Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

15.11.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ГО КМО «Військовий автоматор» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та виплату заробітної плати. Позовні вимоги Позивача обґрунтовані тим, що 12.07.2019 року згідно наказу №6 від 11.07.2019 року він був призначений на посаду заступника Голови правління в ГО КМО «Військовий автоматор». 17.09.2019 року ініціативна група на чолі з деякими членами правління всупереч статуту та діючому законодавству в незаконний спосіб та силою відібрали у діючого на той час голови правління ключі, печатку та доступ до документації з метою захоплення влади в організації. 17.09.2019 року його було повідомлено про те, що його звільнено, а 16.10.2019 року рекомендованим листом були надіслані документи - акти складені «заднім» числом про ніби-то його неявку на роботу та наказ про звільнення №10 від 18.09.2019 року про його звільнення за власним бажанням. Оскільки жодних заяв про звільнення за власним бажанням він не писав, вважає, що його звільнення є незаконним, тому вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.11.2019 року позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі, призначено її підготовчий розгляд. Протокольною ухвалою суду від 27.02.2020 року закрито підготовчий розгляд справи, призначено її розгляд по суті. 23.04.2020 року відповідачем до суду поданий відзив на позовну заяву. 31.07.2020 року від позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив. 27.02.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовчий розгляд справи. В судовому засіданні представник позивача підтримала в повному обсязі позовні вимоги, надала суду розрахунок заборгованості по заробітній платі, яка виникла у відповідача перед позивачем та просила визнати незаконним та скасувати наказ №10 від 18.09.2019 року про звільнення позивача з посади заступника Голови Правління ГО КМО «Військовий автоматор» та поновити його з 18.09.2019 року на цій посаді; стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 165 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, що викладені у письмовому відзиві на позов. Зазначив, що дійсно відсутня заява позивача про звільнення його за власним бажанням, а в наказі про його звільнення допущена механічна помилка, оскільки його звільнено за п.3,4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, на даний час в ГО відсутня така посада, як заступник голови правління. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили про те, що часто бачили [PERSON] нетверезим на роботі, крім того він часто не з`являвся на роботу без поважних на те причин, тому складалися акти про його відсутність на робочому місці. Заслухавши вступне слово представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial