Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

16 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що її чоловік [PERSON] помер 15 липня 2006 року, після смерті якого відкрилося право на спадщину у вигляді зазначеної земельної ділянки, що належала померлому на підставі договору дарування земельної ділянки від 14 грудня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], за номером в реєстрі правочинів №988. Позивач [PERSON] вважає, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті чоловіка проживала разом з ним та не заявляла про відмову від спадщини.Окрім неї спадкоємцями першої черги є його син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. 20 жовтня 2015 року позивач через уповноваженого представника звернулася до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та проведення державної реєстрації права власності на спадкову земельну ділянку, однак їй було відмовлено через відсутність правоустановлюючих документів на ім'я спадкодавця на спадкове майно, оскільки за свого життя померлий не здійснив державну реєстрацію права влансності на земельну ділянку та не виготовив на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. У звязку з цим позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав та просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, від її представника [PERSON] надійшла заява, в якій просив слухати справу за їх відсутності та позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач [PERSON] селищна рада Жовтневого району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, повідомивши письмово про визнання позову та можливість розгляду справи у відсутність її представника. Треті особи в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, хоча про час та дату слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомили, заперечень проти позову не надали. Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 15 липня 2006 року (а.с.7). На підставі свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] є дружиною [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтв про народження, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми спадкодавця [PERSON] (а.с.15, 17). Згідно з договором дарування земельної ділянки від 14 грудня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], за номером в реєстрі правочинів №988, [PERSON] належить земельна ділянка площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території [PERSON] селищної ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.8). Зі змісту довідки Відділу Держземагенства у Жовтневому районі Миколаївської області за № 0-14.15-0.3-5242/2-15 від 05 жовтня 2015 року вбачається, що згідно Книги записів державних актів на право власності на землю за період з 2000 по 2006 р.р.за [PERSON] земельні ділянки в межах території [PERSON] селищної ради Жовтневого району Миколаївської області не зареєстровані (а.с.9). Постановою приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] від 12 жовтня 2015 року встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли: дружина [PERSON]П, оскільки постійно проживала разом з померлим на день його смерті, заяву про відмову від прийняття спадщини не подавала, а також малолітні діти померлого: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначеною постановою позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, оскільки наданий договір дарування земельної ділянки є підставою виникнення права приватної власності померлого на вказану земельну ділянку та видачі державного акту, який за життя [PERSON] не отримав, таким чином відсутні правовстановлюючі документи на ім'я спадкодавця (а.с.10). Дослідивши копію спадкової справи за №80/2015 року після смерті [PERSON], судом встановлено, що 20 жовтня 2015 року представником [PERSON] - [PERSON] до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 15 липня 2006 року. На день відкриття спадщини, тобто станом на 15 липня 2006 року, у будинку №24 по вул.Набережній в с.Квітневе Жовтневого району Миколаївської області разом із спадкодавцем [PERSON], [INFO], були зареєстровані [PERSON], [INFO] (дружина), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (донька), які є спадкоємцями першої черги, та інші особи (а.с.34-55). До складу спадщини відповідно до ст.1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що спадкодавцю [PERSON] на момент смерті на праві власності належала земельна ділянка площею 6,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, згідно договору дарування земельної ділянки від 14 грудня 2000 року, хоча за життя він не отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, а відтак після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обовязки на зазначену земельну ділянку. Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст.1261 ЦК України позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями першої черги і мають право на спадкування за законом після смерті [PERSON] Враховуючи, що на момент смерті батька відповідачі були неповнолітніми, тому на підставі ч.4 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки нотаріусу не подавались заяви про відмову від прийняття спадщини, відповідно до ст.1273 ЦК України, в зв'язку з чим спадщина у вигляді спірної земельної ділянки підлягає розподілу між трьома спадкоємцями порівну. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial