Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

15.10.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованої заробітної плати, та компенсації за невикористану відпустку, зазначивши, що він з 27.02. 2012 року по 12.10.2015 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Азовзагальмаш », після чого він був звільнений за ст. 38 КЗпП України. Починаючи з січня 2015 року відповідач не сплачує заробітну плату. За період з лютого 2015 року по день звільнення заборгованість по заробітній платі складає 13481 грн. 81 коп. На час звільнення , у порушення вимог ст. 116 КЗпП України , йому не була виплачена нарахована заробітна плата у сумі 13 481 грн. 81 коп. та компенсація за невикористану відпустку . В зв'язку з викладеним просив стягнути на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 13 481,81 грн. та компенсацію за невикористану відпустку та допустити негайне виконання рішення в частині присудження заробітної плати , але не більш як за місяць. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, разом з тим надав суду заперечення проти позову, де зазначили, що позов відповідачем визнається в частин заборгованості по заробітній платі у сумі 15 560 грн. 84 коп . та в цю суму входить компенсація за невикористану відпустку у розмірі 1597 грн. 86 коп. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали по справі вважає, що позов [PERSON]. до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованої заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ст. 24 Закону України « Про відпустки «, ст. 83 КЗпП України встановлено, що вразі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Судом встановлено, що [PERSON]. з 27.02.2012 року по 12.10..2015 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Азовзагальмаш», після чого він був звільнений за ст. 38 КЗпП України. На час звільнення [PERSON] йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 15560,84 грн, в цю суму входить заборгованість за невикористану відпустку в розмірі 1597,86грн.,яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідачем вказаних вимог закону дотримано не було, заробітна плата у встановлені строки не виплачувалася та остаточний розрахунок при звільненні не проведений, що підтверджується власною довідкою відповідача за № 238/ро - 508 від 09.11.2015 року, , внаслідок цього по сьогоднішній день існує заявлена позивачем заборгованість по заробітній платі в розмірі 15 560,84 грн.,до цієї суми входить компенсація за невикористану відпустку у розмірі 1597 грн. 86 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж на один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. за вимоги майнового характеру.

Outcome: approved