Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 квітня 2003 року померла його мати, [PERSON]. Остання за життя склала заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться в с. Цимбалівка, Білопільського району, Сумської області по вул. Польовій, 64. В установлений законом строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після матері, [PERSON], яка померла 07 квітня 2003 року, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Цимбалівка, вул. Польова, 64. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 33). Представник відповідача Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі представника сільради (а. с. 23). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився. Завідувач держнотконтори [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 24). У звязку з неявкою сторін, третьої особи суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 07 квітня 2003 року, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого ЦК України, так як правовідносини продовжували діяти після набрання чинності вказаним Законом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За змістом ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів домашнього вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця (ст. 527 ЦК УРСР). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON], [INFO] були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-УР №599330 (а. с. 31). Батько позивача, [PERSON], помер 30 вересня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №146928 (а. с. 34). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП №275522 мати позивача, [PERSON], померла 07 квітня 2003 року у с. Цимбалівка Білопільського району Сумської області (а. с. 5). У відповідності до заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області 27 березня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №36, [PERSON] заповіла все своє майно позивачу (а. с. 12). З довідки Шкуратівської сільської ради від 11 січня 2017 року вбачається, що відповідно до записів у погосподарській книзі №5 за 2001-2005 роки власником будинку №27 в с. Цимбалівка, Білопільського району, Сумської області значиться [PERSON]. Остання на день смерті, 07 квітня 2003 року, була зареєстрована в [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався виконавчим комітетом Шкуратівської сільської ради 27 березня 2001 року за №36. Розпорядившись речами померлої, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, але юридично не оформив. (а. с. 15). Державним актом на право приватної власності на землю серії І-СМ №040312, виданим Шкуратівською сільською радою Білопільського району Сумської області на підставі рішення 7 сесії 23 скликання від 20 липня 1999 року, посвідчено право [PERSON] на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,52 га в межах згідно з планом, розташовану на території Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 14). Згідно з довідкою Філіалу Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації від 26 грудня 2016 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Цимбалівка, вул. Польова, 64, за фізичною чи юридичною особою не зареєстровано (а. с. 10). Відповідно до висновку та довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» від 30 грудня 2016 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за вказаною вище адресою, зведені з дотриманням архітектурних, санітарних і протипожежних норм та правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці, а також не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 9). Спадкова справа відносно [PERSON], яка померла 07 квітня 2003 року, заведена за заявою позивача, що обєктивно підтверджується матеріалами справи (а. с.25-29). Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). За приписами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом і за заповітом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] має право на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Цимбвлівка, Білопільського району, Сумської області по вул. Польовій, 64, в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], яка померла 07 квітня 2003 року. Однак, позивач позбавлений можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved