Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

15.04.2021 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який згідно заповіту все своє майно заповів позивачу. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - 1/3 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , та 1/3 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 16.03.2016 року в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за № 329/2016 після померлого [PERSON] . На частину спадщини, а саме 1/3 частки земельної ділянки позивач отримав свідоцтво про право спадщини за заповітом, але щодо іншої частки спадщини йому було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з огляд на те, що згідно інформаційної довідки будинок знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а згідно технічного паспорту та довідки Святошинської районної державної адміністрації будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/3 частини житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та за клопотанням позивача від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори витребувано копії матеріалів спадкової справи № 329/2016 (а.с.52). 31.05.2021 року до суду від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшла копія матеріалів спадкової справи № 329/2016 (а.с.62-117). 02.06.2021 року до суду надійшов відзив поданий представником відповідача Київської міської ради з проханням прийняти рішення згідно норм чинного законодавства, на підставі поданих позивачем доказів, та розглядати справу за відсутності представника Київської міської ради (а.с.121-123). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.09.2021 року задоволено клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а саме відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] (а.с.146). 18.11.2021 року на адресу Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог в повному обсязі та розглядати справу без її участі. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. У поданому відзиві на позов представник Київської міської ради просить розглянути справу за відсутності представника Київської міської ради. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений, про причину неявки суду не відомо. Відповідно положень частини 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За нормою частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 18.09.2003 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Громовою О.П., зареєстрований в реєстрі за № 6610, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно [PERSON] (а.с.75). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.69). 16.03.2016 року в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за №329/2016 після померлого [PERSON] (а.с.63). З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - 1/3 частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На частину спадщини- 1/3 частки земельної ділянки позивач отримав свідоцтво про право спадщини за заповітом (а.с.113). Постановою від 11.05.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини на 1/3 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.95). З огляду на надані позивачем документи та матеріали спадкової справи вбачається, що в правовстановлюючих документах має місто технічна помилка у адресі житлового будинку. Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до пунктів 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач, відповідно положень ст. ст.1233, 1235 ЦК України, являється спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок було відмовлено з огляду на технічну помилку в адресі. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі, тому за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно, а саме: 1/3 частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Питання розподілу судових витрат між сторонами суд не вирішує, оскільки у ході розгляду справи судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем Київською міською радою та [PERSON] .

Outcome: approved