Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

16 липня 2020 року заявник звернулась до суду з цією заявою, та просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме: - диплому з відзнакою серії [NUMBER] , що виданий 27.07.1985 року про навчання з 01.09.1984 року по 27.07.1985 року в середньому ПТУ № 99 м. Добруша Гомельської області Білоруської РСР; - виписки підсумкових оцінок успішності до диплому № [NUMBER] від 27.07.1985 року, реєстраційний номер 491; - трудової книжки [NUMBER] від 08.08.1985 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на даний час вона досягла пенсійного віку та з метою призначення пенсії звернулася до Корюківського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Але працівники сервісного центру в поданих документах виявили розбіжності. Так, в дипломі та додатку до нього, а також в трудовій книжці написання її імені відрізняється від фактичного її імені, що у паспорті. Тому вона змушена звернутись до суду. У судове засідання заявник не прибула, в позові вказала про можливість розгляду справи без її участі. У судове засідання від заінтересованої особи надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, в рішенні покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, на даний час заявник досягла пенсійного віку та з метою призначення пенсії звернулася до Корюківського сектору обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Але працівники сервісного центру в поданих документах виявили розбіжності. Так, в дипломі та додатку до нього, а також в трудовій книжці написання її імені відрізняється від фактичного її імені, що у паспорті. 01 вересня 1984 року вона вступила до середнього ПТУ № 99 м. Добруша Гомельської області (сьогодні - Республіка Білорусь) та закінчила навчання в ньому 27 липня 1985 року, про що отримала Диплом з відзнакою серії [NUMBER] та отримала професію «машиніст шпалерно-друкованих, паперовофарбових машин». В даному дипломі та додатку до нього її ім`я на російській мові зазначено як « [PERSON] », також по закінченню навчання вона була працевлаштована на Корюківську фабрику технічних паперів де їй з 08.08.1985 року була виписана трудова книжка в якій також її ім`я на російській мові було зазначено як « [PERSON] ». Дане написання її імені суперечить запису у її Свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 13.05.1967 року, що видано Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. А саме відповідно до даного свідоцтва її ім`я на російській мові написане як « [PERSON] ». Також написання її правильного імені як « [PERSON] » (рос. - « [PERSON] ») зазначено в таких документах: свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.04.1986 року; паспорт громадянина України серії [NUMBER] , що виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області від 15.12.1998 року; картка № [NUMBER] фізичної особи - платника податків, що видана Корюківською МДПІ 15.11.2002 року; посвідчення громадянина (громадянки), який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії [NUMBER] від 11.11.1993 року, що видане Чернігівською обласною державною адміністрацією. Дані варіанти написання її імені є співзвучними і майже однаковими, але все таки фактично її ім`я на українській мові варто правильно зазначати як « [PERSON] ». Неправильне написання призвело до перепон у реалізації її законних прав, тому для їх відновлення вона змушена звернутися до суду. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з вимогами пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Згідно пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, які мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по батькові прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є законною обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки заявником при подачі заяви до суду був сплачений судовий збір, то ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved