Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

17.02.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій [PERSON] , з урахуванням зміни предмету позовних вимог, просить : визнати за нею право власності на Ѕ частку у праві спільної часткової власності на самочинно збудовану прибудову «а10», загальною площею 46,2 кв.м. (приміщення 1,2,3,4,5) у квартирі [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на ј частку у праві спільної часткової власності на самочинно збудовану прибудову «а10» загальною площею 46,2 кв.м (приміщення 1,2,3,4,5) у квартирі [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на ј частку у праві спільної часткової власності на самочинно збудовану прибудову «а10» загальною площею 46,2 кв.м (приміщення 1,2,3,4,5) у квартирі [ADDRESS] (а. с. 2-6, 127-129). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй належить Ѕ частка та відповідачам [PERSON] , [PERSON] по ј частки на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] . До вказаної квартири було здійснено самочинну добудову приміщення «а10» загальною площею 46,2 кв.м.. При добудові вказаного приміщення були дотримані всі архітектурні, будівельні, санітарні та екологічні норми, що також підтверджується висновком від 11.02.2010. 07.04.2020 до суду від Бориспільської міської ради надійшов відзив (а. с. 64-66) з проханням відмовити в задоволенні позову, при цьому зазначено, що міською радою рішень щодо передачі у власність земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] не приймалось та вказана земельна ділянка, на якій самочинно збудовано приміщення належить до комунальної власності територіальної громади міста. Ухвалою від 18.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 57). 03.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а. с. 110). Ухвалою від 17.12.2020 на підставі ст. ст. 2, 4, 43, 197, 198 ЦПК України судом вирішено питання щодо повернення до стадії підготовчого судового засіданні (а. с. 114-115). 16.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено до судового засідання (а.с.149). У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Відповідачами [PERSON] та [PERSON] подані заяви з проханням слухати справу без їх участі, позовні вимоги визнали та просили задовольнити ( а. с. 89-90, 103-105,155,156). Представник відповідача Бориспільської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, просив справу слухати без його участі, при вирішенні спору поклались на думку суду ( а.с. 69, 86, 124). Заслухавши пояснення позивача її представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 14.03.1994, виданого виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності в рівних частках: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа квартири - 49,2 к.в.м ( а. с. 7). На підставі рішення Бориспільської міської ради Київської області від 11.11.2014 № 4712-57-VІ було надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок за місцем знаходження : [ADDRESS] / [NUMBER] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] та після реєстрації шлюбу [PERSON] ) (а.с. 9, 48, 50). Крім того встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 10). Спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті [PERSON] є його донька [PERSON] , та 14.11.2019 приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Кузьміченко О.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частину квартири [ADDRESS] (а.с. 12). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] після реєстрації шлюбу 08 травня 2015 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.158). Таким чином, частки позивача [PERSON] та відповідачів [PERSON] [PERSON] у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] на день розгляду справи в суді становили Ѕ, ј та ј частка відповідно. Крім того, згідно з даними технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 25 жовтня 2017 року КП «Бориспільське БТІ» (а.с.15-17) встановлено, що до вищевказаної квартири було здійснено прибудову «а10» загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 12,1 кв.м. (приміщення 1,2,3,4,5). Відповідно до даних технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] та довідки КП «Бориспільського бюро технічної інвентаризації» від 11.11.2019 № 5453, загальна площа квартири складає 72,8 кв.м., житлова - 38,7 кв.м., загальна площа по квартирі збільшилася на 23,6 кв.м., в тому числі збільшилася на 46, 2 кв.м. за рахунок прибудови «а10» та зменшилася на 22,6 кв.м. за рахунок зносу прибудови «а1» та тамбура «а2», житлова площа по квартирі збільшилася на 12,1 кв.м. за рахунок прибудови « а10» (а.с. 15-19). Відповідно до листа КП «Бориспільського бюро технічної інвентаризації» від 26.08.2020 № 51 вказана добудова з урахуванням інформації щодо відповідності його місця розташування відповідає вимогам державних будівельних норм та встановлено можливість її надійної та безпечної експлуатації (а.с. 130). Згідно з даними, що містяться в Публічній кадастровій карті України, земельні ділянки, навколо будинку [ADDRESS] , окрім земельної ділянки, на якій розташоване самочинне будівництво, приватизовані. Дана обставина, відповідачами, зокрема Бориспільською міською радою не заперечується. Приватизувати земельну ділянку відповідно до вищевказаного рішення Бориспільської міської ради від 11 листопада 2014 року (а.с.9) позивач та інші співвласники не мала можливості у зв`язку зі смертю четвертого зі співвласників - [PERSON] . І на даний час, як стверджує позивач, та відповідачами не заперечується, у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва, співвласники квартири [ADDRESS] , позбавлені такої можливості. Відповідно до ст. ст. 55, 41 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого,- за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч. 3 та ч. 5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Крім того згідно роз`яснень викладених в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України, позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Здійснена самочинно добудова відповідає вимогам державних будівельних норм, порушень інших норм та правил, державних стандартів, при її будівництві судом не встановлено. Зустрічних позовних вимог щодо знесення самочинного будівництва, Бориспільська міська рада як орган місцевого самоврядування не заявляє. Беручи до уваги вищенаведені обставини, зокрема, враховуючи те, що позивач зі згоди інших співвласників здійснила добудову до належної їм на праві спільної часткової власності квартири і така добудова здійснена на земельній ділянці, що належить до комунальної власності без зміни її цільового призначення, з дотриманням будівельних і технічних норм та правил, і що така добудова не порушує права чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на Ѕ частку (пропорційно її частці у власності на квартиру) у праві спільної часткової власності на самочинно збудовану прибудову «а10» загальною площею 46,2 кв.м (приміщення 1,2,3,4,5) у квартирі [ADDRESS] . Одночасно слід визнати за відповідачами [PERSON] , [PERSON] право власності по ј частці (пропорційно до їх часток) у праві спільної часткової власності на самочинно збудовану прибудову «а10» загальною площею 46,2 кв.м (приміщення 1,2,3,4,5) у квартирі [ADDRESS] . Вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє та згідно з поясненнями в судовому засіданні, залишає їх за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved