Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

17.04.2017 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про встановлення місця проживання дітей та зміни графіку спілкування з дітьми і порядку участі відповідача [PERSON] у вихованні дітей, який була в подальшому доповнений 08.05.2018 та уточнений 04.10.2018 (т.1 а.с. 2-11, 291-292, т.2 а.с.193), а саме: - визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Бориспіль, з позивачем [PERSON] ; - визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Бориспіль, з позивачем [PERSON] ; - встановити наступний графік піклування та спілкування дітей з відповідачем [PERSON] : а) кожен вівторок, четвер та 1-шу і 3-тю суботу і 2-гу та 4-у неділю кожного місяця, у випадку наявності 5-ї суботи або неділі, то 5-та субота місяця або 5-та неділя з 9.00 до 20.30. При цьому зобов`язати Відповідача робити всі домашні завдання, що задані дітям на наступний день в школі та на курсах, а також відвідувати разом з дітьми курси та факультативи які припадають на ці дні; б) на канікулах: - осінніх (зазвичай 9-10 днів): перші 4дні, що припадають на жовтень-листопад з ночівлею за місцем проживання батька; - зимових (зазвичай 16-17 днів): перші 8дні. що припадають на грудень-січень з ночівлею за місцем проживання батька; - весняних (зазвичай 9-10 днів): перші 4 дні канікул, що припадають на березень-квітень з ночівлею за місцем проживання батька; - літніх (зазвичай 97-100 днів): перші 48 днів канікул, що припадають на травень-липень з ночівлею за місцем проживання батька; - вимушених додаткових канікулах (на період епідемії, або інших обставин наприклад, відсутності опалювання, або хлорування води у навчальних закладах) перша половина офіційно визначених канікул з ночівлею за місцем проживання батька; При цьому зобов`язати відповідача: - забирати дітей о 9.00 першого визначеного дня та повертати не пізніше 20.30 останнього дня, визначеного судом; - робити домашні завдання (не менше 50% завдань), що задані на канікули, та відвідувати разом з дітьми курси та факультативи, які припадають на ці дні. У наступних роках по черзі навпаки (дні спілкування та піклування відповідача з дітьми встановити у другій половині канікул до початку наступного семестру). в) всі Державні Свята України у 2018р. (якщо такі не будуть припадати на період канікул), а саме: 1 січня 2018 року - Новий 2018 рік; 7 січня 2018 року- Різдво Христове; 8 березня 2018 року - Міжнародний жіночий день; 16 квітня 2018 року - Великдень; 1 і 2 травня 2018 року - свято Весни і Праці: 9 травня 2018 року - День Перемоги; 4 червня 2018 року - Трійця; 28 червня 2018 року - день Конституції України; 24 серпня 2018 року - День Незалежності України; 14 жовтня 2018 року - День захисника України. У наступних роках по черзі навпаки (дні спілкування та піклування відповідача з дітьми встановити у другій половині канікул до початку наступного семестру). г) під час хвороби, або іншої причини (наприклад, травми тощо), доньки [PERSON] та/або сина [PERSON] (що буде підтверджуватись записом у медичній книжці дитини), встановити для відповідача графік відвідування: кожного дня по 3 години на день (з 18.00 до 21.00) за місцем проживання дітей. Про хворобу сповіщати позивач буде особисто я у вигляді СМС, повідомлення у Вайбер, та на електронну пошту відповідача. д) якщо донька [PERSON] , або син [PERSON] по медичним показникам будуть потребувати знаходження у лікарняному закладі на стаціонарному лікуванні, встановити для відповідача графік відвідування та піклування кожні 2 доби по черзі з позивачем, поки діти будуть знаходитись у лікарняному закладі, та виконувати всі вказівки, які прописані лікарями дітям (в тому числі дозування та контроль за прийманням ліків, проходження процедур тощо). Про необхідність прибути до лікарняного закладу сповіщати позивач буде особисто у вигляді СМС, повідомлення у Вайбер, та на електронну пошту відповідача. е) встановити графік для відповідача по черзі з позивачем, у випадку необхідності проходження чергового медичного огляду та/або придбання спеціальних устілок та/або взуття, встановити черговість раз у три місяці або по мірі росту ноги, або за необхідності (як-то пошкодження/знищення устілок), відвідувати та замовляти для дітей спецустілки або взуття. Про необхідність проходження медичного огляду, або придбанні устілок/взуття сповіщати позивач буде особисто у вигляді СМС, повідомлення у Вайбер та на електронну пошту відповідача. ж) під час хвороби позивача, або іншої причини (наприклад, травми, вагітність тощо), яка потребує перебування на стаціонарному лікуванні у лікарні (що буде підтверджуватись виданою довідкою, або записом в медичній книжці), встановити для відповідача час піклування про доньку [PERSON] та сина [PERSON] : з першого дня знаходження до останнього дня знаходження позивача у лікарняному закладі, за місцем проживання відповідача. Про хворобу або інші причини сповіщати позивач буде особисто я у вигляді СМС, повідомлення у Вайбер, та на електронну пошту відповідача. У випадку хвороби відповідача, яка потребує перебування на стаціонарному лікуванні у лікарні (що буде підтверджуватись виданою довідкою, або записом в медичній книжці), що робить виконання даного пункту вимог неможливим, відповідач повинен забезпечити дітей доглядом кожні 2 дні, або ж надати документи, що підтверджують неможливість догляду (довідка зі стаціонару, лікарняний, тощо). Позов обґрунтовано наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Як стверджує позивач, відповідач, як до так і після розлучення не надавав матеріальну допомогу на утримання сина та доньки, не забезпечував їх, взагалі не приймав участь у їхньому вихованні, натомість влаштовував своє особисте життя то з однією жінкою, то з іншою, споживав алкоголь та займався власними справами. Зазначає, що, тільки у вересні 2015 року, коли вона почала збирати документи для подачі позову до суду на стягнення аліментів, відповідач подав заяву до Служби захисту дітей з метою показати в суді що дбає про дітей та зменшити суму аліментів. Додатково вказує, що проживає з дітьми в квартирі за адресою: [ADDRESS] , - яка зареєстрована на відповідача, але є їх спільною власністю Вона працює приватним підприємцем, надає консультаційні послуги з бухгалтерського та податкового обліку, займається продажем продуктових товарів, надає перукарські послуги, отримує постійний дохід, як приватний підприємець, та має можливість забезпечувати та піклуватись про дітей. Вказує, що відповідач здійснює на неї тиск, щоб вона відмовилась від аліментів та виїхала з дітьми з квартири, подає скарги, заяви, висловлює погрози забрати дітей та здати їх до дитячого дому. Також вказує, що жодного разу не порушувала встановлений графік спілкування з дітьми, та давала відповідачу бачити їх стільки, скільки він забажає, а також наполягала на збільшенні днів спілкування, та зверталась до органу опіки та піклування з заявою щодо зміни графіку спілкування відповідача з дітьми, яка не була задоволена. Як зазначає позивач, у 2015, 2016 та 2017 роках вони з дітьми були на морі в Залізному порту Херсонська область, на початку 2017 року їздили в Карпати с.Річка, відвідали 2 рази Межигір`я. Літо діти проводять на дачі яка розташована на берегу р.Дніпро у с.Кийлів. Також, вони відвідуємо благодійні фестивалі, новорічні вистави, театри, кіно, цирки, вистави, виставки, музеї, планетарій, зоопарк «Дванадцять місяців», дельфінарій, мотузковий парк, басейни, парк Sky Раrk, кінний клуб у с.Проців, тощо. Її донька має можливість сама здійснювати купівлі за допомогою картки Приват-юніор, на яку вона постійно, по мірі необхідності, перераховує кошти. Вона піклується про те, щоб син [PERSON] проходив всі необхідні призначення лікарів щодо його захворювання, а саме плосковальгусної деформації стоп. Їй постійно доводиться разом із сином відвідувати лікарів, курси масажу, басейн, замовляти спеціальні устілки та взуття тощо. Донька [PERSON] з трьох років навчається на курсах англійської мови у СПД ФОП [PERSON] , а з п`яти у музичній школі навчається грати на гітарі. Син [PERSON] з 2016 року займався в гуртку «Пізнайко» та продовжує відвідувати гурток вивчення англійської мови в БДЮТ, а з 2014 по 2016 займався на курсах англійської мови у СПД ФОП [PERSON] . Крім того, донька [PERSON] вже 4-й рік навчається в школі за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України», а син [PERSON] щойно поступив до першого класу, та буде навчатись за цією програмою. З весни 2017року донька виявила бажання навчатись на танцях, також за бажанням дітей, вона планує записати доньку на курси французької мови, а сина на плавання та у музичну школу. Вказує, що колишній чоловік [PERSON] несвоєчасно сплачував аліменти та відносно нього відкрита кримінальна справа, а також він приховує дохід, що можна відстежити по його деклараціям. Їй доводиться у судовому порядку вимагати з відповідача сплату аліментів та відшкодування додаткових витрат. Звертає увагу, що відповідач винаймає найкращого адвоката, аби захистити свої інтереси, сплачуючи йому величезні суми винагород, сплачуючи судові збори, витрачаючи на це її та свій час, замість того, щоб добровільно нести з позивачем на рівних витрати на дітей. Також, звертає увагу, що відповідач є діючим депутатом Бориспільської міської ради та власником двох підприємств, які надають Інтернет-послуги, обороти яких сягають мільйонів гривень. На переконання позивача, відповідач веде потворний образ життя - має не постійні зв`язки з різними особами жіночого полу, зловживає спиртними напоями, про що свідчать роздруківки з його сторінки ФБ та фотографії, порушує графік спілкування з дітьми, не займається їх вихованням, спілкується з ними раз на тиждень, залишаючи в ігровій кімнаті, а сам їде по своїм справам. Зазначає, що раніше встановлений графік не враховує умови життя дітей, відвідування ними шкільних та дошкільних закладів, участь у гуртках, спортивні секції, стан здоров`я, її графік роботи. Через встановлений графік не може поїхати з дітьми на відпочинок більш ніж на 1 тиждень. Вказує, що домовитися з відповідачем не реально, оскільки, у випадку будь-яких порушень він одразу телефонує заступнику міського голови, або викликає поліцію, пише скарги до відділу по роботі з неповнолітніми та збирає сусідок, при цьому відповідач ігнорував встановлений графік, про свідчать її заяви до Служби захисту дітей, які посадові особи Служби стали ігнорувати, не надавати своєчасні відповіді та не забирати листи у поштаря. Зважаючи на викладене, вважає, що дітям буде краще з нею та, оскільки раніше ухвалене органом опіки рішення щодо участі відповідача у спілкування та вихованні дітей враховує лише інтереси відповідача та не враховує інтереси дітей, а також порушує їх та позивача права, просить змінити графік спілкування відповідача з дітьми та покласти на нього обов`язки по участі у вихованні та піклуванні за дітьми відповідно до чинного законодавства. 19.09.2018 відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов про визначення місця проживання дітей з батьком та встановлення порядку виховання та спілкування дітей з матір`ю (т.2 а.с.5-10) та просив суд: - визначити місце проживання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , разом з їх батьком [PERSON] ; - визначити порядок участі відповідачки [PERSON] у спілкуванні га вихованні малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , установивши їй наступний графік: - з 08.00 год. до 21.00 години першої та третьої п`ятниці, суботи та неділі місяця за адресою проживання матері в присутності батька чи представників органу опіки та піклування, або без присутності батька чи представників органу опіки та піклування за попередньою домовленістю з батьком; - щороку перша половина літніх канікул до 15 липня включно, або за попередньою домовленістю з батьком, друга половина канікул з 15 липня по 30 серпня включно; - щороку осінні або весняні канікули згідно розкладу освітнього навчального процесу за попередньою домовленістю з матір`ю з урахуванням побажання дітей; - за попередньою домовленістю з батьком дітей у святкові дні або у день народження дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] щороку терміном не менше чотирьох годин для відвідування розважальних закладів (театр, кінотеатр, виставки тощо) або інших видів відпочинку з урахуванням побажання дітей; - звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи зустрічний позов, відповідач зазначив, що через складні та напружені стосунки з позивачкою, її зневажливе ставлення до нього він ще до розлучення, щоб не провокувати позивачку на агресію та роздратування, був вимушений майже два роки проживати окремо від останньої, але постійно спілкувався з дітьми та приймав участь у їх утриманні та вихованні. Стверджує, що позивачка, намагаючись виправдати своє відношення та свою брутальну поведінку, постійно вигадує якісь історії про його особисте життя та поведінку, що дискредитують його серед друзів, батьків, дітей та суспільства. Поширює цю інформацію, підписує в телефонах дітей позивача - батька нецензурними словами, нав`язує дітям образ брутального батька, і вони постійно психологічно напружені під час їх спілкування. Вказує, що через свої нав`язливі ідеї та психологічну нестабільність, всупереч інтересам дітей, позивачка вчинила кримінальний злочин по відношенню до найнятої няні для дітей в період, коли покинула їх більш ніж на три дні, на телефонні дзвінки не відповідала, за який обвинувачується за ст. 146 КК України. Стверджує, що, незважаючи на те, що окрім сплати аліментів, він постійно допомагає дітям, позивачка одягає дітям якийсь старий одяг і взуття невідповідного розміру, фотографує, виставляє в соцмережах і коментує як те, що батько не допомагає дітям. Вважає, що позивачка вдається до зловживань та подає: скарги в службу у справах дітей, та до суду про стягнення додаткових витрат, про зміну графіку участі у вихованні дітей, де визначає спільний та рівнозначний характер опіки над ними, користуючись аліментами, як той з батьків, з ким постійно проживають діти. Вказуючи на протиправну поведінку позивача, зазначає, що 01.09.2015 року під час проведення святкових заходів присвячених Дню знань території Бориспільської загальноосвітньої школи № 5, на очах усіх дітей, батьків, вчителів, гостей свята, відповідачка почала жбурляти сирі курячі яйця в матір позивача - бабусю дітей. Вважає, що таким чином позивач проігнорувала інтереси дітей, намагаючись завдати шкоди відповідачу всупереч моральним засадам суспільства та етичним правилам поведінки. Вважає, що поведінка позивача негативно впливає на психоемоційний стан дітей, що в подальшому може призвести до негативних наслідків. На думку відповідача наявні особливі обставини, нездатність матері виховувати дітей в атмосфері любові і моральної стабільності, що обумовлено її психічними розладами. А тому вважає, що з метою встановлення даного стану відповідачки є необхідним проведення судово-психологічної експертизи, призначеної в порядку ст. 103 ЦПК України. При цьому зазначає, що незалежно від психічного стану позивача, вона має право на особисте спілкування з малолітніми дітьми та участь у її вихованні, а спілкування дітей і батьків є неодмінним елементом їх належного розвитку і виховання. Тому в інтересах дітей, та з метою захистити не лише права як батько, а й права дітей на належне батьківське виховання та спілкування, просить визначити місце проживання дітей з батьком та встановити матері графік участі у спілкуванні з дітьми та вихованні. Оскільки за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7.04.2016 року, з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця і до їх повноліття, в силу вимог ч. 4 ст. 223 ЦК України, разі прийняття рішення про визначення місця проживання дітей з батьком змінюються обставини, які зумовили стягнення з нього щомісячних аліментних платежів, а тому даний обов`язок має бути припинений за рішенням суду. Крім того, у разі визначення місця проживання дітей з батьком, саме у позивачки виникає обов`язок відповідно до правил ст. 180 СК України утримувати дітей, а тому, виходячи із приписів ст. 183 СК України, просить стягнути аліменти на утримання дітей на його користь. 04.10.2018 позивачем за первісним позовом [PERSON] було подано відзив на зустрічну позовну заяву (т.2 а.с.196), за змістом якого просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, вважає, що рішеннями Бориспільського міськрайонного суду від 07 жовтня 2016 року у справі №359/10588/15-ц, та від 02 червня 2017 року у справі №359/9950/16-ц було встановлено обставини, що діти проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні і що вона створила всі належні умови для їх життя, розвитку та відпочинку, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позову про визначення місця проживання дітей з батьком та стягнення аліментів. Щодо встановлення графіку спілкування з дітьми, то вважає, що такий графік встановлюється тому з батьків, який проживає окремо від дітей. Ухвалою від 02 серпня 2017 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за нормами Цивільного процесуального кодексу в редакції 2004 року (т.1 а.с.181). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 жовтня 2017 року було задоволено заяву позивача [PERSON] про відвід головуючому судді Журавському В.В. (т.1 а.с.195). Ухвалою судді Муранової-Лесів І.В. від 03 листопада 2017 року було призначено справу до судового розгляду (т.1 а.с.199). Ухвалою суду від 17.04.2018, занесеною до протоколу судового засідання, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2017 року було призначено справу до підготовчого засідання, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування - Службу у справах дітей Бориспільської міської ради Київської області (т.1 а.с.210-211). Ухвалою суду від 08.05.2018, занесеною до протоколу підготовчого засідання, у зв`язку з подачею позивачем заяви про уточнення предмету позову, було надано позивачу [PERSON] строк для усунення недоліків - сплату судового збору (т.1а.с.222-223). Ухвалою суду від 19.09.2018, занесеною до протоколу підготовчого засідання, було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву відповідача [PERSON] (т.2 а.с.188-189). Ухвалою суду від 06.11.2018, занесеною до протоколу підготовчого засідання, було задоволено заяву позивача про допит свідків : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с.293, т.2 а.с.236-237),- а також частково задоволено клопотання про приєднання додаткових письмових доказів (т.2 а.с.210, 236-237), щодо заявленого представником відповідача адвокатом Кузьменко В.О. клопотання про призначення судово-психологічної експертизи вирішено розглянути таке клопотання після пояснень сторін, допиту свідків, дослідження письмових матеріалів справи та заслуховування думки малолітніх дітей (т.2 а.с. 234-235, 236-237). Ухвалою суду від 19.02.2021, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання позивача [PERSON] про долучення письмових доказів (т.3 а.с.120-121, 139-140). 29.03.2019 суд прийняв заяву представника позивача адвоката Лукацької Л.Г. щодо відмови від повторного виклику та допиту свідків. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 19.02.2021 в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Кузьменка В.О. про призначення судово-психологічної експертизи було відмовлено, та в порядку ч.7 ст.81 ЦПК України витребувано з НВК «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів - Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів імені Костянтина Могилка» психолого-педагогічні характеристики на учнів закладу : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (т.3 а.с.141,143-147). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Лукацька Л.Г. повністю підтримали уточнені позовні вимоги за первісним позовом проти задоволення зустрічного позову заперечували з наведених у позові та відзиві за зустрічний позов підстав. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кузьменко В.О. проти задоволення первісного позову заперечували, просили задовольнити зустрічний позов та визначити місце проживання дітей з батьком, припинити стягнення аліментів на користь матері дітей, стягнути з неї аліменти на їх утримання та встановити графік участі у спілкуванні та вихованні дітей. Заслухавши пояснення учасників справи, думку малолітніх [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як визнано сторонами та підтверджується матеріалами цивільної справи, зокрема свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 21.06.2011 року, позивач за первісним позовом [PERSON] та відповідач за первісним позовом [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2006 року, який було розірвано рішенням Бориспільського міцськрайонного суду Київської області від 03 березня 2016 року (справа №359/11435/15-ц), залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 травня 2016 року (т.1 а.с.14, 258). Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученою до позовної заяви копією свідоцтва про народження, та було встановлено рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року (справа №359/10588/15-ц) та рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року, залишеному без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року (Справа №359/9990/16) за відповідними позовами [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, додаткових витрат, неустойки за несвоєчасну сплату аліментів (т.1 а.с.12, 73-80, 81-88; т.2 а.с.126-135). Сторонами визнано, та вищевказаними рішеннями Бориспільського міськрайонного суду Київської області встановлено, що з часу припинення спільного проживання сторін їх малолітні діти проживали та постійно проживають з матір`ю [PERSON] за місцем їх реєстрації по [ADDRESS] , що також підтверджується довідкою №251 від 27 червня 2017 року, виданою філією «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «УКРВІЙСЬКБУД» (т.1 а.с.13). Згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року (справа №359/10588/15-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.11.2015 року та до досягнення дітьми повноліття (т.1 а.с.73-80). Крім того, згідно з вказаним рішенням суду від 07 квітня 2016 року, а також відповідно до вищенаведеного рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року, було частково задоволено відповідні позовні вимоги [PERSON] та стягнуто на її користь з [PERSON] додаткові витрати на навчання, розвиток та лікування дітей. Як вбачається з відповіді начальника служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Величко І.П. від 16.03.2017 за №01-14-57, наданою за результатами перевірки за заявами [PERSON] від 20.02.2017 та від 03.03.2017, в результаті проведеної роботи встановлено: малолітня [PERSON] відвідує гурток англійської мови, де мати сплачує за навчання 400 гривень щомісячно; дівчинка займається у музичній школі по класу гітари, оплата 1000 гривень щорічно; малолітній [PERSON] займається на гуртку «Пізнайко» при БДЮТ, де мати сплачую 260 гривень щомісячно, та відвідує гурток англійської мови з оплатою 320 гривень щомісячно; [PERSON] у «Приватбанку» відкрила на ім`я малолітньої [PERSON] картку « Юніор », яку щомісячно поповнює на 200-400 гривень; влітку 05.06.2017-11.06.2017 малолітні діти [PERSON] та [PERSON] оздоровлювалися на березі Чорного моря смт.Залізний порт, Херсонської області; взимку з 02.01.2017- 06.01.2017 діти разом мамою відпочивали в с.Річка Івано-Франківської області, де діти каталися на лижах, купалися в сірководневих чанах, відвідували екскурсії; раз на тиждень мати з [PERSON] та [PERSON] відвідують театри, виставки, циркові вистави; малолітній [PERSON] має плосковальбусну деформацію обох стоп, потребує спеціального взуття, устілок, мати забезпечує дитину спеціальним взуттям та устілками. Фактів нецільового використання коштів не виявлено (т.1 а.с.23,24,25). Ці обставини також підтверджуються долученими позивачем копіями квитків, дублікатів квитанцій «Приватбанку» про перерахування коштів, договорами про надання відповідних послуг (т.1 а.с.33-54, 167,168,170,171). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради №554 від 05 жовтня 2015 року «Про участь громадянина [PERSON] у вихованні його малолітніх дітей» було визначено [PERSON] наступний порядок спілкування із малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця, або в інші дні за домовленістю сторін (т.1 а.с.28). Як вбачається з витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради від 12.01.2016 та листа заступника міського голови Бориспільської міської ради Київської області Пасенко Л.В. від 08.02.2016 №Б.0066 (т.1 а.с.29,30) вбачається, що за заявою [PERSON] . Комісією з питань захисту прав дитини було розглянуто питання внесення змін до вищевказаного рішення Виконавчого комітету Бориспільської міської ради №554 від 05 жовтня 2015 року, проте відповідне рішення на засіданні виконавчого комітету міської ради не набрало необхідної кількості голосів для його прийняття. Рішення органу опіки та піклування щодо визначення [PERSON] порядок спілкування з дітьми сторонами не оскаржувалося. Згідно з висновком органу опіки та піклування щодо розв`язання спору між батьками про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про встановлення порядку виховання та спілкування дітей з батьками, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 25 березня 2019 року №234, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю, громадянкою [PERSON] за місцем її проживання, а порядок спілкування батька з дітьми відповідно до чинного рішення органу опіки та піклування (т.3 а.с.10). За змістом вищевказаного висновку квартира, у якій проживає мати з дітьми, належить на праві власності батьку дітей, [PERSON] та відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 11.12.2018 №93 квартира оснащена усіма необхідними меблями та предметами побуту, для дітей створені належні умови для життя, розвитку та відпочинку. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов громадянина [PERSON] він проживає у трикімнатній квартирі (за адресою: [ADDRESS] ) разом з своїми батьками. Для малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] облаштована окрема кімната, де є місця для сну, шафа для одягу, та місця для приготування уроків. Батько створив усі належні умови для життя, розвитку та відпочинку своїх дітей (т.3 а.с.122). Згідно з наданими довідками, діти навчаються у Бориспільському НВК «Спеціалізована школа І-ІІІ ступенів - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» імені К.Могилка. Відповідно до витребуваних судом психолого-педагогічних характеристик на учнів закладу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] т.3 а.с.158-161), встановлено наступне. [PERSON] навчається у даному закладі з першого класу у класі з поглибленим вивченням іноземних мов. Мама приділяє достатньо уваги вихованню дитини, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою доньки. Фізичний розвиток учениці відповідає віковій нормі, рівень розвитку психологічних пізнавальних процесів учениці відповідає віковим нормам - середній. Основні риси характеру: спокійна, урівноважена, розсудлива, обачлива, впевнена у собі, уникає конфліктів. Контролює свої вчинки, дії завжди продумані, раціональні, практичні, із сумнівом ставиться до нових ідей, схильна до моралізаторства і повчань. Добре контролює свої емоції і поведінку, намагається доводити будь-яку справу до кінця, цілеспрямована. Орієнтується на зовнішню реальність і додержується загальноприйнятих норм, їй властива деяка обмеженість та увага до дрібниць. Характеризується відвертістю, довірливістю, доброзичливістю щодо інших людей, терпимістю, поступливістю. Замкнута, миролюбива. Має невелике коло друзів. Характеризується емоційно несталою сферою особистості: притаманна часта зміна настрою, чутливість, примхливість, нерішучість, схильність до песимізму. У трудовій діяльності схильна до конструювання і моделювання, постійно бере участь у творчих виставках. Часто бере участь у колективних справах свого класу, проявляє при цьому старанність, має постійне доручення, до якого ставиться відповідально - підключення та налаштування комп`ютерної техніки для проведення уроків. До зауважень дорослих ставиться адекватно. На час обстеження емоційний стан [PERSON] стабільний: всі показники (тривожність, агресивність, фрустрація, ригідність) в межах норми. Рекомендовано: при здійсненні виховних впливів зважати на уразливість психіки дівчини, аналізувати проблеми у спокійні довірливій обстановці, не допускаючи різкої категоричної критики, засуджень, порівнянь з іншими. Має потребу в особливій увазі, теплих відносинах, заохочення навіть за незначні успіхи і досягнення. Зауваження бажано висловлювати наодинці, уникати ситуацій змагань. Створювати умови для самореалізації в цікавих для неї видах діяльності, можливість спілкування з близькими друзями. Розвивати самостійність, даючи підліткові посильні доручення, стимулювати до прояви ініціативи. [PERSON] навчається у даному закладі з першого класу за програмою науково-педагогічного проекту «Інтелект України». Мама приділяє достатньо уваги вихованню дитини, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою сина. Фізичний розвиток учня відповідає віковій нормі, рівень розвитку психологічних пізнавальних процесів [PERSON] відповідає віковим нормам. Має навчальні досягнення середнього рівня. На уроках завжди спокійний. Будь-яке доручення вчителя завжди виконує. З однолітками товариський, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями, нагадає перевагу спокійним іграм, вміє підкорятися загальним правилам ігри. Допомагає товаришам, коли його просять. Вміє співчувати. Ввічливий і тактовний з оточуючими. Особливості особистісного розвитку (вади) виражені нижче середнього рівня. Рівень тривожності середній, іноді проявляється почуття настороженості та стурбованості. Вразливість, впевненість в межах норми. Іноді переживає свою неспроможність досягти тих чи інших життєвих цілей, має сумніви у своїх силах та можливостях. У деяких випадках не може впоратися з певними завданнями. Поведінка і взаємовідносини з оточуючими регулюються впевненістю в успіху, в можливості вирішення конфліктів. У виникненні конфліктів дитина частіше схильна звинувачувати інших людей; до критичних зауважень оточуючих ставиться спокійно, без роздратування; похвалу і схвалення схильна сприймати як реально заслужені. Імпульсивність проявляється лише на середньому рівні, біля норми. Як правило учень не схильний діяти без усвідомленого контролю над ситуацією , під впливом зовнішніх обставин чи емоційних обставин. Але в деяких ситуаціях йому може бути притаманна деяка легковажність, квапливість та непродуманість. Агресивність, схильність до нечесної поведінки виражені на низькому рівні. Для нього характерна моральна повноцінність, дотримання соціальних норм та правил поведінки, схильність до асоціальності не виражена. Цінності у сфері соціальної взаємодії виражені на середньому рівні. В цілому учень досить комунікативний, вступає в контакт з іншими людьми без напруження. Соціально активний, бере участь в організації та проведенні різних заходів. Екстернальність учня виражена на низькому рівні, проявляється в схильності особистості приписувати відповідальність за невдалі результати своєї діяльності (чи за недосягнення своїх цілей) зовнішнім силам і факторам, а саме - одноліткам, батькам, випадку, долі. Естетична чутливість середня. Темперамент сильний, врівноважений. Рекомендовано: варто звернути увагу на корекцію рівня комунікації з метою попередження надмірної балакучості та легковажності в спілкуванні. Необхідно спрямовувати [PERSON] на розвиток власної думки і на вміння відстоювати свою точку зору. Бажано як найпродуктивніше проводити час з хлопцем, збагачуючи свій та розвиваючи його внутрішній світ. Але слід бути обережним у вираженні своєї позвали та прихильності, адже надмірний прояв уваги може розвинути надмірне себелюбство, гордовитість, завищити рівень домагань. Необхідно стимулювати активність учня, підтримувати власну довіру та заохочувати його самостійність, проводити вільний час у сумісній діяльності. Та інші рекомендації загального характеру. Також рекомендовано уникати негативних оцінок особистості дитини, не критикувати за прояв дитячості. Приймати її такою, якою вона є, вірити в її успішність. Зазначено, що [PERSON] має бути впевнений у батьківській любові незалежно від своїх сьогоднішніх успіхів та осягнень. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Як зазначив Верховний Суд у своїй Постанові від 23 грудня 2019 року у справі №648/2062/18, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Частинами першою, другою статті 171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й стаття 12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. Отже, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Так, з пояснень заслуханих в судовому засіданні малолітніх дітей сторін [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , обставин, які б свідчили відсутність у дітей прихильності до когось із батьків не встановлено. Діти, повідомили, що живуть з матір`ю, проте продовжують бачитися та спілкуватися з батьком, бувати та залишатися на ніч в квартирі, де проживає їх батько [PERSON] та його батьки. Відповіді дітей на питання суду, а також на питання, поставлені їм батьками, сторонами у справі, в судовому засіданні, на переконання суду наглядно свідчать про те, що діти в рівній мірі визнають авторитет батьків, ставляться до них з однаковою теплотою та повагою, при цьому демонструють очевидну прив`язаність до матері та родинний зв`язок з батьком. Ставлення дітей до батьків у справі в повній мірі спростовує доводи сторін, щодо відсутності належної батьківської турботи зі сторони батька [PERSON] та негативного впливу поведінки матері [PERSON] .. Сторонами визнано, та долученою перепискою у месенджерах (Viber та Facebook), існування якої не заперечується сторонами, підтверджується негативне ставлення сторін один до одного та очевидні складнощі, які виникають при узгодженні питань, пов`язаних з доглядом та вихованням дітей. При цьому суд звертає увагу, що взаємні образи та надмірна публічність в обговоренні родинних питань, безумовно, негативно впливає на взаємовідносини між сторонами, проте, зважаючи на предмет як первісного так і зустрічного позову (визначення місця проживання дітей), не може враховуватися як обставина, яка надає якійсь із сторін перевагу у вирішенні такого спору. Зважаючи на обставини, які наведені у висновку органу опіки та піклування, а також психолого-педагогічні характеристики дітей, підстав для зміни вже існуючого порядку, згідно з яким діти проживають з матір`ю, а батько реалізує своє право на участь у спілкуванні з дітьми регулярними побаченнями, судом не встановлено. Належними і допустимими доказами таких обставин відповідачем не доведено. Діти явного бажання змінити існуючий порядок та почати постійно проживати з батьком не виявили. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що слід задовольнити первісний позов [PERSON] та визначити місця проживання малолітніх дітей сторін з матір`ю, що на даний час повністю відповідає інтересам дітей. У зв`язку з чим зустрічний позов [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком та визначення порядку участі матері у спілкуванні та вихованні дітей задоволенню не підлягає. З урахуванням того, що суд не знайшов підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком, підстави для звільнення його від сплати аліментів, а також для стягнення на його користь аліментів на утримання дітей з їх матері [PERSON] в силу вимог статті 181 Сімейного кодексу України та статті 273 ЦПК України відсутні. Щодо зміни графіку спілкування батька з дітьми та порядку (способів) участі у їх вихованні відповідно до запропонованого позивачем графіку та порядку, суд звертає увагу на наступне. В силу вимог ч.1 ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом ч.1 та 2 ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Дійсно, відповідач, який проживає окремо від дітей, зобов`язаний брати участь у їх вихованні і має право на особисте спілкування з дітьми. Проте, зважаючи на загальні засади цивільного та цивільного процесуального законодавства, особа, яка звертається до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права, зобов`язана довести, що її права, або права дітей, в інтересах яких діє позивач, було порушено, та обраний спосіб захисту відповідає чинному законодавству. В цьому зв`язку, суд зазначає, що в силу вимог ст.ст.164, 170 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини (дітей) має наслідком позбавлення батьківських прав, або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Проте таких вимог позивачем за первісним позовом [PERSON] заявлено не було, як і не доведено існування таких обставин, оскільки позивачем не заперечується, що відповідач сплачує аліменти та з нього стягуються додаткові витрати на дітей, відповідач спілкується з дітьми, проводить з ними вільний час у визначені йому години або за домовленістю з позивачем, що, безумовно, має виховний вплив на дітей. Відомості про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, в наданих суду письмових доказах відсутні. Слід зазначити, що в силу вимог чинного сімейного законодавства усі спори між батьками щодо зміни розміру аліментів, розміру заборгованості за аліментами, порядку участі у додаткових витратах, вирішуються судом за відповідним позовом платника або отримувача аліментів (ст.ст.181-185, 192,194-196 Сімейного кодексу України). Таким чином, сама наявність такого спору не може свідчити про ухилення платника аліментів від обов`язків по утриманню та вихованню дітей. Крім того, суд зауважує, що надмірна деталізація графіку спілкування батька з дітьми, про яку просить позивач, фактично призводе до того, що всупереч заявленої позивачем вимоги про визначення місця проживання дітей з матір`ю, яку суд вважає такою, що підлягає до задоволення, діти будуть проживати у обох батьків та проводити з ними рівну кількість днів та часу, що, зважаючи на наявність спору між сторонами щодо місця проживання малолітніх дітей та як наслідок - аліментного обов`язку того з батьків, який проживає окремо, суперечить чинному сімейному законодавству, зокрема ст.ст. 160, 161, 181 Сімейного кодексу України. Щодо покладення на батька дітей конкретних обов`язків щодо його участі у догляді за дітьми під час їх хвороби у виді добових чергувань, а також під час хвороби матері, забезпечення батьком виконання дітьми домашніх завдань та проходження дітьми медичних оглядів тощо, то такі вимоги також не ґрунтуються на чинному сімейному законодавстві, зокрема ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України та, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи, є необґрунтованими. Так, належних і допустимих доказів того, що, коли діти перебували з батьком, або коли вони потребували догляду у зв`язку з об`єктивною неможливістю матері здійснювати піклування, батько дітей не вживав необхідних заходів по догляду за дітьми, суду надано не було. Долучена до матеріалів справи переписка сторін у месенджерах (Viber та Facebook) не містить таких даних та не може бути належним і достатнім доказом такої бездіяльності, як і інші долучені до матеріалів справи письмові докази, зокрема заяви та скарги позивача, адресовані органу опіки та піклування Бориспільської міської ради. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що право дітей на належне батьківське виховання було порушено відповідачем та потребує захисту у визначений позивачем за первісним позовом спосіб. Разом з цим, суд враховує, що у вищевказаному рішенні Виконавчого комітету Бориспільської міської ради №554 від 05 жовтня 2015 року «Про участь громадянина [PERSON] у вихованні його малолітніх дітей», яким було визначено [PERSON] порядок спілкування з дітьми, визначено лише дні такого спілкування. Сторонами не заперечується, та їх перепискою у месенджерах (Viber та Facebook) підтверджується, що внаслідок того, що раніше визначеним порядком не конкретизовані місце, час та у який спосіб діти мають бути передані батькові, а також де, коли та у який спосіб вони мають бути повернуті батьком матері, за відсутності порозуміння та узгодженості дій між сторонами, і виник даний спір. Крім того, обома сторонами визнано, що вбачається зі змісту заявлених ними вимог, що діти мають проводити з батьками по черзі святкові дні та половину шкільних канікул, з безумовним урахуванням побажання дітей. А також суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що перебуваючи з батьком у визначені йому дні, діти мають відвідувати додаткові заняття, які припадають на ці дні. З урахуванням викладеного суд вважає необхідним частково задовольнити вимогу позивача щодо зміни графіку спілкування з дітьми і порядку участі батька у вихованні дітей та встановити наступний графік спілкування дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] , а саме: кожна перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 9.00 годин ранку до 21.00 годин вечора, а також в інші дні, в тому числі святкові, та половину шкільних літніх, осінніх, зимових та весняних канікул за домовленістю сторін та з урахуванням побажання дітей, зобов`язавши батька [PERSON] забирати та повертати дітей у визначені йому судом дні та час за місцем їх проживання, або іншого узгодженого з матір`ю дітей місця, а також відвідувати з дітьми курси та факультативи чи забезпечувати їх відвідування дітьми, які припадають на ці дні. В іншій частині позовних вимог [PERSON] належить відмовити в їх задоволенні з вищенаведених підстав. З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на її користь з відповідача [PERSON] . Понесені відповідачем [PERSON] судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial