Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

16.01.2014 року, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд встановити наступні юридичні факти: - що [PERSON], померлий [INFO] та [PERSON], померла [INFO], були подружжям; - що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], померлого [INFO] та [PERSON], померлої [INFO]; - факт не прийняття спадщини [PERSON], після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] Позивач також просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] і є спадкоємицею майна померлих. Окрім неї, до спадкоємців першої черги відноситься її брат - [PERSON] Останній був зареєстрований разом з батьками на день смерті кожного з них. В дійсності [PERSON] за місцем реєстрації не проживав і цей факт ним не заперечується. Факт такої реєстрації має значення при заведенні спадкової справи і тому факт неприйняття спадщини має бути встановлено в судовому порядку. Оскільки після смерті [PERSON] та [PERSON] ніхто не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивач виявила бажання успадкувати майно померлих. У вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено по кількох підставах одночасно. Так, родинний зв'язок між позивачем та її померлими батьками документально не підтверджений, оскільки існують розбіжності в написанні прізвища батьків у свідоцтві про народження позивача та свідоцтвах про смерть [PERSON] і [PERSON] Такі самі розбіжності, існують в написанні прізвищ померлих у свідоцтвах про смерть та у їхньому свідоцтві про шлюб, що не дає можливості ідентифікувати їх як подружжя. Розбіжність полягає в тому, що у свідоцтвах про смерть, прізвище померлих батьків зазначено як «[PERSON]», а в інших документах - «[PERSON]». Враховуючи зазначені обставини, позивач вимушена звернутися до суду для встановлення вищевказаних фактів з метою успадкування майна, що належало її померлим батькам. Крім того, у зв'язку з тим, що позивач вважала, що спадщину прийняв її брат - [PERSON], вона не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Коли позивач дізналася, що брат спадщину не приймав, строк для подання заяви уже було пропущено. Тому позивач просить суд поновити строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері - [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить суд задовольнити позов з зазначених у позові підстав. Відповідач - [PERSON] проти задоволення позову, в судовому засіданні, не заперечує, позовні вимоги визнає. Представник Голобородьківської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте сільська рада надала заяву, в якій вони просить суд справу розглядати без його участі. (а.с. 27) Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво [NUMBER], а [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво [NUMBER]. (а.с. 12, 15) Позивач зазначає, що вона є рідною донькою померлих, а самі померлі є подружжям, проте через розбіжність в документах, вказані факти не можливо підтвердити в позасудовому порядку. Зі свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]». (а.с. 11) В судовому засіданні досліджено свідоцтво про народження [PERSON]. Свідоцтво заповнено українською мовою. Згідно даних, зазначених у свідоцтві, [PERSON] народилася [INFO] в с. Тагамлицьке Карлівського району, в сім'ї «[PERSON]» та «[PERSON]». (а.с. 9) Зі свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що в подальшому, а саме 10.11.1972 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу, кожному з подружжя присвоєно прізвище «[PERSON]». Свідоцтво заповнено російською мовою. (а.с.10) До матеріалів справи долучено також свідоцтво про народження відповідача - [PERSON] Батьками останнього у свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 8) Сторонами в судовому засіданні не заперечується і це вбачається зі свідоцтв про народження сторін, що вони є рідними братом і сестрою. Прізвище матері у свідоцтві про народження відповідача, зазначено «[PERSON]», а не «[PERSON]», оскільки відповідач народився [INFO], тобто після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8, 10) В матеріалах справи містяться довідки видані Голобородьківською сільською радою Карлівського району після смерті [PERSON] та [PERSON] Так, в довідках від 23.04.2007 року за №326 та № 327 зазначено, що померлий [PERSON], з 1992 року і по день смерті, постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] і на день смерті разом з ним проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13-14) При цьому в довідці №327 зазначено, що [PERSON] та [PERSON] фактично вступили в управління спадковим майном після смерті [PERSON], шляхом постійного проживання у спадковій квартирі. (а.с. 14) В довідці від 15.10.2013 року зазначено, що на день смерті, [PERSON] мав такий склад сім'ї: дружина [PERSON], син [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 16) 15.10.2013 року також видано довідку, щодо померлої [PERSON] В довідці зазначено, що остання постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS], з 30.01.1980 року по день смерті і на день смерті до складу її сім'ї входив син - [PERSON] (а.