Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

15 лютого 2021 року [PERSON] через свого представника адвоката Врублевського В.В. звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивував вимоги тим, що [INFO] в м. Чистякове (Торез) Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , яка доводилась дружиною [PERSON] . Встановлення факту смерті в судовому порядку заявнику необхідно для оформлення та одержання свідоцтва про смерть державного зразка, для його подальшого використання в цивільно-правових відносинах. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт, що [INFO] громадянка України [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Ільниця, Іршавського району, Закарпатської області, померла в м. Чистякове (Торез) Донецької області. В судове засідання заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Врублевський В.В. не з`явились, від представника надійшла до суду заява, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, заяву про встановлення факту смерті просив задовольнити (а.с. 21). Представник заінтересованої особи: Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС та ухвалення рішення згідно діючого законодавства. Також повідомили, що в результаті розширеного пошуку у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] , відсутній (а.с. 22). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Торезьким міським відділом ЗАЦС [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 серпня 1970 року, про що складено відповідний актовий запис № 469, після укладення шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 9). Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Торезьким МВ УМВС України в Донецькій області від 26 березня 2002 року, який належить [PERSON] , у примітках щодо сімейного стану записано, що 07.08.1970 року у РАГС м. Тореза зареєстровано шлюб з гр. [PERSON] (а.с. 7). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] доводилась дружиною [PERSON] , а тому останній в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України є належним заявником у даній справі. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 2020 року відділом ЗАЦС Торезького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 29 серпня 2020 року складено відповідний актовий запис № 804 (а.с. 13). З довідки про причину смерті № 80 від 29 серпня 2020 року, вбачається, що [PERSON] , 69 років, померла [INFO] внаслідок хронічної серцевої недостатності, хронічної ішемічної хвороба серця, постінфарктний кардіосклероз (а.с. 12). Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Як вбачається зі змісту відмови Жданівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 19/20.35/21 від 27.01.2021 року, заявнику було відмовлено, оскільки ним пред`явлено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2020 року, виданого на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи заявником видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 14). Надати такі документи заявник не має можливості, оскільки дружина [PERSON] померла на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в нього документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявник зазначив, що метою звернення до суду з даною заявою є оформлення та одержання свідоцтва про смерть державного зразка, для його подальшого використання в цивільно-правових відносинах. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявник не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті дружини [PERSON] [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved