Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

16 липня 2018 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Кредобанк» (далі ПАТ «Кредобанк») пред'явило позов до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3936/2016 від 27 жовтня 2016 року в розмірі 2066854,46 грн. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 27 жовтня 2016 року між [PERSON] акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 3936/2016, відповідно до якого банк видає останньому кредит у сумі 1783370,27 грн. на строк до 26.10.2023 року, зі сплатою 16,49% річних з моменту видачі кредиту. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27.10.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №3936/2016/2. Відповідно до договору поруки, поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязань в повному обсязі за кредитним договором №3936/2016 року від 27.10.2016 року, укладеним між боржником та кредитором. Відповідно п.\~6.1.\~Кредитного договору,\~виконання зобовязань\~забезпечується способами,\~що обумовлені\~в цьому\~Договорі та/або\~договорах забезпечення,\~зокрема:застава транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель GLS 350 D 4 МАТІС, дата випуску 2016, № кузова WDC1668241A834985; договір поруки № 3936/2016/2. Позивач скористався своїм законним правом на досудове врегулювання спору, шляхом вчинення виконавчого напису № 1047 від 20 вересня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі договору застави, та подальшим його предявленням до примусового виконання до Дунаєвецького РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, ВП № 55033240. Відкрите виконавче провадження знаходиться на етапі примусового виконання. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по погашенню заборгованості, в звязку з чим позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] Олегивича та [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №3936/2016 від 27.10.2016 року у розмірі 2066854,46 грн. та сплачену суму судового збору в розмірі 31002,82 грн. Ухвалою суду від 31.07.2018 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. Ухвалою суду від 07.11.2018 року справу було призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, телефонограми, оголошенням про виклик особи, причин неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у їх відсутності не подавали, відзиви на позов до суду не направляли. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 27.10.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №3936/2016, відповідно якого банк видав кредит позичальнику на умовах, поворотності, строковості, платності в розмірі 1783370,27 грн, на строк до 26.10.2023 року, зі сплатою 16,49% річних з моменту видачі кредиту, що підтверджується меморіальними ордерами №53232309, №53232694 від 28.10.2016 року. В якості забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк» було укладено договір поруки №3936/2016/2 від 27.10.2016 року, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №3936/2016 від 27.10.2016 року в повному обсязі. [PERSON] транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель GLS 350 D 4 МАТІС, дата випуску 2016, № кузова WDC1668241A834985, передав банку в заставу згідно договору від 27.10.2016 року. Відповідно до виконавчого напису №1047 від 20.09.2017 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі ст.ст.34, 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель GLS 350 D 4 МАТІС, дата випуску 2016, № кузова WDC1668241A834985, який належить [PERSON], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №734283, виданого 27.10.2016 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Кредобанк» за період з 01.03.2017 року по 15.09.2017 року включно у розмірі: 1744714,20 грн.-неповернута сума кредиту станом на 15.09.2017 року; 73599,83 грн.-\~прострочені відсотки станом на 15.09.2017 року; 19181,88 грн.\~ -заборгованість пені за період з 01.02.2017 року по 15.09.2017 року; 2 000, 00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 1839495,80 грн. Дунаєвецьким РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області вікрите виконавче провадження № 55033240, яке знаходиться на етапі примусового виконання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України, різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до п.4.1.1. кредитного договору №3936/2016 від 27.10.2016 року, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами (ануїтивний платіж) протягом усього строку кредитування, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, згідно графіку заборгованості, який є невідємною частиною цього договору. Пунктом п.4.9. кредитного договору №3936/2016 від 27.10.2016 року, банк у випадках, передбачених п.2.10. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних та допустимих платежів. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору №3936/2016 від 27.10.2016 року, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки, але не менше 10 грн. за кожен день прострочення. Наведені вимоги закону, а також надані позивачем докази, зокрема, про розрахунок заборгованості, свідчать про те, що відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, має заборгованість, а тому право позивача за кредитним договором порушене та підлягає захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Положеннями статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 2.6. цього договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до п.3.1.6 та п.3.1.7 Договору застави від 27.10.2016 року, у випадку, якщо сума від продажу предмета застави, та суми від реалізації іншого майна, яке буде заставленим в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержатель, він має право вимагати отримання суми, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна заставодавця та вимагати від заставодавця відшкодування завданих у звязку з невиконанням або неналежним виконанням умов цього договору збитків. Враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором №3936/2016 від 27.10.2016 року обовязок [PERSON] з погашення кредиту , процентів, та комісій за користування кредитом, пені, штрафів та інших платежів залишається невиконаними. Крім того, позивач скориставшись своїм правом на досудове врегулювання спору, шляхом вчинення виконавчого напису на договорі застави. Оскільки відповідач\~[PERSON]\~належним чином\~не виконує\~свої зобовязання\~по погашенню\~заборгованості за\~кредитним договором\~№3936/2016\~від 27.10.2016\~року,\~внаслідок чого\~станом на\~15.03.2019\~року кредитна\~заборгованість становить\~2066854,46\~грн.,\~яка складається\~з:\~1744714,20\~грн.\~-\~неповернута сума\~кредиту;247245,73\~грн.\~-\~прострочені відсотки;72894,53\~грн.\~-\~пеня;2000,00 грн. - несплачені судові витрати, правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів, в солідарному порядку, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 31002,82 грн., тобто по 15501,41 грн. з кожного.

Outcome: approved