Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

15.08.2019 року Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , у якій просить: 1) позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] , [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1059,00 грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на рахунок дитини, який буде відкрито на його ім`я в Державному ощадному банку України. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на обліку служби у справах дітей Балаклійської РДА перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , як дитина у складних життєвих обставинах. Батько дитини [PERSON] проживає у [ADDRESS] , з сім`єю не проживає. Мати дитини [PERSON] проживає у [ADDRESS] . З 03.05.2019 року по теперішній час дитина перебуває у Балаклійському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. За інформацією закладу від 01 серпня 2019 року № 160 за весь час перебування дитини у центрі батьки жодного разу її не відвідували, не цікавилися її життям та станом здоров`я, розвитком і навчанням, не телефонували та не зверталися до закладу. Згідно з інформацією Шевелівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Балаклійської районної ради Харківської області від 08 серпня 2019 року № 02-09/258 за період навчання батьки дитини до школи не з`являлися, батьківські збори не відвідували, з класним керівником не спілкувалися та не цікавились навчанням і шкільним життям сина. Дитина пройшла курс реабілітації у закладі, підстави для подальшого її перебування відсутні. [PERSON] до служби у справах дітей із заявою про передання їй сина для подальшого виховання та проживання не зверталася. За інформацією Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 19 липня 2019 року № 11251/119-68/01-2019 матір дитини за місцем реєстрації не мешкає, встановити місце її проживання не виявилось можливим у зв`язку з тим, що вона веде аморальний спосіб життя і постійного місця проживання не має. Відповідно до довідки-характеристики Балаклійської міської ради Харківської області від 03 серпня 2019 року № 02-22/1708 [PERSON] характеризується негативно: неодноразово притягалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, схильна до зловживання спиртними напоями, не працює, з сусідами відносини не підтримує, у громадському житті міста участі не бере. [PERSON] батьком малолітнього [PERSON] себе не вважає, відмовився забрати його з Балаклійського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Питання про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації. Мати дитини на засідання не з`явилася причину неявки не повідомила. Батько на засідання не з`явився, надав письмову заяву, у якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Враховуючи, що відповідачі тривалий час ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не створюють дитині належних умов для проживання, виховання та розвитку, не забезпечують повноцінним харчуванням та доглядом, не піклуються про її внутрішній світ та підготовку до самостійного життя, з дитиною не спілкуються, з метою соціального захисту малолітнього, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді від 30.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала з наведених у ньому підстав, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у судовому засіданні, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених про судове засідання відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Згідно повідомлення директора Балаклійського центру соціально-психологічної реабілітації дітей за №160 від 01.08.2019, з 03 травня 2019 року по теперішній час малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває у центрі. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , батько - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з сім`єю не проживає.За весь час перебування дитини у центрі батьки жодного разу її не відвідували, не цікавилися її життям та станом здоров`я, розвитком і навчанням, не телефонували та не зверталися до закладу. Дитина пройшла курс реабілітації у закладі, підстави для подальшого її перебування відсутні (а.с.9). За інформацією Шевелівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Балаклійської районної ради Харківської області від 08 серпня 2019 року № 02-09/258 за період навчання батьки дитини [PERSON] , [INFO] , до школи не з`являлися, батьківські збори не відвідували, з класним керівником не спілкувалися та не цікавились навчанням і шкільним життям сина (а.с.10). Відповідно до листа Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 19 липня 2019 року № 11251/119-68/01-2019 мати дитини [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає, встановити місце її проживання не виявилось можливим у зв`язку з тим, що вона веде аморальний спосіб життя і постійного місця проживання не має (а.с.11). Згідно довідки-характеристики Балаклійської міської ради Харківської області від 03 серпня 2019 року № 02-22/1708 [PERSON] характеризується негативно: неодноразово притягалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, схильна до зловживання спиртними напоями, не працює, з сусідами відносини не підтримує, у громадському житті міста участі не бере (а.с.12). Відповідно до заяви від 23.07.2019 року, [PERSON] батьком малолітнього [PERSON] себе не вважає, відмовився забрати його з Балаклійського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав (а.с.8). Згідно з висновком Балаклійської РДА Харківської області від 13.08.2019 року, визнано доцільним позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх сина [PERSON] , [INFO] , оскільки вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не приймають участі у вихованні, утриманні та розвитку сина, не піклуються про його здоров`я, не виявляють інтересу до внутрішнього світу, не створюють сприятливих умов для проживання та розвитку дитини, свої батьківські обов`язки переклали на заклад, у якому перебуває дитина (а.с.13,14). Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько, мати не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз`яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків: не створюють дитині належних умов для проживання, виховання та розвитку, не забезпечують повноцінним харчуванням та доглядом, не піклуються про її внутрішній світ та підготовку до самостійного життя, з дитиною не спілкуються. Прийшовши до переконання про те, що відповідачі тривалий час не приділяють уваги участі у вихованні дитини, у її духовному та моральному розвитку, як це передбачено ст. 150 СК України, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу, не спілкуються із сином, не дивлячись на вжиті судом заходи про виклик відповідачів у судове засідання, не з`явилися, відзиву та заперечень не надали. Суд зважає і на те, що позбавлення батьківських прав відповідачів відповідає інтересам дитини. Окрім цього, відповідачі не позбавлені права, у разі зміни ставлення до своїх обов`язків, щодо виховання дитини, зміни способу життя звернутися до суду з позовом про поновлення в батьківських правах. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту ст.183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даних про наявність на утриманні відповідачів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачами суду не надано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідачів аліментів у розмірі 1059грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 15.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідачів. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі по 768,40 гривні з кожного. На підставі ст.ст. 7, 150, 152, 155, 161, 164, 166, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved