Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

15 січня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що21.06.2002 року вона, уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 151.На час звернення до суду із зазначеною позовною заявою вирішується питання про розірвання шлюбу у передбачений Законодавством України спосіб. Від шлюбу в них народився син - [PERSON] [INFO]. Із-за неналежної поведінки відповідача у сім'ї по відношенню до позивача, розпалася їх сім'я, вони припинили шлюбні та сімейні відносини, дитина перебуває на утриманні позивача та піклуванні. Матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідач не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів, між ними не досягнуто. Відповідач офіційно працює на відокремленому структурному підрозділі «Дистанція колії Нижньодніпровськ-вузол» державного підприємства «Придніпровська залізниця», на посаді монтер-колії, його заробітна плата складає в середньому 5000,00 грн. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1-2). Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтрималав повному обсязі, просила задовольнити. (а.с. 11). Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. (а.с.12). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 жовтня 2003 року, актовий запис № 471 (а.с.5). Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 15 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved