Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

15 вересня 2015 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 05 березня 2011 року між нею і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №83. Від шлюбу в них народилася дитина, син, - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом із нею. Фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились більше трьох місяців тому. Причиною розпаду сім'ї слугувало те, що у неї з відповідачем різні характери, мають різні інтереси та погляди на життя. На підставі викладеного просила позовні вимоги задовольнити, та розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Присутня в залі суду позивач [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 05 березня 2011 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис №83 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина, - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с.6). У відповідності до положень ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог ст.112 Сімейного Кодексу України, судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так у позовній заяві позивачем не ставиться питання про повернення їй дошлюбного прізвища, а тому суд вважає за необхідне залишити за нею прізвище, взяте під час реєстрації шлюбу, а саме, - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору у розмірі 243,60 гривень (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved