overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

15.03.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 25.05.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Балтський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що на протязі 2010 та 2011року проживав з [PERSON] Після припинення відносин з відповідачкою йому стало відомо, що 19.01.2012 року в неї народилася донька [PERSON]. Він не є біологічним батьком дитини, оскільки не може мати дітей взагалі відповідно до медичної документації. Посилаючись на викладене, просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], [INFO]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позов визнає повністю. Представник третьої особи Балтського\~ РВ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 200, 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно актового запису про народження № 1, виданого 06.02.2012 року Виконавчим комітетом Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, вбачається, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Підставою запису відомостей про батька є спільна заява батьків про визнання батьківства від 06.02.2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Як вбачається з проведеного 21.02.2018 року клініко-діагностичною лабораторією «Влада медіка» аналізу сімяної рідини [PERSON], його діагноз: «Азооспермія». Відповідачка визнала позов про виключення відомостей про батьківство [PERSON] з актового запису про народження дитини, про що надала відповідну заяву. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

15.03.2018 р. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Причиною розірвання шлюбу є сварки, припинення ведення спільного господарства, примирення неможливе. Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. 02.04.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 24.05.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що від позивача до суду не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.09.2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 1241. Від шлюбу подружжя має дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Ряшківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. 15.03.2018 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області вищезазначену позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не пізніше десяти днів з дня вручення йому копії ухвали. 19.03.2018 року на виконання ухвали суду від 15.03.2018 року надійшла заява про долучення позовної заяви з додатками у відповідній кількості для відповідача та третіх осіб та оригінал квитанції про сплату судового збору. Позов обґрунтований тим, що 06.06.2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, в обсяг якої входить спірна земельна ділянка, а позивач є спадкоємцем за законом після померлого. Звернувшись до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено в оформленні права власності на земельні ділянки, так як оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №152146, виданий на імя спадкодавця Прилуцькою районною державною адміністрацією 27 серпня 2004 року, відсутній, а тому позивач не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно у звязку з чим вимушений звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності його представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує стосовно проведення заочного розгляду справи /а.с.2/. Представник відповідача територіальної громади в особі Ряшківської сільської ради, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився також, надіслав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, яка містить фактичне визнання заявлених [PERSON] позовних вимог стосовно визнання за ним права власності на земельну ділянку, що узгоджується з вимогами ст.206 КПК України /а.с.32/. Треті особи [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, про причин неявки до суду не повідомили /а.с.62,63/. Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не зявились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 22.07.2016 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 862. Від шлюбу вони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сім'ї вважає неможливим, оскільки подружні відносини з відповідачем припинені з травня 2017 року, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Просить суд шлюб розірвати. Позивач та відповідач подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи. Просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 22.07.2016 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 22.07.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 862 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі в сумі 704 грн. 80 коп. стягнути з відповідача. Оскільки позивачем судовий збір було сплачено у більшому розмірі (705 грн.), ніж визначеному законом (704 грн. 80 коп.), - то позов підлягає до часткового задоволення. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 19.11.2011 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої позов визнав. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 19.11.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 648. Від шлюбу сторони мають малолітню [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 12.03.2005 року між нею та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 12.03.2005 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі; після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 20.04.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити, на розірванні шлюбу наполягає, фактичні шлюбні відносини припинені в літку 2017 року. Відповідач не з'являвся, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 12 березня 2005 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №388. Подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в літку 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. На підставі викладеного, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 29.11.2002 року між нею та відповідачем; після розірвання залишити прізвище «[PERSON]». Як на підставу позову посилається на те, що з 29.11.2002 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені в березні 2015 року. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Ухвалою суду від 20.04.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач не з'являвся, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 29 листопада 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Міського відділу реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2326. Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в березні 2015 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. На підставі викладеного, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

15.03.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 16.03.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. До початку підготовчого засідання позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу (заробітку) але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Справу просить розглянути у її відсутності . Відповідач [PERSON] до початку підготовчого засідання подав заяву про визнання позову про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частин всіх видів його доходу (заробітку) але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, так як сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу. Справу просить розглядати у його відсутності. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з 05 червня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Матеріальної допомоги на утримання дитини чоловік не надає, хоча має таку можливість. Син знаходиться на її утриманні. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2012 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БВ № 187403, актовий запис № 7. Син знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча працездатний і зобовязаний утримувати дитину. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Враховуючи те,що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу суд погоджується із заявою позивача та, вважає,що аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

15.03.2018 року позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1993 року, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на сьогоднішній день є повнолітніми. Також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через зловживання останнім спиртних напоїв, який до того ж не працював, не дбав про матеріальне забезпечення сімї, вчиняв сварки, внаслідок чого шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть. Окрім того, зазначила, що відповідач має іншу сімю. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому просила суд шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позов визнав, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Судом встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 16 жовтня 1993 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 123, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ОК № 232241( а.с.5). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які є повнолітніми, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 6,7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.141\~ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок (а.с.1) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved