Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

17.04.2018 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 08.07.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно. Посилаючись на невідповідність розміру аліментів чинному законодавству, інфляційні процеси у державі, подорожчання рівня життя, позивач стверджувала, що її майновий стан погіршився. Враховуючи викладене, [PERSON], уточнивши через представника в процесі розгляду справи позовні вимоги, просила суд в порядку статті 192 СК України збільшити розмір аліментів на утримання доньки шляхом зміни способу їх присудження до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504514599769), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Відповідач в письмових запереченнях зазначив, що не ухиляється від обов'язку по утриманню дитини, сплачує кожного місяця аліменти у більшому розмірі, ніж присуджено судовим рішенням, має не стабільний та не регулярний дохід. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, актовий запис № 2405). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 08.07.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, зокрема, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, за якою, враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України не може обмежуватися разовим її здійсненням. При вирішенні зазначеного питання Верховний Суд України дійшов висновку про відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, і ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Отже, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, судами мають бути враховані не тільки вимоги, визначені ст.192 СК України, а й інші обставини, які відповідають реаліям життя. Згідно із положеннями Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м. Одесі на час ухвалення рішення. Доказів на підтвердження майнового стану відповідача, наявності такого та його розміру позивачем не надано, поряд із тим, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою відмови у позові. Враховуючи середню заробітну плату по місту Одеса, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», суд вважає можливим збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] до 972 грн., що дорівнює 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти у новому розмірівідповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved