Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

15.04.2021 року позивачка звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 23 червня 2009 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 13 214,33 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 03.07.2009 року. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме надала кошти у розмірі, встановленому договором. Відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за вищевказаним договором позики, внаслідок чого позивачка змушена була звернутися до суду з позовом простягнення заборгованості. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29.11.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму заборгованості за вищевказаним договором позики у розмірі 798 820,86 грн. Постановою Оболонського ВДВС м. Києва від 24.03.2017 року відкрито виконавче провадження №5369153 по примусовому виконанню зазначеного вище судового рішення. Позичальник належним чином не виконувала вищезазначене рішення суду, на день подачі позову до суду - борг відповідачкою не сплачений. У зв`язку з порушенням грошових зобов`язань відповідачем, позивач просить стягнути з неї інфляційні збитки та 3% річних в сумі 429 364,32 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачкою 23 червня 2009 року був укладений договір позики, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 13 214,33 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути до 03.07.2009 року. З матеріалів справи вбачається, позивачка всі зобов`язання, які були покладені на неї згідно істотних умов договору виконала в повному обсязі, а саме надала кошти у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання перед кредитором згідно договору, тому позикодавець звернувся до суду. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 29.11.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму заборгованості за вищевказаним договором позики у розмірі 798 820,86 грн. Постановою Оболонського ВДВС м. Києва від 24.03.2017 року відкрито виконавче провадження №5369153 по примусовому виконанню зазначеного вище судового рішення. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, те що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для виконання, з огляду на те, що боржник порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, несвоєчасно виконав рішення суду, позивач має право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат і трьох процентів річних. Судом було встановлено, що відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним договором позики, несвоєчасно виконала рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29.11.2016. Згідно розрахунку наданим позивачем, який був перевірений судом, інфляційні втрати за час прострочення грошових зобов`язань за період з 10.12.2016 року по 13.04.2021 року становлять 325 368,35 грн., три проценти річних за час прострочення складає 103 995,97 грн. Таким чином загальна сума заборгованості відповідача складає 429 364,32 грн. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вбачає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача вищевказану заборгованість. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 4 293,64 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 610, 1049, 1050 та 1054 ЦК України, та

Outcome: approved