повному обсязі. Представник позивача до зали судового засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, з підтриманням позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими, до зали судового засідання не з`явилися. Представник відповідача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. Зазначила, що позивачем ставиться питання про стягнення коштів за період з жовтня 2010 року по березень 2015 року. Позовні вимоги пред`явлено до суду 16.11.2017 року. Таким чином, позовні вимоги за період з 01.10.2010 року по 16.11.2014 року знаходяться поза межами строків позовної давності, що є окремою підставою для відмови у їх задоволенні. В зв`язку з чим просила суд застосувати до вимог за період з жовтня 2010 року по листопад 2014 року строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропущення строку позовної давності. Третя особа [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечувала, та просила відмовити у позові. Вказала, що пояснення [PERSON] по суті спору щодо подання декларації є вірними. Оскільки декларації за [PERSON] подавала вона, і їх приймали працівники УПСЗН. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 04.06.2018 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання про закриття провадження по справі (а.с. 91-93). 19.03.2019 року представник відповідача заявила клопотання про допит третьої особи [PERSON] в якості свідка (а.с. 156). Однак остання в судовому засідання відмовилася давати покази в якості свідка. В зв`язку з чим, ухвалою суду винесеною на місці та занесеною в журнал судового засідання, суд відмовив у задоволенні заявлено клопотання (а.с. 157-158). Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18), перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради та отримує житлову субсидію за період з 2010 року по 2018 рік (а.с. 4-12, 57, 59, 60, 61, 153, 154). До Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради, подавалися відповідні заяви від імені [PERSON] про призначення житлової субсидії від 03.11.2010 року (а.с. 4), від 20.10.2011 року (а.с. 6), від 09.10.2012 року (а.с. 8), від 05.11.2013 року (а.с. 10), від 31.10.2014 року (а.с. 12). Разом з заявами надані декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлові субсидії, в розділі «доходи» зазначений вид доходу пенсія (а.с. 5, 7, 9, 11). Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 08.12.2015 року [PERSON] знаходиться на обліку в Саксаганському УПСЗН м. Кривий Ріг та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства 2 групи (а.с. 21). В зв`язку з чим управлінням здійснено перерахунок субсидії у зв`язку з отриманням відповідачем державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, яка не була врахована при призначені субсидії, на суму 3357,88 грн. (а.с. 14-17). Відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення про припинення надання житлової субсидії від 19.06.2015 року, в якому вказано, що на підставі висновків проведеної у відділі перевірки пакету документів, що надані разом з заявою від 03.11.2010 року виявлено, надання неповної інформації про доходи. Внаслідок чого їй надмірно виплачені кошти в сумі 3357,88 грн. протягом періоду з 01.10.2010 року по 31.03.2015 років (а.с. 13). Судом встановлено, що предметом позовних вимог є стягнення надміру виплачених коштів у правовідносинах, що виникли між Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради та [PERSON] з приводу звернення останньої з заявою про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги від 03.11.2010 року, та подальшого її продовження за період з 2010 року по 2015 рік. Сторони не заперечували тієї обставини, що [PERSON] у встановленому порядку було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на період з 01.10.2010 року по 31.03.2015 року. Відповідно до положень п. 12 про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21 вересня 1995 року № 848 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного (за останні шість місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням субсидії) сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення. Згідно п. 13 вищевказаного Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає органу праці та соціального захисту населення довідки про доходи кожної особи, зареєстрованої у житловому приміщенні, за формами, затвердженими Міністерства соціальної політики або індивідуальні відомості про застраховану особу, видані органом Пенсійного фонду України. У органі праці\~та соціального захисту населення громадянин заповнює заяву та декларацію про доходи і майновий стан осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, за формами, затвердженими Мінсоцполітики. Громадянин несе відповідальність за надані відомості про доходи, майно, що вплинути або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. Як вже було зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] в установленому порядку була призначена субсидія, та в подальшому здійснений перерахунок. З листа КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у Саксаганському районі № 03-14/11-267 від 11.04.2018 року слідує, що [PERSON] уклала угоду щодо обслуговування на дому у відділенні соціальної допомоги вдома та у переліку необхідних їй соціальних послуг зазначила послугу з оформлення субсидії на комунальні платежі, яку й отримувала протягом всього періоду надання їй соціальних послуг (а.с. 71). Третя особа по справі [PERSON] , яка здійснювала соціальний супровід [PERSON] в своїй заяві від 15.05.2019 року (а.с. 166) підтвердила ту обставину, що вона від імені [PERSON] , заповнювала декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії та подавала заяви про призначення житлової субсидії, починаючи з 2010 року. Зазначені пояснення викладені в заяві від 15.05.2019 року узгоджуються з письмовими запереченнями по справі [PERSON] , яка також вказує, що особисто подала заяву та декларацію лише в 2015 році. А до цього часу це робила соціальний робітник. Вказані відомості підтверджуються також і заявою [PERSON] адресованою начальнику управління праці та соціального захисту населення від 07.08.2015 року (а.с. 20). Крім того, в доданих до позовної заяви деклараціях про доходи та заявах про призначення житлової субсидії від 03.11.2010 року, від 20.10.2011 року від 09.10.2012 року в графі підпис значиться лише запис «Сівак» (а.с. 4-9). При цьому в заявах та деклараціях датованих 05.11.2013 роком та 31.10.2014 роком у відповідній графі «підпис», дійсно проставлений підпис, а не слово «Сівак» (а.с. 10-12). Як і в заявах від 30.06.2015 року (а.с. 19), від 07.08.2015 року (а.с. 20) та запереченнях (а.с. 35). Що в свою чергу ставить під сумнів дійсне подання заяви про призначення субсидії та декларації про доходи від 03.11.2010 року особисто [PERSON] Суд також враховує, що позивач продовжує нараховувати відповідачу [PERSON] житлову субсидію, про що свідчать повідомлення про надання субсидії. Окрім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позивач знав про наявність у відповідача другої групи інвалідності (а.с. 66, 69) та той факт, що їй призначена державна соціальна допомога як інваліду з дитинства 2 групи, оскільки вказана допомога як і субсидія призначається одним і тим же органом Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради. Відповідно до п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21 вересня 1995 року № 848, сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі, коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 15.04.2019 року по справі № 712/4904/17, у постанові від 07.1.12018 року по справі № 345/1428/17. Зібраними по справі доказами встановлено, що заяву про призначення житлової субсидії від 03.11.2010 року (а.с. 4) подала соціальний робітник [PERSON] , як і заповнила декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (а.с. 5). Зазначена заява разом з декларацією була прийнята Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради та відповідачу [PERSON] призначена субсидія. Період протягом якого [PERSON] отримувала субсидію без будь-яких перевірок її майнового стану становив з 2010 року по 2015 рік. Лише в червні 2015 року Управління виявило недекларування відповідачем всіх видів доходів. Управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради в свою чергу при проведенні перевірки достовірності інформації про доходи [PERSON] не встановило причини не надання нею інформації про свій дохід, у виді державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства, за період з 01.10.2010 року по 31.03.2015 року, та не з`ясувало наявність умислу та вини [PERSON] в ненаданні інформації. В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що відповідач, звернувшись до позивача із заявою про призначення житлової субсидії, приховала та свідомо подала документи із недостовірними відомостями. В судовому засіданні не було встановлено умислу щодо неправомірних дій відповідача щодо надання неповних даних відносно своїх доходів, а позивач не навів суду обґрунтованих доводів, які б спростовували такий висновок суду. Таким чином, оскільки перераховані грошові кошти у вигляді житлової субсидії надані позивачем добровільно та за відсутності недобросовісності зі сторони відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку із відсутністю правових підстав для стягнення житлової субсидії. Крім того, суд не задовольняє заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки позовні вимоги є безпідставними та суд відмовляє в їх задоволенні по суті справи, а не з причин застосування позовної давності.

Outcome: dismissed