Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

16 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з [PERSON] 39300 грн. матеріальної шкоди та 25000 моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15 липня 2009 року [PERSON], обіймаючи посаду старшого прапорщика Балаклійського РВ ГУМВС України в Харківській області, зловживаючи своїми службовими повноваженнями, умисно спричинив йому тілесні ушкодження - закритий перелом шийки правого стегна. 10 червня 2014 року вироком Балаклійського районного суду Харківської області [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, від призначеного покарання звільнено на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію в 2014 році». Своїми діями [PERSON] завдав йому матеріальної шкоди в сумі 39300 грн., яка складається з: 800 грн. транспортних витрат для встановлення групи інвалідності в м. Харків МСЕК та 38500 грн. необхідних на операцію по ендопротезуванню. Також завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичних стражданнях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності. Моральну шкоду оцінив у 25000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов в частині відшкодування матеріальної шкоди не визнав, зазначивши, що відповідачем було спричинено [PERSON] лише фізичний біль та моральні страждання. Тілесні ушкодження у виді закритого перелому шийки правого стегна, про які зазначає позивач, виникли не в наслідок вказаних подій, що підтверджується вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10 червня 2014 року. Позов в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково в сумі 1000 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з визначених ст.ст. 1166, 1167 ЦК України загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, обов'язком позивача у справах такої категорії є доведення наявності матеріальної та моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними діями відповідача та настанням такої шкоди, а відповідача - доведення відсутності своєї вини у її спричиненні. З вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 10 червня 2014 року по справі № 2001/1-99/11 встановлено, що 15 липня 2009 близько 10.00 години [PERSON], здійснюючи керівництво сектором тилового забезпечення відділу міліції, перебуваючи при виконанні своїх службових обов'язків, зайшов до приміщення котельні Балаклійського РВ ГУ МВС України в Харківській області, де виявив непрацюючого і лежачого на дивані в робочий час працівника з комплексного обслуговування і ремонту будинків Балаклійського районного відділу міліції [PERSON] Будучи представником правоохоронного органу, зобов'язаним згідно п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про міліцію» забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, [PERSON], діючи умисно та протиправно, явно виходячи за межі наданих йому прав і повноважень, схопив [PERSON] за праву руку і з силою скинув його з дивана на підлогу котельні, заподіявши [PERSON] фізичний біль та моральні страждання, що є істотною шкодою охоронюваним законом правам та інтересам [PERSON] Крім того, у вказаному вироку мається посилання на висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи, проведеної в Головному бюро судово-медичних експертиз Міністерства охорони здоров'я України в м. Києві № 629-11 від 14.03.2014, з якого вбачається, що у [PERSON] після подій 15.07.2009 має місце закритий перелом шийки правого стегна зі зміщенням. Дане ушкодження заподіяно тупим предметом, по давності утворення може відповідати подіям 15.07.2009 року. Виникнення зазначеного тілесного ушкодження за обставин на які вказує потерпілий [PERSON] та підсудний [PERSON] в протоколах допиту і відтворення обстановки та обставин події з їх участю виключається. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено завдання йому матеріальної шкоди в сумі 39300 грн., оскільки не доведено, що тілесні ушкодження у виді перелому шийки правого стегна, про які вказує позивач, виникли внаслідок неправомірних дій відповідача. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди належить відмовити. Разом з тим, у відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі або юридичній неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Суд зазначає, що позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою [PERSON]; у приниженні його честі та гідності. Крім того, [PERSON] протягом п'яти з половиною років вимушений був захищати свої права під час досудового розслідування кримінальної справи стосовно [PERSON] та розгляду справи в суді. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що моральна шкода заподіяна злочином, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, ступінь вини [PERSON], який був працівником міліції і повинен був навпаки захищати права та інтереси осіб від незаконних посягань, вимушеність змін в організації потерпілим свого життя, вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає що позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі 12000 грн. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив з наступних розрахунків: по 2000 грн. за кожен рік протягом яких позивач вимушений був захищати свої права та 1000 грн. за фізичний біль та моральні страждання, які йому завдані безпосередньо 15 липня 2009 року. Питання про розподіл судових витрат судом вирішується відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 120,00 грн., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial