Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

15.02.2016 року заявники звернулись до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, в якій просять розірвати шлюб між заявниками. В обґрунтування заяви зазначили, що 27 жовтня 1984 року вони зареєстрували шлюб. 17 жовтня 2005 року у них народилися дочки - [PERSON] та [PERSON]. Але спільне життя у них не склалось, як виявилось після шлюбу, у них були зовсім протилежні погляди на сімейне життя. Вони намагалися всіма силами зберегти сімю, але їм це не вдалося. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їхніх інтересах і в інтересах їхніх дітей вони вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Вони досягли згоди, що їхні дочки після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матірю - [PERSON], а їхній батько [PERSON] постійно братиме участь у вихованні дітей та до досягнення ними повноліття щомісячно буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов їх життя. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить розписка про одержання судової повістки (а.с. 14). Зазначив у заяві, що просить розглянути справу без його участі (а.с. 2). Представник заявника адвокат [PERSON], в судовому засіданні заяву підтримав повністю та просить її задовольнити. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала повністю та просить її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 234 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом достовірно встановлено, що 27.10.1984 року заявники уклали шлюб (а.с. 9). У заявників народилися дочки - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10, 11). Зі змісту заяви вбачається, що заявники не ведуть спільне господарство, мають роздільний бюджет, на примирення не згодні. Крім того, заявники визначили місце проживання дітей та участь батьків у їх вихованні, яким встановлено місце проживання спільних дітей та обов'язки щодо виховання та утримання дітей. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дітей між заявниками немає. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved