Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

15 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Свій позов обґрунтовує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 вересня 2010 року, однак їхнє сімейне життя не склалося і вони розлучились. Шлюб між ними розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2015 року. Втім, подружні стосунки між собою вони припинили ще на початку 2013 року. [INFO] відповідач народила доньку [PERSON] . В актовому записі про народження дитини він вказаний як батько, хоча таким не є. Також зазначає, що на час ймовірного зачаття дитини він не бачився з відповідачем і не підтримував з нею інтимних стосунків. В особистих поясненнях, які надавались інспектору з ювенальної превенції сектору превенції Луцького ВП ГУНП у Волинській області, відповідач зазначає, що вона проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, від якого завагітніла і народила дитину. Враховуючи відсутність факту спільного проживання та підтримання шлюбних відносин між ним та відповідачем з початку 2013 року, вважає, що він має підстави для оспорювання свого батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , що зумовлює звернення до суду з цим позовом. З врахуванням наведеного позивач просить виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , №24 від 16 вересня 2015 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького районного управління юстиції Волинської області, відомості про нього як про батька дитини. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 05 березня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Макари О.Є. про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити у повному обсязі . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Матеріали справи містять заяву відповідача про визнання позову, яка надійшла до суду 17 лютого 2020 року. В цій заяві відповідач, зокрема, зазначає, що [PERSON] дійсно не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Луцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Суд встановив, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2010 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2015 року (а.с.5). З дослідженої судом копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького РУЮ Волинської області, встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Батьками дитини зазначені [PERSON] , як мати, та [PERSON] , як батько (а.с.6). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною першою статті 122 Сімейного кодексу України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя (ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України). Наведене свідчить, що дитина [PERSON] , хоча й народилась після розірвання шлюбу між сторонами, але була зачата у шлюбі, то у відповідності до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України вважається такою, що походить від подружжя. Стаття 136 СК України передбачає, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей122,124,126і127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач стверджує, що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , адже на час ймовірного зачаття дитини не підтримував стосунки з її матір`ю. На підтвердження вказаної обставини позивач долучив до матеріалів позову пояснення [PERSON] від 06 серпня 2019 року, надані інспектору з ювенальної превенції сектору превенції Луцького ВП ГУНП у Волинській області. Зі змісту таких пояснень вбачається, що відповідач повідомляє про спільне проживання з іншим чоловіком, від якого вона завагітніла та народила [PERSON] (а.с.7). Відповідно до п.2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню. Суд враховує, що мати дитини визнає ту обставину, що [PERSON] не являється біологічним батьком її дитини та не заперечує щодо задоволення позову. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та виключення з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомостей про [PERSON] , як про батька дитини.

Outcome: approved