с. 18) 03.03.2014 року, сільською радою видано іще одну довідку, в якій також зазначено, що [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29) Дослідивши вищевказані довідки, суд приходить до висновку, що за даними сільської ради, на території якої проживали як померлі [PERSON] та [PERSON], так і відповідач [PERSON], останній значиться їхнім сином, не дивлячись на розбіжності у написанні прізвищ. До матеріалів справи долучено письмові пояснення двох свідків, які, як вбачається зі штампів у копіях паспортів, зареєстровані в с. Тагамлицьке Карлівського району з 1999 року. В кожному з пояснень зазначено, що [PERSON] є сином померлого [INFO] [PERSON] та померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 30-31, 33-34) Судом також співставлено роки народження [PERSON] і [PERSON], що зазначені у свідоцтві про шлюб [NUMBER], з роками смерті та віком померлих [PERSON] і [PERSON], що зазначені у свідоцтвах [NUMBER] та [NUMBER]. (а.с. 10, 12, 15) Роки народження, зазначених у документах осіб, - співпадають. Крім того співпадають імена та по батькові осіб. (а.с. 10, 12, 15) На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що померлий [INFO] [PERSON] і померла [INFO] [PERSON], дійсно були подружжям, яке зареєструвало шлюб 10.11.1972 року, про що було видано раніше досліджене свідоцтво № [NUMBER]. Тому суд вважає за можливе встановити цей факт. На підставі викладеного, суд також вважає за можливе встановити той факт, що [PERSON] є рідною дочкою померлого [INFO] [PERSON] і померлої [INFO] [PERSON] Встановлення вищевказаних фактів, необхідне позивачу для оформлення спадщини, що вбачається з постанови нотаріуса від 13.01.2014 року. (а.с. 19) Позивач також просить суд встановити факт неприйняття спадщини відповідачем - [PERSON] З постанови нотаріуса від 13.01.2014 року вбачається, що згідно наявних у нотаріуса даних, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після померлих батьків [PERSON] та [PERSON], шляхом постійного проживання з померлим, на день смерті кожного з батьків (в передбачений законом строк, [PERSON] від прийняття спадщини не відмовився). З постанови також вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] не звертався і свідоцтво про право на спадщину після померлих, нікому не видавалось. (а.с. 19) В раніше досліджених довідках Голобородьківської сільської ради від 23.04.2007 року та 15.10.2013 року, зазначено, що [PERSON] дійсно проживав на день смерті кожного з батьків, з ними в одному будинку. (а.с. 14, 17, 18) Разом з тим, 03.03.2014 року, Голобородьківською сільською радою видано довідку в якій зазначено, що [PERSON] був зареєстрований на день смерті кожного з батьків, разом з ними, проте в дійсності там не проживав. (а.с. 29) В долучених до матеріалів справи письмових поясненнях свідків, що уже досліджувались раніше, також зазначено, що [PERSON] не проживав по місцю реєстрації - разом зі своїми батьками, на день смерті кожного з них. (а.с. 30, 33) Сам відповідач в судовому засіданні визнав ту обставину, що не проживав в [ADDRESS], ні на день смерті батька [PERSON], а саме [INFO] ні на день смерті матері [PERSON], а саме [INFO]. Дослідивши вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що довідки, в яких зазначено про прийняття [PERSON] спадщини, шляхом постійного проживання з померлими на день її відкриття, були видані на підставі даних про реєстрацію [PERSON] і не відповідають дійсним обставинам. Тому суд вважає за можливе встановити факт не прийняття спадщини [PERSON], після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] Окрім іншого, в постанові нотаріуса від 13.01.2014 року зазначено, що строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] минув. Тому позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання відповідної заяви, посилаючись на те, що пропустила строк так як вважала, що спадщину прийняв брат. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що за даними Голобородбківської сільської ради, [PERSON] дійсно вважався таким, що прийняв спадщину померлої (дана обставина підтверджується раніше дослідженими довідками). Враховуючи, що позивач проти такого прийняття спадщини не заперечувала, про що вона зазначає в судовому засіданні, суд вважає, що така обставина є суттєвою підставою неподання нею заяви про прийняття спадщини від свого імені. Оскільки судом встановлено, що спадщину [PERSON] не прийняв, а строк для її прийняття пропущено і з постанови нотаріуса від 13.01.2014 року вбачається, що позивач має право звернутися до нотаріуса з заявою про її прийняття - суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю у 3 місяці, не обґрунтовуючи позов щодо такої тривалості строку. Дослідивши матеріали справи, врахувавши, що позивач проживає на території Карлівського району, суд вважає достатнім строк тривалістю у два місяці.

Outcome: partial