overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

17.01.2017 року [PERSON] предявила позов в суд до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 16.03.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] і дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду їхньої сім»ї є те, що у них не склалися нормальні сімейні відносини, які повинні грунтуватись на взаємній повазі, любові і взаєморозумінні, між ними постійно виникали сварки. Сторони більше року проживають окремо. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Приймак», а також стягнути з відповідача в її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві та просять їх задоволити. Представник відповідача - [PERSON] заявлений позов визнав та не заперечує щодо розірвання шлюбу. В питанні стягнення судових витрат покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, спільно не проживають, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO] слід залишити проживати з позивачем [PERSON] При розірванні шлюбу прізвище позивачу [PERSON] - не змінювати. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

17.01.2017 року заявник звернулася до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про визнання громадянина [PERSON]В недієздатним, встановлення опіки над ним та призначення опікуна. В обгрунтування заяви, заявник зазначила, що її дядько [PERSON], [INFO], страждає на тяжке хронічне психічне захворювання. У звязку з цим він постійно неодноразово лікувався у різних психіатричних закладах, однак його психічне здоровя з часом тільки погіршувалося і 23 січня 2001 року його було визнано інвалідом ІІ групи. Внаслідок хронічного психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим може бути визнаний недієздатним. Просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця та мешканця [INFO], недієздатним, встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Прокурор Журко К.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради до суду не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника. Заявлені вимоги підтримують. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 236 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи. У частині третій статті 237 ЦПК України визначено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. На підставі наданих заявником документів: копії паспортів, свідоцтва про народження, копії свідоцтв про одруження, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON], [INFO] є племінницею [PERSON], [INFO] (а.с. 3-6, 18, 40-41). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 51 страждає психічним хронічним захворюванням у вигляді параноідної шизофренії з вираженим стійким змішаним дефектом особистостф. За станом свого психічного здоровя не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, для захисту цивільних прав та інтересів потребує установи опіки над ним (а. с. 62-64). Відповідно до ст. 16 ЦК України громадянин, який внаслідок душевної хвороби або слабоумства не може розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнаний судом недієздатним. На підставі ст. 41 ЦК України, над недієздатною особою встановлюються опіка. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікунська рада виконавчого комітету Краматорської міської ради вважає можливим подати кандидатуру [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання його недієздатним, зазначене підтверджується поданням від 02.08.2017 року (а.с.61). Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

17.01.2017 року заявниця звернулася до суду із означеною вище заявою мотивуючи тим, що [INFO] року у м. Луганськ помер її брат [PERSON]. На підставі документів, виданих на тимчасово окупованій території, а саме в Луганській області, вона звернулася до заінтересованої особи стосовно реєстрації смерті брата, але отримала відмову, в зв'язку з тим, що документи видані на тимчасово окупованій території в Україні не мають ніякої юридичної сили. Просить встановити факт смерті [PERSON] в м. Луганськ Луганської області. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України. Згідно ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. У судовому засіданні було встановлено факт смерті [PERSON], що підтверджується доказами зібраними в справі, зокрема копією медичного свідоцтва про смерть виданого органом створеним не у відповідності до законодавства України на окупованій території та те, що заявник є рідною сестрою померлого [PERSON] Згідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дані документи не мають юридичної сили, але суд сприймає їх як докази в даній справі. На підставі викладеного, ст. 46 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

17.01.2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з вищезазначеним позовом. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

17.01.2017 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.10.2011 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦСУ Локачинського МУЮ, актовий запис №34. Від шлюбу в них є син: [PERSON] [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося в зв'язку з тим, що у них різні характери, та погляди на сімейне життя. Спільного домашнього господарства вони не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує щодо ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Не заперечує щодо задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАЦСУ Локачинського МУЮ, актовий запис №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не бажають налагодити подружні стосунки. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підставний і його необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

17.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, між сторонами подружні відносини не підтримуються та про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини із всіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає їй достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав частково, на розлучення згоден, а розмір аліментів, на його думку, повинен становити 1/4 частину від його доходів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2014 року і вони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки сторони з липня 2016 року проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають та відмовляються від надання судом строку для можливого примирення, а ступінь відчуженості сторін є значним їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідач не має інших утриманців, він працевлаштований та щомісячно отримує заробітну плату, а тому він повинен сплачувати аліменти позивачу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходів. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

17.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19.09.2011 р. нею було укладено шлюб з [PERSON], який зареєстровано Жовтневою сільською радою Токмацького району Запорізької області про що зроблено запис №10. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні життєві погляди, що викликало конфліктні ситуації, які суперечать інтересам подружжя та особливо інтересам дитини. Подальше спільне життя не можливе. На даний час сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна на теперішній час між ними не має. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу змінити з «Кременчутська» на дошлюбне «Олефіренко». Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Олефіренко». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути в його відсутність. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 19.09.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.09.2011 р. серії 1-ЖС№099441. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№101059 від 03.11.2008 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу позивачці змінити прізвище на дошлюбне «Олефіренко», відповідачу прізвище залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

17.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 11.10.2013 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, останній не розуміє сутності проблем, що виникають, не підтримує нормальну моральну атмосферу у сімї. Спільне проживання та ведення спільного господарства припинено з 2015 року. Зазначає, що примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявилась, її представник подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання двічі підряд не зявився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами у справі зареєстровано 11.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.01.2014 року, виданим повторно Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Сокальського РУЮ у Львівській області серії I-СГ № 216999. Від подружнього життя у сторін дітей немає. Сімейне життя в сторін не склалось, з 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

17.01.2017 р. позивачі звернулися в суд із позовною заявою, в якій просять визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] В позовній заяві зазначили, що після смерті 24.07.2012 р. їх матері [PERSON] відкрилася спадщина. Як спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] вони вирішили звернутись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у звязку із тим, що пропустили строк для прийняття спадщини, змушені звернутись до суду. Строк ними пропущено через те, що вони є людьми похилого віку, часто хворіють та не мали змоги прийняти спадщини.. Позивачі у судове засідання не зявилися, однак подали заяви суду в яких просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву з проханням розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ч.3 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 24.07.2012 р. /а.с.4/, 14.12.1998 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла належний їй будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Великосілки Кам»янка-Бузького району Львівської області, а також все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і на що за законом матиме право на день смерті, в тому числі, Сертифікат на право на земельну частку/пай/ серія ЛВ №0125045, виданий Кам»янка-Бузькою районною державною адміністрацією 21.10.1996 р. за №5, Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ЛВ №007416, виданий Великосілківською сільською радою 04.11.1996 р. за №75 [PERSON],[INFO] та [PERSON],1942 р.н./а.с.5/ Судом також встановлено та перевірено матеріалами справи те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, таким чином, позивачі мають право на спадкування за заповітом. З матеріалів справи вбачається, що позивачами дійсно з поважних причин пропущено шестимісячний строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини за померлою [PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому позивачам слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в межах строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

17.01.2017 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом в якому вказав, що 03.10.2011 р. відповідач підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

17.01.2018 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 16.12.1988 вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, а тому шлюб носить формальний характер і вона просить не надавати їм строк для примирення. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Представник позивача подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертавсь. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved