Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

16.11.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивач [PERSON], просить щомісячно стягувати з відповідача [PERSON], аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, з дня звернення до суду і до досягнення їх сином [PERSON], [INFO] трирічного віку - [INFO], вказуючи, що з 03.10.2017 р. вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], по догляду за яким до досягнення трирічного віку вона перебуває у відпустці, відповідач добровільно матеріальної допомоги їй не надає, хоча має таку можливість, позивач самостійно утримувати малолітнього сина немає можливості, тому просила щомісячно стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, з дня звернення до суду і до досягнення їх сином [PERSON], [INFO] трирічного віку - [INFO] Позивач в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.17). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність (а.с.18-19). Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.10.2017 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народився син [PERSON]; позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку з [INFO] по [INFO], відповідач добровільно свого законного обов'язку по її утриманню до досягнення дитиною трирічного віку не виконує, а тому зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, який суд визначив з урахуванням інтересів позивача та можливостей відповідача. Дані правовідносини регулюються ч. ч. 2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за їх спільною дитиною до досягнення нею трирічного віку, чим порушує її права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку - [INFO] - в примусовому порядку. Висновки суду, крім письмових пояснень сторін, підтверджуються ще й таким: - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.10.2017 р., відповідно до якого 03.10.2017р. зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.10.2018 р., з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.9); - довідкою виконкому Бондурівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 578 від 12.11.2018 р., видана [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] про те, що з нею проживає малолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с.10). З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved