Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

15.05.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.08.2008 року в розмірі 11081,02 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 08.08.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», в звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами [PERSON], які викладені на банківському сайті, складає між ним і [PERSON] Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. З урахуванням положень ст.ст.526,527,530 ЦК України, п.6.6 Умов надання банківських послуг власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню [PERSON] згідно п.6.7 Умов надання банківських послуг. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобовязання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Посилаючись на вимоги ст.ст.629,610,525,615,1054,1050 ЦК України, п.п.5.6,5.7 Правил користування платіжною карточкою, п.п.6.4,5.3,4.6,5.2 Умов надання банківських послуг, вважає, що відповідач порушив зобовязання за даним Договором, тому він набув права достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як зазначає\~позивач,\~в звязку\~з порушенням\~зобовязань за\~кредитним договором\~відповідач станом\~на 31.03.2018\~року має\~заборгованість на суму 11081,02 грн., яка складається із: -1390,50 грн. кредит; -8924,76 грн. проценти за користування кредитом; -250 грн. штраф (фіксована частина); -515,76 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязань, заборгованість за договором не погашає, що на його думку, є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 06.08.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України та клопотання представника позивача судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та розяснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. За змістом клопотання позов підтримує, просить задовольнити його в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів. Не заперечує розгляд справи проводити в порядку заочного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копія позовної заяви та доданих до неї документів надсилалася відповідачу рекомендованим повідомленням, але ним не отримано. Згідно довідки Укрпошти адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.ст.279,280 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується доданою до позовної заяви копією Анкети-заяви [PERSON] від 08.08.2008 року, Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів льотного періоду», Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», в звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням [PERSON], і Клієнт дає право [PERSON] в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого [PERSON], відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Таким чином, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами [PERSON], які викладені на банківському сайті, складає між ним і [PERSON] Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених договором, про що свідчить підпис відповідача в зазначених вище документах. [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами [PERSON], які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Привал користування платіжною карткою. Крім того, п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись [PERSON] за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу [PERSON] виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати Винагороди [PERSON]. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON], згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити [PERSON] штраф в розмірі 250 грн.+ 5% від суми позову. Згідно п.5.6 «Правил користування платіжною карткою» боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в [PERSON] в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. П.6.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що в разі незгоди зі зміною правил та/або [PERSON], які викладені на банківському сайті позивальник зобовязується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Згідно п.4.6 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт доручає [PERSON] здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті [PERSON] за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої [PERSON] долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Згідно п.5.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою [PERSON] часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. Згідно наданого\~позивачем розрахунку\~заборгованості за\~кредитним договором\~відповідач не\~надав своєчасно\~банку грошові\~кошти для\~погашення заборгованості,\~а також\~інших витрат\~відповідно до\~умов Договору,\~у звязку\~з чим\~станом на\~31.03.2018\~року має\~заборгованість на суму 11081,02 грн., яка складається із: 1390,50 грн. кредит; 8924,76 грн. проценти за користування кредитом; 250 грн. штраф (фіксована частина); 515,76 грн. штраф (процентна складова). Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов'язань за кредитним договором від 08.08.2008 року суду не надано. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Цивільні обовязки згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Положеннями ст.ст.638,639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 634 ЦК України договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст. 610 ЦК України встановлює, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача нарахованих позивачем штрафних санкцій в звязку з порушенням відповідачем умов договору, а саме: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 515,76 грн. штраф (процентна складова), суд прийшов до наступного висновку. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань, клієнт сплачує банку пеню та штраф. Разом з тим, у відповідності до положень ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 р. у справі № 554/2743/14-ц. За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини в розмірі 250 грн. та процентної складової в розмірі 515,76 грн.). Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial