Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

16.08.2016 року до суду надійшла позовна заява адвоката [PERSON] в інтересах [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок (А) з каменю, загальною площею 50,4\~м.кв., житловою площею 25,6\~м.кв., сарай (Б) з цегли, загальною площею 34,8\~м.кв. по вул.Долина 8 в с.Вимислівка, Козівського району Тернопільської області; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2002\~га., кадастровий номер 6123081700:01:001:0614, що розташована на території Вибудівської сільської ради Козівського району, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №010438 від 03.03.2006 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1164\~га., кадастровий номер 6123081700:01:001:0673, що розташована на території Вибудівської сільської ради Козівського району, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №010438 від 03.03.2006 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після смерті бабці позивача [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок у с.Вимислівка Козівського району та дві земельні ділянки на території Вибудівської сільської ради Козівського району Тернопільської області. Після смерті спадкодавця було здійснено звернення до приватного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. Однак приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, а саме свідоцтва про право власності на будинок та правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявились, проте подали клопотання, згідно яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять справу розглядати за їх відсутності (а.с.40,41). Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просить проводити без його участі (а.с.35). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 11\~та ст. 60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] померла 04.02.2011 року у с.Вимислівка Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД\~№113845 від 04.02.2011\~р. (а.с.10). За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь [PERSON] (д.п.Мадера) [PERSON], склавши заповіт, який був посвідчений 13.05.1991 року секретарем виконавчого комітету Вибудівської сільської Ради народних депутатів Козівського району Тернопільської області (а.с.18). Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], становить житловий будинок з господарськими будівлями по вул.Долина 8, в с.Вимислівка Козівського району Тернопільської області та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2002\~га. кадастровий номер 6123081700:01:001:0614 та площею 0,1164\~га. кадастровий номер 6123081700:01:001:0673, які розташовані на території Вибудівської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.11, 13, 27-29). Після смерті [PERSON], позивач в належному порядку та в строк прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини у с. Вимислівка, по вул. Долина 4, Козівського району, проводила за нею догляд до дня смерті, вели спільне особисте господарство, що підтверджується довідками Вибудівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №01-254-/2-19 та №01-253-/2-19 від 18.07.2016 року (а.с.21, 22). Оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями від 30.01.2003 року, який підтверджував право власності [PERSON] на житловий будинок, що в с. Вимислівка по вул. Долина 4, а також оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку від 03.03.2006 року серія ЯГ\~№010438 втрачено, що підтверджуються оголошенням в газеті «Вільне слово» № 30 від 22.07.2016 року (а.с.23-26). Приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу [PERSON] 27.07.2016 року позивачу відмовлено в оформленні спадкового майна у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON] (а.с.17). Таким чином, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виник цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в суді. Згідно довідки Вибудівської сільської ради Козівського району Тернопільської області №01-294-/2-19 від 08.08.2016 року, адресу житлового будинку [PERSON] змінено з вул.Долина 4 на вул.Долина 8 (а.с.19). Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру в Козівському районі від 19.07.2016 року, нормативна грошова оцінка земельної частки (паю), яка розташована на території Вибудівської сільської ради Козівського району, та належала [PERSON],становить: рілля - 73 960 грн. 88 коп., пасовище 1045 грн. 05 коп. (а.с.27-28). Згідно з довідкою Козівського РБТІ від 15.08.2016 року № 76 інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями, що в с. Вимислівка, по вул.Долина № 8, Козівського району становить - 207 749,00 грн. (а.с.11). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.10, 212 ЦПК України\~дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відтак, суд дійшов висновку, що відповідно до ст.1223 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті баби, оскільки відмови від прийняття спадщини не заявляла та в належному порядку прийняла спадщину. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в належному порядку, а також те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, ніхто не оскаржує її право на спадщину, виходячи з приписів п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд вважає, що це право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності. Відтак, за встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому такі підлягають до задоволення.

Outcome: approved