Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

16.09.2020 [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, в якому просив розтлумачити заповіт [PERSON] від 01.04.2000, посвідчений виконавчим комітетом Кацмазівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області за реєстром № 31, в частині заповітного розпорядження земельної ділянки. Стислий виклад позиції позивача. Відповідно до заповіту, посвідченого 01.04.2000 виконавчим комітетом Кацмазівської сільської ради Жмеринського району № 31 [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Щолково Московської області Росія, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження наступного змісту: належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Кацмазів» в розмірі 1,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката серії [NUMBER], виданого 24.12.1996 № 393 Жмеринською РДА, заповіла [PERSON] . Даний заповіт є чинним. При зверненні до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті [PERSON] , державним нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки з тексту заповіту не можливо визначити конкретне спадкове майно, адже в заповіті вказаний номер та серія сертифікату, який за життя [PERSON] замінила на Державний акт (а.с.17). 09.11.2020 позивач [PERSON] в судовому засіданні просив задовольнити його позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Заперечення відповідачів. Відзиву на позов відповідачі не подавали. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 18.09.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09.11.2020. Витребувано з Жмеринської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області копію спадкової справи після смерті [PERSON] 28.09.2020 до суду надійшла витребувана спадкова справа. Представник відповідача Кацмазівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. В наданій заздалегідь заяві сільський голова Дідовик В.І. зазначив, що Кацмазівська сільська рада Жмеринського району Вінницької області позовні вимоги [PERSON] визнає, просив розгляд справи проводити у відсутність представника сільської ради (а.с.42). Оскільки представник відповідача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, то його неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , громадянка Росії, померла [INFO] в м. Щолково Московської області, Росія (а.с.7), залишивши на випадк своєїх смерті заповіт, відповідно до якого належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Кацмазів» в розмірі 1,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката серії [NUMBER], виданого 24.12.1996 року № 393 Жмеринською РДА, заповіла [PERSON] . Даний заповіт є чинним(а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 1,3283 га на території Кацмазівської сільської ради Жмеринського району, яка належала останній на підставі Державного акту серія ЯБ №712614 (а.с.10). Відповідно до копії листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Відділ у Жмеринському районі від 12.08.2020 № 0-2-0.22-178/160-20, Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 712614, який бук виданий на [PERSON] , взамін сертифіката на земельну частку (пай) серії ВН № 0071645 площею 1,71 умовних кадастрових га вартістю 5204,93 грн. зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 380 від 02.12.1998 КСП «Кацмазів» (а.с.11-14). Як вбачається з копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину)/ Витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після смерті [PERSON] заведена, заповіт чинний (а.с.15-16). Постановою Жмеринської районної державної нотаріальної контори від 23.07.2020 № 381/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, належну померлій [PERSON] у зв`язку з неможливістю визначення конкретного вказаного спадкового майна (а.с.17). Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (а.с.28-41). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, ніким не оспорені, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК). Згідно ч. 1 і 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Заповіт є одностороннім правочином. Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. З наданих до позову документів вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, відповідно до якого належне їй право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Кацмазів» заповіла [PERSON] , станом на 24.12.2006 право на пай посвідчувався сертифікатом серії [NUMBER], який був змінений 09.11.2007 на Державний акт серія ЯБ №712614 (а.с.10). Позов підлягає задоволенню, оскільки вищезазначені обставини визнані сторонами, то у відповідності до частини 1 ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню. З огляду на те, що вказані вище неточності у заповіті перешкоджають позивачу реалізувати свої спадкові права, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову. Судові витрати слід залишити за позивачем, як він того просив. На підставі викладеного,

Outcome: approved