Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

15.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №500952153 від 15.07.2014 року в розмірі 48 664 грн. 43 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 15.07.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500952153, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у сумі 39 421,11 грн., під 15.99% річних, у строк з 15.07.2014 року до 16.07.2019 року, а відповідач зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки на інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 39 421,11 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує в результаті чого станом на 16.05.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 39421,11грн., за відсотками 2651,05 грн., по комісії 4792,27 грн. У звязку з систематичним порушенням відповідачем своїх обовязків зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору їй нарахована неустойка розмір якої становить: штраф 1800 грн. На виконання умов договору позивачем відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання стосовно повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованість за відсотками та неустойкою. За викладених обставин просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не зявився, направивши письмову заяву у якій просить розглянути справу за його відсутність, а у разі неявки в судове засідання відповідача надає згоду на розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач позов визнала, пояснивши суду, що розуміє свої зобовязання перед банком по сплаті кредиту, гроші брала коли що мала можливість повертати кредит, але на сьогодні в неї змінилися сімейні обставини, погіршився стан здоровя і окрім пенсії інших доходів не має. Тому згодна з пенсії поступово сплачувати борг за кредитом. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно частини 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що 15.07.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500952153, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 39 421,11 грн., під 15.99% річних, у строк з 15.07.2014 року до 16.07.2019 року, а відповідач взяла на себе зобовязання в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки на інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту /а.с.6-12/. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 39 421,11 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача /а.с.16/. У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує в результаті чого станом на 16.05.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 39421,11 грн.; за відсотками 2651,05 грн.; по комісії 4792,27 грн.; неустойка (штраф) 1800 грн., за систематичне порушення відповідачем своїх обовязків зі сплати кредиту /а.с.15/. 25.05.2015 року позивачем відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту /а.с.17,18-20/. Частиною 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів. Відповідно до статей 525, 526 ЦК зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Таким чином, оцінюючі надані позивачем докази в обґрунтування своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та умовах кредитного договору і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих позивачем документів вбачається, що позивач сплатив судові витрати у розмірі 486,64 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 612, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved