Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, просила стягнути з ПП «ВОДСНАБ» на її користь матеріальні збитки внаслідок ДТП в сумі 82519,44 грн., моральну шкоду - 5000 грн., судовий збір 875,20 грн. Ухвалою суду від 19.12.2016 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 26.12.2016 відкрито провадження у справі; призначено судове засідання. Ухвалою суду від 27.01.2017 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. 13.03.2017 року згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено в провадження судді Золотарьовій Л.І. 07.07.2017 року позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідачів ПП «ВОДСНАБ» та ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» на її користь матеріальні збитки внаслідок ДТП в сумі 82519,44 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. відповідно до встановленого проценту відповідальності ПП «ВОДСНАБ» та ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД»; стягнути з відповідачів судовий збір. 26.02.2019 року позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути на її користь з ПП «ВОДСНАБ» у процентному співвідношенні 100%, а з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» у процентному співвідношенні 0% - матеріальних збитків внаслідок ДТП в сумі 82519,44 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір. Як на підставу позову посилається на те, що 18.09.2016 року о 15 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], який належить на праві власності ПП «Водстнап», порушив ППД, внаслідок чого сталося ДТП та її автомобіль «Mitsubishi Outlander», отримав технічні ушкодження. Внаслідок цього їй як власнику автомобіля спричинено матеріальну шкоду у сумі 180030,78 грн. Витрати на проведення огляду автомобіля складають 15858,60 грн., витрати на повідомлення осіб про огляд авто - 903,06 грн. Відповідальність власника ТЗ «ГАЗ» була застрахована, тому ПАТ СК «ВУСО» сплатило їй страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. Таким чином, невідшкодована матеріальна шкода складає 82519,44 грн. (182519,44-100000). На підставі договору про оренду транспортних засобів від 29.10.2015 року транспортний засіб «ГАЗ», який належить на праві власності ПП «ВОДСНАБ», було передано в користування (оренду) ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД». В момент ДТП [PERSON] був працівником ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», у володінні якого знаходився транспортний засіб. Шкода була завдана [PERSON], тому з підстав, передбачених ст.ст.1172,1187 ЦК України, відповідальність несе як юридична особа - ПП «ВОДСНАБ», яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки, так і ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», яке є власником автомобіля. Директором ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» та ПП «ВОДСНАБ» є одна й таж особа - [PERSON], який є кінцевім бенефіціарним власником обох підприємств. Крім того, внаслідок ДТП їй було завдано моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги саме в такій редакції і просила стягнути на її користь з ПП «ВОДСНАБ» у процентному співвідношенні 100%, а з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» у процентному співвідношенні 0% - матеріальних збитків внаслідок ДТП в сумі 82519,44 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог саме в такій редакції. Представник позивача [PERSON] також наполягав на задоволенні позовних вимог саме у зазначеній редакції. Представник позивача [PERSON] зазначила, що вона як представник підтримує позовні вимоги у тій редакції, на якій наполягає позивач. Представник ПП «ВОДСНАБ» проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог у вказаній редакції. ПП «ВОДСНАБ» є неналежним відповідачем, тому відсутні законні правові підстави для стягнення завданої шкоди з ПП «ВОДСНАБ», однак враховуючи, що позивач наполягає саме на позовних вимогах у вказаній редакції, то в позові необхідно відмовити у повному обсязі. Підтримав доводи зазначені в запереченні (відзиві) на позов, зазначив, що ПП «ВОДСНАБ» є власником транспортного засобу - «ГАЗ». Відповідно до Договору про оренду транспортних засобів від 29.10.2015 р. та Акту приймання-передачі автомобілів в оренду № 27 від 18.11.2015 р. вказаний транспортний засіб було передано в користування (оренду) ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», який був чинним на момент ДТП. 3 13.09.2016 року [PERSON] було прийнято на роботу водієм до ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» на підставі його заяви та звільнено лише 21.03.2017 р. В момент ДТП 18.09.2016 [PERSON] був працівником ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», у володінні якого крім того, знаходився транспортний засіб. Позивач здійснює підміну правових понять «власник» (в даному випадку ПП «ВОДСНАБ») та «володілець» (в даному випадку ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД»). Позивачем не надано доказів в обґрунтування та підтвердження, того що ПП «ВОДСНАБ» та ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» завдали йому саме неподільну шкоду своїми взаємопов'язаними, сукупними, спільними діями або їх дії були об'єднані єдиним наміром. В даному випадку відповідальність за шкоду завдану позивачу має нести саме роботодавець винної особи та володілець транспортного засобу - ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД». Ні керівник підприємства, ні його власник не несуть жодної відповідальності за зобов'язаннями юридичної особи. Представник ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що він працював на підставі трудового договору від 13.09.2016 та був працівником ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» в період з 13.09.2016 по 31.03.2017 року. 18.09.2016 він вчинив ДТП, виконуючи свої трудові обов'язки як працівник ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД». Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2016 року (справа №640/14966/16-ц) встановлено, що 18.09.2016 року о 15.15 год. в м. Харків вул. Алчевських,30, водій [PERSON], [INFO], керував автомобілем «ГАЗ» д/н [NUMBER], та залишив даний транспортний засіб, не вживши всіх заходів щоб не допустити його самовільний рух, в наслідок чого зазначений автомобіль здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER]. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. ДПТ сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 15.12 ПДР України. Вказаною постановою суду від 17.10.2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення [PERSON] ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та його винуватість встановлено постановою суду від 17.10.2016 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], власником якого є позивачка [PERSON] Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження ХНДІСЕ ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса №9756 від 12.12.2016, величина втрати товарної вартості автомобіля [NUMBER], пошкодженого при ДТП 18.09.2016 року, складає 13273,45 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля складає 166757,33 грн. З 26.06.2012 року власником транспортного засобу «ГАЗ 33021-212 ЗНГ» р/н [NUMBER] є ПП «ВОДСНАБ» (код ЄДРПОУ 32947423) (а.с. 44,. Відповідно до поліса АІ/9366971 від 04.03.2016 року, цивільно-правова відповідальність власника ПП «ВОДСНАБ» вказаного транспортного засобу «ГАЗ» д/н [NUMBER] була застрахована в ПАТ СК «ВУСО», ліміт відповідності за заподіяну матеріальну шкоду становить 100 000 грн., франшиза 00 гр. Строк дії полісу з 18.03.2016 по 17.03.2017. Вказана подія ДТП була визнана страховим випадком (а.с.98). До обов'язків страховика, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», належить здійснення страхової виплати у разі настання страхового випадку. ПАТ СК «ВУСО» прийняло рішення про виплату [PERSON] страхової виплати у розмірі 100000 грн., яка була перерахована 09.11.2016 [PERSON] на її рахунок, що підтверджується випискою ПАТ «КБ «Приватбанк» з рахунку позивача. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що виплата страхового відшкодування у розмірі 100000 грн. для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди недостатньо, позивач просить стягнути з відповідачів у процентному співвідношенні різницю між завданим розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до Договору про оренду транспортних засобів від 29.10.2015 р. та Акту приймання-передачі автомобілів в оренду № 27 від 18.11.2015 р., уклеєних між Приватне підприємство «ВОДСНАБ» (орендодавцем) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОДСНАБ ТРЕЙД» (орендарем), вказаний транспортний засіб «ГАЗ» д/н [NUMBER] було передано в користування - оренду ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 40080542), який був чинним на момент ДТП. (а.с. 114-116) Як вбачається з виписки, дорожнього листа №2677 від 18.09.2016 р., Товарно-транспортної накладної №4409 від 18.09.2016 р., виданих ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» водію [PERSON], Наказу ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» №74 від 12.09.2016 р. про прийняття на роботу [PERSON], Трудового договору від 13.09.2016 р. між ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» та [PERSON], Трудової книжки [PERSON], він перебував з 13.09.2016 року у трудових відносинах з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» на невизначений строк на посаду водія-експедитора; в момент ДТП (18.09.2016) водій [PERSON] виконував свої трудові обов'язки, будучи водієм автомобіля «ГАЗ» д/н [NUMBER]. 21.03.2017 був звільнений з посади у зв'язку з переведенням на ТОВ «Компанія Водстнап» (а.с. 99-112). Згідно з довідкою ПП «ВОДСНАБ» від 03.03.2017, податкової Форми №1ДФ за третій квартал 2016 року, [PERSON], [INFO], не був працівником Приватного підприємства «ВОДСНАБ» (а.с. 67-72) Отже, ДТП відбулось під час виконання [PERSON] своїх трудових обов'язків, будучи працівником ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД». Вказані докази на підтвердження перебування [PERSON] у трудових відносинах саме з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», є належними та допустимими. При цьому, посилання представників позивача на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.09.2016, складеного за фактом ДТП відносно [PERSON], та в поясненнях [PERSON] від 18.09.2016 наданих при оформленні ДТП, міститься посилання на те, що він є водієм ПП «ВОДСНАБ», - суд не приймає до уваги як допустимий доказ на підтвердження цих обставин, оскільки ґрунтувалися лише на підставі пояснень [PERSON] без підтвердження належними документами, тому вказані в протоколі та поясненнях водія відомості спростовуються вищевказаними належними та допустимими доказами. Таким чином, що в момент ДТП [PERSON], під час виконання своїх трудових обов'язків, був працівником ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», яке на відповідній правовій підставі - договір оренди від 29.10.2015 року, володіло транспортним засобом «ГАЗ» д/н [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З аналізу ч. 2 ст. 1187 ЦК України вбачається, що незважаючи на те, що транспортний засіб «ГАЗ» д/н [NUMBER] на праві власності був зареєстрований за ПП «ВОДСНАБ», то на підставі Договору про оренду транспортних засобів від 29.10.2015 р. та Акту приймання-передачі автомобілів в оренду № 27 від 18.11.2015 р. володільцем вказаного джерела підвищеної небезпеки на момент ДТП вважається саме ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД». Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП з вини водія [PERSON], який на відповідній правовій підставі під час виконання своїх трудових обов'язків керував автомобілем «ГАЗ» д/н [NUMBER], який перебував у володінні (користуванні) роботодавця ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» на підставі договору оренди, відшкодовується саме володільцем (ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД») цього джерела підвищеної небезпеки. Таким чином, ПП «ВОДСНАБ» є неналежним відповідачем у справі, оскільки у нього не виникає законних підстав для покладення на ПП «ВОДСНАБ» відповідальності з відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДПТ 18.09.2016 року через неправомірні дії водія [PERSON] А відповідальність з відшкодування спричиненої позивачу внаслідок ДТП матеріальної та моральної шкоди покладається на ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», тобто вказана шкода має стягуватися з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД». Згідно зі ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 №4, особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). Позивачем не надано доказів в обґрунтування та підтвердження, того що ПП «ВОДСНАБ» та ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» завдали йому саме неподільну шкоду своїми взаємопов'язаними, сукупними, спільними діями або їх дії були об'єднані єдиним наміром. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Згідно з ч. 2 ст. 140 ЦК України (в редакції на момент виникнення правовідносин) учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. У зв'язку з цим, засновник(и) ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» та ПП «ВОДСНАБ», одним з яких є, зокрема, [PERSON], не несуть цивільну відповідальність за спричинену шкоду позивачці внаслідок ДТП 18.09.2016 року; це не створює також обов'язок (відповідальність) у ПП «ВОДСНАБ» відшкодувати шкоду за ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», яка була заподіяна в процесі діяльності ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», а саме його працівником. У статті 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є виключно диспозитивним правом позивача. Позивачка та її представники підтримали позовні вимоги в такій редакції і просили стягнути на користь позивачки з ПП «ВОДСНАБ» у процентному співвідношенні 100%, а з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» у процентному співвідношенні 0% - матеріальних збитків внаслідок ДТП в сумі 82519,44 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн. Суд з'ясовував зміст заявлених вимог у вказаній редакції, однак позивачка разом з представниками наполягала на розгляді її позовних вимог саме в такій редакції. Враховуючи, що позивач просив стягнути спричинену матеріальну та моральну шкоду з ПП «ВОДСНАБ» у 100-відсотковому співвідношенні, тобто фактично просить стягнути всю шкоду з ПП «ВОДСНАБ», який не є належним відповідачем, то позовні вимоги про стягнення з ПП «ВОДСНАБ» всієї суми спричиненої шкоди (матеріальної та моральної) задоволенню не підлягають. Враховуючи, що вказана шкода має стягуватися з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», однак позивач фактично просив та наполягав стягнути з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» шкоду саме з співвідношення нуль відсотків спричиненої шкоди, тобто фактично не просив стягнути з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» будь-яку суму спричиненої шкоди, суд не має право за власною ініціативою всупереч принципу диспозитивності стягувати шкоду (у будь-якому розмірі) з ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», що призведе до прямого порушення прав ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД». Позивач не позбавлений можливості звернутися з новим позовом до ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД», заявивши вимоги про стягнення шкоди у іншому (більшому) співвідношенні. Тому заявлені позовні вимоги у вказаній редакції до ТОВ «ВОДСНАБ ТРЕЙД» та ПП «ВОДСНАБ» задоволенню не підлягають в повному обсязі. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, то підстави для стягнення судового збору з відповідачів відсутні. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed