overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

15.10.2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 11 лютого 2010 року, актовий запис за №01, зазначивши в обґрунтування позову, що шлюб для них обох є першим. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом з нею. З травня 2015 року вони з відповідачем шлюбні відносини припинили і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, бажання зберегти сім'ю не мають, оскільки відповідач пішов від них з сином до іншої жінки та повертатися в сім'ю не бажає, тобто їх шлюб на теперішній день носить формальний характер. Примирення між ними неможливе за вказаних обставин. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними не має. На підставі викладеного, просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутність /а.с.14/. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.15/, причину неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розгляд унти справу за його відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов з наступних підстав. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 11.02.2010 року Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис за №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], та 29.07.2010 року у подружжя народилася дитина - син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданим виконкомом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області /а.с.7, 12/. Згідно договору про найм житла від 12.04.2010 року позивач разом з дитиною проживає в [ADDRESS] /а.с.10-11/. З матеріалів справи убачається, що сторони припинили шлюбні відносини з травня 2015 року і з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з встановлених судом обставин, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюб на сьогодні між сторонами існує формально, шлюбні відносини ними припиненні з травня 2015 року та зберегти сім'ю сторони не бажають, підстав для надання строку сторонам на примирення судом не встановлено, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

15.10.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 липня 2004 року, від спільного життя мають малолітню дитину, [PERSON] 28.06.2014 р. н. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 13 липня 2004 року (актовий запис № 189). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

15.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості із заробітної плати в розмірі 8671 грн 32 коп за період з 01.02.2015 року по 12.05.2015 року та з вимогою зобовязати відповідача виплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні працівника з роботи за період з 13.05.2015 року і по день фактичного розрахунку, який підтримав в судовому засіданні. Представник відповідача позов не визнав Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що згідно наказу відповідача №137/к від 30.04.2015 року, позивач з 12.05.2015 року був звільнений з роботи у звязку із скороченням штатів (ст.40 ч.1 КЗпП України) та з 13.06.2015 року їй розпочато виплату допомоги по безробіттю Чернігівським міським центром зайнятості і ці обставини підтверджуються Трудовою книжкою БТ-1 №6707237 на імя позивача, з датою заповнення 28.07.1982 року (а.с.7-9) Відповідач на момент звільнення працівника з роботи не здійснив виплату позивачу заборгованість із заробітної плати в розмірі 8671 грн 32 коп за період з 01.02.2015 року по 12.05.2015 року. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. У відповідності до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України - підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач, в порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України, не виплатив позивачу на момент звільнення належні грошові суми по заборгованості із заробітної плати за період з 01.02.2015 року по 12.05.2015 року в розмірі 8671 грн 32 коп (з яких утримані податок та обовязкові платежі), суд покладає на відповідача також обовязок виплатити позивачу середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні працівника з роботи за період з 13.05.2015 року і по день фактичного розрахунку, із утриманням податку та обовязкових платежів, з врахуванням отриманої допомоги по безробіттю чи можливо отриманої заробітної плати за новим місцем роботи і ці обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі (за дві позовні вимоги) - необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

15.10.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові. Спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо останні два місяці. За наведених обставин позивач зазначає, що не має бажання зберегти сімю та просить розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та додатково пояснила суду, що спору між сторонами стосовно місця проживання дитини немає, дитина проживатиме з матірю, а також на даний час відсутній спір про поділ спільного сумісного майна. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.07.2001 року, який зареєстрований Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис №62 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку Марію, [INFO] (а.с. 7). Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, оскільки примушування до шлюбу, як жінки так і чоловіка, забороняється законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

15.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 серпня 2008 року в відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 155, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, відсутнє порозуміння в сім'ї. Фактично припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства більш ніж рік, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач у встановлений законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, однак до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, тому, суд, за відсутністю заперечень позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

15.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 31.07.1993 року по 19 грудня 2012 року, і народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на дитину в твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що останній в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач є субєктом підприємницької діяльності фізичною особою і займається вирощуванням зернових культур, має мінливий дохід. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на дитину в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно. Відповідач уточнені позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.\~\~ Зі свідоцтва про народження, виданого Мечебилівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 20.11.2003 року, актовий запис № 13, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася 28.10.2003 року у [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобовязаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області від 13.10.2015 року № 245, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матірю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є субєктом підприємницької діяльності фізичною особою, має мінливий дохід, тому аліменти з нього доцільно стягувати в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач є субєктом підприємницької діяльності фізичною особою, має мінливий дохід, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, як того прохає позивач, що не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозвязку, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

15.10.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 06.09.2008 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони припинили спільне життя у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння по більшості питань, що стосуються сімейного життя та взаємовідносин подружжя, відносини між ними погіршилися. Спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає залишити дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.09.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 623, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER](а.с.3). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

15.10.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідач є батьком її малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Сторони мешкають окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дітей до їх повноліття. У судове засідання позивачка не з*явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається зі свідоцтв про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON] В*ячеслава Максимовича, [INFO]. Доводи позивачки, що діти знаходяться на її утриманні, підтверджуються довідкою № 5913 від 13.10.2015 року, виданою Волноваською міською радою Донецької області. Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, бо має для цього матеріальну можливість. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Держбюджету України судовий збір в сумі 487,20 грн .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

15.10.2015 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 03.11.2007 року та мешкали однією родиною до травня 2015 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою. Питання про утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося, тривалий час вони не мешкають однією родиною, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала суду заяву у якій просить суд розглянути справу без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки спільне життя з відповідачем у позивачки не склалося, з травня 2015 року вони не мешкають однією родиною, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

15.10.2015 року позивачка подала до суду цивільний позов до відповідача, в якому просить розірвати з ним шлюб. Перед початком судового засідання позивачка заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується оголошенням в газету «Слобідський край». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2009 року. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, кожен з них мешкає окремо, сімя існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

15.10.2015 року позивач подала позов до суду про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час навчання в розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, свій позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшли пояснення на позовну заяву, з якої вбачається, що відповідач не згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходів, щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є сином сторін по справі і він навчається на першому курсі факультету літальних апаратів Національного авіаційного університету на денній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року (а.с. 4-5). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що відповідач може надавати позивачу належну допомогу на утримання сина, так як він отримує пенсію позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved