Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

16 грудня 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги банк мотивував тим, що 16 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було перейменовано у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ТОВ «Вінницяінвестбуд» укладено кредитний договір № 010/03-11/20, згідно якого банк відкрив боржнику невідновлювальну кредитну лінію в сумі 1000000 доларів США строком до 15 січня 2011 року включно зі сплатою 12 % річних. 19 червня 2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вінницяінвестбуд» було укладено додаткову угоду № 010/03-11/20/1 до кредитного договору, згідно якої відсоткова ставка за кредитом складає 12,5 % річних, встановлено ліміт невідновлювальної кредитної лінії в сумі 650000 доларів США та встановлено новий графік погашення основної суми кредиту. 14 січня 2011 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вінницяінвестбуд» укладено додаткову угоду № 010/03-11/20/2 до кредитного договору, згідно якої кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 15 лютого 2011 року; плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі: з 16 травня 2007 року по 18 червня 2009 року - 12 % річних; з 19 червня 2009 року по 15 лютого 2011 року - 12,5 % річних. Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість по кредиту становить 240700 доларів 54 центи США. 16 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений договір іпотеки № 010/03-11/36, згідно якого остання виступила майновим поручителем ТОВ «Вінницяінвестбуд» та передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку; -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку; -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку. Відповідно до пункту 3.1.4. договору іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим або боржником за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п. 6 договору іпотеки та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки. ТОВ «Вінницяінвестбуд» свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі не виконувало, тому станом на день звернення до суду з позовом - 09 грудня 2014 року заборгованість по кредиту становить 240700 доларів 54 центи США. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд ухвалити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS]; земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] для задоволення вимог банку по кредитному договору в розмірі 240700 доларів 54 центів США та 3654 гривень судового збору. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року до участі в справі в зв'язку зі смертю відповідача [PERSON] у якості правонаступника залучено її доньку - [PERSON], яка прийняла спадщину в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с. 50, 108). Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року проведена заміна позивача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника в цій справі - ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик». Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року проведена заміна позивача - ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» на його правонаступника в цій справі - ТОВ «Арма Факторинг». Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року проведена заміна позивача - ТОВ «Арма Факторинг» на його правонаступника в цій справі - [PERSON] Стороною позивача уточнювались позовні вимоги (т. 1, а.с. 242-243, т. 2, а.с. 8-10) та з їх урахуванням позивач просить суд ухвалити рішення, яким: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку; -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку; -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку; для задоволення позовних вимог [PERSON] по кредитному договору № 010/03-11/20 від 16 травня 2007 року, укладеного між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вінницяінвестбуд» в розмірі 240700 доларів 54 центи США заборгованості по кредиту, 17148 доларів 28 центів США заборгованості по процентам, 310474 гривень 75 копійок заборгованості по пені та 3654 гривень судового збору шляхом надання [PERSON] права укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки з будь-якою особою за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; вилучити заборону № 4966739, внесену на підставі договору іпотеки № 010/03-11/36 від 16 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального органу Рвач Ж.В., 16 травня 2007 року, зареєстрованими в реєстрі за № 2117, № 2118, № 2119; вилучити іпотеку № 4966732, внесену на підставі договору іпотеки № 010/03-11/36 від 16 травня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального органу Рвач Ж.В., 16 травня 2007 року, зареєстровану в реєстрі за № 2116. У судовому засіданні 21 квітня 2016 року представники позивача підтримали заявлені вимоги, з урахуванням поданих заяв про уточнення позивних вимог, та просили їх задовольнити з наведених у позові підстав. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом публікації оголошення в пресі (т. 2, а.с. 7). Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином (т. 2, а.с. 5). Суд за згодою представників позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 16 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було перейменовано у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником всіх прав і обов'язків ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ТОВ «Вінницяінвестбуд» укладено кредитний договір № 010/03-11/20, згідно якого банк відкрив боржнику невідновлювальну кредитну лінію в сумі 1000000 доларів США строком до 15 січня 2011 року включно зі сплатою 12 % річних (т. 1, а.с. 7-8). 19 червня 2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вінницяінвестбуд» було укладено додаткову угоду № 010/03-11/20/1 до кредитного договору, згідно якої відсоткова ставка за кредитом складає 12,5 % річних, встановлено ліміт невідновлювальної кредитної лінії в сумі 650000 доларів США та встановлено новий графік погашення основної суми кредиту (т. 1, а.с. 11). 14 січня 2011 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вінницяінвестбуд» укладено додаткову угоду № 010/03-11/20/2 до кредитного договору, згідно якої кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 15 лютого 2011 року; плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі: з 16 травня 2007 року по 18 червня 2009 року - 12 % річних; з 19 червня 2009 року по 15 лютого 2011 року - 12,5 % річних (т. 1, а.с. 13). 16 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений договір іпотеки № 010/03-11/36, згідно якого остання виступила майновим поручителем ТОВ «Вінницяінвестбуд» та передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку; -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку; -земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку (т. 1, а.с. 14-17). ТОВ «Вінницяінвестбуд» не виконувало свої зобов'язання за кредитним договором № 010/03-11/20 від 16 травня 2007 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вінницяінвестбуд». У зв'язку з цим кредитор звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 010/03-11/36 від 16 травня , укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. 67). До майна померлої [PERSON] була заведена спадкова справа № 195/10 (т. 1, а.с. 65-104). ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у визначений законом строк у порядку ст. 1281 ЦК України пред'явив свої вимоги до спадкоємців [PERSON] (т. 1, а.с. 87-88). Спадкоємці померлої до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про відмову від неї не звертались. З наданої на запит суду відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві вбачається, що [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] та знята з реєстрації 14 січня 2010 року в зв'язку зі смертю (а.с. 111). У наданій на запит суду довідці Форми № 3 від 18 лютого 2015 року зазначено, що донька [PERSON] - [PERSON] з 2005 року, тобто і на день смерті [PERSON] ([INFO]) зареєстрована в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У зв'язку з цим, [PERSON] була залучена до участі в справі в зв'язку зі смертю [PERSON] у якості її правонаступника протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2015 року. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «Вінницяінвестбуд» умови кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. ТОВ «Вінницяінвестбуд», не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на день звернення до суду з позовом заборгованість по кредиту становить: -240700 доларів 54 центи США заборгованості по кредиту; -17148 доларів 28 центів США заборгованості по процентам, -310474 гривень 75 копійок заборгованості по пені. Розрахунок суми заборгованості ТОВ «Вінницяінвестбуд» по кредитному договору наданий суду та відповідає вимогам закону. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] 16 травня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладений договір іпотеки № 010/03-11/36, згідно якого [PERSON] виступила майновим поручителем ТОВ «Вінницяінвестбуд» та передала в іпотеку нерухоме майно - три земельні ділянки (т. 1, а.с. 14-17). Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Частиною 3 цієї статті визначено, що правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України, «Про іпотеку» у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У пункті 6.4. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: -за рішенням суду; -у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; -шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; -згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання йому права укладення договору купівлі-продажу предмету іпотеки з будь-якою особою-покупцем. Такий спосіб звернення стягнення передбачений у пункті 6.4. договору іпотеки. Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» визначено перелік вимог до рішення суду у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, і щодо початкової ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. У ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. На підтвердження розміру ціни продажу предмета іпотеки сторона позивача надала суду звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки по кожному з об'єктів (т. 2, а.с. 12-27, 28-43, 44-59). Земельні ділянки, на які просить звернути стягнення позивач є спадковим майном після смерті [PERSON], тому вимоги позивача заявлені в межах вартості майна, одержаного в спадщину. У судовому засіданні представники позивача посилались на те, що у випадку задоволення позову для здійснення продажу предмета іпотеки необхідно зобов'язати реєстратора вилучити заборону, внесену на підставі договору іпотеки та вилучити іпотеку, внесену на підставі договору іпотеки. Зазначили, що при наявності таких записів неможливо буде укласти договори купівлі-продажу з покупцями предмету іпотеки у випадку задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється, зокрема, у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону. Згідно зі ст. 50 Закону України «Про іпотеку» після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Це правило не застосовується у разі придбання предмета іпотеки іпотекодавцем. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Outcome: approved