overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

17.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Мотивувала тим, що з відповідачем проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу, мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дочка проживає разом з нею в м. Кременчуці та перебуває на її утриманні. [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання [PERSON] не зявилася. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позов підтримує, проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження серії I-KE № 059916 від 20.12.2000 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON] матірю. Згідно повідомлення відділу ДРАЦС Глобинського РУЮ від 28.05.2015 року, в актовому записі про народження № 15 від 20 грудня 2000 року, складеному виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 126 Сімейного кодексу України. Сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, на даний час фактичні шлюбні стосунки припинені. Донька знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на її утримання. Докази про те, що відповідач оспорює батьківство щодо дитини, має інші аліментні зобовязання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами і він позбавлений можливості сплачувати аліменти в заявленому розмірі відсутні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.10.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, про що є актовий запис за № 137, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, справу слухати за її відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2011 року, про що є актовий запис за № 137 відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити, мотивуючи свій позов тим, що відповідач є його батьком. На теперішній час позивач є студентом Харківської державної академії культури, мешкає у гуртожитку, отримує стипендію у розмірі 730,00 грн. Батько матеріальної допомоги не надає, допомогу надає тільки мати. Позивач просить суд, стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання в розмірі 1000 грн. щомісяця по 30 червня 2018 року. Позивач в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, має можливість сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітку, оскільки працює та має постійну зарплату. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав: [PERSON] є батьком [PERSON]. [PERSON] є студентом 1 курсу, факультету театрального мистецтва Харківської державної академії культури з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, денна форма навчання, що підтверджується довідкою № 2014/187 від 15.09.2014 р. (а.с.4), та отримує стипендію ( а.с. 5). [PERSON] працює апаратчиком мукомельного виробництва в ВАТ КПФ «Рома» ( а.с.14). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення періоду навчання, або до досягнення дитиною 23 річного віку, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Так, згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчатися і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки повинні утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З відповідача також підлягає стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. на користь Держави відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180-182, 199 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 7334,62 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Відповідачі подали до сулу заяву про визнання ними позову та просили розглянути справу без їх участі. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Так, судом встановлено, що згідно видаткового касового ордеру № 609 [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500,00 грн. на підставі договору кредитної лінії №66 від 10.07.2014 року, який був укладений між Кредитною Спілкою «Народна Воля» та відповідачем на побутові потреби. З метою забезпечення виконання зобов'язання був укладений договір поруки № 66 від 10.07.2014 року між КС «Народна Воля» та [PERSON]. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зі сторони відповідача [PERSON] були в односторонньому порядку порушені умови даного договору, а саме: згідно п. 3.1 даного договору за користування кредитом щомісячно нараховується плата в розмірі 49% річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості позичальника. Сторони домовились, що сплати процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків. Відповідач не сплатив в повному обсязі проценти за його користування та не повернув тіло кредиту, що є істотним порушенням умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Внаслідок порушення умов договору виникла заборгованість в розмірі: -5500,00 грн. за отриманий кредит; -1367,45 грн. проценти за користування кредитом; -467,17 грн. пеня за неналежне виконання договору. Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно зі ст. 32 ЦПК України позов може бути пред'явлений до кількох осіб. Участь у справі кількох відповідачів допускається, якщо предметом спору є спільні права та обов'язки кількох відповідачів, предметом спору є однорідні права та обов'язки. Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 7334,62 грн. підлягає солідарному стягненню з відповідачів. Також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернувся з позовом і вимоги мотивує тим, що з 03.10.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейні відносини не склалися, відносини остаточно припинені. Тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання кожної дитини в розмірі по 1 / 4 частині усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Також доповнив, що з травня 2013 року шлюб припинений остаточно. Вона має дохід 1500 грн. на місяць, у звязку з інвалідністю дочки отримує допомогу у сумі 949 грн.. На такі доходи самостійно не здатна утримувати двох дітей. Відповідач визнав позов про розірвання шлюбу. Погодився сплачувати аліменти у розмірі 33 відсотків від заробітної плати. Також повідомив, що добровільно надавав допомогу дітям у сумі від 600 грн. до 800 грн. на місяць. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 03.10.2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1648. Сімейні відносини між сторонами не склалися та з травня 2013 року відносини остаточно припинені. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Син [PERSON] має задовільний стан здоровя. Дочка [PERSON] є інвалідом з дитинства по зору, у звязку з чим потребує систематичного лікування та догляду. Сторони не досягли згоди по їх утриманню. Відповідач має стабільний дохід у розмірі 1955,44 грн., працездатний, має нормальний стан здоров`я. У нього є мати, інвалід третьої групи. Інших утриманців відповідач немає. Відтак він зданий надавати допомогу. Встановлені фактично визнаються сторонами та підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвами про народження дітей, довідкою з місця роботи позивача, посвідченням, довідкою про доходи./а.с.4-8,22-24/ З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 СК України, відповідно до положень яких шлюб необхідно розірвати і стягнути з відповідача аліменти, починаючи з дня подачі позову до суду. Втім розмір стягнення аліментів на двох дітей слід визначити у розмірі 3 / 7 частини, який є найбільш прийнятним для сторін і дітей. У звязку з цим у задоволенні позову у іншій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати та судовий збір на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 14). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с. 15). За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи в заочному порядку за правилами Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 16 (а.с. 12). Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3), сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), які мешкають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, але не працює, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 21 червня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей, сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року сімейне життя погіршувалось. Виявились протилежні погляди на сімейне життя, відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відсутнє бажання проживати разом однією сімєю та ведення спільного господарства. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі і суперечитиме її інтересам, яке має істотне значення, а саме взаємостосунки, які склалися між ними, відсутність будь якого взаєморозуміння виключають можливість їхнього примирення. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливими. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 червня 1996 року у Кіровському райвідділі реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис №342. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 1996 року Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис №342 ( а.с. 3 ). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ) та доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила стягувати з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.08.2003 року в Драбинівській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 6, між нею та [PERSON] Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в 2013 році, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС просила присвоїти їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON], надав суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги позивача, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 09.08.2003 року в Драбинівській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та Лазоренко (шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №6, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №094121, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження серії І-ВЛ № 046245 записаний [PERSON] На даний час [PERSON] проживає з матір'ю [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в 2013 році, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до її повноліття та аліменти на свої утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, до його початку надійшли заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.84 п.2 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 23.04.2004 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть з травня 2013 року, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. В судове засідання сторони не з'явились, до його початку надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач - визнає. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2004 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved