Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

16.05.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, на даний час фактичні шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу неможливе, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Згідно ухвали суду від 21.05.2019 року вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 27.06.2019 року о 09 годині 10 хвилин. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява позивача з проханням слухати справу без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, та направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.04.2017 року сторони уклали шлюб у Козельщинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 11. Позивач та відповідач спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Майновий спір між сторонами відсутній. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ст.ст.\~110,\~111,\~112 СК України\~вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням письмової позиції позивача, суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнала позов. З врахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, а також враховуючи позиції позивача щодо стягнення на її користь судових витрат з відповідача, суд в силу ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України,\~приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 384,20 грн.

Outcome: approved