overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

15.08.2017 року до суду звернулась [PERSON] в інтересах недієздатного [PERSON] із заявою про встановлення над ним опіки і призначення її опікуном. Свої вимоги заявник мотивує тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.1981 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатним. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від. 21.03.2014 року опікуном над [PERSON] призначено сина заявниці [PERSON] На теперішній час [PERSON] виїхав працювати на тривалий термін за кордон та тимчасово не має можливості виконувати обовязки опікуна. В останні роки стан здоровя [PERSON] значно погіршився. Він майже постійно знаходиться на лікуванні. Він не може працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях та потребує постійного нагляду та турботи. У звязку з відсутністю опікуна [PERSON] на території України, заявниця просить призначити опікуном її. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, до суду надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі та зазначив, що проти задоволення заявлених вимог та призначення його матері опікуном над недієздатним [PERSON] не заперечує. Представник органу опіки та піклування Комунарської районної державної адміністрації м. Запоріжжя [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню, виходячи з обставин зазначених самим заявником, і які знайшли повне підтвердження в ході розгляду справи в суді. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним згідно рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.09.1981 року. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2014 року опікуном над [PERSON] призначено [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Завданням опіки є забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Матеріалами справи підтверджено, що діючий призначений опікун [PERSON] у звязку з виїздом на працю за кордон України тимчасово не має можливості виконувати обовязки опікуна. Враховуючи те, що в справі є подання органу опіки та піклування Комунарської районної державної адміністрації м. Запоріжжя щодо призначення опікуном [PERSON] над [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

15.08.2017 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу між [PERSON], [INFO], який помер 24.06.2017 року та [PERSON], [INFO]. 20.09.2017 року [PERSON] подала до суду уточнену заяву в якій просила встановити, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] та [PERSON], [INFO], перебували у шлюбі з 21.06.1975 року по 24.06.2017 року. Встановлення даного факту заявниці потрібно для здійснення своїх пенсійних прав. Заявник до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи - Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справі доходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], помер 24.06.2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 301997 (а.с. 5). Відповідно до копії паспорту померлого 24.06.2017 року [PERSON], датою народження останнього записано 29 травня 1952 року та зазначено, що 21.06.1975 року у м. Дрезден, ГДР,було зареєстровано шлюб з [PERSON] (а.с. 11-12) 21.06.1975 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб І-ЖА № 262112, виданому у м. Дрезден, ГДР (а.с. 6). У свідоцтві про народження [PERSON] Володимировича ЭК № 203486 дата його народження вказана як 29.05.1952 року (а.с. 8). У військовому квитку [PERSON], БЕ № 068137 виданому Чернігівським міськвоєнкоматом Чернігівської області зазначена дата народження [PERSON] як 29.05.1952 року та зазначено, що останній має дружину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). У трудовій книжці заявниці зазначено, що [PERSON], [INFO] змінила прізвище на [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб І-ЖА № 262112 від 21.06.1975 року (а.с. 19-20). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом та були чоловіком та дружиною. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця є дружиною померлого [PERSON], що є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право на реалізацію своїх пенсійних прав .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

15.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON], на день смерті якого залишилася спадщина, що складається з індивідуального житлового будинку загальною площею 61,0 кв. м, житловою площею 43,6 кв. м., сараю площею 46,5 кв. м., сараю площею 25,2 кв. м, які розташовані в [ADDRESS], що належали останньому на праві власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації спадкового майна. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вказане вище спадкове майно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Бердніченко О. П. в судовому засіданні підтримала заявлені [PERSON] вимоги та прохала суд позов задовольнити. Представник відповідача Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова Скрильник М. В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON], який доводився позивачеві [PERSON] батьком (а.с.5,21). [PERSON] в установленому законом порядку прийняв спадщину, однак внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації спадкового майна, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно (а.с.12). Належність спадкодавцю індивідуального житлового будинку загальною площею 61,0 кв. м, житловою площею 43,6 кв. м., сараю площею 46,5 кв. м., сараю площею 25,2 кв. м, які розташовані в [ADDRESS], підтверджується належними та допустимими доказами в справі ( а. с. 10,11). Оскільки позивач, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації спадкового майна, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який помер [INFO] підтверджується відповідними документами, відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню. Тому, необхідно визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме індивідуальний житловий будинок загальною площею 61,0 кв. м, житловою площею 43,6 кв. м., сарай площею 46,5 кв. м., сарай площею 25,2 кв. м, які розташовані в [ADDRESS], що належали на праві власності його батькові [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

15.08.2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 05 вересня 1996 року у виконкомі Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №5. Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 05 вересня 1996 року у Виконкомі Заозерненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №5 (свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 27.05.2011 року). Від даного шлюбу дітей не мають. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

15.08.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 21.06.2013 року між ним та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб актовий запис № 646. У період шлюбу, [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Починаючи з 2015 року відносини почали погіршуватися. Втратили почуття любові та взаємоповаги. З кінця 2015 року сім'я існує формально, а тому просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач та її представник проти розірванню шлюбу не заперечували, проте не погоджувалися з обґрунтуванням позову посилаючись на те, що між подружжям існують спори стосовно утримання дружини та дитини, визначення місця проживання дитини. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 21.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис № 646. У період шлюбу, [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Сім'я розпалася через різні погляди на життя. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені і наміру зберігати сім'ю сторони не мають. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

15.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 06.04.2004 року, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 06.04.2004 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

15.08.2017 року позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21.10.2000, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалося, в останній час в них виникли різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння і довіри, внаслідок чого вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Стверджує, що примирення є неможливим, тому вони вирішили розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, примирення вважають неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 21 жовтня 2000 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, про що складено відповідний актовий запис № 1180, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.8). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 640 гривень, які відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

15.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей -[PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з*явився, але подав заяву в якій просив справу розглянути без його участі та позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши заяву позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний відповідачем, це визнання ним позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб тому що: Відповідач по справі є батьком своїх неповнолітніх дітей- [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10), діти знаходяться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.11), відповідач допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази щодо матеріального стану сторін та стану їх здоров*я ( а.с.12,13), суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

15.08.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28 березня 2014 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала в судове засідання заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 28 березня 2014 р., від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

15.08.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 05 березня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 90. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо з 2015 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 05 березня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 90, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, представник надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 05 березня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, актовий запис № 90, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АП №004218. Сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-АП№003460. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх позивач не має наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved