Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

15 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що накази МОЗ України № 131 від 21.09.2005 «Про затвердження рішення експертно-кваліфікаціної комісії при МОЗ України» та № 293 від 05.12.2008 р. «Про затвердження рішення експертно-кваліфікаціної комісії при МОЗ України від 28.11.2008р.» щодо [PERSON] стосується [PERSON]. Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 27.11 2018. Заявник [PERSON] 15.11.18 через канцелярію суду подала заяву, в якій просила дану справу розглядати у її відсутність, свої вимоги підтримує в повному обсязі, просить заяву задовольнити. Належним чином повідомлена про судовий розгляд заінтересована особа в судове засідання уповноваженого представника не направила, про причини неявки в суд не повідомили, заяв, клопотань не подали. З урахуванням наведеного, суд вважає, що слід проводити розгляд справи у відсутності сторін та їх представників. За ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясуваши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази суд встановив наступне. Судом встановлено, що у 1996 році заявник [PERSON] закінчила спеціальний факультет Львівського державного університету ім. І. Франка за спеціальністю - практична психологія, після чого, 25.07.1996 р. їй видано диплом спеціаліста [NUMBER], в якому її ім»я зазначено, як «[PERSON]» (а.с.8). Згідно даних паспорта громадянина України [NUMBER] прізвище імя та по батькові заявника значиться як [PERSON] (а.с.9,10). З довідки від 29.10.2018 року КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» вбачається, що [PERSON] з серпня 1996 року працює на різних посадах в установі. З 21.06.2018 переведена працювати на повну вакантну посаду психолога судового експерта 5 відділення (а.с.6,7). Рішенням від 03 березня 2014 року Шевченківського районного суду м. Львова встановлено факт належності [PERSON] диплому спеціаліста [NUMBER], виданого 25.07.1996р. Львівським державним університетом ім. І.Франка, реєстраційний № 298 про закінчення спеціального факультету даного університету за спеціальністю - практична психологія та присвоєння згідно рішення державної екзаменаційної комісії від 19.07.1996 р. кваліфікації «психолог-практик. Викладач», в якому ім'я заявниці помилково зазначено «[PERSON]». Наказом МОЗ України № 131 від 21.09.2005 «Про затвердження рішення експертно-кваліфікаціної комісії при МОЗ України» [PERSON], психологу-судовому експерту Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, присвоєно 4 кваліфікаційний клас психолога-судового експерта та 10 ранг державного службовця, а накозом № 293 від 05.12.2008 р. «Про затвердження рішення експертно-кваліфікаціної комісії при МОЗ України від 28.11.2008р.» [PERSON], психологу-судовому експерту судово-психіатричної експертної комісії Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні, присвоєно третій кваліфікаційний клас судового експерта та відповідно йому 8 ранг державного службовця (а.с.4,5). Відповідно до приписів ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (окрім наведених у пунктах 1-9 ч. 1 цієї статті юридичних фактів). Відтак, суд приходить до висновку, що у зазначених наказах МОЗ України допущена технічна помилка при зазначенні імені особи, що підтверджується наведеними і дослідженими у судовому засіданні доказами. Встановлення факту належності заявнику наказів МОЗ України № 131 від 21.09.2005 та № 293 від 05.12.2008 р. є необхідним для підтвердження кваліфікації судового експерта.

Outcome: approved