Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

15.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,50 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 3,03 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали померлому 21.07.2011 року [PERSON], мотивуючи тим, що вищевказані земельні ділянки належать [PERSON] 21.07.2011 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,50 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 3,03 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 27.05.2009 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], згідно якого все своє майно він заповів [PERSON] Позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання з спадкодавцем. При зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки, необхідних для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 1,50 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І ОД № 014934, виданого 20.11.2000 року Камянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1255; - земельна ділянка площею 3,03 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 011728, виданого 21.09.2000 року Камянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-051157. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 264356 від 22.07.2011 року, виданого виконкомом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 21.07.2011 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 1,50 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 3,03 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 27.05.2009 року секретарем Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 30, [PERSON] заповів все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43132139 від 02.03.2016 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 27.05.2009 року, зареєстрований за № 30 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою № 382 від 12.02.2016 року, наданою виконавчим комітетом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 58/21/2016 від 02.03.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки, необхідні для оформлення спадщини та реєстрації на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved