Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 03.11.2014 року до суду надійшла заява від позивачки про залишення позовної заяви в частині позовних вимог про розірвання шлюбу без розгляду та ухвалою від 03.11.2014 року позовна заява в частині позовних вимог про розірвання шлюбу залишена без розгляду. В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 лютого 2001 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, хоча і повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення у справі про отримання судової повістки, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши думку позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень Судом встановлено, що 31 серпня 1979 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб.(а.с.6) Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER].(а.с.7) Як зазначає позивачка в позовній заяві дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальну допомогу добровільно не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ( ст. 183 СК України ) При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1 ст. 182 СК України ) Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved