Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

15 липня 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до Шосткинської міської ради про визнання за ними права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом та за законом. На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина\~ на належне їй майно у вигляді земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Коротченківської сільської ради Шосткинського району. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла будинок [ADDRESS] своєму синові [PERSON] , а все інше майно своїй дочці [PERSON] . Оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини був особою непрацездатного віку його обов`язкова частка в майні незалежно від заповіту склала 1/4 частину. Поряд з цим, при зверненні до нотаріальної контори позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після померлої [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказане майно. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутність, позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] у віці 90 років в с. Погребки померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Згідно копій державних актів серія ЯЕ №412665, ЯЕ №42531, [PERSON] належало право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Коротченківської сільської ради розміром 3,7895 га та 1,0374 га відповідно. /а.с.12,13/ За життя [PERSON] склала заповіт, яким будинок [ADDRESS] заповіла своєму синові [PERSON] , а все інше майно, яке на день смерті буде їй належати, заповіла своїй дочці [PERSON] /а.с.7/ Згідно повідомлення Шосткинської районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) після померлої [PERSON] , яка проживала в с. Погребки, заведена спадкова справа №93 за 2019 рік. Спадкоємицею за заповітом є [PERSON] , яка спадщину прийняла, свідоцтва про право на спадщину не видавалось, інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались./а.с.36/ З довідки Коротченківської сільської ради вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] разом із своїм сином [PERSON] , онуком [PERSON] , правнуком [PERSON] /а.с.8/, таким чином [PERSON] (якому на момент відкриття спадщини було 66 років) як спадкоємець першої черги за законом та заповітом на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України\~ спадщину прийняв. Як стверджують позивачі оригінал державних актів на право власності на земельні ділянки\~ серії ЯЕ №425313 та серія ЯЕ №412665 видані на ім`я [PERSON] втрачені. При зверненні до відділу у Шосткинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області позивачам роз`яснено, що видача дублікатів документів на землю на ім`я померлих осіб чинним законодавством України не передбачено./а.с.11/ Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах спадкування»). Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження територіальних органів Держгеокадастру у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою припинились, тобто отримати дублікат свідоцтву про право на земельну частку (пай) не має можливості. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують як єдині спадкоємці на визнання за ними права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої [PERSON] . Разом з цим, судом встановлено, що в нотаріальному порядку позивачам відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити спадкові права. Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку . Відповідно до положень п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У даному випадку у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на ім`я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання ними свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке їх право має бути захищено в судовому порядку. На підставі викладеного, проаналізувавши норми чинного законодавства, досліджені докази та встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку за необхідне захистити право позивачів шляхом його визнання, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved