Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

15 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням \~будинком,\~розташованим за\~адресою:\~ [ADDRESS] .В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що він є власниками по житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування будинку від 10 вересня 2003 року. У вказаному житлі зареєстровані [PERSON] , яка є колишньою дружиною позивача, та [PERSON] , який є його сином, однак з жовтня 2012 року не мешкають, не приймають участі в його утриманні, оплаті житлово-комунальних послуг, їх особисті речі у будинку відсутні, оскільки вони поїхали до Російської Федерації та повертатись додому не бажають. Формальна реєстрація [PERSON] та [PERSON] у будинку [PERSON] порушує його права як власника майна, оскільки він позбавлений можливості оформити житлову субсидію, з огляду на що вимушений звернутись до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 30 липня 2021 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 08 годину 15 хвилин 19 серпня 2021 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 19 серпня 2021 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 08 годину 10 хвилин 24 вересня 2021 року у зв`язку з першою неявкою відповідачів. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України засобом телефонного зв`язку, що оформлено телефонограмою. 17 серпня 2021 року на електронну пошту суду направив заяву, у якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання також не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином: у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У доданих до позовної заяви нотаріально посвідчених заявах зазначили, погоджуються з визнанням їх втратившими права користування, житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку зі зміною місця проживання та реєстрацією місця проживання за адресами: [ADDRESS] ( [PERSON] ) та [ADDRESS] ( [PERSON] ). У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до\~частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування будинку від 10 вересня 2003 року (а.с. 8), що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою судом 24 вересня 2021 року за № 276452044 (а.с. 31-32). З копії довідки № 845 від 05 квітня 2021 року, виданої начальником відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб та військового обліку Часовоярської міської ради Коцюбинською А. вбачається, що у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , відповідачі та позивач (а.с. 10). Згідно акту, складеного 01 липня 2021 року депутатом Часовоярської міської ради Хайнусом О.С., [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживають, що підтверджують сусіди: [PERSON] (мешканка будинку [ADDRESS] ), [PERSON] (мешканка будинку [ADDRESS] ) та [PERSON] (мешканка будинку [ADDRESS] ) (а.с. 11). З відповідей начальника відділу\~реєстрації місця\~проживання фізичних\~осіб та\~військового обліку\~Часовоярської міської\~ради Коцюбинської\~А. за вх. №№ ЕП-9853, ЕП-6854 від 27 липня 2021 року вбачається, що відповідачі зареєстровані у\~будинку [ADDRESS] (а.с. 20, 21). З доданих [PERSON] до позовної заяви нотаріально посвідчених заяв вбачається, що [PERSON] є громадянкою Російської Федерації та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12), та [PERSON] є громадянином Російської Федерації і зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до\~статті 317 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~\~На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно\~ст. 391 ЦК України \~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. При розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням суди мають встановлювати наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи є причини відсутності відповідача поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.\~\~ Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі вибув із спірного будинку на інше постійне місце проживання, у зв`язку з чим втратили право на користування жилим приміщенням у зазначеному будинку, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved