Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

16 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши останній тим, що починаючи з середини квітня 2011 року [PERSON] без реєстрації шлюбу проживала однією сім`єю з [PERSON] , який 14 квітня 2011 року звільнився з місць позбавлення волі і прибув мешкати за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] . Останні розпочали жити як чоловік і дружина, вести спільне господарство, дбати один про одного та мали спільний бюджет. Майже відразу з`ясувалось, що [PERSON] завагітніла. Вважаючи, що біографія батька може обмежити майбутнього малюка у виборі професії, на сімейній нараді було вирішено не вносити [PERSON] як батька у свідоцтво про народження дитини. [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьком зі слів матері було записано [PERSON] . [PERSON] забрав породіллю з лікарні, а потім звернувся до паспортного столу і зареєстрував [PERSON] за згодою [PERSON] за своєю адресою, де також була зареєстрована його мати [PERSON] . Починаючи з квітня 2011 року, на момент народження і до часу смерті, [PERSON] постійно мешкав однією сім`єю з [PERSON] , вони разом виховували спільну дитину - [PERSON] [INFO] у родині відбулась трагедія, під час сімейної сварки [PERSON] вдарила свого чоловіка і батька дитини [PERSON] ножем у ногу, від чого останній помер. Під час досудового розслідування батьки померлого [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] були визнані потерпілими і під час надання свідчень як під час досудового розслідування, так і в суді, підтвердили той факт, що [PERSON] є їх рідним онуком. Зважаючи на те, що визнання факту батьківства померлого [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] є необхідним з метою захисту майнових прав дитини, зокрема, після підтвердження факту спорідненості у [PERSON] виникне право на отримання відповідної пенсії, спадку після смерті [PERSON] , [PERSON] просить суд визнати [PERSON] , померлого [INFO] , батьком малолітнього [PERSON] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, виключивши раніше здійснений запис - [PERSON] та зазначити батьком [PERSON] . Ухвалою суду від 03 вересня 2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. До участі у справі у якості третьої особи залучено Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Від Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори витребувано докази. Ухвалою суду від 04 листопада 2021 року замінено третю особу, а саме Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. До участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради. Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, вирішено викликати для допиту в судовому засіданні свідків. [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили її задовольнити, вказавши, що [PERSON] за життя визнавав [PERSON] власним сином. [PERSON] в судове засідання не з`явився, 15 листопада 2021 року до суду надійшли письмові пояснення останнього, відповідно до яких [PERSON] визнав позовні вимоги та стверджує, що [PERSON] є його рідним онуком і рідним сином [PERSON] . Вказав, що йому було відомо про те, що в свідоцтві про народження [PERSON] . [PERSON] в якості батька записаний не був. Вважає, що було б правильним, якщо у свідоцтві про народження онука було зазначено, що його рідний батько саме [PERSON] , оскільки той дуже пишався народженням сина, жив заради дитини. Представники третіх осіб до суду не з`явились, від представника Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області 08 грудня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення, відповідно до яких до Реєстру мешканців Слобожанської селищної територіальної громади малолітній [PERSON] з моменту народження та до 08 грудня 2021 року на території Слобожанської селищної територіальної громади не зареєстрований, місце фактичного проживання дитини не підтверджено. За інформацією наданою Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виявлено запис про смерть № 699 від 05 серпня 2014 року на [PERSON] , дата смерті [INFO] . Просили розглянути справу без участі їх представника. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він був товаришем [PERSON] , після того, як той звільнився з місць позбавлення волі в нього були гарні відносини з [PERSON] , після народження спільної дитини він був гарним батьком. Вказав, що йому невідомо чому [PERSON] не був записаний в якості батька [PERSON] в свідоцтві про народження останнього, адже [PERSON] хотів щоб він був записаний в якості батька в свідоцтві про народження сина. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що є матір`ю [PERSON] . Вказала, що [PERSON] знала [PERSON] з дитинства. Коли [PERSON] у 2011 році звільнився з в`язниці, він з [PERSON] почали жити разом, остання завагітніла та народила його дитину. Вказала, що в свідоцтві про народження дитини [PERSON] не зазначено в якості батька, оскільки на той час вони з [PERSON] не перебували в шлюбі. Пояснила, що впевнена, що [PERSON] був батьком [PERSON] , а сам [PERSON] визнавав [PERSON] власним сином. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що мешкала на одній вулиці з [PERSON] та його матір`ю [PERSON] . Вказала, що [PERSON] та [PERSON] товаришували з дитинства та в них виникло почуття кохання. Після того, як [PERSON] потрапив до в`язниці, [PERSON] писала йому листи, чекала на його повернення. Після повернення [PERSON] , вони почали жити разом, приблизно за рік народився син [PERSON] . На той час сам [PERSON] підтверджував, що [PERSON] це його син. Вказала, що в свідоцтві про народженні [PERSON] було вирішено не зазначали батьком [PERSON] , оскільки той мав судимості. Заслухавши доводи позивача та її представника, покази свідків, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14 квітня 2011 року [PERSON] було умовно-достроково звільнено від відбування покарання за вироком суду, вибув за місцем реєстрації - [ADDRESS] (а. с. 23). Допитана 05 серпня 2014 року в ході досудового розслідування в якості потерпілої [PERSON] пояснила, зокрема, що [PERSON] після звільнення з в`язниці почав спільно мешкати з [PERSON] , в них народився спільна дитина - син [PERSON] (а. с. 31-33). Допитаний 04 серпня 2014 року в ході досудового розслідування в якості потерпілого [PERSON] пояснив, зокрема, що після звільнення [PERSON] з в`язниці, останній почав спільно мешкати з [PERSON] , в них народився син [PERSON] (а. с. 35-35). [INFO] народився [PERSON] , батьком зазначено [PERSON] , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про народження, зроблено відповідний актовий запис за № 49 (а. с. 10). 11 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб, зроблено відповідний актовий запис № 340 (а. с. 11). [INFO] [PERSON] помер, про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть, складено відповідний актовий запис № 699 (а. с. 12). Відповідно до характеристики [PERSON] , наданою головою квартального комітету № 14 Івановою від 04 серпня 2014 року, останній був одружений, мав сина народженого [PERSON] до реєстрації шлюбу, якого ним не було усиновлено після реєстрації шлюбу (а. с. 25). Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року [PERSON] засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі (а. с. 14-20). Розпорядженням голови Адміністрації Самарського району Дніпровської міської ради № 80-р від 14 червня 2021 року вирішено повернути на виховання [PERSON] малолітнього сина [PERSON] (а. с. 54). Згідно із ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до п. 1 ст. 3 ч. І Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 статті 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Отже, у зв`язку з тим, що на момент народження дитини [PERSON] , тобто станом на 18 січня 2012 року, [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , останні між собою дійшли згоди про те, що [PERSON] не слід зазначати в якості батька дитини, через що той не звертався із відповідною заявою до органів державної реєстрації актів цивільного стану, відомості про батька у свідоцтві про народження дитини були зазначені за правилами ч. 1 ст. 135 СК України, а саме вказано прізвище матері « [PERSON] », а ім`я та по батькові за її вказівкою « [PERSON] ». Відповідно до частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують факт батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Таким чином, в ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що [PERSON] та [PERSON] в період з квітня 2011 року до моменту смерті [PERSON] [INFO] спільно мешкали та вели спільне господарство, яке не припинялось до моменту зачаття дитини [PERSON] , спільно виховували та утримували останнього після його народження, а сам [PERSON] за життя визнавав [PERSON] власним сином. При цьому суд звертає увагу, що [PERSON] , який є батьком [PERSON] , визнав позовні вимоги в повному обсязі та підтвердив, що [PERSON] є його рідним онуком і рідним сином [PERSON] , що в повній мірі узгоджується із наданими в судовому засіданні показами свідків, які підтвердили, що [PERSON] дійсно є сином [PERSON] . Вказані обставини узгоджуються з долученими до матеріалів справи доказами у вигляді спільних сімейних фотографій [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] , а також спільних фотографій членів сім`ї з малолітнім [PERSON] (а. с. 72-74). Зважаючи на те, що малолітній [PERSON] є рідним сином померлого [PERSON] , то відповідно до норм ст. 1261 ЦК України останній відноситься до спадкоємців першої черги, отже від встановлення в судовому порядку факту батьківства залежить, зокрема, і виникнення права [PERSON] на спадкування після смерті батька, при тому, що у позасудовому порядку встановити факт батьківства не представляється можливим. За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт того, що померлий [PERSON] є рідним батьком малолітнього [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Отже, ухвалення судом рішення про встановлення факту батьківства є підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини [PERSON] .

Outcome: approved