Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

16 червня 2021 року адвокат Гуревич Родіон Геннадійович, який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОКЛЕНД», місцезнаходження за адресою: 04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7, код ЄДРПОУ 44048193, в якій просить: визнати виконавчий напис від 15 березня 2021 року про стягнення з позивача грошової суми у розмірі 34 201,32 гривень (заборгованість за кредитом), вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 11052, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після проведених утримань з її заробітної плати вона дізналась про відкрите 16 квітня 2021 року виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса. Проте, позивач вважає виконавчий таким, що не підлягає виконанню, оскільки: по-перше, жодних вимог та претензій [PERSON] від ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» не отримувала, а про існування виконавчого напису дізналась після проведених утримань з її заробітної плати; по-друге, розмір заборгованості, стягнутої з неї не є безспірним; по-третє, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис після анулювання її свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, з огляду на що звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 червня 2021 року залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хару Наталію Станіславівну до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 08 годину 00 хвилин 19 липня 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 19 липня 2021 року судове засідання відкладено на 08 годину 30 хвилин 17 серпня 2021 року через перебування суді у нарадчій справі по кримінальній справі. До судового засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялись належним чином у відповідності до статті 128 ЦПК України. 17 серпня 2021 представник позивача на адресу суду подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без його та позивача участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача, який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, до судового засідання не з`явився. 03 серпня 2021 року до суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресами їх місцезнаходження, зазначеними в Єдиному реєстрі приватних виконавців України та Єдиному реєстрі нотаріусів, до судового засідання не з`явилась за невідомою суду причиною, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Оскільки представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, були належним чином повідомлені про судове засідання, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без їх участі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, за яким підлягає стягненню з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 005-04074-131213 від 13 грудня 2013 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» (далі за текстом - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»), право вимоги віж якого перейшло до нового кредитора - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», відповідно до договорів про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 142/К та № 143/К від 26 січня 2018 року. В подальшому, 30 грудня 2020 року між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 1-30/12 від 30 грудня 2020 року, на підставі якого ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» набуло право нового кредитора. 27 січня 2021 року між ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2-27/01, за яким ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» набуло право нового кредитора до боржника за кредитним договором. Строк платежу за кредитним договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02 квітня 2019 року по 27 січня 2021 року. Сума заборгованості складає 34 051,32 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 34 033,12 гривень, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 18,20 гривень, витрати за вчинення виконавчого напису - 150 гривень (а.с. 13). При вчиненні вказаної нотаріальної дії нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом - Перелік). Відповідно до копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 6517589, винесеної 18 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В., звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , які вона отримує в Вуглегірській тепловій електричній станції ПАТ «Центренерго». Вказане виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого напису № 11052, виданого 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з боржника на користь стягувача (ТОВ «ФК «ОКЛЕНД») заборгованості у сумі 34 201,32 гривень (а.с. 11). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі за текстом - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» є нотаріальною дією. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі за текстом - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги оставини, що свідчать про неодноразову зміну сторони стягувача, оспорювання позивачем заборгованості та не повідомлення його про зміну кредитора та існуючу заборгованість свідчать про існування спору між сторонами щодо боргових зобов`язань, що виключає наявність умови про безспірність договору. Недодержання нотаріусом вищезазначених умов при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання зазначеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку. Висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17(провадження № 14-278гс18); від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс 19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі № 363/568/18 (провадження № 61-49018св 18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження № 61-22164св 19) від 09 вересня 2020 року у справі № 336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20). Крім того, суд приймає до уваги і ту обставину, що на час вчинення 15 березня 2021 року виконавчого напису наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2021 року № 931/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 5 від 19 лютого 2021 року та на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17 січня 2008 року за № 6685 на ім`я [PERSON] , анульовано. Ураховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за подання даного позову в розмірі 908,00 гривень, а також судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову, в розмірі 454,00 гривень.

Outcome: approved