Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності по 1/2 частині житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель в порядку спадкування за заповітом, треті особи - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, в якому вказано, що [INFO] року помер батько позивачів - [PERSON], місцем смерті якого є с. Артюхівка Зміївського району Харківської області. Мати позивачів - [PERSON] померла [INFO] року. Батьки були одружені з 08.12.1956 року, інших дітей, окрім [PERSON] та [PERSON], у них не було. Після смерті [INFO] року матері [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS]. За свого життя [PERSON] зробила заповіт на ім'я позивачів від 29.12.2004 року, посвідчений секретарем Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, який зареєстровано в реєстрі за № 162, яким на випадок своєї смерті заповідала все своє майно своїм донькам. На час відкриття спадщини даний заповіт не відмінювався та не змінювався. Позивачі у встановлений законом шести місячний строк прийняли спадщину після померлої матері [PERSON] шляхом подання заяви до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області. Однак, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки у померлої був відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - Свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на вищевказаний спадковий будинок з надвірними будівлями та спорудами на даний час отримати неможливо, у зв'язку зі смертю матері. На підставі вищевикладеного, [PERSON] та [PERSON] просили визнати за ними право власності на 1\\2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель (за кожною), які розташовані за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року матері позивачів - [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, свої інтереси довірила представляти позивачу [PERSON], яка також у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист Чемужівського сільського голови [PERSON], відповідно до якого Чемужівська сільська рада Зміївського району Харківської області не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON], справу розглядати за відсутності представника сільської ради. Представник Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи - відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Зміївського районного управління юстиції Харківської області у судове засідання також не з'явився, до суду надійшла письмова заява начальника служби Пашук В.В. про здійснення розгляду справи без участі представника служби та ухвалення законного рішення, яке не буде порушувати права третьої особи. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в ній, дійшов до наступного висновку: Судом встановлено, що 08.12.1956 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого у подружжя народилися доньки [PERSON] та [PERSON] /а.с. 17, 18, 19, 20, 21/. [INFO] року [PERSON] помер - копія Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 2 /а.с. 15/. [INFO] року померла і мати позивачів - [PERSON] - копія Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 39 /а.с. 16/. Встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, відповідно до якого [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своїм донькам [PERSON] та [PERSON] в рівних долях /а.с. 22, 23, 24/. Позивачі [PERSON] та [PERSON] належним чином прийняли спадщину після смерті матері - [PERSON], звернувшись із відповідними заявами до нотаріальної контори у встановлений законом шести місячний строк. Однак, оформити свої спадкові права позивачі не мають змоги, оскільки у померлої [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS] /а.с. 25/. Отже,судом встановлено, що після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS], який остання заповідала позивачам в рівних частинах, а останні - [PERSON] та [PERSON], в свою чергу, спадщину прийняли, подавши у шестимісячний строк відповідні заяви до нотаріальної контори, однак, враховуючи відсутність у [PERSON] оригіналу правовстановлюючого документу на вказаний будинок в оформленні спадкових прав їм було відмовлено. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З матеріалів справи, а саме довідки Комунального підприємства «Зміївське бюро технічної інвентаризації» від 05.09.2014 року № 2286 та Довідки від 12.02.2015 року № 1175, копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] 13, копії рішення виконавчого комітету Чемужівської сільської ради народних депутатів Готвальдівського (нині - Зміївського) району Харківської області від 15.12.1988 року № 121 «Про оформлення права приватної власності на житло, будинки, розташовані в с. Чемужівка, Левківка, Артюхівка», копії рішення виконавчого комітету Готвальдівської (нині - Зміївської) районної ради народних депутатів від 20.12.1988 року № 537 «Про оформлення права власності на житлові будинки в селах району», копій Довідок Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 27.01.2015 року № 167, від 09.02.2015 року № 02-31/78, від 09.02.2015 року № 02-31/77, вбачається, що [PERSON] фактично була власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS], однак, Свідоцтва про право власності за життя не отримала /а.с. 26, 27, 28-30, 31-32, 33, 34, 35, 36/. Згідно наказу Мінрегіонбуду № 95 від 19.03.2013 року, щодо порядку прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, збудованих до 05.08.1992 року, одним із документів, що свідчать про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, відповідно до вимог законодавства, є технічний паспорт на житловий будинок. Крім того, відповідно до законодавства колишнього СРСР реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягали лише індивідуальні будинки у містах та селищах міського типу Української РСР (Інструкція про порядок реєстрації будинків та будівель у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31.01.1966 року, який втратив чинність 13.12.1995 року). Отже, в сільській місцевості оформлення індивідуальних будинків здійснювалось так: після закінчення будівництва у господарській книзі сільської ради робився відповідний запис та відкривався особистий рахунок на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оскільки судом встановлений факт належності [PERSON] житлового будинку [NUMBER] разом із надвірними будівлями та спорудами, розташованих за адресою [ADDRESS] яка померла та заповіла дане майно [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину, звернувшись із заявами до нотаріальної контори, крім того, інші спадкоємці відсутні, в той же час, враховуючи, що позивачі не мають можливості пред'явити нотаріусу Свідоцтво про право власності на вказаний вище будинок, у зв'язку з його відсутністю, а отже позбавлені можливості оформити своє право на спадщину, суд вбачає підстави для задоволення позову та визнання права власності за [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування за заповітом, на вищевказаний житловий будинок із надвірними спорудами в рівних частинах.

Outcome: approved