Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

17.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Рідкодубівської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка доводиться їй матір'ю. За життя спадкодавець склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження - заповідала [PERSON] із належного їй майна земельну ділянку, площею 9,0490 га, розташовану на території КСП «Правда» с. Рідкодуб, Краснолиманського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2014 року позивачу було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини пропуску строку на прийняття спадщини. Позивачка вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини, тому що в наслідок помилки вважала, що прийняла спадщину, постійно проживаючи зі спадкодавцем не за місцем реєстрації останньої в м. Миколаївка Слов'янського району. Просила суд визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і надати додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру та договору про надання юридичних послуг (а.с 26, 27) позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, навела доводи аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду цивільного позову повідомлений шляхом телефонного повідомлення (а.с 22), відповідно до положень ч. 6 ст.74 ЦПК України, надав суду заяву, якою просить розглядати справу у відсутності представника (а.с 25). Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши позивача [PERSON], представника позивача, адвоката [PERSON], об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Миколаївка (а.с 5), приходиться матір'ю позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (а.с 7, 8). 07 грудня 2012 року був складений і посвідчений секретарем Рідкодубівської сільської ради заповіт, яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження - заповідала [PERSON] із належного їй майна земельну ділянку, площею 9,0490 га, розташовану на території КСП «Правда» с. Рідкодуб, Краснолиманського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с 6). Згідно з довідкою, наданою державним нотаріусом Краснолиманської ГНК спадкова справа до майна громадянки [PERSON], яка померла [INFO] року не заводилася та із заявами про прийняття або відмову від спадщини до Краснолиманської державної нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с. 24). Відповідно до копії довідки від 17.10.2014 року, виданої виконкомом Рідкодубівської сільської ради [PERSON] була зареєстрована та проживала в будинку [ADDRESS] з 08 лютого 1983 року до дня своєї смерті [INFO] року (а.с 32). Згідно з Актом від 15 жовтня 2014 року, складеним представниками громадськості м. Миколаївки, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сім'єю - чоловік [PERSON], 1959 року народження; разом з ними проживала мати - [PERSON], 1938 року народження, яка померла [INFO] року (а.с 33). Постановою державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2014 року позивачу було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини пропуску строку на прийняття спадщини (а.с 9). Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні справи суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Згідно з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України викладеною в узагальненні «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Судом достовірно встановлено, що перешкоди для прийняття спадщини після смерті [PERSON] у позивача [PERSON] були відсутні, і спадкоємець не скористався правом на подачу зави про прийняття спадщин через його юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини. За таких обставин суд приходить по переконання про те, що у позивача відсутні поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не можуть бути застосовані. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12. Виходячи із встановлених обставин, наданих позивачем доказів і вимог матеріального закону, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини і відповідно про відсутність матеріально-правових підстав для задоволення позовних вимог. Разом з тим з пояснень позивача та наданих доказів вбачається, що позивач проживав разом зі спадкодавцем, що не позбавляє позивача звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Outcome: dismissed