Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

15 листопада 2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала в позовній заяві, що з 28 вересня 2002 року вона з відповідачем у справі [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу, [INFO], у них народився син [PERSON]. Відповідач є батьком дитини. 08 грудня 2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати із нею. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року було визначено місце проживання сина [PERSON] з нею (позивачем). Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області дане рішення суду залишено без змін. Протягом 2009-2012 років [PERSON] неодноразово звертався до Козятинської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, щодо питань побачення з сином та участі його у вихованні останнього. 30 серпня 2010 року опікунська ради з питань захисту прав дітей Глуховецької селищної ради відмовила відповідачу [PERSON] у визначенні часу для спілкування із сином . Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14 квітня 2011 року [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про визначення способу участі у вихованні дитини. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області дане рішення суду залишено без змін. Протягом 2010-2013 років відповідач періодично приїжджав в смт. Глухівці до приміщення середньої школи, де навчається син [PERSON], та влаштовував там бешкети, порушував громадський порядок та виховний процес. Так, за наслідками чергового приїзду відповідача було складено акт щодо відсутності бажання сина [PERSON] спілкуватися з батьком, 28 серпня та 01 вересня 2013 року [PERSON] приїжджав в смт. Глухівці, вимагав побачення з дитиною, проте син [PERSON] відмовився від побачення з відповідачем. Ще за час спільного проживання у шлюбі [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони. Так, 11 листопада 2008 року [PERSON] був засуджений Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст.122 КК України за нанесення їй (позивачеві) тілесних ушкоджень. На сьогоднішній день дитина не бажає спілкуватися та бачитися з батьком. Рішенням Козятинського міськрайонного суду з [PERSON] на її (позивача) користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Проте, [PERSON] аліменти не сплачує та будь-якої матеріальної допомоги їй на утримання сина не надає. При цьому, інших утриманців у відповідача немає. Він є приватним підприємцем, має мінливий дохід. По даний час не сплатив жодної копійки у виконання вищевказаного рішення про стягнення аліментів на утримання сина. Крім того, що відповідач не утримує сина, він не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний розвиток та не готує його до самостійного життя. При цьому позивач посилається на положення ст.ст. 150, 157, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 184, 192 СК України. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила обставини, що вказані в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином, в порядку, передбаченому ЦПК України, двічі був повідомлений про дату і час розгляду справи. Представник Козятинської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок Козятинської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с.100). Малолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що останній раз він бачив батька [PERSON] на Пасху. Згадка про батька і поява батька викликає у нього негативні емоції, а тому він не бажає з ним спілкуватися. Батько ніякої матеріальної допомоги не надає. З матеріалів справи встановлено наступне. Так, відповідно до копії свідоцтва про народження сторони в справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. (а.с.13) Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], 08 грудня 2009 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.12) Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] із матір'ю - [PERSON] (а.с.15-17) Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року залишено без змін. (а.с.18) Згідно довідки виконкому Глуховецької селищної ради від 30.04.2013 року № 590 позивач [PERSON] разом із сином [PERSON], матір'ю [PERSON], батьком [PERSON] і братом [PERSON] зареєстровані та проживають однією сім'єю [ADDRESS]. (а.с.29) Згідно довідки виконкому Глуховецької селищної ради від 30.04.2013 року №591 [PERSON] участі у вихованні сина [PERSON] не приймає. (а.с.30) Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Козятинської РДА №5 від 22 квітня 2010 року відповідачу [PERSON] було відмовлено у визначенні часу для спілкування з малолітнім сином [PERSON], оскільки таке спілкування перешкоджатиме нормальному розвитку дитини та негативно впливатиме на психологічний, емоційний стан дитини. (а.с.33) Рішенням опікунської ради Глуховецької селищної ради №4 від 30.08.2010 року відповідачу [PERSON] було відмовлено у зустрічах з малолітнім [PERSON] (а.с.35) Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 14 квітня 2011 року [PERSON] відмовлено у позові до [PERSON] про визначення способів участі у вихованні дитини. (а.с.31-32) Ухвалою апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, а рішення Козятинського міськрайонного суду від 14 квітня 2011 року залишено без змін. (а.с.23) Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] від 30.04.2013 року санітарно-гігієнічні умови його проживання задовільні. Відносини в сім'ї доброзичливі. Умови для розвитку, виховання та навчання дитини нормальні. Дитина себе почуває комфортно та добре. В сім'ї панує взаємоповага, любов та турбота. Хлопчик має свій шкільний куточок з необхідними іграшками, іграми, дитячими книжками та шкільними приладдям. (а.с.25) Згідно акту від 28 серпня 2013 року, складеного працівниками міліції та сусідами, [PERSON] вимагав побачення із сином [PERSON], проте, останній відмовився виходити до батька, а погодився розмовляти з ним із балкону. Потім, [PERSON] повернувся в квартиру, сказавши, що не хоче спілкуватися з батьком, а також не хоче, щоб останній приїжджав до нього. (а.с.34) Згідно акту від 13 травня 2013 року складеного селищним головою Нечипоруком О.М., соціальним працівником [PERSON] в присутності дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] малолітній [PERSON] сам відмовився від спілкування зі своїм батьком [PERSON]. (а.с.36) Згідно рішення Козятинського міськрайонного суду від 14 грудня 2009 року в справі № 2-1450 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.55,10) Згідно довідки управління ДВС Кіровоградського головного управління юстиції у Кіровоградській області №Т-942-4 від 18.11.2013 року [PERSON] не отримує аліментів від [PERSON] і станом на 12 листопада 2013 року заборгованість складає 26220 гривень. (а.с.90) Вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2008 року [PERSON] було засуджено за ч.1 ст.122 КК України за нанесення позивачеві тілесних ушкоджень середньої тяжкості. (а.с.20-22) Відповідно до висновку Козятинської районної державної адміністрації від 25 травня 2014 року остання, як орган опіки і піклування, з метою захисту інтересів дитини, враховуючи відносини, які склалися між дитиною, батьком і матір'ю, та поведінку батька - не заперечує щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. (а.с.100) Заслухавши пояснення позивача, малолітнього [PERSON], представника Козятинської районної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. Так, з вищевказаних доказів судом встановлено, що відповідач, який є батьком малолітнього [PERSON], не приймає участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться його розвитком. Він негативно впливає на дитину, що підтверджено вищевказаними судовими рішеннями. Це призвело до того, що сам малолітній [PERSON] не бажає спілкуватись із відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення матері чи батька батьківських прав відносно дитини. Вищевказаним висновком Козятинської районної державної адміністрації, підтверджено доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. А тому, є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON]. Крім того, відповідач не довів того, що він не має можливості виплачувати кошти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а фактично - про зміну розміру аліментів ґрунтуються на положеннях ст.ст.184, 191, 192 СК України, оскільки відповідач є приватним підприємцем (а.с.9), а відповідно - має мінливий дохід. Розмір аліментів, який позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини - 700 гривень щомісячно, не є завищеним.

Outcome: approved