Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

16 травня 2019 року [PERSON] ., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільсьокгосподарського виробництва площею 2,5959 га, що розташована на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2001 року Комаргородською сільською радою Томашпільського району Вінницької області та майновий пай в розмірі 1815,73 грн, посвідченого майновим сертифікатом серії [NUMBER] та [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільсьокгосподарського виробництва площею 2,60 га, що розташована на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2001 року Комаргородською сільською радою Томашпільського району Вінницької області Позивач є спадкоємцем за заповітом. Коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] та [INFO] в с. Комаргород Томашпільського району помер [PERSON] (а.с. 8,9). Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно. Згідно заповіту від 18 липня 2003 року [PERSON] заповіла все, що буде належати їй на день смерті в тому числі житловий будинок з погосподарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , майновий пай серії [NUMBER] сину [PERSON] (а.с.4). Згідно заповіту від 14 серпня 2012 року [PERSON] заповів житловий будинок, земельну ділянку, грошові заощадження сину [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з довідки № 240 від 28 лютого 2019 року, виданої виконавчим комітетом Комаргородської сільської ради Томашпільського району після смерті [PERSON] , який помер [INFO] залишилось спадкове майно: земельна ділянка, посвідчена державним актом серії [NUMBER], з довідок № 242 та № 250 від 27 лютого 2019 року, виданих виконкомом Комаргородської сільської ради після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, посвідченої державним актом серії [NUMBER] та майнового паю. [PERSON] протягом шести місяців після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] спадщину прийняв протягом шести місяців (а.с. 10-12). Як вбачається з державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,60 гектарів розташована на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.13). Як вбачається з державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,60 гектарів розташована на території Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.16). Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 20 червня 2001 року вбачається, що [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Котовського, в т.ч. с.г.ТОВ «Комаргородське» с. Комаргород Томашпільського району Вінницької області у розмірі 1815,73 гривень (а.с.15). Згідно довідок, виданих Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 120/02-31 та № 121/02-31 від 25 квітня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] відмовлено, у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 18,19). Згідно повідомлення державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори № 154/01 - 16 від 22 травня 2019 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заведена та після померлого [INFO] [PERSON] не заведена (а.с.27). Згідно повідомлення державного нотаріального архіву Вінницької області № 1920 від 06.06. 2019 року спадкова справа на майно померлої [INFO] [PERSON] по фонду Томашпільської нотаріальної контори не виявлено.(а.с.33). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з квитанції Ощадбанк № 50 від 19 квітня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1331 гривень 00 коп. Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 665 грн. 50 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved