overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

17.07.2015року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],11.03.2014року народження в розмірі 950,00гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому 1 серпня 2009року шлюбі. Від шлюбу у них народилась дитина [PERSON],11.03.2014року народження. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на її утримання та не цікавиться їх життям. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала повністю, покликаючи на мотиви викладені в позовній заяві. Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1 серпня 2009року, в цьому в них шлюбі народився син: [PERSON],11.03.2014року народження. Сторони проживають окремо, дитина проживає та знаходяться на утриманні матері. Дані обставини стверджуються поясненнями сторін даними в судовому засіданні та долученими до справи письмовими доказами. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, матеріальну допомогу на утримання дітей надав не регулярно. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, аліменти на утримання дитини не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, матеріальне забезпечення дітей від шлюбу, стан здоровя дітей, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 750,00гривень, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. З відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243,60грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактично шлюбних відносинах з червня 2010 року по січень 2015 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком дітей позивача: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], - а.с.2, 3. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.4. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON]аліменти з [PERSON]на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 13.08.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 13.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 161 (а.с.8). Від шлюбу дитину- [PERSON], [INFO] (а.с.7). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 17.08.1996р., зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №299. Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з квітня 2013 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17.08.1996 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №299 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з квітня 2013 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з квітня 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 1 червня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося внаслідок втрати почуттів, взаємоповаги, взаємодовіри, байдужість чоловіка до її справ, здоров»я, морального стану. Спроби налагодити шлюбні відносини виявилися невдалими, сім»я фактично розпалася з березня 2015 року. Збереження шлюбу за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору з приводу місця проживання дитини немає, син залишився разом з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував, заперечень на позов не надіслав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 01 червня 2013 року, актовий запис № 52. Мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з березня 2015 року через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втратою взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що з 27 жовтня 2001 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим. Спільне життя не склалося через відсутність взаємоповаги один до одного, надмірну схильність відповідача до алкоголю. Через зловживання чоловіком спиртними напоями між ними постійно виникали сварки, останні чотири роки це відбувалося навіть з рукоприкладством і в присутності малолітньої дитини. Через не бажання [PERSON] лікуватися ситуація ставала все складнішою. Спір з приводу розподілу майна вирішуватиметься окремо. Дитина залишається проживати з нею. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] Ухвалою суду від 27 липня 2015 року, за клопотанням подружжя, сторонам було надано термін для примирення строком на три місяці, провадження у справі зупинено. Після відновлення провадження у справі позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності. Вказала, що примирення не досягнуто, позов підтримує і прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги не визнав, вказав, що на розірвання шлюбу не згоден, проте, зазначив, що повного примирення із позивачем не досягнуто. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 27.10.2001 року зареєстрували шлюб у Бугаївській сільській раді Глобинського району Полтавської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Ухвалою Глобинського районного суду від 27 липня 2015 року, за клопотанням подружжя, сторонам було надано термін для примирення строком на три місяці. З заяви позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду вбачається, що примирення не досягнуто, подружжя порозуміння в спірних питаннях з приводу організації сімейного життя не досягло, шлюбно-сімейні стосунки не поновило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою (а.с.3-4). Заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що він - [PERSON] є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. У визначеному законом порядку він (заявник) своєчасно звернулася до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом треба сплатити державне мито, розмір якого є меншим, у разі прийняття спадщини після померлої матері. У свідоцтві про його народження прізвище мати російською записано як «[PERSON]», а у громадянському паспорті померлої було записано «[PERSON]», та російською - [PERSON]». Заявник відзначає, що зазначена помилка у написанні їхнього прізвища сталася через механічну описку під час оформлення громадянського паспорту його матері, на яку він звернув увагу лише після смерті матері. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої вимоги, просить їх задовольнити. Заслухавши заявника, дослідивши подані докази та покази свідків, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Так, опитані в якості свідків [PERSON] (сестра заявника) і [PERSON] (син заявника) підтвердили той факт, що заявник є рідним сином померлої [PERSON]. У свідоцтві про народження заявника записано російською, що він - «[PERSON], рождённый [INFO]», а його батьками є: «[PERSON]» і «[PERSON]» (а.с.18). У свідоцтві про укладення шлюбу, складеному російською, записано, що: «[PERSON]» уклала шлюб з «[PERSON]» і взяла собі прізвище чоловіка - «[PERSON]» (а.с.19). У паспорті громадянина України прізвище померлої записано російською як «[PERSON]», а українською - «[PERSON]» (а.с.20). У громадянському паспорті заявника його прізвище російською записано як «[PERSON]», а українською - «[PERSON]» (а.с.5). У заповіті від 09.10.2015 року данні спадкодавця українською записано як «[PERSON]», а заявник як «[PERSON]» (у відповідності з записами у паспортах (а.с.8). Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, так як надає заявнику право на пільгу при оформленні спадщини. У відповідності до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають дитину: дочку Анну, [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в липні 2013 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 09.08.2014 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано у [PERSON] відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області, актовий запис №693. На даний час сімейні відносини між ними припинено та не можуть бути поновлені, оскільки вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності. За час проживання у шлюбі дітей не мають, спору майнового характеру також не має, спільне господарство не ведуть. Тому позивач просить, винести рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, але надала до суду належним чином оформлену заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлена у передбаченому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.08.2014 року, шлюб зареєстровано [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області, актовий запис №693 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Шлюбні стосунки між ними припинились, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

17.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 163. Свої вимоги мотивує тим, що 08.08.2008 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. У грудні 2012 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Причиною цьому послужило несумісність характерів, різні погляди на життя через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не має, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої доньки, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved