Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

16 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що починаючи з 06.06.2010 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свого сина, не надає дитині жодної матеріальної допомоги. Відповідач є працездатною особою, тому може надавати допомогу на утримання сина. Зазначає, що грошових коштів, які вона заробляє, недостатньо для належного утримання сина. Посилаючись на викладені обставини позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представник позивача - адвокат Барилко С.О. подав до суду заяву від 13.07.2021 року, у якій позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та справу просив розглянути у його відсутності та відсутності позивача. Не заперечував щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , про день, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань від останнього не надходило. Відзив на позов суду не подано. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 06.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Денисівській сільській раді Козівського району Тернопільської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2012 року. Як вбачається із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №93-1, виданої 28.05.2021 року Купчинецькою сільською радою Козівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , проживає разом із мамою [PERSON] за адресою с. Денисів, Козівського району, Тернопільської області. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на день ухвалення рішення становить 2510 гривень. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами, а судом таких не здобуто, що відповідач має дохід для сплати аліментів на утримання малолітньої дитини в заявленому нею розмірі, а саме 2500 гривень в місяць. Матеріали справи не містять відомостей щодо працевлаштування [PERSON] , також позивачем не надано доказів на підтвердження розміру доходів відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У зв`язку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний їй надавати таку допомогу, враховуючи потреби дитини, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 16 червня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем, чи станом здоров`я не може надавати матеріальну допомогу малолітньому синові, у розмірах визначених судом. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial