Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

16.10.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач є батьком, а вона - матір'ю [PERSON], [INFO], яка навчається у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає доньці такої допомоги, хоча працює, має постійний заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти на повнолітню доньку на період її навчання. Вищенаведене стало підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою. 14.12.2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він перебуває на диспансерному обліку з діагнозом захворювання правої нирки (світлоклітинний варіант). Після проведеної операції, перебуває на обліку у онколога. Відповідачу необхідно прокапуватися 3-4 рази на рік, проходити УЗД, здавати дороговартісні аналізи. Він витрачає значну кількість коштів на лікування. Крім того, зазначив, що його дохід не набагато більше позивача. Донька вчиться на бюджетній формі навчання, її стипендія дорівнює 1500 грн. Вважає. що з нього можливо стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини з його доходів, оскільки він має проблеми із здоров'ям, свого транспорту та житла не має, інших доходів крім заробітної плати також не має. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 23.05.2001року. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 21.02.2012 року. Як убачається з довідки № 66-03-180/584 від 26.09.2018 року, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання. Строк навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. У зв'язку з навчанням на денній формі [PERSON] не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вказане, однією із обов'язкових умов, за яких можливе покладання на батьків обов'язку по утриманню повнолітньої дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу. Із наданої відповідачем довідки про доходи від 28.09.2018 року ГПУ «Шебелинкагазвидобування», [PERSON] за період з січня 2018 року по серпень 2018 року отримав доходи у сумі 99893,88, з якої утримано 34190,08 грн. аліментів. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] від 11.12.2018 року № 01-39/41 Донецької ЗОШ №1, вона отримала за період з червня 2018 року по листопад 2018 року дохід у сумі 55304,86 грн. Згідно з наданими до суду листками непрацездатності, виписки з медичної картки, комп'ютерної томографії, виписного епікризу № 1498, відповідач має захворювання нирок, що потребує витрат на лікування. Враховуючи стан здоров'я відповідача, його матеріальний стан, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини доходу щомісячно. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що аліменти мають бути стягнені з відповідача не на користь [PERSON], а на користь повнолітньої доньки [PERSON] Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial