Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

17.03.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вона має сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з позивачем. На даний час [PERSON] навчається на денному відділенні коледжу інформаційних технологій та землевпорядкування національного авіаційного університету. Позивач разом із сином проживають в найманій квартирі, стипендії син не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги. На підставі рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 25.12.2006 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення повноліття сина. Тобто аліменти за даним рішенням суду підлягають стягненню з відповідача у розмірі ј частки доходу до досягнення повноліття [PERSON] . Враховуючи, що добровільно відповідач матеріальну допомогу позивачу на утримання повнолітнього сина в зв`язку з продовженням навчання не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина на час навчання аліменти в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21.03.2020 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення 23-річного віку. Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27.03.2020 року відкрито провадження у справі, та призначено перше судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження на 08 год. 30 хв. 27.04.2020 р.. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати цивільну справу без її участі та без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у встановлений судом строк не подав. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з вищевикладеного, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іскрівською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області 07.05.2002 року відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , тобто третьої особи у позовній заяві (а.с.5). Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 16.10.2018 року, [PERSON] змінив прізвище після державної реєстрації зміни імені на [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до паспорту громадянина України № [NUMBER] виданого органом 1469 від 05.11.2018 року, [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років (а.с.7). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2007 року відділом державної виконавчої служби Великоновосілківського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі ј (виконавчий лист №2-1483 виданий 25.12.2006 року) (а.с.6). Згідно з довідкою, виданою Коледжем інформаційних технологій та землевпорядкування національного авіаційного університету від 04 березня 2020 року № 64 [PERSON] навчається на 3 курсі в групі 3/3-34 денного відділення за спеціальністю 193 «Геодезія та землеустрій» з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік за бюджетною формою навчання (а.с.12). Згідно з довідкою про доходи від 04.03.2020 року № 31, виданої головним бухгалтером Коледжу інформаційних технологій та землевпорядкування національного авіаційного університету [PERSON] . [PERSON] не отримує стипендії та не має доходу (а.с.13). Згідно з довідкою про доходи від 04.03.2020 року № 339-10 [PERSON] працює в Приватному акціонерному товаристві «Українська фінансова група» з 23.08.2016 р., займає посаду контролер-касир. Дохід за період з 01.09.2019 р. по 29.02.2020 р. склав 27519,42 грн. (а.с.11).Відомості про матеріальне становище відповідача позивачем не подані. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позовних вимог відповідачем щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання на час навчання повнолітнього сина, [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від усіх його видів доходів (заробітку) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення цього позову до суду та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. Також, суд зазначає, що у разі зміни місця проживання дитини, або матеріального становища батьків, або інших обставин, що мають істотне значення, сторони не позбавлені можливості звернутись до суду з вимогами про зміну розміру аліментів, або їх скасування. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved