Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

16.10.2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.02.2018 року відповідач [PERSON] з корисливою метою без жодних дозволів та підтверджуючих документів здійснив самовільну рубку трьох дерев породи смерека на території Яблуницького природоохоронного науково-дослідного відділення в кварталі 2 виділ 4 с.Татарів. Постановою слідчого СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Васкула Л.В. від 22.04.2019 року кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито в зв`язку із декриміналізацією відповідно доЗакону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів». За фактом порушення природоохоронного законодавства було складено протокол про адміністративне правопорушення №000263 від 12.05.2019 року. Результатом такої протиправної поведінки та порушення природоохоронного законодавства України стало спричинення природно-заповідному фонду України, Карпатському національному природному парку матеріальної шкоди. Відповідно до постанови КМУ від 24.07.2013 року №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», загальний розмір шкоди внаслідок порушення природоохоронного законодавства відповідачем склав 19667 грн. Вказану суму заподіяної шкоди просять стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Згідно Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.02.2018 р. та рапорту (а.с.5, 6), 08.02.2018 року в Яремчанське ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області поступив рапорт начальника СРПП №2 Василика Т.В. про те, що 07.02.2018 р. близько 21 год. в ході патрулювання в с.Поляниця, Яремчанської міськради, Івано-Франіквської області, ним був зупинений вантажний автомобіль марки «ГАЗ 63», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який на платформі перевозив лісодеревину породи смерека без відповідних на те документів. Згідно протоколу огляду місця події від 08.02.2018 р. та фото таблиць до нього, актом огляду місця вчинення правопорушення та описом знарядь, протоколами допитів свідків (а.с.7-8, 9-19, 21-22, 26-35) встановлено факт незаконної рубки лісу в лісовому масиві с.Татарів, сліди від якого ведуть до господарства відповідача [PERSON] . Ухвалою Надвірнянського районного суду від 06.03.2018 року (а.с.24-25), накладено арешт на 10 дерев`яних колод породи смерека довжиною по 2 метри, загальною кубомасою 4,86 м2, які перевозив [PERSON] . Дана деревина в подальшому після зняття арешту буде в порядку, визначеному законом, реалізована в дохід держави. Згідно постанови слідчого СВ Яремчанського ВП НАдвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 22.04.2019 р. (а.с.38-39), кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито в зв`язку із декриміналізацією відповідно доЗакону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження українських лісів та запобігання незаконному вивезенню необроблених лісоматеріалів», а також завдана шкода не є істотною, яка і передбачає кримінальну відповідальність. Згідно протоколу №000263 від 12.05.2019 р. (а.с.2), [PERSON] здійснив самовільний поруб дерев чим заподіяв шкоди природно-заповідному фонду на суму 19667 грн. Представник позивача суду додатково пояснив, що 08.02.2018 р. не було встановлено особи порушника факту вчинення незаконної рубки, але такий був встановлений оперативними працівниками поліції, протокол про адмінправопорушення був складений після виявлення порушення та встановлення винної особи. Вказав, що зазначена сума шкоди в розмірі 19667 грн. вирахувана відповідно до Додатку 1 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають здерев`яніле стебло, до ступеня припинення росту» до постанови КМУ від 24.07.2013 року №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд». Так, згідно цього додатку, розмір шкоди в іншій зоні за кожне дерево, зрубане або пошкоджене до ступеня припинення росту, діаметром 46,1-50 см у корі біля шийки кореня становить 6066 грн., за кожний сантиметр діаметра понад 50 см. становить 192 грн. Відповідач здійснив рубку двох дерев діаметрами 56 см (50+6) - 7218 грн. та 60 см (50+10) - 7986 грн., і одної дровяної деревини діаметром 65 см (50-15), збитки за рубку якої вираховуються в розмірі 50% від розміру по цій же формулі та становлять4473 грн. Вказав, що у відповідача було виявлено 4,86 м3 лісодеревини на автомобілі. Судом перевірено правильність нарахування шкоди, яка дійсно становить 19667 грн. (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив. Він вказав, що ліс не рубав, це можливо робили інші особи. 07.02.2018 р. поблизу його будинку їхав автомобіль із Закарпаття , в якого стрілило колесо. Відповідач на прохання водія, якого не знає, маючи зайве колесо, віддав його водію, а останній розрахувався за колесо частиною деревини - 5 дерев по 4 м та 5 по 2 м. Відповідач загрузив його на свою машину і хотів відвезти до своєї мами в с.Поляниця, де його спинили працівники поліції. Того ж дня він залишив машину на дорозі і поїхав додому. Зранку наступного дня, його грузового автомобіля вже не було, оскільки його забрали працівники поліції. Дійсно, біля його будинку виявили і ще порізані дерева, оскільки напередодні смерека впала на жилізнодорожнє полотно і [PERSON] її забрав додому. На запитання і з`ясування судом, чому з місця самовільної рубки по снігу залишено слід до його подвір`я, він пояснив, що запряг молодого коня для навчання, який тягнув деревину туди й назад. Свідок [PERSON] , який є інспектором охорони природи КНПП, в судовому засіданні пояснив, що при обході лісу 08.02.2018 року було виявлено три зрубані пні, факт чого він повідомив майстру [PERSON] . Сліди волочіння деревини з лісу вели до будинку відповідача. Разом із працівниками поліції були проведені заміри продукції та складено протокол про факт виявлення правопорушення. Свідок [PERSON] , який працює майстром охорони природи КНПП вказав, що [PERSON] повідомив його 08.02.2018 р. про виявлену незаконну рубку, вийшовши на місце встановили такий факт та викликали працівників поліції. В той час була зима, багато снігу і слід від розрізу деревини та його волочіння, за яким ішли працівники поліції та поняті, вели до городу [PERSON] . Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Статтею 293 ЦК України передбачено, що діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Згідно із ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Відповідно до ст.69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Статтею 105 Лісового Кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Згідно із ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Завдання шкоди [PERSON] , заподіяної порушенням природоохоронного законодавства і як наслідок неоплата такої, завдає шкоди інтересам держави. При цьому, суд критично оцінює пояснення відповідача, який сліди волочіння дерев до власного господарства, пояснив ніби-то тренуванням 07.02.2018 р. його коня, і що він назад потім тягнув дерева в ліс, не залишивши вдома, не заслуговують на увагу суду як і те, що відповідач за одне колесо для автомобіля 07.02.2018 р. від невідомої особи із Закарпаття, в розрахунок отримав аж 5 дерев довжиною 4 м. та 5 - довжиною 2 м., перегрузивши їх у власний грузовий ТЗ і ввечері того ж дня забажав ніби-то повезти це дерево мамі на дрова. Такі припущення відповідача є нічим іншим, як вигадуванням пояснень тих обставин, що було виявлено працівниками парку 08.02.2018 р. зранку самовільну рубку також 3-х смерек (наукова назва «ялина»), і сліди волочіння вказали по снігу саме до господарства відповідача. Є абсурдними також і пояснення відповідача про те, що сліди тирси біля жилізнодорожнього полотна є нічим іншим, як розрізання ним дерева, що впало на колію 07.02.2018 р. і він усував порушення руху поїзда (не будучи працівником залізниці чи уповноваженим на це), так як жодний випадок про це у встановленому порядку зафіксовано не було. Тим паче, що відповідач є колишній працівник парку (період роботи він не зазначив), а тому йому більш того як відомо порядок перевезення деревини (без будь-якої документації), як і привласнення ніби-то падаючих дерев. Згідно ст.ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від27березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За наведених обставин та досліджених в сукупності доказів, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved