Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

15 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що через небажання відповідача проживати в селі він з жовтня 2014 року припинив фактичні шлюбні відносини з позивачем та виїхав в невідомому напрямку. Позивач спілкується з відповідачем виключно по телефону, останній місце свого перебування не повідомляє. Позивач в судове засідання не з'явився. Особливою умовою угоди № 417 від 06 липня 2015 року, укладеної між позивачем та адвокатом [PERSON] є участь представника у судових засіданнях без участі позивача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в порядку ч.ч. 4,9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився, в супереч вимогам ч. 3 ст. 27 та ст. 77 ЦПК України про причини своєї неявки суд жодним чином не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього про неможливість прийняття участі в судових засіданнях не надходило. В зв'язку з цим, суд відповідно до норм ст.224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні факти та супроводжуючі їх правовідносини. Так, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 01 грудня 2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим у день укладення шлюбу відділом РАЦС Дарницького РУЮ у м. Києві, актовий запис № 869 (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають, що встановлено судом при дослідженні паспорту на ім'я позивача серії [NUMBER], виданого Шишацьким РС УДМС України в Полтавській області 29 грудня 2012 року (а.с.4). Сторони не проживають спільно на протязі більше 6-ти місяців, спільного домогосподарства не ведуть, спілкуються виключно телефоном, а отже шлюб має формальний характер. Майнових претензій сторони один до одного не висловлювали Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст. ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. На прохання позивача, відповідно до вимог ст. 113 СК України, суд вважає необхідним залишити за нею після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]». Враховуючи відсутність даних про місце проживання відповідача, інформацію про прийняте судом рішення у справі, підстави та порядок його оскарження відповідачем необхідно опублікувати в газеті «Урядовий Кур'єр» за рахунок позивача.

Outcome: approved