Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

16 травня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07 квітня 1970 року зареєстрував шлюб із відповідачем. Від шлюбу малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. З 2003 року шлюбні стосунки із відповідачем фактично припинено, спільне господарство не ведеться, із відповідачем проживають окремо. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 06 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25 липня 2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду на 08 серпня 2018 року. 08 серпня 2018 року розгляд у зв'язку із неявкою сторін розгляд справи відкладено на 06 вересня 2018 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, у разі повторної неявки відповідача просив проводи заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із зазначеним, 06.09.2018 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 1970 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER].(а.с.6). Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у 2003 році. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачена при зверненні до суду сума судового збору у розмірі 704,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved