Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

17.06.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві влісності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу. В даній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Останній протягом тривалого часу не проживає в квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманнні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має та жодного відношення до квартири немає. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у зв`язку з тривалою, понад рік без поваджної причини відсутністю за місцем реєстрації. Крім цього, зазначає, що відповідач створює перешкоди у здійсненні права користуванні і розпорядження майном позивача. Просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги у визнає в повному обсязі. Просить здійснювати розгляд справи у його відсутності. Також зазначає, що протягом декількох років проживає за межами України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 13.02.2007 року та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4611-273997-2017. Згідно копії будинкової книги [ADDRESS] , у вищевказаній квартирі, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Згідно акту ЛМКП «Айсберг» від 21.05.2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України , власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Судом встановлено, що позивач є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідач в жилому приміщенні не проживає понад рік, про що складений відповідний акт; сам відповідач не заперечує, що за вищевказаною адресою протягом декількох років не проживає та виїхав за межі України. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов є підставним та вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Outcome: approved