Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

16.05.2016 року позивач ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» звернулося до суду з означеним вище позовом до відповідача [PERSON] Свою заяву позивач пояснює тим, що 26.07.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № М02.194.70383, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 5 373,00 грн. зі сплатою 22 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.10.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу № 30/10-1, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача за означеним вище кредитним договором. Таким чином ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» являється новим кредитором у зобовязаннях за кредитним договором № М02.194.70383 від 26.07.2012 року. Заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30.03.2016 року становить 5 068, 87 грн., в тому числі: 3 850, 41 грн. тіло кредиту; 1 218, 46 грн. заборгованість за несплаченими відсотками та комісіями. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій просить справу розглядати без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судові засідання неодноразово не зявляється, про причини неявки суд не повідомляє, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, що вбачається з поштових повідомлень. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] кредитного договору № М02.194.70383 від 26.07.2012 року, відповідач отримав грошові кошти в сумі 5 373,00 грн. зі сплатою 22 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. 30.10.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» було укладено договір факторингу № 30/10-1, за яким останнє набуло право вимоги до відповідача Відповідно до договору факторингу № 30/10-1 від 30.10.2015 року ПАТ «Ідея Банк» відступило право вимоги, в тому числі і за вказаним кредитним договором, ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ». Таким чином, у відповідності до ст. 1077 ЦК України, позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30.03.2016 року становить 5 068, 87 грн., в тому числі: 3 850, 41 грн. тіло кредиту; 1 218, 46 грн. заборгованість за несплаченими відсотками та комісіями. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належними чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1378,00 грн., оскільки позов задоволено у повному обсязі.

Outcome: approved