Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

16.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема належності правовстановлюючих документів [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Славута Хмельницької області, у вигляді: трудової книжки [NUMBER] виданої російською мовою на ім`я [PERSON] ; в диплому [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] ; архівної довідки від 17.03.2021 виданої українською мовою на ім`я [PERSON] . В заяві зазначає, що вона - [PERSON] народилася [INFO] , в м.Славута Славутського району Хмельницької області. 14.09.2021 року вона отримала право на пенсію, тому вона звернулася до ПФУ з метою отримання консультації стосовно переліку документів, необхідних для призначення пенсії. Під час візуального огляду документів працівник ПФУ помітила чорнильну пляму у свідоцтві про одруження та повідомила, що даний документ не може бути врахований при призначені пенсії, так як через чорнильну пляму виникають проблеми із прочитанням дівочого прізвища заявниці. Це, в свою чергу, унеможливлює прийняття диплому про освіту, який був виданий на дівоче прізвище заявниці записаного українською мовою - « [PERSON] » - російською мовою « [PERSON] ». Крім того, спеціаліст пенсійного фонду вказала на помилку у прізвищі в архівній довідці від 12.03.2021 року, де у виписці про прийняття на роботу прізвище заявниці вказано як « [PERSON] ». Заявниця вказала, що [INFO] російською мовою « [PERSON] » та російською мовою « [PERSON] » уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 01.11.1980. Однак, документ містить пошкодження - чорнильну пляму на місці написання прізвища нареченої. Для виправлення недоліку вона звернулася до Нетішинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням видати їй свідоцтва про шлюб повторно. У свідоцтві про шлюб серія [NUMBER] виданому повторно 17.03.2021 року прізвище нареченої вказано українською мовою з помилкою як « [PERSON] ». Для внесення змін до актового запису та виправлення прізвища на « [PERSON] » заявниця звернулася до Нетішинського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак у виправленні помилки було відмовлено та зазначено, що в повних витягах про шлюб батьків заявниці та про народження дитини зазначені прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] ». В дипломі серії [NUMBER] виданого 28.02.1981 року прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] », у паспорті громадянина України [PERSON] , у відмітці про сімейний стан, зазначено, що він уклав шлюб з « [PERSON] , 1961 року народження». Трудова книжка заявниці серії [NUMBER] містить записи іноземною, зокрема, російською мовою про прізвище ім`я та по батькові особи, які співпадають з паспортними даними заявниці. Однак, архівна довідка містить механічну помилку - у виписці про прийом на роботу прізвище заявниці написане як « [PERSON] », а у наступному абзаці, у виписці про звільнення - « [PERSON] ». [PERSON] зазначає, що помилки у вказаних правовстановлюючих документах допущені посадовими особами, які оформляли відповідні документ, чи робили відповідні записи через орфографічну помилку. Вказані обставини, змушують заявницю звернутися до суду з метою встановлення судом юридичного факту належності їй правовстановлюючих документів. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення пенсії. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розгляд по справі проводити у її відсутності, позовні вимоги заявлені нею, підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.ч.2, 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду; інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом; справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно приписів ч.1 ст.316 та ч.1ст.319 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, а у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, судом встановлено, що заявниця народилася [INFO] , в м.Славута Хмельницької області. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 24.10.1996 року Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області, прізвище, ім`я, по батькові заявниці, яка народилася [INFO] , зазначено як « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] виданого 24.09.1961 року записи зроблено російською мовою « [PERSON] , родилась [INFO] , место рождения город Славута район Славутский область Хмельницкая», про що зроблено актовий запис №356. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17.03.2021 року вбачається, що « [PERSON] , [INFO] , яка народилася в м.Славута Славутського району Хмельницької області» уклала шлюб з « [PERSON] », після реєстрації шлюбу прізвище дружина вказано « [PERSON] ». 28.02.1981 року Одеський технікум громадського харчування видав Диплом серії [NUMBER] на ім`я « [PERSON] ». З копії паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , у відмітці про сімейний стан, зазначено, що він 01.11.1980 року зареєстрував шлюб з « [PERSON] , 1961 року народження». Відповідно до копії Трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 20.12.1981 року, вбачається, що вона видана на ім`я « [PERSON] » запис зроблено російською мовою, [INFO] . Судом встановлено, що 17.03.2021 року виконавчим комітетом Нетішинської міської ради [PERSON] видано архівну довідку №369-04-224/2021, що «- [PERSON] тимчасово прийнята на роботу поваром п`ятого розряду.», у другому абзаці вказаної довідки зазначено « [PERSON] , повар п`ятого розряду, звільнена ». Вказані обставини підтверджуються тим, що період трудового стажу збігається із періодом трудового стажу зазначеного у трудовій книжці виданої на ім`я « [PERSON] » запис зроблено російською мовою, [INFO] , що відповідає відомостям паспорта громадянина України. Судом встановлено, що « [PERSON] », [INFO] , « [PERSON] » зазначено українською мовою у дипломі, « [PERSON] » українською мовою вказано у свідоцтві про шлюб, « [PERSON] » вказано російською мовою у трудовій книжці, та « [PERSON] » українською мовою, як вказано в архівній довідці, є однією і тією ж особою, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими документами. Суд визнає достовірність наданих доказів з урахуванням того, що вони узгоджуються між собою, відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно рекомендацій, які містяться у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.333 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. У п. 13 означеної постанови Пленум ВС України роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз перевірених і оцінених доказів переконує суд, що [PERSON] на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності їй правовстановлюючих документів,а також те, що при заповненні вказаних документів, було допущено помилку у написанні прізвища, в результаті чого вона позбавлена права на пенсію. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на оформлення і отримання пенсії і іншого порядку його встановлення немає, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити і встановити вказаний факт, що має юридичне значення. На підставі ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273, 293-294, 315, 316 ЦПК України,

Outcome: approved