Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

17.09.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтував тим, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2003 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітіми та проживають з ним. Причинами розірвання шлюбу є те, що відповідач з жовтня 2015 року з ним не проживає, місце проживання її невідоме. Весь цей час шлюб між ними існує формально, вони не спілкуються, дітей вона не провідує, тобто сім`ї в них вже давно немає. Просив шлюб розірвати, місцем проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначити за його місцем проживання. Ухвалою судді Тлумацького районого суду Івано-Франківської області Лущак Н.І . від 20.09.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області на 11 год. 00 хв. 06.11.2019 року. Ухвалою Тлумацького районого суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 06.11.2019 року залучено до участі у справі за даним позовом в якості третьої особи без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, який знаходиться за адресою: вул. Макуха, 12, м. Тлумач, Івано-Франківська область, 78000. Підготовче судове засідання відкладено до 11 год. 00 хв. 27.11.2019 року. Зобов`язано третю особу без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області надати суду письмовий висновок щодо доцільності/недоцільності після розірвання шлюбу визначення місця проживання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання його батька [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Тлумацького районого суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 27.11.2019 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 10.01.2020 року у приміщенні Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі та розгляд справи провести у його відсутності. Не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 53). Представник третьої особи без самостійних вимог: Органу опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області Шкварок І.В. в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності. Письмовий висновок про доцільність визначення місця проживання малолітної дитини за місцем проживання її батька підтримала. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони згідно свідоцтва про одруження перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2003 року (а.с. 4). У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час є неповнолітніми, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, де в графі «Батько» вказано - [PERSON] , а в графі «Мати» - [PERSON] (а.с. 5, 6). Сімейне життя у сторін не склалося, з жовтня 2015 року разом не проживають, місце проживання відповідача невідоме. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати. В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, не просила суд відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Пунктом 14 названої постанови визначено, що у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. За змістом частин четвертої та п`ятої ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку № 6/01-18/01 від 02.01.2020 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, (а.с. 69-71) з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини та врахування того, що батько фактично самостійно виховує дитину, піклується її моральним, фізичним та духовним розвитком, а також беручи до уваги те, що батько може забезпечити гармонійний розвиток дитини у безпечному та спокійному середовищі, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, може створити хороші матеріальні умови для її виховання й розвитку, комісія проходить до висновку про доцільність після розірвання шлюбу визначити місце проживання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання його батька [PERSON] , [INFO] . При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору, який узгоджується як із поясненнями позивача щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи, враховуючи те, що позивач просив місцем проживання малолітнього сина [PERSON] визначити його місце проживання, а відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, суд вважає, що місцем проживання малолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , слід визначити місце проживання його батька. Враховуючи те, що неповнолітній дочці [PERSON] , [INFO] , виповнилося 14 років, вона самостійно обирає собі місце проживання. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При такому вирішенні позову, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. (квитанція № 158.49.1/32690069 від 17.09.2019 року, а.с. 1). На підставі наведеного, ст.ст. 19, 110, 112, 113, 160 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

Outcome: approved