Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

16 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Богданівської сільської Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі за набувальною давністю. В обґрунтування позову останній зазначив, що проживає в садибному (індивідуальному) житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: с. Антонівське вул. Леніна, 86 Межівський район Дніпропетровська область з 1962 року, а зареєстрований з 16 жовтня 1979 року. Разом з ним проживає його дружина [PERSON]. В цьому житловому будинку вони проживають близько 37 років . Земельна ділянка, яка знаходиться під житловим будинком та господарськими будівлями та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,44 га. знаходиться в його користуванні з 1962 року. Правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі відсутні. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські будівлі за набувальною давністю; судові витрати покласти на нього. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Богданівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. В житловому будинку, розташованому за адресою: с. Антонівське вул. Леніна, 86 Межівський район Дніпропетровська область з 1962 року проживає, а з 16 жовтня 1979 року і до цього часу зареєстрований [PERSON], що підтверджується копією паспорту останнього зі штампом на сторінці № 11 (а.с.6). Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Леніна с. Антонівське Межівського району Дніпропетровської області виданий на імя [PERSON] (а.с.8). З 1962 року і до цього часу, а саме близько 53-х років [PERSON] проживає у вказаному житловому будинку, займається домашнім господарством, проводить ремонтні роботи, підтримує домоволодіння у належному стані. У відповідність до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Пунктами 11 та 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Outcome: approved