Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

17.03.2011 року позивач [PERSON] подав до суду позов до колишньої дружини [PERSON] про стягнення спричиненої матеріальної і моральної шкоди. При розгляді справи позивач уточнив свої вимоги і просить суд стягнути на його користь з відповідачів - колишньої дружини [PERSON] та її сина [PERSON] матеріальну шкоду розміром 70040,00 грн. у рівних частках, по 35020,00 грн. з кожного, і моральну шкоду з [PERSON] у розмірі 57600,00 грн. (а.с.90) Позивач свої вимоги у позові обґрунтував тим, що з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2004 р. по 17.03.2010р. Відповідачка подала до суду позов про поділ майна, нажитого у шлюбі, у тому числі вимагала і поділу приватного будинку [ADDRESS], який є його власністю. До постановлення судового рішення відповідачка вчинила кілька спроб заселитися у спірний будинок у тому числі і за допомогою свого сина відповідача [PERSON], та при заселенні спричинили відповідачі пошкодження будинку у виді знищення вікна, вартістю 3000,00 грн., вхідних дубових дверей вартістю 8600,00 грн., внутрішніх дверей вартістю 5000,00 грн., а також пошкодили цегляний паркан на суму 580 грн., ворота на суму 300 грн. Крім того відповідачі привласнили шляхом крадіжки належне йому майно у виді комп'ютера вартістю 5500,00 грн., фотоапарата фірми «Соні» вартістю 2060,00 грн., і грошові кошти розміром 45000,00 грн. Вартість спричиненої шкоди з урахуванням вартості будівельних робіт оцінив у 70040,00 грн. Крім того йому відповідачка [PERSON] спричинила моральну шкоду поданням звернень наклепницького характеру щодо його дій до правоохоронних органів та вселенням її у лютому 2011 року у будинок, що унеможливило його подальше проживання у будинку. 07.06.2011 р. відповідачка [PERSON] подала зустрічний позов до позивача про стягнення на її користь матеріальної шкоди розміром 14373,25 грн. і моральної шкоди розміром 26000,00 грн. (а.с. 70-74). При розгляді справи відповідачка змінила позовні вимоги та просить суд стягнути на її користь з позивача матеріальну шкоду розміром 265933,25 грн., матеріальні збитки розміром 20000,00 грн. і моральну шкоду розмірі 26000,00 грн. ( а.с. 114). Свої вимоги відповідачка обґрунтувала у позовах тим, що вона проживала спінь з позивачем у спірному будинку та вела з ним сумісне господарство, а з 30.01.2004 р. вони зареєстрували шлюб. Під час сумісного проживання вона погодилась на пропозицію позивача щодо продаж власної трикімнатної квартири [ADDRESS], з метою витратити частину виручених від продажу квартири коштів на ремонт та здійснення прибудови до спірного будинку [ADDRESS], власником частини якого був позивач. Коли ремонт у будинку було виконано та здійснено самовільну добудову, позивач змінив до неї ставлення, став ображати і бити, внаслідок чого шлюб було розірвано 17.03.2010р. Позивач став перешкоджати їй у проживанні у спірному будинку та викрав із будинку належні їй грошові кошти та майно За її зверненням у міліції відкрили кримінальне провадження щодо викрадення належних їй грошових коштів і майна. Вона змушена була наймати житло для проживання та на ці цілі сплатила з 20.07.2010 р. по 13.03.2011 р. 7200,00 грн. У березні 2011 року вона вселилася у спірний будинок та сплатила заборгованість за комунальними послугами розміром1090,13 грн. У листопаді 2009 року позивач її побив і на лікування вона витратила 83,12 грн. За правову допомогу вона сплатила адвокатам 6000,00 грн. Перенесені моральні страждання спричинені позивачем діями із перешкоджанням проживати у спірному будинку відповідачка оцінила у 21000,00 грн. Моральну шкоду через побиття у листопаді 2009 року оцінила у 5000,00 грн. (а.с. 70-74). Крім того, позивач заволодів шляхом крадіжки, вчиненої до 20.07.2010 р., належним їй майном та грошима на загальну суму 251560,00 грн. ( а.с. 114). У суді позивач, діючи сумісно із представником - адвокатом [PERSON] (а.с. 207), підтримав свої вимоги. Представник [PERSON] у суді пояснив, що у 2007 році відповідачка виселилась із належного позивачу будинку та знялася з реєстрації. У 2009 році відповідачка обманним шляхом зареєструвалася повторно у спірному будинку. Після чого відповідачка подала до суду позов про вселення до спірного будинку та до ухвалення судового рішення вчинила кілька спроб по вселенню без згоди позивача у його будинок, при цьому пошкодила вікно будинку, паркан, двері та інше майно. Зустрічний позов позивач не визнав. Позивач подав письмові заперечення проти зустрічного позову у яких пояснив, що кримінальна справа порушена не проти нього, а по факту зникнення майна, що належало відповідачці. По заяві відповідачки про її побиття відмовлено у порушенні кримінальної справи (а.с. 163). Позивач [PERSON], допитаний як свідок, показав, що у червні 2010 року відповідачка із своїм сином, відповідачем по справі, пошкодили ворота домоволодіння [ADDRESS], проникли у будинок, розбили вікно, пошкодили вхідні двері та внутрішні двері. У серпні 201о року відповідачі пошкодили паркан домоволодіння. У лютому 2011 року відповідачі вигнали його із спірного будинку, у зв'язку із чим він змушений був наймати житло на проживання у своїх батьків та сплачувати їм за найм житла. У листопаді 2009 року він відповідачку не бив, за результатами звернення її до міліції із заявою про побиття,прийняте рішення про відмову у порушенні кримінальної справи. У грудні 2012 року він продав належну йому частину будинку [PERSON], але ця угода судом скасована. На цей час власником частки будинку є [PERSON], яка її купила у [PERSON]. Відповідачка [PERSON] подала до суду заперечення проти позову у яких пояснила, що майно, що належить позивачу вона не пошкоджувала, майном та грошима не заволодівала (а.с. 20-24) Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], діючи по довіреності (а.с. 205) первісний позов не визнала, підтримала зустрічний позов і пояснила, що відповідачка ніколи нічого у будинку позивача не ламала, і він нічого у ньому не ремонтував. До сьогоднішнього дня у будинку усе обладнання без змін. У лютому 2011 року відповідачка у присутності працівників міліції вселилась до спірного будинку і проживає у ньому зі своєю матір'ю. Столярні вироби, які замовляв позивач у будинок не встановлювались. Відповідачка не заволодівала майном чи грошима, які належать позивачу. Відповідачка судом 13.07.2013 р. визнана співвласницею спірного будинку. Щодо крадіжки особистих речей і грошей, які належали відповідачці, кримінальне провадження перебуває у стадії розслідування у Київському РВ ХМУ. Самовільна прибудова була побудована у 2009 році. Відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справи через оголошення у газеті, до суду не з'явився і не повідомив про причину неявки. У зв'язку із чим справу було розглянуто у його відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення проти позову у яких зазначив, що позов не визнає, і пояснив, що вхідні двері до спірного будинку ніхто не пошкоджував і відповідно вони встановлені у будинку і на час розгляду справи. Вікна також не пошкоджували і заміну їх не виконували. У порушенні кримінальної справи за заявою позивача про крадіжку належного йому майна і грошей , факт крадіжки не знайшов підтвердження. (а.с. 124) Свідок [PERSON], допитана за клопотанням відповідачки, показала у суді, що з 1988 року є подругою [PERSON], і з 2001 року знайома з позивачем [PERSON] У липні 2010 року вона їздила у Молдавію та Одесу. Перед від'їздом 04.07.2010р. була удома у подруги [PERSON] у будинку [ADDRESS], у будинку була звична обстановка. 14.07.2010 р. по телефону [PERSON] їй повідомила, що у справах їде за межі Харкова. 21 чи 22.07.2010 р. [PERSON] їй зателефонувала і повідомила, що за час відлучення її виселено із будинку та її син [PERSON] не міг потрапити у її відсутності до будинку через заміну замків та перебування у будинку сторонніх осіб, які його до будинку не впустили. При виселенні із будинку зникли чотири золоті обручки з камінцями невеликими, [PERSON] змушена була проживати у найманій квартирі по вул.. Миру в районі ХТЗ до часу вселення у лютому 2011 року у будинок [ADDRESS]. Після лютого 2011 року вона знову стала відвідувати [PERSON] у її будинку, та жодних змін у будинку не помітила - стояли ті ж двері, ті ж вікна. [PERSON] на час виселення працювала секретарем, яку отримувала зарплату їй не відомо. Мама і син [PERSON] - [PERSON] проживають у половині будинку, купленого [PERSON] у селищі Кулиничі після продажу трикімнатної квартири. Свідок [PERSON], допитана за клопотанням відповідачки, показала у суді, що 16.07.2010 р. вона приїхала до [PERSON] у будинок [ADDRESS], привезла пошиті носильні речу, які вона на замовлення [PERSON] виготовила, та провела останню на залізничний вокзал. За час відсутності [PERSON]. син останньої [PERSON] мав приїжджати і доглядати за котом і собакою. 21.07.2010 р. [PERSON] повернулася у м. Харків і зателефонувала їй що не може потрапити до свого будинку. Вона приїхала до того будинку і побачила, що там перебував позивач у стані алкогольного сп'яніння, з ним були якісь сторонні чоловіки, велася зйомка на відеокамеру позивачем, були співробітники міліції. [PERSON] позивач не допускав до будинку. Вона змогла увійти у будинок після відкриття вхідних дверей з допомогою металевого предмету, при цьому вхідні двері зазнали ушкодження. У будинку були відсутні особисті речі, що належали [PERSON] і в той же день сторонній огрядний чоловік виштовхав із будинку [PERSON], яка змушена була на протязі більше 8 місяців проживати на найманій квартирі без речей для особистого користування, одягу, посуду. Під час конфлікту позивач говорив [PERSON], що він поверне їй її особисті речі у разі якщо вона виселиться із будинку. У лютому 2011 року на підставі рішення суду [PERSON] вселилася знову до будинку [ADDRESS]. До виселення із будинку вона бачила у [PERSON] 4-5 золотих обручок, золотий ланцюжок з хрестом, вироби із срібла, які зберігалися у шкатулці, які зникли при її виселенні разом із грошима, які належали фірмі, у якій працювала [PERSON] [PERSON] зверталася до сторонніх осіб за допомогою про відшукання її зниклого із квартири майна і ті згодом їй повідомили, що її речі зберігаються в районі селища Високий у гаражі, що належить дружині позивача. Зі слів [PERSON] їй відомо, що під час вселення у будинок позивач вдарив [PERSON] по голові і та через забій перебувала на стаціонарному лікуванні. Проти позивача порушена кримінальна справа по обвинуваченню у крадіжці майна. Їй відомо, що [PERSON] працює заступником директора і її керівник у неї дома зберігав грошові кошти, які належали фірмі, яку суму вона не знає. Суд заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони по справі [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2004 р. по 17.03.2010 р., що підтверджується копіями свідоцтва про реєстрацію шлюбу та про розірвання шлюбу (а.с. 4,5). На 22.01.2010 року власником 1/2 частини житлового будинку по проспекту [ADDRESS] був [PERSON] ( а.с. 6). Відповідачка [PERSON] 17.09.2004 р. продала власну трикімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 25) 07.09.2010 р. Московський РО ХМУ ГУМВСУ в Харківській області порушив кримінальну справу по факту крадіжки майна і грошей що належали [PERSON] з проникненням у житло за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України стосовно невстановленої особи. (а.с. 78) Згідно постанови від 19.Х1.2009 р. відмовлено у порушенні кримінальної справи за заявою від [PERSON], складеною 11.11.2009 р., про її побиття [PERSON] (а.с. 80) Згідно рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13.02.2014 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Харківської міської ради, [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], приватний нотаріус ХМНО [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки житлового будинку та визнання права спільної частикової власності, позов задоволено частково. Визнано прибудову літ. «А 1-1» до житлового будинку [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя [PERSON] і [PERSON] та визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину прибудови літ. «А 1-1» до житлового будинку [ADDRESS]. (а.с. 222-226). Згідно постанови колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2013 року встановлено, що реєстрація [PERSON] у спірному будинку, була здійснена 22.10.2009 р. на підставі заяви [PERSON] неправомірно, без згоди власника [PERSON], підпис від імені якого вчинила [PERSON] Зазначеним судовим рішенням реєстрація [PERSON] у спірному будинку була скасована. (а.с. 208-211). Таким чином право на реєстрацію у спірному будинку та на проживання у ньому [PERSON] набула з часу ухвалення рішення суду від 13.02.2014 р. про визнання за нею права часткової власності на спірний будинок. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Нормами ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають через наступне. За заявленими позивачем фактами про знищення належного йому майна суду не надано доказів про вартість знищеного чи пошкодженого майна. Факт крадіжки майна не встановлений. Не надано доказів щодо наявності у позивача викраденого майна, щодо його вартості, щодо обставин його викрадення та доказів щодо осіб, що його вчинили. Не надано суду також доказів щодо спричинення моральної шкоди. Позивач не вчиняє дій щодо вселення у спільний із відповідачкою будинок. Зустрічний позов задоволенню не підлягає через наступне. Відповідачка не надала доказів про наявність у неї на час крадіжки у липні 2010 року майна, про його вартість, про осіб які вчинили крадіжку, та про зберігання у будинку позивача грошей. Через неправомірну реєстрацію 22.10.2009 р. у спірному будинку відповідачка не мала правових підстав для проживання у спірному будинку, а тому її вимоги про відшкодування грошей, сплачених за найм житла, задоволенню не підлягає. Окрім того, відповідачка не надала суду зареєстрований у встановленому порядку договір найму житла. Відповідачка не надала суду оригінали платіжних документів щодо оплати за комунальні послуги та не надала розрахунку у якій частині належало сплатити їй, а у якій частині мав сплатити позивач, а тому вимога не підлягає задоволенню. Факт побиття відповідачки у листопаді 2009 року позивачем підтвердження не отримав, доказів, щодо вчинення побиття позивачем суду не надано. Через відмову у задоволенні позову не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат. Оскільки позивачем [PERSON] і відповідачкою [PERSON] всупереч вимог ст. 60 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог, підстав для задоволення позовів суд не вбачає.

Outcome: dismissed