Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом з вимогами визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивувала тим, що вона і відповідачі є співвласниками зазначеної квартири, однак вони у ній тривалий час не проживають, перебувають за кордоном і тому відповідно до ст. 405 ЦК України, ст. 71 і 72 ЖК України можуть бути визнані такими, що втратили право користування нею. Відповідачі про час і місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. У зв'язку з неприбуттям їх у судове засідання суд за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. У судовому засіданні позивач просила задовольнити позов, пояснивши суду, що її брат і сестра тривалий час проживають за кордоном і найближчим часом повертатися не збираються. Оскільки вони зареєстровані у квартирі, то оплата за житлово-комунальні послуги нараховується також на них і вона змушена їх оплачувати. Їй також необхідно оформити документи для отримання субсидії. Тому потрібно рішення суду про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 28 листопада 1996 року, виданого ВО «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації за № 27/43 від 03.02.1997 р., квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Право спільної власності зареєстроване Славутицьким міським бюро технічної інвентаризації 03.02.1997 р. за № 27/43 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO], про що зроблено актовий запис № 153 у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 серпня 2009 року, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1817, спадкоємцем 1/3 частки майна [PERSON], яке складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS], є його дочка [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 серпня 2009 року, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1818, спадкоємцем 1/3 частки майна [PERSON], яке складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS], є його син [PERSON] (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 серпня 2009 року, виданого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1816, спадкоємцем 1/3 частки майна [PERSON], яке складається з 1/5 частини квартири [ADDRESS], є його дочка [PERSON] (а.с.15). На свідоцтві про право власності на житло нотаріусом зроблено відповідний запис про видачу свідоцтв про право на спадщину на 1/5 частку квартири в рівних частках кожному: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Як видно з довідки ф. 3 від 18.09.2014 р. у квартирі за адресою: [ADDRESS], проживають і зареєстровані з відміткою у паспорті: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч. 1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2). Як встановлено судом, позивач та відповідачі є співвласниками спірної квартири, у якій відповідачі тривалий час не проживають, тобто не користуються нею. Право користування квартирою є однією із складових права власності на неї. Відсутність власника (співвласника) у квартирі незалежно від часу не може бути підставою для позбавлення його права користування своєю власністю. Положення статей 405 Цивільного кодексу України, статей 71 і 72 Житлового кодексу України, на підставі яких заявлено вимоги, спірні відносини не регулюють і не можуть до них застосовуватись. Виходячи з викладеного, позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. Згідно правила ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Outcome: dismissed