Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

15 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] за життя склала заповіт, згідно з яким усе своє майно заповіла дітям: позивачу, сестрі позивача - [PERSON] , та відповідачу у справі - [PERSON] , який спадщину після смерті останньої не прийняв. Сестра позивача [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняла та померла [INFO] . Про наявність складеного на його ім`я заповіту йому не було відомо, відповідач [PERSON] стверджував, що є спадкоємцем за заповітом і буде приймати спадщину, а тому він у шестимісячний строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері не подавав. Вказуючи, що зазначена причина є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 31), подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без його участі (а.с. 29). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 32), подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 33). Представник відповідача Луківської селищної ради Турійського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений (а.с. 30), подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 28). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 9). Відповідно до довідки Луківської селищної ради Турійського району Волинської області № 877 від 26 вересня 2019 року, що видана на підставі записів у погосподарській книзі по селу Туровичі, [PERSON] на день смерті проживала одна та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження спадкодавець [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] (а.с. 11). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Миляновичівською сільською радою Турійського району Волинської області 24 березня 2008 року за № 161, відповідно до якого усе своє майно заповіла своїм дітям у рівних частках: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). Заповіт не змінювався і є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 27). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач і відповідач є спадкоємцями за заповітом. На час смерті [PERSON] спадкоємці разом із нею не проживали, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 ЦК України у шестимісячний строк зобов`язані були подати нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с. 26). Приватний нотаріус 9 грудня 2020 року відмовив позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 16). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є необізнаність із наявністю заповіту, складеного на його ім`я, наявність іншого спадкоємця, який, на думку позивача, прийняв спадщину після смерті матері, у зв`язку з чим він з об`єктивних причин не подавав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - три місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420 грн 40 коп.; стягнути з відповідачів в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - по 210 грн 20 коп. з кожного. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України та

Outcome: approved