Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

17.01.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання їхніх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зазначає, що з батьком своїх дітей вони перебувають з 16 березня 2013 року у шлюбі, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції, актовий запис № 13. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На утримання дітей її чоловік [PERSON] грошей не дає. Договір про стягнення аліментів між ними не укладався. В подальшому позивачка в своїй заяві уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання їхніх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, попередньо надіслала на електронну пошту суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та задовольнити уточнені позовні вимоги. У судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, але надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнають. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне. 16 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції, актовий запис № 13 (а.с.4). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а с. 5). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх спільних дітей, у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їхніх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 (однієї третини), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття, щомісячно. Відповідно позов підлягає задоволенню. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 17.01.2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць, за період з 17.01.2020 року по 16.02.2020 року. Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved