overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь суму сплаченого судового збору у розмірі 487,20 грн. Мотивує вимоги тим, що 12 лютого 2016 року Приморським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення по справі яким було розірвано шлюб та стягнуто з [PERSON] аліменти. Разом із цим нею понесені витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу в розмірі - 487,20 гривень, що підтверджується квитанцією, що міститься у матеріалах справи. В позовній заяві вона просила витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги заяви. Відповідач не заперечував проти стягнення з нього судового збору на користь позивачки. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, повний текст рішення, вважає за необхідне винести додаткове рішення, оскільки в рішенні суду не вирішене питання про стягнення судового збору. Ця обставина може порушити законні права та інтереси сторони по справі, у зв'язку з чим рішення суду необхідно доповнити даними про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 487,20 грн. на користь позивачки. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси було ухвалено рішення від 12 лютого 2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та розірвання шлюбу задоволені, а саме розірвано шлюб, зареєстрований між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси 20 квітня 2001 року, актовий запис № 144. [PERSON] виявила бажання про вибір прізвища «[PERSON]». Визначено місце проживання дитини - [PERSON], [INFO], з матір'ю - [PERSON]. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти в у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2015 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] та стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривень 20 копійок. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, враховуючи, що питання про стягнення судового збору не вирішено судом, суд дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 30 липня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 39. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинились з вересня 2015 року, оскільки відповідач залишив сім'ю та почав проживати з іншою жінкою. У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Зазначила, що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 14). Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглядати справу у його відсутність, на розірвання шлюбу погоджується (а.с. 13). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 липня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 39 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не може дати позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 17 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства, відповідач часто влаштовує скандали в присутності дочки, ображає її честь та гідність. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сімї не можливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Судові витрати по справі просить покласти на відповідача. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовну заяву підтримує повністю, просить позов задовольнити, розірвати шлюб, стягнути з відповідача в її користь судові витрати. До проведення судового засідання від відповідача [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій він просить справу про розірвання шлюбу розглядати без його участі, позовну заяву про розірвання шлюбу задовольнити. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягає до стягнення 551,20 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася з 01 лютого 2016 року, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 1994 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Карандашова) [PERSON] (а.с. 8). Подружжя має сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу на кожну дитину, і до досягнення ними повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 14) та [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дітей і позивача відповідач не надає, через що вона звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення меншою дитиною трирічного віку. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року (а.с. 13). Згідно свідоцтв про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 14) та [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 18 червня 2005 року, вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №22. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на її вихованні та на утримання яких відповідач сплачує аліменти. Зазначила, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, в них виявилися різні характери, різні життєві інтереси та погляди на життя, крім того відповідач зловживає спиртними напоями, не займається вихованням дітей, через що виникали всілякі непорозуміння та сварки між ними, що негативно впливало на сімейне благополуччя, виховання та розвиток дітей, міри які вона приймала для нормалізації їхнього життя позитивних результатів не дали і жити з відповідачем стало неможливим. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, примирення з відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, у поданій заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, строк для примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій позов визнав, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 18 червня 2005 року [PERSON], 1972 року народження, та [PERSON], 1968 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 22 (а.с. 5). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч.ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, інтересам їхніх дітей, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 20 липня 2013 року, вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №24. Від шлюбу мають неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Зазначила, що спільне миття з відповідачем не склалося, виявилися різні характери, різні життєві інтереси та погляди на життя. На підставі цього між ними відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини вони припинили з серпня 2015 року. З того часу спільне господарство не ведуть, майнового спору не мають. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, примирення з відповідачем неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, у поданій заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, строк для примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій дав згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 20 липня 2013 року [PERSON], 1992 року народження, та [PERSON], 1990 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 24 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч.ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, зареєстрований 23 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, запис №74. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 23 серпня 2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки припинилися. Спільне господарство сторони не ведуть, шлюб фактично розпався, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Позивачка в судовому засіданні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, запис №74. В підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено свідоцтво про одруження (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечував, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Судом встановлено, що при подачі позову позивачка сплатила судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп. (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2014 року. Шлюб було зареєстровано в час коли відповідач відбував покарання в колонії. Спільних дітей сторони не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через те, що після відбуття покарання з жовтня 2015 року останній почав проживати з іншою жінкою. Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 листопада 2014 року виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом стало те, що після відбуття покарання з жовтня 2015 року позивач почав проживати з іншою жінкою. Сторони проживають окремо, та наполягають на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved