Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

15 листопада 2016 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадщину, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 січня 2002 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах. Спадкоємцем першої черги є позивач, як син спадкодавниці, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті матері [PERSON] користувався належною їй земельною ділянкою (паєм). Реалізувати своє право на спадкування земельної частки (паю), [PERSON] звернувся до нотаріальної контори, проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері, оскільки спадкодавцем не надано відповідних правовстановлюючих документів, що підтверджували б належність спадкового майна спадкодавцеві. На підставі вищевикладеного, просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нива» розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області (належне спадкодавцеві згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ номер 0115100, зареєстрованого 19 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 194), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 09 січня 2002 року. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, повідомлені вчасно та належним чином, через канцелярію суду представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Представник Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не зявився, повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-ОК № 326154 від 24.03.16 виданим повторно [PERSON] є сином [PERSON](а.с. 9). 09.01.2002 року померла [PERSON], про що 10.01.202 року Пилипівською с/радою видано свідоцтво про смерть серії І-БК № 376808 (а.с.8). Реалізовуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] йому відмовлено, оскільки спадкодавцем не надано відповідних доказів фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Крім того, нотаріусом зазначено, що у матеріалах спадкової справи є заява [PERSON], який є сином спадкодавці, який виявив бажання вступити у спадщину (а.с.11). Судом встановлено, що 04 грудня 2014 року помер [PERSON], про що 05 грудня 2014 року Виконавчим комітетом Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії І-ОК №326405. Таким чином, як встановлено судом відповідно до матеріалів спадкової справи, на даний час лише [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Крім того, [PERSON] фактично вступив у спадщину після смерті матері, оскільки доглядав матір до дня смерті, похоронив її за власні кошти, а також користувався земельною ділянкою (паєм), що підтверджується довідками від 07.10.2016 року № 418, №428, виданих Пилипівською сільською радою (а.с 12-13). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано\~законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до\~ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4\~ст.41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Обєктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно з\~ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»\~громадяни є власниками виключно тих земель, які вони одержали після розпаювання. Земельний сертифікат - це документ, що засвідчує право позивача на земельну частку й містить відомості про її вартість та розмір в умовних гектарах і не підтверджує право позивача на конкретну земельну ділянку. Таким чином, судом достовірно встановлено, що матір позивача [PERSON] набула право на земельну ділянку із земель КСП «Нива», тому після її смерті таке право перейшло до [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Системний аналіз наданих позивачем доказів, дає змогу суду достовірно встановити, що спірна земельна ділянка належала матері позивача [PERSON] Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцям за законом, має право на спадкування земельної частки (паю), тому у суду є всі підстави для визнання за ними права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за\~законом. На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved