overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

16.05.2014 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатну її матір [PERSON], [INFO] народження, встановити над нею опіку та призначити її опікуном, посилаючись на те, що її матір за станом здоров'я не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Обґрунтовуючи свою заяву, заявниця зазначає, що її матір [PERSON] знаходиться на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері №2, у зв'язку з тяжким порушенням психічного стану, що потребує постійного стороннього догляду. Крім того, зазначає, що з кожним роком стан психічного здоров'я її матері погіршується. Таким чином, вважає, що її матір [PERSON] потребує встановлення над нею опіки. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Представник заявника до суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, одночасно зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. До суду надав заяву про розгляд заяви за його відсутності, позов визнає в частині вимог про визнання [PERSON] недієздатною, в решті вимог щодо встановлення опіки та призначення опікуна просив відмовити. Суд, на підставі ст.169 ЦПК України, визнав можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки сторони не заперечують проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] народження є матір'ю [PERSON], [INFO]. (а.с.15) Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно акту судово-психіатричного експерта від 21 серпня 2014р. № 698, складеного експертом Київського міського центру судово-психіатричної експертизи Хоменко О.В., [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді судинної деменції (F 01 - згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.( а.с.48-49) З огляду на викладене, суд вважає, що існують законні підстави для визнання [PERSON], [INFO] народження недієздатною. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, як органу опіки та піклування не надала суду подання про необхідність призначення опікуном заявника [PERSON] над недієздатною [PERSON], суд вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. З огляду на викладене, суд вважає, що позовнеі вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

16.05.2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та при розірванні шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 03.10.2003 року. Дітей у шлюбі у них немає. Стосунки з відповідачем складалися погано. У сторін немає спільних інтересів та різні погляди на сімейне життя. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. Відповідач в позасудовому порядку розірвати шлюб відмовляється. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 03.10.2003 року. Спільних дітей у сторін немає. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

16.05.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що 27 вересня 1997 року уклала шлюб з відповідачем, від якого має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, аліменти нікому не сплачує. Відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не з'явився, хоча повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заявлених вимог позивача. Враховуючи, що сторонни до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав, позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем ( а.с. 5), від якого має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6), який мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.7). Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 16.05.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

16.05.2014 року позивач [PERSON] звернулася до районного суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] сімейне життя не склалося в наслідок несумісності характерів, на ґрунті чого у сім'ї виникають систематичні сварки, які негативно впливають на неповнолітніх дітей, а тому позивач прохає розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам. Також, позивач прохає стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, а саме доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви в суд і до повноліття дітей, оскільки відповідач має постійну роботу і регулярно отримує заробітну плату, добровільно допомогу на утримання дітей не надає, але має таку можливість. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та прохала задовольнити, оскільки з відповідачем не бажає примиритися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 15.11.2003 року зареєстрували шлюб у Лутовинівські сільській раді, Козельщинського району Полтавської області за актовим записом № 12. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які після розлучення за домовленістю сторін будуть проживати з позивачем. Спільно позивач та відповідач не проживають з листопада місяця 2013 року. Майновий спір на час розгляду справи відсутній. Отже, суд вважає, що можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені, оскільки позивач позов підтримала та прохала задовольнити, а тому шлюб підлягає розірванню, так як подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища батьків і дітей і не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дітей певного віку. Враховуючи, що відповідач як батько неповнолітньої повинен приймати участь в утриманні своїх дітей, а також те, що відповідач працює та має постійний заробіток, суд встановлює для виплати 1/3 частину заробітної плати або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини до досягнення повноліття. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

16.05.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 09.10.2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконкомом Рубцівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 9. Від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/3 частини усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглянути без її участі. (а.с. 15) Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 26) в судове засідання не з'явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Судом встановлено, що 09.10.2009 року між сторонами був зареєстрований шлюб виконкомом Рубцівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, актовий запис № 9. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Дитина знаходиться на диспансерному обліку та їй потрібен постійний нагляд дитячого ендокринолога (а.с. 8), проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 6, 7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але здоровий, інвалідом не являється, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, тимчасово не працює. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

16.05.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 25.10.2007 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Тривалий час вона та відповідач проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Припинення шлюбних відносин із відповідачем вважає необхідним через відсутність між ними близьких відносин, проживання окремо один від одного, втрати почуття поваги та любові, шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явився, надала до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягав на підставі викладених у ньому обставин, просив його задовольнити та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлялась належним чином про час і місце судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 25.10.2007 року зареєстровано шлюб між сторонами у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції за актовим записом №3866 /а.с.5/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.2014 року, сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд не вбачає підстав для надання додаткового строку для примирення сторін. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

16.05.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути на його користь 15347,15 грн. заборгованості по заробітній платі та 1680 грн. заборгованості по польовому забезпеченню. В судове засіданні позивач не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його особистої участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача також подав письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював до 16.12.2013 року кранівником Ніжинської НГРЕВС Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія». Відповідно до довідки № 84 від 17.02.2014 року заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем станом на 22.01.2014 року складає 15347,15 грн., заборгованість по польовому забезпеченню становить 1680 грн. Згідно ст. 43 Конституції України, кожна людина має право на заробітну плату, не нижчу ніж встановлену законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проте, судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги вищевказаних правових норм. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумах, що зазначені у вищевказаній довідці. Пунктом 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання судового рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до довідки № 84 від 17.02.2014 року сума заробітної плати за останній місяць роботи (грудень 2013 року) становила 1627,83 грн., тому даний розмір враховується судом для застосування вищевказаної норми. Оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

16.05.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2000року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2000року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

16.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2780 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням належного йому автомобіля «Daewoo Lanos», внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача, а також 243 грн 60 коп. у відшкодування сплаченої суми судового збору. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.03.2014 року о 18 год. 30 хв., відповідач, керуючи автомобілем «Audi 80», реєстраційний номер [NUMBER], та рухаючись заднім ходом по території автокооперативу № 45 в місті Чернігові, не переконався, що це є безпечним, не вибрав безпечний інтервал руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності позивачеві. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Daewoo Lanos» було пошкоджено, чим позивачу завдано майнової шкоди. Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.04.2014 року відповідача визнано винним у порушенні вимог пунктів 10.9, 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання дорожньо-транспортної пригоди, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (а.с. 4). Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої вона ухвалена, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка спричинила пошкодження транспортного засобу позивача є доведеною. Згідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, закон покладає обов'язок відшкодування завданої позивачеві майнової шкоди саме на відповідача. Як убачається з акту приймання-здавання робіт і фінансового чеку (а.с. 5, 6), за ремонт автомобіля «Daewoo Lanos» позивач сплатив ФОП [PERSON], який здійснює господарську діяльність з ремонту транспортних засобів, 2780 грн. За таких обставин, завдана позивачу майнова шкода підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved