Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

15.05.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON] та Товариство з обмеженої відповідальність «Миколаївдомсервіс», в якому посилаючись на те, що основним наймачем квартири, за адресою: [ADDRESS] є позивач. Квартира не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва. Окрім [PERSON] до квартири вселився її брат [PERSON] та доньки позивачки [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування\~позову зазначив,\~що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у вказаній не проживають з 2012 року, комунальні платежі не сплачують, будь-які їхні речі у квартирі відсутні. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом, на підставі чого просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 16 по вул. Погранична, 78в в м. Миколаєві. Позивач [PERSON] про відкриття провадження була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження була повідомлена належним чином, відзив суду не наддала, подала заяву позовні вимоги визнає, протии заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа [PERSON] про відкриття провадження була повідомлена належним чином. Третя особа ТОВ «Миколаївдомсервіс» про відкриття провадження були повідомлені належним чином. Суд вважає за можливе\~ ухвалити\~ рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Основним наймачем квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом № 124 відділу обліку та розподілу житла Миколаївської міської ради. Квартира не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва. Окрім позивачки до квартири вселилися також брат позивачки - [PERSON], та її доньки - [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі у вказаній квартирі не проживають з 2012 року, комунальні платежі не сплачують, речі відповідачів в квартирі відсутні. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої 22.04.2018 року за №216 ТОВ «Миколаївдомсервіс», квартира [ADDRESS] проживають чотирі особи, а саме: позивачка [PERSON],відповідач [PERSON], відповідачка [PERSON], третя особа [PERSON]. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідачів за місцем мешкання понад рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачами, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкаючи в спірній квартирі більше року без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку. Окрім того, відповідно до ст. 141\~ ЦПК України, з відповідача на користь позивача\~ підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved