Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

16 квітня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 18.03.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2208,69 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між позичальником і Банком договір, про що свідчить підпис позичальника на заяві. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов'язань за договором не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 20.03.2014 року у сумі 18480,68 гривень, які й просить стягнути позивач з відповідача, також просить стягнути судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Відповідачу було надіслано виклики в судове засідання за адресою відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу: [ADDRESS], який було повернуто на адресу суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 50-54). Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.2006 року [PERSON] було підписано заяву позичальника № DNH4KР20100188 про надання строкового кредиту в сумі 2208,69 гривень строком на 24 місяці по 18.03.2008 рік включно, відсоткова ставка 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Відповідно до заяви погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 118,36 гривень для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією, а також інші витрати згідно Умов (а.с. 5). Відповідно до п. 1.7 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (надалі - Умови кредитування), споживчий строковий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою допомогою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до п. 1.5. Умов. Заява позичальника - це документ, який підписується позичальником та передається ним в банк для укладення кредитно-заставного договору. Відповідно до п. 2.1. Умов, банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству; строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені у заяві позичальника, підписанням якої клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір, розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним процентним ставкам (а.с. 8-11). Відповідно до положень п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Згідно п. 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Відповідно до статей 628, 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» було надано [PERSON] споживчий кредит, про що було укладено 18.03.2006 року кредитний договір № DNH4KР20100188 шляхом підписання та надання банкові ПАТ КБ «Приватбанк» відповідної заяви позичальника (а.с. 5). Судом встановлено, що відповідач порушив норми закону та умови кредитного договору щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів і має прострочену заборгованість. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п. 5.1. Умов кредитування у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3. Умов кредитування при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що у заяві на отримання кредиту вказано, що боржник ознайомився та згодний із умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані йому у письмовій формі, своїм підписом підтвердив факт про надання йому повної інформації про умови кредитування (а.с. 5 зворот). Згідно п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за даним договором втановлюються сторонами тривалістю 5 років. З даним пунктом Умов боржник погодився, про що свідчить його підпис на заяві та вказаний пункт недійсним не визнано. Згідно позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем станом на 20.03.2014 року складає 18480,68 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 2142,65 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 6201,00 гривень, пеня - 8780,81 гривень, штрафу: 500,00 гривень фіксована частина та 856,22 гривні процентна складова. Судом перевірено правильність розрахунків заборгованості відповідача перед позивачем станом на 20.03.2014 року у загальній сумі 18480,68 гривень. За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] 18480,68 гривень, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved