Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з дійсним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що в неї з [PERSON] від шлюбу є син - [PERSON], [INFO]. Після розірвання їх шлюбу, відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду, на її користь стягувалися аліменти на утримання сина до його повноліття. [INFO] року їх сину - [PERSON] виповнилося 18 років та з цього дня [PERSON] перестав виплачувати аліменти на його утримання. Їх син є студентом денної форми навчання в Відокремленому підрозділі «Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету» та потребує матеріальної допомоги. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, однак, працює та в змозі надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути кошти з [PERSON] на свою користь на утримання [PERSON], на період його навчання на денній формі навчання, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну заяву, просила задовольнити. Додатково зазначила, що під час навчання у технікумі її син намагався самостійно заробляти, однак, на важких роботах суттєво підірвав своє здоров'я та захворів на хронічний холецистит та виразкову хворобу. На теперішній час син потребує регулярного дієтичного харчування та підтримуючого лікування. Син навчається за місцем проживання, живе вдома, але щодня вона надає сину в технікум 30 грн., які він витрачає на проїзд та харчування. Навчання у технікумі спричиняє певні поточні витрати, як то - на потребу закладу, чи групи, які вона не може підтвердити документально. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що має на утриманні доньку та відповідно до виконавчого провадження сплачує на її утримання аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно та немає достатнього доходу для утримання сина, який вже в змозі забезпечувати себе самостійно. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 квітня 1998 року, батьком [PERSON], [INFO], є відповідач - [PERSON] (а.с.6). З довідки № 1079 від 23 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі, 1М915 групи ВП «Слов'янський технікум Луганського національного аграрного університету» зі спеціальності - експлуатація та ремонт машин і обладнання АПВ, денної форми з 01 вересня 2015 року за рахунок державного фінансування. Закінчує технікум 30 червня 2019 року (а.с.5). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Слов'янської міської ради від 28 березня 2016 року, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS] сумісно з нею за зазначеною адресою зареєстрований син - [PERSON], [INFO] (а.с.11). У відповідності з ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України зазначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, судом встановлено, що син [PERSON] - [PERSON] [INFO] року досяг повноліття, на теперішній час продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, оскільки навчання на теперішній період часу є його основним заняттям. При визначенні розміру аліментів у відповідності зі ст. 200 СК України, що підлягають стягненню з відповідача, суд згідно до вимог ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище, а також матеріальне становище позивача, а також їх стан здоров'я і вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх сина [PERSON] у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Так, як вбачається з довідки про доходи [PERSON], вона працює продавцем ФОП [PERSON] та в період з жовтня 2015 року по березень 2016 року отримує заробітну плату щомісяця розмірі 1 376,00 грн. (а.с.18). Відповідно до розрахункових чеків, медичних довідок та виписки з медичної карти №216 вбачається, що [PERSON] має діагноз - виразкова хвороба 12 п.к., стадія загострення, хронічний холіцестит, у зв'язку з чим потребує постійного нагляду лікаря, дієти та лікування певними лікарськими препаратами (а.с.19-23). Відповідач має можливість утримувати сина, оскільки є працездатним, працював у ПАТ «СМЗ» та отримував заробітну плату з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 1 406,63 грн. щомісяця, не досяг пенсійного віку, не є інвалідом (а.с.24). Однак, як вбачається з копії виконавчого листа №2-1176-2011 від 26 квітня 2011 року, [PERSON] виплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісяця (а.с.26). Зазначене підтверджується розпискою [PERSON] від 21 квітня 2016 року, відповідно до якої вона щомісячно отримує від [PERSON] аліменти в розмірі 400 грн. (а.с.27). Донька відповідача - [PERSON] з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року є студенткою Слов'янського хіміко-механічного технікуму, договір №467 про навчання та оплату з яким уклав [PERSON] (а.с.29, 31). Крім того, як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №0612828 від 30 березня 2016 року та встановлено з пояснень відповідача, мати його доньки - [PERSON] є інвалідом ІІІ групи та має певні рекомендації до умов праці (а.с.30), у зв'язку з чим немає можливості забезпечувати належним чином їх доньку та більшість витрати він несе самостійно. Суттєвими для встановлення розміру аліментів обставинами суд визнає наявність у відповідача доньки, якій він виплачує аліменти, можливість допомоги з боку матері [PERSON] та його навчання за рахунок державного фінансування. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] отримує мінімальну заробітну плату, при цьому оплачує лікування сина та надає йому кошти необхідні для навчання в технікумі. Суд виносить рішення згідно ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. З урахуванням викладених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей (обов'язок по утриманню повнолітньої дитини лежить також і на матері дитини), суд приходить висновку, що розмір аліментів на повнолітню дитину [PERSON], який підлягає стягненню з відповідача, повинен складати саме 1/8 частину його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення строку його навчання. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial