Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

15.01.2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] і [PERSON], у якій просить стягнути з відповідачів на її користь компенсацію майнової шкоди у сумі 15404 грн. та компенсацію моральної шкоди в сумі 15000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що 17.07.2018 року близько 19-ої години у с.Чепіль Балаклійського району Харківської області малолітній [PERSON] під час гри вистрілив із саморобного лука в око її малолітньому сину [PERSON], внаслідок чого він отримав поранення ока. Наступного дня вона звернулась до лікарні, де її синові надали першу медичну допомогу та встановили діагноз: проникаюче рогівкове поранення з випаданням райдужної оболонки ока. Після цього вона телефоном повідомила Балаклійський відділ поліції про подію, що сталася з її сином. Стосовно відповідачів було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. Для лікування сина та проведення операції вона придбала необхідні медикаменти та медичні пристрої (кришталик для ока) на суму 15404 грн. Їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнав її син у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Завдану моральну шкоду вона оцінює у 15000 грн. 07.10.2018 року вона письмово звернулась до відповідачів з проханням надати допомогу у лікуванні її сина. Відшкодовувати їй майнову і моральну шкоду відповідачі відмовляються, тому вона звернулась до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 24.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 20.02.2019 року та 04.03.2019 року відповідачами надано відзиви на позовну заяву, у яких вони заперечували проти позовних вимог у повному обсязі. Обґрунтовуючи заперечення, вказали, що 17.07.2018 року дійсно відбулася подія, про яку зазначила у позовній заяві позивач, однак за інших обставин. Коли їх син [PERSON] йшов з другом по вулиці, діти позивача зробили луки із клена та стали обстрілювати їхнього сина та його друга. Їх син, захищаючись від пострілів, вистрелив із лука у відповідь та випадково поцілив в око сину позивача. Наслідків у виді ушкодження здоров'я він передбачити не міг. Того ж дня відповідач [PERSON] підійшла до матері позивача запитати, що з її онуком та чи не потрібна допомога. Вона почала сваритися, ображати відповідача та її сина лайливими словами, також вимагала у них 15000 грн. Позивач у липні 2018 року звернулась до відповідачів, щоб вони надали їй матеріальну допомогу на лікування сина. Вони не заперечували, але запитали про розмір матеріальної допомоги. Позивач кожного разу називала різні суми відшкодування витрат на лікування сина. У кожному з трьох магазинів с.Чепіль стояли коробки для надання грошової допомоги на лікування сина позивача - [PERSON]. Мешканці села, які приходили до магазинів, надавали таку допомогу. Також на лікування сина позивача учнями та педагогами школи, де він навчається, було зібрано 6800 грн, які передано позивачу. Позивач розмістила в інтернеті оголошення про необхідність проведення операції її синові та вказала реквізити банківської карти, на яку можна перерахувати кошти. Враховуючи вищенаведене, відповідачі не визнають позовні вимоги, вважають, що позивач намагається збагатитися на хворобі свого сина. В епікризі від 24.09.2018 року було вказано, що син позивача здоровий. Зазначають, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження витрат на лікування сина. Вказана у позовній заяві сума майнової шкоди не відповідає доданим до позовної заяви чекам. Просили суд врахувати, що позивач офіційно працевлаштована та отримує аліменти на дітей. Вони ж офіційно не працевлаштовані, мають трьох малолітніх дітей, [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Ухвалою від 05.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що після того, як [PERSON] поцілив з лука її синові в око спочатку не було ні крові, ні набряку. Її мати (бабуся [PERSON]) ходила до відповідачів у зв'язку з цим випадком. [PERSON] запропонувала покласти на око мазь. Наступного ранку у [PERSON] припухла повіка, утворився набряк. Вона повезла сина до лікарні у м. Балаклія, але окуліста там не було. Тоді вони поїхали до поліклініки, де окуліст оглянув сина та сказав, що необхідна термінова операція. Їм дали адресу лікарні у м. Харкові. Вони поїхали до цієї лікарні, де синові провели термінову операцію, наклали вісім швів. На оці зору не було. Кожні два тижні вони їздили до лікарні, де знімали по два шви. Шви було знято 17.09.2018 року, а 19.09.2018 року проведено операцію із заміни кришталика ока. Через рубець неможливо відновити зір. Син перебуває на обліку у окуліста. Зазначила, що у лікарні їй дали перелік медикаментів, необхідних для операції. Оскільки в аптеці лікарні не було касового апарату, препарати у чеку не зазначено. Мешканці с. Чепіль надали грошову допомогу в сумі 1000 грн (усього з трьох магазинів). Із школи їй передали грошову допомогу у сумі 6600-6700 грн. Кошти з благодійного фонду вона витратила на пальне для автомобіля, щоб доправити сина до лікарні, і на харчування сина у лікарні. Кришталик для ока штучний, у подальшому можуть знадобитися й інші операції. Відповідачі та їх представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, посилаючись на доводи, викладені у відзивах. Відповідач [PERSON] пояснив, що його син [PERSON] поцілив з лука в сина позивача - [PERSON] у відповідь на його постріли. Після того, як він поцілив в око [PERSON], до [PERSON] приходила бабуся [PERSON]. [PERSON] дала їй мазь для ока. Наступного дня бабуся [PERSON] повідомила їм про проблему і про те, що потрібна допомога - 15000 грн, сказала, що чеки привезуть. 20.07.2018 року до них з цього приводу приїжджали з поліції. Потім вони отримали листа від позивача. Відповідачі зазначили, що вони не заперечували допомогти, однак не надали матеріальної допомоги, оскільки позивачем не було підтверджено суму, і вони знали, що їй допомагали всі, хто міг. Шкоду було завдано дитиною неумисно. Вважають, що розмір моральної шкоди завищений. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав. З листа Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 24.07.2018 року, адресованого [PERSON], вбачається, що було проведено перевірку за фактом її звернення до швидкої медичної допомоги (зареєстровано в ЖЄО ВП за № 5274 від 20.07.2018 року). Під час перевірки було встановлено, що 17.07.2018 року близько 19-ої години у с. Чепіль Балаклійського району Харківської області по вул. П'ятихатка, під час гри саморобним дитячим луком зі стрілами малолітній [PERSON] з власної необачності поцілив з лука в око малолітньому [PERSON]. Після отриманої травми [PERSON] з матір'ю звернулися за медичною допомогою до лікарні, де йому було встановлено діагноз - проникаюче рогівкове поранення з випаданням райдужної оболонки ока. Стосовно батьків малолітнього [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.184 КУпАП (невиконання батьками своїх батьківських обов'язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей). З малолітнім [PERSON] проведено індивідуальну превентивну роботу (а.с. 14). Однак проведеною судом перевіркою встановлено, що відповідач [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за фактом зазначеної події. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином позивача -[PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2008 року (а.с. 13). Місце проживання [PERSON],[INFO], зареєстровано з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою 26.07.2018 року Чепільською сільською радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 3). Як вбачається із виписки з історії хвороби КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» № 7353, [PERSON] перебував на лікуванні у зазначеному закладі охорони здоров'я з 18.07.2018 року по 23.07.2018 року. У виписці зокрема зазначено діагноз [PERSON] (проникаюча рана рогівки, ендофтальміт, травматична катаракта лівого ока) і про проведену 18.07.2018 року ПХО (первинну хірургічну обробку) проникаючої рани рогівки на лівому оці (а.с. 5). Також згідно виписки з історії хвороби КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» № 8531, [PERSON] перебував на лікуванні у зазначеному закладі охорони здоров'я з 17.09.2018 року по 24.09.2018 року. У виписці зокрема зазначено діагноз [PERSON] (рубець рогівки, травматична катаракта) і про проведену 19.09.2018 року операцію (а.с. 4). Оглянутою у судовому засіданні медичною карткою [PERSON] підтверджено відсутність звернень до лікаря-окуліста до подій 2018 року. Тільки у 2018 році після проведених операцій він був взятий на облік. Позивач надала суду чеки на підтвердження витрат на лікування сина - [PERSON] на загальну суму 15404,25 грн. (а.с. 6-9). При цьому суд не бере до уваги надані позивачем чеки і квитанції: товарний чек від 18.09.2018 року на суму 9746,00 + 951,90 грн, оскільки у ньому не зазначено найменувань товару, а також квитанції Благочинного фонду «МЕЦЕНАТ» про добровільні благодійні пожертвування [PERSON] на суму 150,00 грн і 350,00 грн (а.с. 6, 7). Батьками [PERSON], [INFO], є відповідачі [PERSON] і [PERSON] (а.с. 32). Відповідачі разом із сином [PERSON], [INFO], та іще двома своїми дітьми: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], проживають у [ADDRESS] (а.с. 31-34). [PERSON] зверталась до відповідачів у письмовому вигляді з проханням надати їй матеріальну допомогу для відновлення зору сина [PERSON], де зазначила, що синові необхідне хірургічне втручання для заміни кришталика ока (усунення травматичної катаракти лівого ока), вартістю від 12 до 15 тисяч гривень (а.с. 12). Згідно відповіді Балаклійської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Балаклійської районної ради Харківської області від 19.02.2019 року на запит представника відповідачів - адвоката Корнієнко Н.В., з ініціативи класного керівника класу, в якому навчається [PERSON], учнями та педагогами школи були зібрані кошти у сумі 6800 грн та передані особисто [PERSON] у вересні 2018 року (а.с. 50). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є її батьком. Вона проживає у м. Балаклія. Зі слів позивача вона дізналась про те, що її брат завдав травму синові позивача. Наприкінці серпня 2018 року у класі, де навчається син свідка, збирали кошти на лікування [PERSON]. Вирішуючи справу в частині позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст. 1195 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Частиною 1 ст. 1178 ЦК України передбачено, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Судом встановлено, що малолітній син відповідачів [PERSON] завдав шкоди здоров'ю малолітнього [PERSON] - сина позивача. У зв'язку з цим позивачем понесено витрати на лікування сина. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди - у сумі 4206,10 грн, яку підтверджено належними і допустимими доказами. При цьому суд не бере до уваги доводи відповідачів про те, що [PERSON] отримала допомогу на лікування сина від мешканців с. Чепіль, від учнів і педагогів школи, у якій навчається [PERSON], оскільки надання матеріальної допомоги іншими особами не звільняє відповідачів від відповідальності за шкоду, завдану їх малолітнім сином здоров'ю сина позивача. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що за змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з ушкодженням здоров'я її сина. Позивач зазнала стресу та хвилювань внаслідок поранення ока її малолітнього сина, необхідністю хірургічного втручання та лікування. При визначені розміру моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер спричинених позивачу моральних страждань. Виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір такої шкоди в сумі 10000 грн. Внаслідок часткового задоволення позову [PERSON], звільненої від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь держави у рівних частках у розмірі, встановленому ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового та немайнового характеру - у сумі по 768,40 грн з кожного (1536,80/2=768,40). На підставі викладеного,

Outcome: partial