Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

16 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що вона звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення пенсії та надала документи на підтвердження стажу роботи, однак їй було вказано на розбіжності в написанні прізвища, а саме: відповідно паспорта її прізвище зазначено « [PERSON] », а в дипломі серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 1989 року Дніпропетровським медичним училищем № 2 її прізвище зазначено як « [PERSON] ». У зв`язку з чим виникла необхідність встановлення факту належності їй вказаного диплому серії [NUMBER] , для підтвердження стажу роботи з метою реалізації права на пенсійне забезпечення. Заявник надала до суду заяву в якій вимоги підтримує та просить провести розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи повідомлений про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розгляд вказаної справи проводиться з дотриманням ст. 315 ЦПК України. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2020 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до матеріалів справи, 14 грудня 2000 року [PERSON] видано паспорт серії [NUMBER] на ім`я - [PERSON] , [INFO] (а. с. 4). 29 січня 1998 року [PERSON] видано картку про присвоєння їй ідентифікаційного номера № [NUMBER] де прізвище, ім`я та по батькові записано [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до диплому серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 1989 року Дніпропетровським медичним училищем № 2 вказаний диплом виданий на ім`я - [PERSON] (а. с. 12). Таким чином, під час оформлення диплому прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] », що не співпадає з записом її прізвища у паспорті громадянки України серії [NUMBER] та ідентифікаційному номері № [NUMBER] , де прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] ». Пунктом 6 частини 1 статті 315\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки забезпечує їй реалізацію права на пенсійне забезпечення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року звернено увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, зокрема, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що диплом серії [NUMBER] , виданий 27 грудня 1989 року Дніпропетровським медичним училищем № 2, в якому помилково вказано її прізвище « [PERSON] », дійсно належить [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер № [NUMBER] . Відповідно до п. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved