Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

15.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач [PERSON] є його батьком. До досягнення ним повноліття батько сплачував аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, середній розмір яких складав 4 865.98 грн.. Влітку 2019 року він вступив до Одеського національного університету ім. Мечникова на факультет хімії та фармації за спеціальністю «Хімія», за денною формою навчання. Згідно договору про надання освітніх послуг, плата за навчання складає 7 607.50 грн. на семестр. Окрім того, плата за студентський гуртожиток складає 5 200.00 грн.. Оскільки він не має можливості утримувати себе самостійно і працювати, та потребує матеріальної допомоги, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, до досягнення 23 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив про задоволення позову з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, пославшись на відзив на позовну заяву від 26.12.2019 року, зазначив, що частково визнає позовні вимоги та не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку, оскільки, він вже сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2008 року народження від другого шлюбу у розмірі 1/6 частини заробітку, таким чином загальний розмір утримання з його заробітної плати складає 1/3 частину заробітку. Окрім того, він змушений підтримувати свою матір, яка будучи пенсіонеркою, також потребує матеріальної допомоги на придбання ліків та забезпечення належних умов проживання. [PERSON] в судовому засіданні погодився з думкою відповідача та уточнивши позовні вимоги просив суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Як вбачається з довідки №72/19 від 04.09.2019 року виданої Одеським національним університетом, [PERSON] є студентом першого курсу факультету хімія та фармація, вказаного навчального закладу, за спеціальністю «Хімія», форма навчання денна, контракт, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с. 9). Згідно договору про надання освітніх послуг, плата за надання освітніх послуг складає 15 215 грн. на рік, всього: 60 860 грн. за чотири роки (а.с. 10). Зареєстрований [PERSON] по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 25.09.2019 року (а.с. 6). З копії банківської квитанції № ПН983 від 27.08.2019 року вбачається, що [PERSON] була внесена плата за мешкання в гуртожитку в сумі 5 200 грн. (а.с. 11). Відповідач [PERSON] долучив до матеріалів справи копії довідок про доходи, від 26.12.2019 року та 01.01.2019 року, з яких вбачається, що з 01.01.2019 року по 30.11.2019 року ним була отримана заробітна плата у розмірі 333 170.62 грн.. з якої утримання за аліментними платежами склали 87 104.30 грн., нараховано пенсії за вказаний період 40820.86 грн.. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок\~ доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Позивач скористався своїм правом звернувшись до суду з відповідним позовом. Згідно з вимогами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 183\~ СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.\~ Відповідно до роз`яснень наданих в п.20) Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. З`ясувавши обставини справи, суд враховує, що, відповідач має сталий дохід, а тому в змозі утримувати дитину, яка продовжує навчання. При цьому, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти на користь позивача на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку. На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, яка продовжує навчання, так як відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Оскільки право на утримання повнолітньої дитини невід`ємно пов`язане із її навчанням, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на його утримання до закінчення ним навчання та не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Згідно довідки навчального закладу та п. 1.1. Договору про надання освітніх послуг, терміном закінчення навчання є 30.06.2023 року (а.с. 9, 10).\~\~ Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким є 15.11.2019 року (а.с. 1). Згідно п.1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3) ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved