Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

15.07.2020 року позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача про стягнення грошових коштів в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 вересня 2019 року вона є спадкоємцем померлого батька [PERSON] , а саме недоотриманої пенсії за період в сумі 206620,87 грн. Відповідач сплатив недоотриману пенсію лише у розмірі 117502,80 грн., отже залишок пенсії у сумі 89117,20 грн. Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не було сплачено по теперішній час. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію в сумі 89117,20 грн., після померлого батька [PERSON] . Позивач у судовому засіданні не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 12 вересня 2019 р. державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1959 року народження, який помер [INFO] , є його дочка - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі довідки, виданої Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 23.07.2019 року за № 18457/05. Вартість спадкового майна - 206620,87 грн. (двісті шість тисяч шістсот двадцять) гривень 87 копійок (а.с.5). Листом від 19.02.2020 року № 74/А-19-01-09 Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, повідомило позивача, що при нарахуванні недоотриманої пенсії за минулим час померлого пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб органи Пенсійного фонду України застосовують норми пункту 1 статті 46 Закону № 1058. 18.11.2019 позивач звернувся до управління з заявою про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] , який помер [INFO] , та надав свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.09.2019, в якому вказано розмір недоотриманої пенсії за період з 01.07.2014 по 31.10.2018 в сумі 206620,87 грн. Разовим дорученням позивачу через поштове відділення 84511 в січні 2020 виплачена недоотримана пенсія померлого згідно із частиною 1 статті 46 Закону №1058 за три роки до дня звернення за період з 17.11.2016 по 31.10.2018 в сумі 117502,80 грн». Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлим [PERSON] увійшла до складу спадщини після його смерті. Позивач у порядку спадкування за законом набув право власності на вказані грошові кошти. Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 206620,87 грн. Частину цієї суми у розмірі 117502,80 грн. виплачена позивачу, а решту суми у розмірі 89117,20 грн. у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю [PERSON] . Оскільки, позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 206620,87 грн. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних йому коштів. За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини в розмірі 89117,20 грн. які належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2019 року. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини. Також, суд зауважує, що спір у даній справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до ст.19 ЦПК України відносить до юрисдикції загальних судів.

Outcome: approved