Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

16.04.13 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, яка була неодноразово уточнена (а.с.51-54,104-107) до [PERSON], [PERSON] про стягнення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 22118,80грн. солідарно, моральної шкоди - в розмірі 1000грн. солідарно, а також судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 23.06.2012 року трактором К-701, який належить [PERSON] та яким керував [PERSON], при його русі по території [ADDRESS], де була розташована пасіка позивача, були пошкоджені та стали непридатними 7 бджолиних вуликів з бджолиними сім'ями та медом, який в них знаходився, на загальну суму 20650грн., а саме: 7 бджолиних вуликів у зборі на суму 4270грн.(вартістю 610грн. за один); рамки для 7 вуликів у кількості 210шт. по 12грн. за кожну на суму 2520грн.; 7 бджолиних сімей на суму 8400грн. (по 1200грн. за одну); мед загальною вагою 210кг на суму 5460грн.(вартістю 26грн. за 1кг). Вважає, що винність [PERSON], як особи, що спричинило шкоду своїми діями, а [PERSON], як володільця джерела підвищеної небезпеки, у пошкодженні його пасіки підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12013130260000102, матеріалом про відмову у порушенні кримінальної справи, а сума спричиненої матеріальної шкоди підтверджена висновком проведеної судової товарознавчої експертизи. Суму заподіяної йому моральної шкоди оцінює в 10000грн., яка полягає у тому, що після пошкодження його майна він став дратівливим, з'явилося безсоння, відчуття глибоких моральних страждань та переживань, він багато часу був вимушений вирішувати питання, пов'язані із усуненням наслідків спричиненої йому шкоди, значно погіршився його сімейний бюджет, оскільки він позбувся додаткового прибутку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні на уточнених позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, додатково позивач пояснив, що належність йому пасіки підтверджується паспортом пасіки, копія якого була долучена до матеріалів справи, після пошкодження його пасіки він у лікарні не знаходився, документів, що підтверджують втрату ним доходу він не має. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та не погодився із кількістю пошкоджених вуликів. Суду пояснив, що він керував трактором, який належить [PERSON], на прохання останнього він їхав орати поля, трудового договору з [PERSON] не укладав. Коли проїжджав біля пасіки, то плугом зачепив 2-3 кришки з вуликів, які впали, зразу піднялися бджоли і він уїхав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги також не визнав, зазначив, що у позивача документи на пасіку прострочені, відсутні дані по кількості пошкоджених вуликів та меду. Суду пояснив, що [PERSON] керував належним йому трактором за його проханням. Скільки було пошкоджено вуликів йому невідомо, але він не вважає, що позивачу була спричинена шкода. Заслухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, а також матеріал № 1664 про відмову у порушенні кримінальної справи, матеріали кримінального провадження № 12013130260000102, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до вимог статтей 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ветеринарно-санітарному паспорту № 2, виданому 10.05.2002 року Сімферопольським міським підприємством державної ветеринарної медицини, [PERSON] має пасіку у кількості 20 бджолиних сімей, останній ветеринарний огляд пасіки проведений 06.05.2011р. (а.с.128-130). Згідно ветеринарно-санітарному паспорту № 2, виданому 10.07.2012 року Сімферопольською міською державною лікарнею ветеринарної медицини, [PERSON] має пасіку у кількості 15-20 бджолиних сімей, ветеринарний огляд пасіки проведений 10.07.2012 року (а.с.131-134). Постановою Білогірського РВ від 26.03.2013р. кримінальне провадження за фактом умисного пошкодження майна [PERSON], внесеному до ЄРДР за № 12013130260000102 від 22.01.2013р. закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.6). За висновком № 2536 судової документальної товарознавчої експертизи від 10.12.2013р.(а.с.98-99), ринкова середня вартість нового багатокорпусного бджолиного вулика в комплектації станом на лютий 2012 року становить 610грн., ринкова (середня) вартість нової рамки з вощиною станом на лютий 2012 року становить 12грн. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником саморобної платформи-причепа (а.с.135-136). В судовому засіданні був оглянутий матеріал № 1664 про відмову у порушенні кримінальної справи, згідно якого: за протоколом огляду пасіки, розташованої [ADDRESS], від 23.06.2012 року з фото таблицями, встановлено пошкодження (розламані) 6 багатокорпусних вуликів на причепі № 4, та 1 вулика, який знаходився на землі поблизу причепа(а.с.4,32-38); згідно пояснень [PERSON], даними 26.06.2012р. ст.ДІМ Білогірського РВ, він зачепив плугом причеп з вуликами, які почали падати, скільки їх впало не бачив, оскільки відразу уїхав (а.с.6). За протоколом допиту свідка [PERSON] від 06.02.2013р., який знаходиться у матеріалах кримінального провадження № 12013130260000102, він 23.06.2012р. [ADDRESS] зачепив плугом причеп з вуликами, які зрушилися (а.с.17-18). В судовому засіданні за клопотанням позивача були допитані свідки [PERSON], [PERSON]., які дали суду аналогічні пояснення, що влітку 2012 року, [ADDRESS], стояла бригада з 5 чоловік, кожен із своєю пасікою, 23.06.2012р. від позивача узнали що трактором був зачеплений причеп [PERSON] з вуликами, які попадали. Наступного дня вони приїхали на пасіку, побачили, що 7 вуликів були перевернуті, зламані, непридатні для використання. Також їм відомо, що позивач оновлював корпуса вуликів через Інтернет - магазин навесні 2012 року. Що стосується кількості меду у вулику, то його можливо визначити, оскільки приріст меду постійно контролюється, на одну бджолиною сім'ю припадає від 30 до 40 кг меду. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про бджільництво» право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом, зокрема, мають громадяни України, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку. Згідно із ст. 12 вказаного Закону фізична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про бджільництво» з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Суд вважає доведеним той факт, що позивач мав бджолину пасіку, яка знаходилася [ADDRESS], оскільки це підтверджено як наявністю ветеринарно-санітарного паспорту на пасіку, так і поясненнями свідків. Також, знайшов своє підтвердження факт пошкодження бджолиної пасіки позивача трактором під керуванням [PERSON], оскільки це зазначено в судовому засіданні як позивачем так і відповідачами, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України, він не підлягає доказуванню. У відповідності до ст.ст. 22,1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, підставою відповідальності за завдану майнову шкоду є наявність вини особи, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 у п.4 роз'яснено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Сторонами визнано та не оскаржується факт, що трактор, яким керував [PERSON], належить на праві власності [PERSON], який передав його [PERSON] за власним бажанням, без наявності будь-яких угод. Оскільки управління транспортним засобом - трактором К-701, яким було пошкоджено пасіку позивача, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди було передано його володільцем [PERSON] відповідачу [PERSON] без дотримання встановленого законом порядку, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON], як власник трактору, проявив недбалість, чим сприяв неправомірному використанню трактора [PERSON] та повинен нести відповідальність за шкоду, завдану останнім позивачу [PERSON] у результаті дорожньо-транспортної пригоди. При визначенні розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди суд виходить з наступного. В судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача про пошкодження 7 багатокорпусних бджолиних вуликів, оскільки це підтверджується як свідченнями допитаних у судовому засіданні свідків, так і вбачається з протоколу огляду місця події, який наявний у матеріалі № 1664 про відмову у порушенні кримінальної справи, крім того, про пошкодження бджолиних вуликів зазначає і сам відповідач [PERSON], якого було опитано та допитано у якості свідка на досудовому слідстві, з цих підстав суд не приймає до уваги твердження відповідачів у судовому засіданні про те, що вулики пошкоджені не були. Кількість наявних у 7 вуликах рамок відповідачами не оскаржувалося, тому суд погоджується, що їх кількість складала 210шт. Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідачів, що позивачем не доведено про наявність у вуликах бджолиних сімей, меду та його кількістю, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК України, на підтвердження своїх доводів суду позивачем не надано жодних доказів. У відповідності до ст. 17 Закону України «Про бджільництво» облік бджолиних сімей та їх продуктивності ведеться за результатами осінніх і весняних перевірок у встановленому порядку, але згідно наданому суду ветеринарно-санітарному паспорту огляд бджолиних сімей пасіки позивача не проводився з 06.05.2011р. до 10.07.2012 року, тому взагалі неможливо вести мову про кількість бджолиних сімей, їх продуктивність. Суд також не приймає до уваги пояснення свідків у частині кількості меду, яка може знаходитися у бджолиному вулику, оскільки це стосується кількості меду у вулику взагалі, а не у пошкоджених вуликах позивача, а у відповідності до ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По справі була проведена документальна судова товарознавча експертиза, якою була визначена ринкова середня вартість нового багатокорпусного бджолиного вулика в комплектації станом на лютий 2012 року та ринкова (середня) вартість нової рамки з вощиною станом на лютий 2012 року, висновок експертизи сторонами не оскаржувався, а тому, суд приймає висновок експертизи при визначенні вартості 7 вуликів та 210шт. рамок, яка складає 6790грн. (610х7 + 210х12). Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 у п. 9 роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи що [PERSON] зазнав негативне емоційне зворушення та душевних хвилювань у зв'язку із пошкодженням його пасіки, але інших доказів у підтвердження своїх вимог щодо спричинення йому моральної шкоди у ході розгляду даної справи не надав, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 750грн. Суд не приймає до уваги в обґрунтування моральної шкоди посилки позивача на погіршення його сімейного бюджету у зв'язку з нездобуттям додаткового прибутку, оскільки це не стосується моральної шкоди, а відноситься до відшкодування втраченого (доходу), вимоги про які позивачем не заявлялися. Дотримуючись положень статті 214 ЦПК України, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та проведенням судової експертизи у розмірі 1912,80грн. (а.с.1,33,37,108). На підставі викладеного, ст.ст. 22, 23,1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: partial