Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

16 грудня 2014 року позивач звернувся з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 5 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ДОНГОРБАНК», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 5550879, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 45000 гривень. Взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Суд встановив, що 5 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 5550879, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 45000 гривень (а.с.10-19). 3 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем було укладена додаткова угода № 9846606 до кредитного договору № 5550879 від 5 вересня 2007 року, згідно якої сторони погодили графік повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом (а.с.26-28). Дотепер відповідач неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за ним, в результаті чого станом на 3 грудня 2014 року перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом в сумі 9467,79 гривень, яка складається з заборгованості по кредиту 1354,96 гривень, заборгованість по несплаченими процентами за користування кредитом - 111,45 гривень, заборгованість по сумі пені за порушення строків виконання зобов'язань - 161,38 гривень, сума штрафів за порушення обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору - 450 гривень, штрафи за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування - 7390 гривень (а.с.5-8). Умовами кредитного договору, передбачено обов'язок відповідача щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплачувати можливі штраф та пеню. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та умовами укладеного між сторонами кредитного договору. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту, відсотків та комісії за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобов'язань у розумінні наведеної норми. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про дострокове стягнення кредитних коштів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити в заявлений позивачем спосіб. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved