overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

16 січня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 07.11.2015 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через протилежні погляди на сімейне життя. Відповідач почав зловживати спиртними напоями. Шлюбні відносини між ними припинені з 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.3-5). Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. (а.с. 21). Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. (а.с.17). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 07.11.2015 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії І-КИ № 329513 від 05.02.2016 року, актовий запис 403(а.с.22). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

16 січня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися. В позовній заяві вказує, що 25 лютого 2012 року сторони уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на сімейне життя, наслідком чого ставали постійні сварки, у звязку із чим позивач звернулася до суду з даним позовом, яким просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судових засіданнях, призначених на 08 лютого 2016 року та на 16 лютого 2016 року - не зявилася, хоча належним чином відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується копіями судових повісток про виклик до суду в матеріалах справи (а.с.12,15), рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.16,17), а також довідкою про доставку смс-повідомлення щодо виклику до суду (а.с.14). Оскільки від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причини неявки, то суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 25 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 180719 від 25.02.2012 року в матеріалах справи (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 283058 від 03.08.2012 року в матеріалах справи (а.с.4). Шлюб з відповідачем виявився невдалим через відсутність взаємопорозуміння, поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя, наслідком чого ставали постійні сварки, свідком яких ставала дитина. Фактично сімя сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON], яка померла [INFO] була їх матір'ю. В обґрунтування заяви посилались на те, що [INFO] померла їх матір - [PERSON]. Після її смерті залишилась спадкове майно і вони є спадкоємцями, як діти спадкодавця, однак нотаріально не можуть оформити свої спадкові права, скільки не можуть довести родинні відносини з спадкодавцем. Представник заявників звернувсь до суду з заявою про розгляд заяви без його участі, просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Решнівецької сільської ради Старокостянтинівського району подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] була матір'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Дані обставини підтверджуються: даними свідоцтва про народження заявників; паспортними даними заявників; постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори від 12.01.2017р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] Тому на підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 02.12.1989 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Подружнє життя не склалося внаслідок втрати почуття любові та взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя. З цих причин шлюбно-сімейні відносини було припинено з 2007 року, шлюб існує формально. Так як вони тривалий час не проживають разом, строк для примирення не потрібен, оскільки збереження шлюбу є безперспективним. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що згоден на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки в судове засідання не повідомила, заперечень на позов не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Саврівської сільської ради П»ятихатського району Дніпропетровської області 02.12.1989 року, актовий запис № 22. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2007 року через втрату почуттів любові та взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя. Проживають в різних населених пунктах, спільного господарства не ведуть. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 жовтня 2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя. Сторони проживають окремо, сімейні відносини припинені з жовтня 2014 року. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовом згодна, просить розірвати шлюб. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 27 жовтня 2001 року зареєстрували шлюб у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 1338, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб(а.с.5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, і обидві сторони просять шлюб розірвати, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судовий збір залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 19 листопада 2009 року у відділ РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №172. Від даного шлюбу народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони хоч і проживають разом, однак спільне господарство не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Просив слухати справу у його відсутність. В судове засідання відповідачка не з'явилася, однак надала письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, проти позову не заперечувала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 19 листопада 2009 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №172 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON], 05.05.2010р.н. (а.с. 6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишається з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON], який помер 06 жовтня 2008року був його двоюрідним братом. В обґрунтування заяви посилавсь на те, що 06 жовтня 2008року помер його двоюрідний брат [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина і він (заявник) є спадкоємцем за законом, однак не може нотаріально оформити свої спадкові права, оскільки не може довести родинні відносини з спадкодавцем В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Заслухавши представника заявника, опитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON], який помер 06 жовтня 2008 року був двоюрідним братом [PERSON]. Дані обставини підтверджуються: поясненнями представника заявника, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій держнотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори №72/02-31 від 11.01.2016р., даними свідоцтва про право на спадщину від 15.09.1997р. НБ 0823660; даними довідок виконкому Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району №273 та №274 від 15.03.2016р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] Серія 1-БВ №079620 від 10.01.2008р.; даними свідоцтва про смерть [PERSON] Серія 1-БВ №097755 від 10.10.2008р.; даними свідоцтва про народження [PERSON] від 31.08.1949 р. показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Тому на підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить судове засідання проводити за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує та цілком визнає заявлені позивачем вимоги та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює \~\~ рішення про задоволення позову. \~\~ Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, \~\~ ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 420. (а.с. 8) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], який народився 25.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. (а.с. 7) Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, втрату почуття любові один до одного, внаслідок чого фактично шлюбні відносини фактично припинились у лютому 2016 року, спільного господарства\~ не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не предявлялись. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що відповідач є батьком дітей, проживає окремо, матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає, є працездатною особою, постійного заробітку не має, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину щомісяця. Позивач в судовому засіданні позов підтримала частково, просила стягнути з відповідача аліменти по 500 грн. на кожну дитину. Відповідач в суд не прибув, надіслав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER] (а.с. 6-7), підтверджується, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. 16.09.2009 року рішенням Кривоозерського районного суду з відповідача були присуджені аліменти на утримання дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 23.03.2015 року примусове виконання судового рішення припинено, у зв'язку з досягненням повноліття дитиною [PERSON], [INFO], (а.с. 9-11), виконавче провадження завершено. Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 23.03.2015 року в сумі 20 160 грн. (а.с. 11). Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобов'язаний сплачувати аліменти. Як передбачено ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком коли розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі. При визначенні способу виконання обов'язку утримувати дітей, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, постійних заробітків не має, стан здоров'я його задовільний, тому вважає можливим стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 04 липня 2012 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Спільне проживання та збереження сім'ї не можливе та суперечить інтересам сторін та їхніх дітей, після розірвання шлюбу позивач не бажає змінювати прізвище. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, стягнути сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 640,00 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved