overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повнолітня, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку.. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання сторони надали заяви, в яких позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач визнав позовні вимоги та просили справу розглянути за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.07.1992 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.( ч.3 ст. 181, ст. ст. 182, 183 СК України). Судом встановлено, що дитина об'єктів рухомого і нерухомого майна не має, проживає із матір'ю. Відповідач працює зварювальником в ШВБР, інших неповнолітніх дітей він не має, інших стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення із [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулася в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначила, що [INFO] померла її бабка [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області. Після смерті бабки залишилось спадкове майно, спадкоємцем по закону якого є вона - [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона хворіла і тривалий час перебувала на лікуванні. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - шість місяців. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивачка [PERSON] позов підтримує, представник відповідача Пеньківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Костюшко Е.М. позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 31.03.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області (а.с.8,12), спадкоємцем по закону якої є її онука [PERSON] (а.с.7), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через хворобу. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 29.02.2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей - малолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказує, що на момент розгляду справи, вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Вважає, що збереження шлюбу не є можливим. Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] розірвати. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 29 лютого 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей - малолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони на момент розгляду справи проживають окремо, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та прохала справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позов визнав повністю та прохав справу розглянути в його відсутність. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні матері та проживають разом з нею, а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.03.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про призначення її опікуном над [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Голопристанського районного суду від 16 серпня 2011 року [PERSON] визнано недієздатним, цим же рішенням суду була призначена опікуном недієздатного - [PERSON]. Однак [INFO] опікун померла та після її смерті недієздатна особа - [PERSON] втратив можливість захищати своїх права та інтереси, оскільки всі правові дії в інтересах недієздатного вчиняються опікуном. В зв'язку з цим, просила задовольнити її вимоги в повному обсязі та призначити її опікуном недієздатного [PERSON]. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та пояснила, що [PERSON] мешкає разом з нею, на теперішній час вона являється єдиним оглядальником останнього, який потребує сторонньої допомоги. Вона здійснює догляд за [PERSON] та піклується про нього, проте без ухваленого рішення про призначення її опікуном не може вчиняти в його інтересах жодних юридичних дій. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але надав клопотання в якому просить розгляд даної справи провадити без їх участі, не заперечує проти задоволення даної заяви. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд проходить до висновку про задоволення вимог з наступних підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, так як страждає на вроджену розумову відсталість ступеню імбецильності. Внаслідок вказаного психічного розладу [PERSON] не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.08.2011 року [PERSON], [INFO], було визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Призначено опікуном недієздатного його матір - [PERSON], [INFO] Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], опікун недієздатного [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області від 03.04.2015 року, [PERSON], [INFO], може виконувати опікунські обов'язки та бути опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO], інваліда дитинства ІІ групи, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] Таким чином, суд врахувавши обставини справи та положення ст.ст. 55,60 ЦК України, вважає за необхідне з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів недієздатного [PERSON], [INFO] призначити йому опікуна [PERSON], [INFO] Враховуючи вищенаведене та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.12.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області, актовий запис №188, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, що приносить їй та дитині лише негативні емоції, різні погляди на життя, наявність непорозуміння з будь-яких життєвих питань. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спору про поділ спільного майна немає. На підставі викладеного, оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2010 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області, актовий запис №188. (а.с.6) Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] року. (а.с.5) Спільне господарство не ведеться, спору про майно немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Згоди про місце проживання малолітнього сина досягнуто, він після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 12.09.1993 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають трьох дочок, дві з яких повнолітні, а [PERSON], [INFO]. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, а їй одній важко забезпечити її усім необхідним, тому змушена вимагати стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала суду заяву, якою просила спір вирішити в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоч був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що дає можливість вирішити спір у його відсутності на підставі наявних доказів. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи документами (а.с.5) сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], яка згідно акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с.6) перебуває на утриманні позивачки, що переживає матеріальні труднощі, так як не працює. Наведені докази дають підстави вважати, що позивач є малозабезпеченою, а отже очевидно, що їй важко самій утримувати дитину, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], отже молодий, здоровий, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

16.03.2015 року даний позов заявлено до суду. Представник позивача для розгляду справи не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомив суд про причини неявки та не надала до суду письмової заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухваливши заочне рішення. У позові порушується питання про стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №280-ФО/10 про встановлення ліміту дозволеного овердрафту за кредитним договором № 351-0000297-ФО/10 від 08.04.2004 року за користування дозволеним овердрафтом становить 10 431,78 грн., з яких: заборгованість за овердрафтом 5 586,51 грн.; заборгованість по процентам по простроченому овердрафту 4 845, 27 грн., з огляду на те, що відповідач згідно вказаного договору отримав ліміт дозволеного овердрафту в сумі 6 100,00 (шість тисяч сто) гривень на строк до 28.09.2011 року, однак, порушуючи умови договору, не виконав взятих на себе зобов'язань по сплаті овердрафту та процентів овердрафту, в результаті чого утворилася заборгованість по овердрафту. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором; за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами беззаперечно доведено, що відповідач уклав із позивачем за кредитним договором №280-ФО/10 про встановлення ліміту дозволеного овердрафту за кредитним договором № 351-0000297-ФО/10 від 29.09.2010 року (а.с.8-9), відповідно до якого отримав ліміт овердрафту в сумі 6100,00 (шість тисяч сто) гривень 00 копійок. Відповідач отримав ліміт кредитної лінії овердрафту, що підтверджується випискою за договором (а.с.10), однак станом на 28.01.2015р. порушив умови договору та має прострочену заборгованість у сумі 10 431,78 грн., з яких: заборгованість за овердрафтом 5 586,51 грн.; заборгованість по процентам по простроченому овердрафту 4 845, 27 грн. Враховуючи, що відповідач порушив кредитні зобов'язання та не повернув позивачеві кредитні кошти та проценти встановлені овердрафтом в сумі 10 431,78 грн., то з метою захисту прав позивача із відповідача на його користь слід стягнути вказану суму боргу та проценти за користування кредитом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

16.03.2015 року до Троїцького районного суду Луганської області звернулася позивачка, яка вказала,що в період з 10.07.2007 року по 21.11.2011 року знаходилася в шлюбі з [PERSON]. Фактично шлюбні відносини закінчилися в грудні 2007 року, а 22.11.2011 року шлюб офіційно було розірвано Жовтневим районним судо. Від спільного мешкання з відповідачем по справі є син - [PERSON],[INFO]. Відповідач по справі аліменти на утримання дитини не сплачує, участі у вихованні дитини не бере. Дитина знаходиться на повному матеріальному утриманню позивачки [PERSON] . З грудня 2007 року [PERSON] не займається вихованням дитини, не проявляє будь-яких ознак заінтересованості у вихованні дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За 7 років життя дитини жодного разу не навістив дитину. Не піклується здоров'ям сина, не надає матеріальну допомого на лікування дитини, зловживає спиртними напоями, не працює, сам існує за рахунок його батьків. Факт відсторонення [PERSON] від виховання дитини позивачка підтверджує актами складеними у присутності сусідів, характеристиками з місця життя і навчання сина, із яких свідчить, що батько вихованням сина не займається. В судовому засіданні позивачка не з'явилася, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, у зв'язку з далеким місцем мешкання і просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Представник третьої особи - вважає що відповідача необхідно позбавити батьківських прав. Суд вивчивши письмові пояснення позивачки, третьої особи, вивчивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги повністю. Відповідно до ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином, суд вважає, що відповідач, [PERSON] не виконує своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини і підлягає позбавленню батьківських прав у відношенні [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved