Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 жовтня 2020 року [PERSON] звернулось до суду із позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що відповідачі здійснюють перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки яка належить [PERSON] , шляхом незаконно встановленої ним на його земельній ділянці огорожі. Відповідач в добровільному усунути перешкоди в користуванні відмовляються, а тому позивач просить його позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без їхньої участі не надсилали, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти позову не заперечують. \~ \~ \~ \~Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом НВХ № 798121 від 04.10.2016 року, [PERSON] є\~спадкоємцем після\~смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно державного\~акту про\~право власності\~на землю\~І-ХМ\~№ 007982,\~батькові належала,\~згідно рішення\~Лісогрінівецької сільської\~ради від\~31.01.1995\~року №\~5-А\~земельна ділянка\~під будівництво\~житлового будинку\~загальною площею\~0,354\~га,\~про що\~в книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю зроблено\~відповідний запис\~за № 1084. 19 грудня 2016 року позивачем було замовлено у ФОП [PERSON] виконання робіт з встановлення межових знаків, що підтверджується повідомленням про проведення зазначених робіт. Як було встановлено під час виконання робіт з землевпорядкуванню ФОП [PERSON] , площа земельної ділянки в натурі була значно зменшена і становить станом на день проведення робіт 0,280 га, що підтверджується актом прийомки-передачі межових знаків від 19.12.2016 року № 484/16. Відповідно до змісту акту № 484/16, зменшення площі належної позивачу земельної ділянки на 0,074 га сталося за рахунок встановлення відповідачами огорожі їхніх земельних ділянок за кадастровим номером 6825083600:01:001:0554 та 6825083600:01:001:0600 з порушеннями та не у відповідності до їхніх межових знаків. Відповідно до даних публічної кадастрової карти площа земельних ділянок відповідачів становить 0,1455 га. та 0,15 га., з чого слідує, що відповідачі фактично здійснили самозахват частини належної позивачу земельної ділянки загальною площею в 0,074 га.. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч. 1 ст. 55). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися та розпоряджатися своїм майном. Згідно п. г) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками,' що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідно вимог ст. 212 Земельного Кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. При цьому, приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. \~ \~ \~ \~За змістом статей 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Як визначено в ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі становлять 840 грн. 80 коп., які слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved