Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

17.01.2017 року до Малиновського районного суду міста Одеси звернулися [PERSON] та [PERSON] зі спільним позовом до [PERSON] та ПрАТ «Київський страховий дім», в якому позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» суму страхового відшкодування у розмірі 49 000 гривень, з відповідача [PERSON] реальні збитки в розмірі 135 809, 02 гривень, моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, та судові витрати, а також позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень. Свої позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовували тим, що 07.04.2016 року о 22-40 год. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3110 р/н [NUMBER], рухаючись по вул.Балківській в м.Одесі, з боку вул..Бабеля в бік вул. Разумовській, в порушення вимог п.п. 12.1., 13.1. ПДР України, не вибрав безпечну швидкість та не витримав безпечну дистанцію внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем КІА-РІО р/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON]. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажири автомобіля КІА р/н [NUMBER] позивач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], тілесні ушкодження, що підтверджується виписним епікризом [PERSON] та медичної довідки н/л [PERSON].Провина відповідача [PERSON] у вчинені ДТП підтверджується постановою Малиновського районного суду м.Одесі від 30.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON]. Враховуючи, що у цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» відповідно до полісу № АЕ/3062732 від 10.04.2015 року, а ліміт відповідальності за майнову шкоду страховика складає - 50 000 грн., розмір франшизи складає 1 000 гривень. Позивач [PERSON] звернувся до страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди надавши всі необхідні документи. Оскільки, з незрозумілих причин страхова компанія не виплатила та не виплачує страхове відшкодування, він просить стягнути зі страхової компанії суму страхового відшкодування в розмірі 49000 гривень, тобто в межах суми страхового ліміту, за виключенням розміру франшизи. Позивач також зазначає, що відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 2028 від 26.06.2016 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля КІА-РІО р/н [NUMBER] складає 182 430, 86 грн.. Вартість самого дослідження складає 2 378, 16 грн., що підтверджується актом розрахунку та квитанції про сплату вартості дослідження, тобто розміру страхового відшкодування в межах ліміту не достатньо для погашення шкоди в повному обсязі, тому він просить стягнути з відповідача [PERSON] різницю між страховим відшкодуванням та завданою матеріальною шкодою, що становить суму 135809,02 гривень. Одночасно в своєму позові позивачі [PERSON] та [PERSON] ставлять питання щодо стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON], винного в скоєнні ДТП, що сталося 07.04.2016 року. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що на протязі тривалого часу був позбавлений можливості користуватися належним йому транспортним засобом, з вини [PERSON] витрачав свій час на проведення експертиз, ходіння по банках, до страхової компанії, до ремонтних майстерень а потім до суду. Позивач вказував, що моральна шкода полягає у перенесених моральних стражданнях у зв'язку із отриманим нервовим стресом, оскільки в момент ДТП у автомобілі находилися пасажири, його дружина [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] відповідальність за життя яких несе водій. Всі ці обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди розмір якої він визначив у 10 000 гривень. Позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона та її донька [PERSON] є потерпілими від правопорушення, в результаті якого їм спричинені тілесні ушкодження. Позивач [PERSON] та малолітня донька [PERSON] перенесли фізичні та моральні страждання у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача. Значний час витратили на лікування та покращення стану свого здоров'я, прикладати значні додаткові зусилля для нормалізації свого життя. Заподіяну моральну шкоду неї та малолітній доньці [PERSON] позивач [PERSON] оцінює в розмірі 30 000 гривень. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. 18.04.2017 року до суд надійшли заперечення на позовну заяву від відповідача ПрАТ «Київський страховий дім», в яких вказується, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, на підставі того, що вимоги ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Крім того, пп.37.1.3 п.37.1 ст.37 Закону визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого. В судове засідання призначене до розгляду на 11 липня 2017 року представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує з підстав викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» в судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання на неодноразовий виклик суду не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.04.2016 року о 22-40 год. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3110 р/н [NUMBER], рухаючись по вул. Балківській в м. Одесі, з боку вул. Бабеля в бік вул. Разумовській, в порушення вимог п.п. 12.1., 13.1. ПДР України, не вибрав безпечну швидкість та не витримав безпечну дистанцію внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем КІА-РІО р/н [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажири автомобіля КІА р/н [NUMBER] позивач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON], [INFO], тілесні ушкодження. Винним в порушенні правил дорожнього руху визнано відповідача [PERSON] що підтверджується копією постанови Малиновського районного суду м. Одесі від 30.09.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, відносно [PERSON]. В ході розгляду справи встановлено, що між [PERSON] та ПрАТ «Київський страховий дім» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АЕ/3062732 від 10.04.2015 року, відповідно до якого Страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована шкода, заподіяна життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу ГАЗ-3110 державний номер [NUMBER], ліміт відповідальності за цим договором встановлений, зокрема, за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) 50000 гривень, розмір франшизи складає 1000 гривень. Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з копії висновку автотоварознавчого дослідження № 2028 від 26.06.2016 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля КІА-РІО р/н [NUMBER] складає 182 430, 86 грн. Вартість самого дослідження складає 2 378,16 грн. Як вбачається з повідомлення направлених на адреси відповідачів [PERSON] та відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» повідомлялись про дату та місце проведення експертного огляду автомобіля КІА-РІО р/н [NUMBER]. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Полісом обовязкового страхування № АЕ/3062732 встановлена франшиза у розмірі 1000 гривень, у зв'язку з чим сума страхового відшкодування, яка підлягає до стягнення зі Страхової компанії на користь позивача визначена у розмірі 49000 гривень. В ході розгляду даної справи, судом досліджувалися усі документи надані суду представником ПрАТ «Київський страховий дім», згідно з якими ПрАТ «Київський страховий дім» не заперечується, що їхня компанія не виплатила страхове відшкодування відповідачу [PERSON], сума якого що підлягала виплаті відповідно до ліміту відповідальності за виключенням 1000 гривень (франшизи) становить 49000 гривень, тому до стягнення з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» підлягає саме сума у розмірі 49000 гривень. Судом критично оцінюється правова позиція представника ПрАТ «Київський страховий дім» в тієї частині, що позивач [PERSON] несвоєчасно було повідомлено Страхову компанію про настання страхового випадку, тому зазначені обставин спростовуються документами наявними у матеріалах цивільної справи, а саме: повідомлення телеграфом представника ПрАТ «Київський страховий дім» із запрошенням на проведення експертизи пошкодженого транспортного засобу на 05.05.2016 року. Окрім цього судом враховується, що позивач звернувся до суду з позовом 13.01.2017 року, тобто до закінчення річного строку для звернення до Страхової компанії, а ухвала про відкриття провадження по справі з додатками отримано представником ПрАТ «Київський страховий дім» 20.03.2017 року. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності , інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, уразі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерплому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. З цих підстав суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, сума якої дорівнює 184809,02 грн. В судовому засіданні також встановлено, що протиправними діями відповідача [PERSON] позивачам завдана певна моральна шкода. Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі статтею 9 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст.269 Цього Кодексу потерпілим є особа, якому адміністративним правопорушенням завдана моральна, фізична або майнова шкода. В межах адміністративної справи у відношенні [PERSON] за ст.124 КУпАП, позивачі [PERSON], [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] мали статус потерпілого по адміністративній справі. З цих підстав суд вважає, що в даному випадку позивачі перенесли моральні страждання і у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, і у зв'язку з пошкодженням майна та отриманими тілесними ушкодженнями. В контексті статті 23 ЦК України при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Законодавець вказує, що межах розумності важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення психічного стану позивача. У даному випадку суд враховує безумовні стражданні які позивач зазнав у зв'язку з ДТП, в тому числі і у зв'язку з перенесеним стресом, так як під час ДТП він керував автомобілем, в якому знаходилися пасажири його дружина [PERSON] з неповнолітньою донькою [PERSON], за життя та здоров'я яких він несе особисту відповідальність, позивач [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] є потерпілими від правопорушення, в результаті якого їм спричинені тілесні ушкодження. Позивач [PERSON] та малолітня донька [PERSON] перенесли фізичні та моральні страждання у зв'язку із протиправною поведінкою відповідача. Значний час витратили на лікування та покращення стану свого здоров'я, прикладати значні додаткові зусилля для нормалізації свого життя. Позивачі зазнали душевні страждання пов'язані з повним перетворенням життєвих можливостей, оскільки сам факт ДТП принесли позивачам хвилювання та страждання. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу він вимушений був вживати дії пов'язані з отриманням страхового відшкодування, звертатися до страхової компанії, зустрічатися з експертами, вживати заходи пов'язані з ремонтом автомобіля за власний рахунок. Позивач був позбавлений можливості користуватися автомобілем у зв'язку з його пошкодженням з вини відповідача, що стало причиною для вжиття додаткових заходів для організації його життя. З урахуванням вимог розумності і справедливості суд визначає розмір моральної шкоди у розмірі заявлені позивачами, а саме позивачу [PERSON] в розмірі 10 000 грн. Позивачу [PERSON] та її донька [PERSON] яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 15000 грн. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Судові витрати у вигляді судового збору, на підставі ст.88, 89 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial