Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

17.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, у них почався розлад в стосунках, непорозуміння один до одного та з цього приводу виникали постійні сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Після відкладення розгляду справи з наданням терміну для примирення представник позивача [PERSON] гр.[PERSON] заявлений позов своєї довірительки підтрима, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, додатково пояснив, що за час примирення відносини між подружжям не змінилися, сторони продовжують проживати окремо, спільного господарства не ведуть, його довірителька наполягає на розірванні шлюбу. Просить заявлений позов задоволити, шлюб між сторонами розірвати. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявлений позов не визнав, пояснив, що за час спільного проживання в них були хороші відносини, він забезпечував сімю всім необхідним, за час спільного проживання він з дружиною розпочав будівництво житлового будинку на земельній ділянці батьків дружини. Від даного шлюбу в них народилася донька, відносно якої він намагається належним чином здійснювати свої батьківські обовязки. Він бажає зберегти сімю, заради дитини хоче налагодити хороші стосунки з дружиною, вагомих підстав для розірвання шлюбу немає, просить в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] також вважає, що під час розгляду справи доведено, що її довіритель бажає зберегти сімю, бажає відновити відносини з дружиною і хоче піклуватися про спільну дитину, у сторін є спільно набуте майно, відповідно немає підстав для розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторони, представників сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 14 вересня 2010 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №389. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з позивачкою. 2 Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час розгляду справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з лютого 2016 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей час і термін наданий судом сторони не помирилися, припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, спору відносно місця проживання дитини немає. Також судом встановлено, що між відповідачем та батьками позивачки існує спір щодо права на самочинний незавершений будівництвом житловий будинок, який, у випадку відсутності добровільного вирішення, може бути вирішений в судовому порядку. Разом з тим, наявність такого спору не являється перешкодою для вирішення заявленого позову про розірвання шлюбу. Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved