Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

15.02.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за відсотками кредитного договору в сумі 23 481,72 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог покликається на те, що 01.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір LVXRF612360136, згідно умов якого позивачем було надано останньому кредит в сумі 3899,00 грн. на строк до 01.09.2008р. та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначному договором. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання щодо сплати відсотків за користування кредитом, та допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 02.02.2016р. становить 23 481,72 грн., а тому змушене звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір LVXRF612360136, згідно умов якого позивачем було надано останньому кредит в сумі 3899,00 грн. на строк до 01.09.2008р. та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначному договором. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ КБ «Приватбанк» виконав. З умов кредитного договору вбачається, що відповідач [PERSON] взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, на умовах, визначених даним договором. Так, в пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір (заяву), визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви, та п.п.4.1,4.2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 01.09.2008 р. в Договорі саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що Договір не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599. 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного кредитними коштами. Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давності, як - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за кредитним договором позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з вищенаведеного, підлягає стягненню з відповідача на користь Банку сума заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний загальному терміну позовної давності встановленому ст. 257 ЦК України, з 02.02.2011 р. по 02.02.2016 р. за розрахунком заборгованості (а.с.4), а саме в розмірі 23 481,72 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved