Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

17.05.2018 позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON], який ще за життя склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях кожному. На день його смерті заповіт не скасовано і не змінено. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. У визначений законом строк позивач звернулася до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь позивача. Проте, оформити спадкові права на зазначений вище житловий будинок позивач не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно. Сторони в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представники сторін надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі останніх. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] у с. Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження від 08.02.1960 серії [NUMBER] її батьками вказані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.7,8). 20.03.2001 [PERSON] склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповідає [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях кожному (а.с.10). [PERSON] помер [INFO] у віці 76 років у с. Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 17.07.2007 серії [NUMBER] (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] (а.с.42). Згідно з довідкою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 08.02.2017 № 945, згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.12). Відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON]. Інші спадкоємці за заповітом [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовились від спадщини у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця на користь позивача, що підтверджується Листом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 20.06.2018 № 470/02-14 (а.с. 39). У зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на спірне спадкове майно, позивач не може оформити у нотаріальному порядку свої спадкові права. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорюване домоволодіння, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved