overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

15.12.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх півтора роки з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 10). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с. 11). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх півтора роки, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх півтора роки, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

15.12.2016 року [PERSON] звернувся до Болградського районного суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1 по вул. 25 Чапаївської дивізії, 31 в м. Болграді Одеської області та просить зобовязати Болградський районний сектор Головного управління міграційної служби України зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] більш 6 місяців у квартирі [ADDRESS] не проживає, місце її знаходження не відоме. Реєстрація відповідача за вказаною адресою створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні домоволодінням, а також оформленні субсидій.\~ Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка по справі [PERSON] до суду не прибула, про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про причину неприбуття суд не повідомила, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи Болградського районного сектору ГУДМС України в Одеській області надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно вимогам ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі- продажу від 23.08.2013 року зареєстровано в реєстрі за №5516 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно технічного паспорту відповідач [PERSON], зареєстрована в [INFO], але відповідно до акту допиту сусідів за зазначеною адресою вона не проживає. Відповідно до ст. 71 ч.1 Житлового кодексу України при тимчасовій \~відсутності \~наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстав, які б надавали право збереження користування житловим приміщенням за відповідачами, відсутніми понад шести місяців за місцем їх реєстрації відповідно до ч.3 ст. 71 Житлового кодексу України, судом не встановлено. Оскільки відповідач за вказаною адресою більше шести місяців не проживає, його реєстрація за вказаною адресою створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні домоволодінням, суд вважає, що є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

15.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 10.05.2012 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 10.05.2012 року. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сторони з грудня 2013 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

15.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею, та перебуває на повному утриманні матері. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

15.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24.09.2010 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час сім'я розпалася, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені з 2006 року. Причиною розпаду сім'ї стало відсутність взаєморозуміння між подружжям, відсутність почуття любові та поваги один до одного. Позивач зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Спору про місце проживання дитини сторони не мають. Позивач надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала. Відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 24.09.2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1393, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 7). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини сторони не мають. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про розірвання шлюбу, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір у розмірі 551,20 грн. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

15.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO] розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбу з 10.05.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. У теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своєї дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

15.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.09.2008 року. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 23, 24- заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 13 вересня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовим запис № 180 ( а.с. 10 копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 11 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

15.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 24.10.2012 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач порушував подружню вірність, не дбав про сімю. Подружні відносини припинили, проживають окремо, тому просила шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, подали суду заяви, якими просили справу розглядати в їх відсутності: Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 24.10.2012 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 6 у виконавчому комітеті Ріпянської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище Демяновська на [PERSON] (а.с.4); мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.9).\~\~Тривалий час сторони проживають окремо, позивач у селі Грозьово Старосамбірського району, а відповідач - у с. Ріпяна Старосамбірського району; подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного повагу і любов, це свідчить, що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності зі своїми бажаннями, вподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-24 00:00:00

15.12.2016 року заявник звернулась до суду з заявою , в якій просила встановити факт смерті . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мать - [PERSON] , у м . Горлівка , яка народилась ,[INFO] року у м. Горлівка , Донецької області . Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати ї смерть , посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту їй потрібно для отримання свідоцтва про смерть. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав , на задоволенні заяви наполягав по підставах , викладених у заяві . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив ,що [PERSON] померла [INFO] у місті Горлівка. Представник зацікавленої особи - Головне територіальне управління юстиції у Донецької області в особі відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську, Артемівського міськрайонного управління юстиції до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник другої зацікавленої особи до судового засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, заслухав пояснення заявника,свідка , вивчив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України , суд вправі встановити факт смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як вбачається із лікарняного свідоцтва про смерть від 4.12.2015 року , [PERSON] , яка народилась [INFO] року у м Горлівка Донецької області , померла [INFO] у м. Горлівка, Донецької області , причина смерті - інфаркт мозку при цереброськлерозе з гіпертензією . Суд вважає , що факт смерті [INFO] у м. Горлівка , Донецької області , [PERSON] , яка народилась [INFO] року у м Горлівка , Донецької області, в певний час і при певних обставинах підтверджений як показаннями заявника , так і письмовими матеріалами справи: свідоцтвом про смерть (арк.с.12) дозволом про поховання (арк.с.14)рахунками про оплату ритуальних послуг (арк.с.15),картками зображення місця поховання (арк.с.17 ) Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції від 20.09.2016 року , не можливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

15.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 22.12.2012 року , від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з січня 2016 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб. Сторонам було надано строк на примирення ухвалою від 11.01.2017року на шість місяців, але наданим правом вони не скористувались. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Загинайченко».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, причина не явки суду не відома. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 22.12.2012року серії 1-ФП № 090188 ( а.с.3) та мають доньку - [PERSON] [INFO] ( а.с. 4). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

15.12.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєст-ровано 02.05.1998 року Мардарівською сільською радою Котовського району Одеської області, актовий запис за №01. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просив задовольнити, зазначивши в його обґрунтування, що від шлюбу з відповідачкою мають доньку [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає разом з ним. За час спільного проживання вони зрозуміли, що в них не має спільних поглядів на сімейне життя та обоюдне не мають бажання бути рядом, тому з середини 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. На теперішній час він проживає разом з іншою жінкою, тому строк на примирення просить не надавати. Дитина за власним бажанням перейшла жити до нього. Будь-яких матеріальних претензій між ним і відповідачкою не існує. Відповідач позов визнала, пояснивши, що дійсно зберегти їх шлюб не можливо і не доцільно, оскільки вони з позивачем вже тривалий час проживають окремо, кожний з них має власне життя. Спору про місце проживання дочки не має, вона вже доросла і це її вибір, тому вона не заперечує щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 02.05.1998 року Мардарівською сільською радою Котовського районного Одеської області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №059551 /а.с.8/. 09.11.2001 року у подружжя [PERSON] народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.9/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встанов-лено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін, суд вважає, що збереження між ними шлюбу не можливо, оскільки це суперечить інтересам обох подружжя. Враховуючи, що шлюбні відносини сторонами припиненні з серпня 2015 року, подружжя проживають окремо, позивач створив іншу сімю, тобто шлюб на теперішній час між сторонами існує формально, тому підстав для надання подружжям строку на примирення не вбачається та за таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved