Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

16 листопада 2018 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука С.І., третя особа [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації. Свої вимоги мотивувала тим, що 20 січня 2015 року державним реєстратором Бабійчук С.І. прийнято рішення, індексний номер 18802396 від 23 січня 2015 року, про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну квартиру прийнято державним реєстратором з порушенням вимог закону, незважаючи на наявність обтяжень квартири в Єдиному реєстрі, що суперечить п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просить суд ухвалити рішення, яким: -визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука С.І. індексний номер 18802396 від 23 січня 2015 року про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; -скасувати державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис про право власності № 8469824, вчинений 20 січня 2015 року державним реєстратором управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчуком С.І., за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року вирішено питання про витребування доказів. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року залишено без задоволення заяву третьої особи [PERSON] про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем державним реєстратором управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчуком С.І. відзив на позовну заяву до суду подано не було. Третя особа [PERSON] направила до суду письмові пояснення щодо позову, в яких просить відмовити в його задоволенні. Посилається на те, що відповідачем було прийнято правомірне рішення № 18802396 від 23 січня 2015 року. У реєстратора були відсутні підстави для відмови в державній реєстрації з підстав визначених у частинах 4, 5. ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Твердження позивача щодо перебування квартири під арештами є недостовірними, оскільки на момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення арешти були скасовані судом або в порядку передбаченому законом втратили свою силу. Так, арешт ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2003 року був скасований ухвалою Шевченківського районного суду міста Києві від 08 жовтня 2008 року в справі № 2-3389/2003. Інші арешти та заборони, на які посилається позивач, втратили свою силу з огляду на вимоги частин 4, 5. ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 61-62). Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 03 вересня 2002 року серія [NUMBER] (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 16 червня 2018 року (а.с. 9). Позивач [PERSON] була дружиною померлого власника спірної квартири [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 серпня 2006 року (а.с. 8). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 січня 2015 року вбачається, що державним реєстратором Бабійчуком С.І. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18802396 від 23 січня 2015 року (підстава виникнення права власності - дублікат свідоцтва, серія та номер: 1781, виданий 05 листопада 2014 року приватним нотаріусом КМНО Патрєвою Ю.П.) внесено запис до Державного реєстру речових прав № 8469824 про право власності [PERSON] на квартиру загальною площею 47,9 кв. метри., житловою площею 22,2 кв. метри, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року витребувано копії матеріалів реєстраційної справи щодо реєстрації спірної квартири за [PERSON] . З матеріалів реєстраційної справи вбачається, що 20 січня 2015 року [PERSON] подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до якої було додано: дублікат свідоцтва про придбання нерухомого майна на прилюдних торгах; технічний паспорт б/н, виданий 10 жовтня 2012 року Київським міським БТІ; копію паспорту; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера. Державним реєстратором Бабійчуком С.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18802396 від 23 січня 2015 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 41). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивач зазначає, що державним реєстратором при прийнятті зазначеного рішення допущено порушення норм закону, оскільки щодо квартири були наявні обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У такому випадку державний реєстратор мав відмовити [PERSON] у державній реєстрації права власності на спірну квартиру. З наданого стороною позивача розширеного витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виданого 23 жовтня 2007 року, вбачається, що спірна квартира перебувала під арештом та забороною відчуження, а саме: -накладеним ухвалою Шевченківського суду міста Києва від 06 червня 2003 року реєстраційний номер обтяження 1351208 від 04 жовтня 2004 року; -накладеним ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2006 року № 2-8496, реєстраційний номер обтяження 4220426 від 14 грудня 2006 року; -під забороною відчуження, що виникла внаслідок договору застави квартири № 4428 від 31 жовтня 2002 року, реєстраційний номер обтяження № 4186986 від 08 грудня 2006 року (а.с. 11-12). У Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформованої 13 листопада 2018 року, станом на час прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , зазначені обтяження були дійсні (а.с. 14-15). Як на правову підставу для задоволення заявлених вимог позиач посилається на п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно якої у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, на час прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію від 23 січня 2015 року Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» були визначені інші підстави для відмови в державній реєстрації прав. Так, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачалося, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об`єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев`ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п`ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачалось, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно з ч. 4 цієї статті відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. Вбачається, що станом на 23 січня 2015 року така підстава для відмови у вчиненні державної реєстрації прав як «наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно» була відсутня, тому державний реєстратор в силу закону не мав жодних правових підстав для відмови у вчиненні реєстраційних дій з цієї підстави. У ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, позивач посилається, що вона була дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Оспорювана державна реєстрація права власності на спірну квартиру за [PERSON] була проведена на підставі поданих нею документів, зокрема, дублікату свідоцтва про придбання нерухомого майна на прилюдних торгах, серія та номер: 3272, виданого 22 грудня 2006 року приватним нотаріусом КМНО Патрєвою Ю.П. Суду не надано будь-яких доказів, що попередній власник квартири - [PERSON] (помер [INFO] ) за життя оспорював результати прилюдних торгів з продажу спірної квартири. За таких обставин, дії державного реєстратора управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабійчука С.І. при здійснені реєстрації права власності [PERSON] на спірну квартиру відповідали вимогам закону. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed