Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

16.01.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та [PERSON] -[PERSON], який діє на підставі довіреностей (а.с.15-16) позовні вимоги підтримав. Пояснив, що позивачі , і [PERSON] є рідними сестрами. Їхньою мамою була [PERSON], яка померла [INFO]. В основному кошти на поховання [PERSON] давала [PERSON] За життя [PERSON] була власницею ? частини квартири [ADDRESS]. Власницею іншої ? частини вище згаданої квартири являється сестра позивачів [PERSON]. Спадкоємцями після смерті [PERSON] являються позивачки, та їхня сестра [PERSON] Позивачки пропустили визначений законом строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини являється та обставина, що після смерті мами вони тривалий час тяжко переносили втрату близької людини і не замислювалася над питанням написання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Окрім цього, будучи юридично необізнаними особами, вважали, що за будь-яких обставин мають право на отримання спадщини, оскільки за життя мами піклувалися про неї, надавали їй матеріальну допомогу. Крім того, позивачка [PERSON] в період з 18.01.2013 року по 09.04.2013 перебувала в гостях у своєї подруги в м. Чайковський Пермського краю Російської Федерації, що також призвело до пропуску нею строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла тільки відповідачка [PERSON], яка не надає згоди позивачкам на прийняття ними також спадщини після смерті мами, що спонукало їх звернутися з даним позовом до суду. Нотаріусом позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії -оформленні спадкового майна по причині пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини та у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини. Адже в свідоцтвах про народження позивачів зазначено прізвище матері «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть матері - її дівоче прізвище -«[PERSON]». Коли, та за яких обставин мати позивачів змінила прізвище їм не відомо. Відповідні документи, що підтверджують таку зміну відсутні. Встановлення факту родинних відносин позивачам необхідно як для оформлення спадкового майна так і для інших життєвих важливих справ, які можуть виникнути та стосуватимуться тієї обставини, хто являється їхньою матір'ю. Просить суд встановити факт родинних відносин між позивачками і померлою [PERSON], а саме, що вони являються рідними дочками [PERSON], померлої [INFO]. Також просить визначити позивачкам додатковий трьохмісячний строк , достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], як пропущений з поважних причин. Позивачки [PERSON] та [PERSON] в судове засідання для обґрунтування своєї позиції стосовно поданого позову не з'явилися. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково. Не висловила заперечень відносно встановлення факту родинних відносин між позивачками та померлою [PERSON], зазначивши, що позивачки дійсно є її рідними сестрами та їхньою мамою була [PERSON] Також не змогла пояснити за яких обставин та коли мамою було змінено прізвище «[PERSON]» на дівоче - «[PERSON]». В той же час заперечує стосовно визначення позивачкам додаткового строку для прийняття спадщини після смерті мами [PERSON], вважаючи причини пропуску не поважними. Сестри мають окреме житло і їй не зрозумілі підстави за яких вони фактично бажають позбавити її житла. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя була заміжньою за [PERSON] та мала прізвище «[PERSON]», що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с. 5; 7). З копій свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони народилися [INFO] та їхніми батьками являються [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11; 13-14). Документи, які б підтвердили зміну прізвища матері позивачів з «[PERSON]» на «[PERSON]» відсутні, час здійснення такої зміни невідомий. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що особисто були знайомі з [PERSON] Знають, що вона була заміжньою за [PERSON] і що мала трьох дочок [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З приводу спадкування майна після смерті [PERSON] нічого не змогли пояснити суду. Факт родинних відносин між позивачками і померлою [PERSON] підтверджується дослідженими судом доказами , показаннями свідків та відповідачки . Суд приходить до переконання, що маються достатні докази, які підтверджують родинні відносини між позивачками [PERSON], [PERSON] і померлою [PERSON], як між дочками та матір'ю. Встановлення вказаного факту для позивачок має юридичне значення. Отже, в цій частині позов підлягає до задоволення. В той же час, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визначення позивачкам додаткового строку для прийняття спадщини, виходячи з наступних обґрунтувань. За життя [PERSON] була власницею ? частини квартири [ADDRESS]. Після її смерті на дане майно відкрилася спадщина. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її дочки [PERSON], [PERSON], [PERSON] За даними із спадкового реєстру спадщину після смерті [PERSON] прийняла відповідачка [PERSON] (а.с.34-35). Постановами нотаріуса [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - оформленні спадкового майна, в зв'язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.8-9). Статтею 1220 ч.ч. 1; 2 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася ще 16 жовтня 2012 року. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців , який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, зважаючи на те, що спадкування є правом, а не обов'язком, позивачі мало право на спадкування по закону. Згідно положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Як вбачається з роз'яснень, що містяться в абзацах 1, 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців , у яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд не може сприйняти як поважну причину для поновлення позивачці [PERSON] строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини її перебування в гостях в подруги в Російській Федерації. Перебування в гостях не можна вважати непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення таких дій, оскільки тривалість цього перебування залежала виключно від волі позивачки. Отже, обґрунтованих доказів про наявність у позивачок поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій пов'язаних з прийняттям спадщини, ними у строк, імперативно встановлений ч.2 ст. 27 ЦПК України, суду не надано. Таких поважних причин суд не знаходить і вважає, що позивачки мали можливість після смерті матері заявити про наміри спадкування шляхом подання письмової заяви до органів нотаріату для чого не вимагалося значних коштів та не були потрібні на цій стадії документи про родинні відносини та правовстановлюючі документи на спадщину. Зважаючи на вище викладене, в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial