Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

16 жовтня 2015 року до суду з заявою звернулася [PERSON], до [PERSON], про поділ майна подружжя. В заяві зазначала, що у шлюбі перебувала двічі з 1983 року по 16 січня 1990 року та з березня 1999 року по 18 серпня 2015 року. За час сумісного проживання ними було сумісно нажито майно на загальну суму 134900 грн., а саме: кухонну стінку світлого кольору вартістю 500 грн, холодильник Дніпро вартістю 400 грн, телевізор Сатурн вартістю 200 грн, платтяна шафа світлого кольору вартістю 300 грн, диван коричневого кольору вартістю 300 грн, диван сірого кольору вартістю 700 грн, диван коричневого кольору вартістю 300 грн, два великих телевізора Самсунг вартістю по 300 грн, кожний на суму 600 грн, диван зелений вартістю 350 грн, пральна машинка Бош вартістю 3000 грн, автомобіль КАМАЗ 55111,1990 року випуску, оранжевого кольору, номер шасі 55111003085390, державний номер [NUMBER] вартістю 100 тисяч гривень, який зареєстрований на ім'я відповідача, автомобіль [NUMBER] вартістю 20 тисяч, який зареєстрований на ім'я відповідача та дві рушниці ТОЗ-34Р 12 калібру № Ш-869525, вартістю 4000 грн, та рушниця МЦ21-12 12 калібру № Я-7882 вартістю 4000 грн, які також зареєстровані на ім'я відповідача. А також 10 курей по ціні 30 грн, на суму 300 грн. На підставі ст. ст. 69 - 70 СК України, просила суд розділити вказане майно порівну та виділити їй наступне майно: кухонну стінку світлого кольору вартістю 500 грн, платтяна шафа світлого кольору вартістю 300 грн, диван коричневого кольору вартістю 300 грн, диван коричневого кольору вартістю 300 грн, диван сірого кольору вартістю 700 грн, два великих телевізора Самсунг вартістю по 300 грн, кожний на суму 600 грн, телевізор Сатурн вартістю 200 грн, холодильник Дніпро вартістю 400 грн, комп'ютер Самсунг вартістю3 00 грн, пральну машинку Бош вартістю 3000 грн, рушницю ТОЗ-34Р 12 калібру № Ш-869525, вартістю 4000 грн, автомобіль [NUMBER] вартістю 20 тисяч, 10 курей по ціні 30 грн, на суму 300 грн, а всього на загальну суму 30 900грн., інше майно на суму104 000 грн, залишити відповідачу у справі. Та стягнути з нього різницю вартості частки майна в сумі 36 550 грн. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково та подав письмове заперечення не погоджується з переліком та вартістю майна. Також зазначив, що позивач свідомо на зазначила слідуюче майно, а саме: стіл для комп'ютера вартістю 1600 грн, дві підставки для телевізора по 800 грн, кожна, на суму 1600 грн. бойлер вартістю 2199 грн, кондиціонер вартістю 3950 грн., та вважає що загальна вартість майна становить 74549 грн, проти 134900. Не погоджується з пропозицією позивача щодо виділення йому майна. Просить виділити йому майна на суму 577700 грн, а позивачу на суму 16\~849 грн, різницю вартості згоден компенсувати позивачу. Вимога позивача щодо повернення золотої каблучки, є не обґрунтованою, оскільки остання раніше її забрала. Заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами доказами, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 131 ЦПК України зобов'язує сторони подати свої докази суду до - або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. В силу ст. ст. 60.63.68-71 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Судом установлено, та не заперечується сторонами що вони двічі перебували у зареєстрованому шлюбі з 1983 року по 16 січня 1990 року та з березня 1999 року по 18 серпня 2015 року, який розірвано рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області. (а.с.7-8). Крім того сторони погодили перелік спільного сумісного майна подружжя та його вартість, яка становить 96 тисяч 287 гривень. Частки є рівними та їх вартість становить 48 тисяч 218 гривень, кожного. Узгодили перелік майна яке буде виділено у власність кожному. Позивач уточнив позовні вимоги та виключив в маси спільного сумісного майна автомобіль [NUMBER], який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та даних управління ДАЇ УМВС України в Миколаївській області не є власником. Та вартість 10 курей на суму 300 гривень. Відповідно до ч.1 ст.61 ПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справ, не підлягають доказуванню. За такого, суд вважає, що сторони у ході розгляду справи надали допустимі докази на підтвердження своїх вимог про придбання за час спільного сумісного проживання майна на загальну суму 96287гривень. А саме: кухонну стінку світлого кольору 2003 року випуску вартістю 1000 грн, холодильник 2003 року випуску вартістю 300 грн, телевізор Сатурн вартістю 300 грн, кухонний куточок 2004 року випуску вартістю 500 грн, газова плита Моравія 2005 року випуску вартістю 500грн, м'який куточок сірого кольору вартістю 1000 грн, комп'ютерний стіл вартістю 300 грн, комп'ютер вартістю 500 грн, телевізор Самсунг вартістю 600 грн, підставка під телевізор вартістю 200 грн, платтяна шафа вартістю 200 грн, міні диван коричневого коліру вартістю 300 грн, телевізор Самсунг вартістю 400 грн, підставка під телевізор вартістю 200 грн, диван зелений вартістю 350 грн, машинка стиральна Бош вартістю 2500 грн, автомобіль КАМАЗ 55111, 1990 року випуску, оранжевого кольору, номер шасі 55111003085390, державний номер [NUMBER] вартістю 79 тисяч 137 гривень, який зареєстрований на ім'я відповідача згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НІС №207557 видане Снігурівським МРЕВ УДАІ УМВС в Миколаївській області. Та дві рушниці: ТОЗ-34Р 12 калібру № Ш-869525, вартістю 4000 грн, та рушниця МЦ21-12 12 калібру № Я-7882 вартістю 4000 грн, Вказане сумісне майно подружжя підлягає поділу між ними в натурі в рівних частках на загальну суму 48 тисяч 218 гривень, кожному. Суд виділяє у власність [PERSON] наступне майно: кухонну стінку світлого кольору 2003 року випуску вартістю 1000 грн, холодильник 2003 року випуску вартістю 300 грн, телевізор Сатурн вартістю 300 грн, кухонний куточок 2004 року випуску вартістю 500 грн, газову плиту Моравія 2005 року випуску вартістю 500 грн, м'який куточок сірого кольору вартістю 1000 грн, комп'ютерний стіл вартістю 300 грн, комп'ютер вартістю 500 грн, телевізор Самсунг вартістю 600 грн, підставку під телевізор вартістю 200 грн, платтяну шафу вартістю 200 грн, міні диван коричневого кольору вартістю 300 грн, телевізор Самсунг вартістю 400 грн, підставку під телевізор вартістю 200 грн, диван зелений вартістю 350 грн, машинку стиральну Бош вартістю 2500 грн, на загальну суму 9 (дев'ять тисяч) 150 гривень, за згодою сторін. У власність [PERSON] виділити дві рушниці ТОЗ-34Р 12 калібру № Ш-869525, вартістю 4(чотири тисячі) грн, та МЦ21-12 12 калібру № Я-7882 вартістю 4 (чотири тисячі) гривень на загальну суму 8 (вісім тисяч) гривень, за згодою сторін. Визнає за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля КАМАЗ 55111, 1990 року випуску, оранжевого кольору, номер шасі 55111003085390, державний номер [NUMBER] вартістю 79 тисяч 137 гривень. Суд залишає [PERSON] автомобіль марки КАМАЗ 55111, 1990 року випуску, оранжевого кольору, номер шасі 55111003085390, державний номер [NUMBER] вартістю 79 тисяч 137 гривень. Відповідно до ч.2 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Позивач просить зобов'язати відповідача повернути їй золоту каблучку 18 розміру з рубіном вартістю 2000 гривень. Яку він раніше їй подарував, а потім забрав та не повертає. Відповідач не заперечував, що таку каблучку дійсно дарував дружні. І на теперішній час вона знаходиться у неї. Просить в цій частині в задоволенні позову відмовити. Допитані свідками [PERSON], [PERSON]С, суду показали, що раніше бачили у [PERSON], таку каблучку. Зі слів останньої каблучку забрав у неї чоловік і не повертає та зберігає в сейфі разом з рушницями. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача. Позивач допустимими докази протиправної поведінки відповідача не довела чим не виконала вимог ч.3 ст.10 ЦПК України. А судом не встановлено порушення прав позивача діями відповідача, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи положення ст.88 ЦПК України щодо пропорційності розподілу судових витрат розміру задоволених позовних вимог, судові витрати позивача [PERSON], по сплаті судового збору підлягають поверненню до розміру задоволених вимог 207 гривень 30 копійок (694.50 суд. збір - 487.20 = 207.30). З відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487.20 грн..

Outcome: approved