overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

16 жовтня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] (далі по тексту - боржник) заборгованість за кредитним договором №б/н від 17 травня 2011 року у розмірі 13344 грн. 67 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп. Вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала Заяву № б/н від 17 травня 2011 року, згідно якої отримав кредит в розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов'язання виконав та надав обумовлені договором кошти, в свою чергу позичальник умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 травня 2011 року у розмірі 13344 грн. 67 коп., яка складається з: тіло кредиту - 158 грн. 18 коп., нарахованих відсотків за користування кредиту - 4119 грн. 91 коп., пені - 7954 грн. 93 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 611 грн. 65 коп. Зважаючи на вказане, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 травня 2011 року у розмірі 13344 грн. 67 коп. та судові витрати по справі у розмірі 1762 грн. 00 коп. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість в третьому пункті прохальної частини позову вказано : «В разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника АТ КБ «Приват-банк» та ухвалення заочного рішення суду». Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив. З урахуванням наведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

16 жовтня 2018 року до Білопільського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 січня 1990 року. Від подружнього життя мають трьох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Однією сімєю не проживають з 2016 року. Основою розпаду\~сім'ї\~послугувало те,\~що сторони\~не зійшлися\~поглядами на\~сімейне життя\~та ведення\~спільного господарства.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає повністю. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 13 січня 1990 року зареєстрували шлюб у виконкомі Кальченківської сільської ради народних депутатів Білопільського району Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за №1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 5). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сімї послугувало те, що сторони не зійшлися поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

16\~жовтня 2018\~року до\~Білопільського районного\~суду поштою\~надійшла позовна\~заява [PERSON]\~до [PERSON]\~про розірвання\~шлюбу,\~яку позивач\~мотивує тим,\~що з\~відповідачем зареєстрували\~шлюб 07\~лютого 2017\~року.\~Від подружнього\~життя дітей\~не мають.\~Протягом останнього\~року подружні\~стосунки між\~ними розладилися,\~зникло порозуміння\~і взаємоповага,\~стали частими\~сварки. Тривалий час кожен з них живе окремним життям. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 лютого 2017 року зареєстрували шлюб у Гуляйпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про що складено відповідний актовий запис за №07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сімї послугувало зникнення взаємопорозуміння і взаємоповаги, постійні сварки між подружжям. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

16 жовтня 2018 року до Білопільського районного суду поштою надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 липня 2013 року. Від подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до 15 жовтня 2018 року. Основою розпаду\~сім'ї\~послугувало те,\~що вони\~з чоловіком\~не зійшлися\~характерами.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 18 липня 2013 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про що складено відповідний актовий запис за №619, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 6). Як встановлено судом, основою розпаду сімї послугувало те, що сторони не зійшлися характерами. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 352,40 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат, а також повернути позивачу з державного бюджету судовий збір в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

16 жовтня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 28 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1688. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. Ухвалою судді від 14 січня 2019 року було відкрито провадження в цивільній справі за заявою [PERSON] та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, актовий запис №1688. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що визначений Законом України «Про судовий збір» за звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 16 жовтня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо щомісячного стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\~500,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач добровільно не бере участі в утриманні сина, який проживає разом з нею і постійно потребує догляду та матеріальних витрат тощо. У судове засідання позивач не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він зазначає, що позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Зі змісту копії свідоцтва про народження (а. с. 7) вбачається, що [PERSON] а [PERSON] я [PERSON] [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , і відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобов`язані його утримувати до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.184 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов`язання обох батьків утримувати дитину, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] по 1\~500,00 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позивачем позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

16 жовтня 2018 року (згідно штемпелю поштового відправлення) [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 14 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 240. Від шлюбу подружжя має дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Посилаючись на вказані обставини [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 14 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 240 (а.с. 6). Від шлюбу подружжя має малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №454764). Дитина проживає із матір»ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно починаючі з 16 жовтня 2018 року до досягнення [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 02 серпня 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

16 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] В, Г. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 вересня 1973 року Жовтневим відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 995. Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинені в квітні 2018 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Кузьменко». Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20 грудня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 1973 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 312985, яке видано 08 вересня 1973 року. (а.с.4) Від шлюбу сторони не мають малолітніх та неповнолітніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили в квітні 2018 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

16 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 25 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 161 розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що 25 вересня 1999 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. В шлюбі у них 16 квітня 2004 року народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2018 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, судові витрати просив не стягувати з відповідачки. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 25 вересня 1999 року уклали шлюб (арк.с.13). Від шлюбу у них 16 квітня 2004 року народилась донька [PERSON]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з серпня 2018 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved