overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

16.07.2021 року позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 16.06.1990 року Палацом урочистої реєстрації актів цивільного стану Виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів, актовий запис № 765. В обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважав не можливим. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.06.1990 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Палацом урочистої реєстрації актів цивільного стану Виконкому Миколаївської міської ради народних депутатів та зроблений відповідний актовий запис № 765. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] , яка наразі є повнолітньою. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Крім того, згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила прохання залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~16.07.2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16.01.2020 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім`ї не бажає. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~16.01.2020 року між сторонами було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини припинили через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

16.07.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.11.2019 року, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12.11.2019 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

16.07.2021 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06.03.2014 року по справі № 372/232/14-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на неповнолітню дитину дочку [PERSON] в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що даний розмір аліментів значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, і такий розмір аліментів є недостатнім для матеріального утримання дитини, з урахуванням збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму, що ставить позивачку у крутне матеріальне становище. У зв`язку із чим, просить визначити розмір аліментів стягуваних з відповідача на користь позивачки на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішення законної сили. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі ,позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

16.08.1995 року [PERSON] було прийнято на посаду водія автомобіля з вантажопідйомністю 3,5 т. до Горлівського управління по газопостачанню та газифікації ВАТ «Донецькоблгаз», що підтверджується трудовою книжкою. 30.06.2015 року [PERSON] було звільнено з Горлівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» на підставі п.1 ст 36 КЗпП, що підтверджується трудовою книжкою. Заборгованість по заробітній платі складає в розмірі 6451,10 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість від 08.02.2018 року. Станом на теперішній час заборгованість по заробітній платі не виплачена. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.233 КЗпП України, уразі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо недостовірності наданих до позовної заяви документів, бо їх недійсність нічим неспростована, а отже суд переконався, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем. Відповідно до норм ст.ст.115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі має довести саме роботодавець, а не позивач. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітної плати в сумі 6451,10 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в доход держави судовий збір у сумі 1762, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

16.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у виконкомі Ясногірської селищної ради м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 23, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з травня 2020 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

- 16.08.2003 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб другий. Від шлюбу дітей не мають. У березні 2012р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивач звернувсяя в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив шлюб розірвати. Відповідачка на розірвання шлюбу згідна, про що повідомила по телефону. Вислухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи \~до \~уваги \~пояснення \~позивача, \~суд \~вважає, що сімя повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

16.08.2009 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Їх шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Кіровської сільської ради, Немирівського району, актовий запис № 6. Від подружнього життя у них народилася дитина, син [PERSON], [INFO], батьком у свідоцтві про народження якого записаний відповідач. Подружнє життя між сторонами не склалося. Головна причина розладу сімейних стосунків цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. За таких обставин позивач [PERSON] вважає, що шлюб розпався і зберегти його неможливо. Тому вона звернулася до суду з даним позовом у якому просить шлюб розірвати. Судом сторонам надавався строк для примирення 1 місяць, однак за наданий термін позивач та відповідач не дійшли згоди щодо збереження шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував у розірванні шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, так як шлюб розпався, помиритися сторони не бажають, фактично подальше спільне проживання подружжя та збереження сім ?ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

16.08.2013 року [PERSON] отримав в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 11 000 грн. при умові сплати відсотків 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В вересні 2014 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 16 352,22 грн. заборгованості по договору кредиту, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за вказаним договором. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій наполягає на задоволенні позову та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] розрахунку по кредитному договору б/н від 16.08.2013 року не провів і заборгованість, станом на 31.08.2014 року складає: 16 352,22 грн., з них 12 976,56 грн. заборгованість за кредитом, 2 120,79 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. штраф фіксована частина, 754,87 грн. штраф процентна складова. Дані факти підтверджуються: заявою на відкриття картрахунку; правилами надання банківських послуг; копією паспорта позичальника, розрахунком розміру заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України - За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 551 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідач умови кредитного договору виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення позики та нарахованих за користування кредитом процентів та штрафів. Судові витрати становлять 243,60 грн. і розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

16.08.2013 року позивач звернувся до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позивач свої вимоги обґрунтував наступним. Відповідачка проживає і є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. Між позивачем та відповідачем існують фактичні договірні правовідносини стосовно купівлі - продажу електричної енергії, що підтверджується наявністю відкритого особового рахунку [NUMBER] та систематичною сплатою відповідачем за надані послуги. Станом на теперішній час у відповідачки у зв'язку з несплатою виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 852 грн. 06 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 852 грн. 06 коп., а також стягнути витрати по сплаті судового збору. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог. Звернулася до суду з письмовими запереченнями, відповідно до яких вона продала квартиру за адресою [ADDRESS] 23.08.2013 року. Перед продажем квартири нею уточнювались розрахунки за комунальні послуги, та відповідно довідки, виданої ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» станом на 23.08.2013 року за показами лічильника 14712 по особовому рахунку [NUMBER] переплата складає 1139,95 грн. Відповідно довідки виданої ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» теперішньому володільцю квартири за адресою [ADDRESS] станом на 21.10.2013 року по особовому рахунку [NUMBER] заборгованості немає. Позивачка долучила до заяви копії довідок ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та договір купівлі-продажу квартири. Суд, розглянувши заяву представника позивача та відповідача,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

16.08.2013 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 406. Від шлюбу мають неповнолітнью доньку [PERSON], [INFO], яка у даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки, вказавши в заяві, що в даний час відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, вона перебуває на утриманні позивачки. Просить суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час судового засідання повідомлений, заперечень на позов не представив, у зв'язку із чим проведено заочний розгляд справи зі згоди позивачки. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошовій, так і в натуральній формі. Однак з матеріалів справи вбачається, що в даний час відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу). У відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, стан здоров'я, а також матеріальне становище платника, що працездатний, його стан здоров'я, він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частині заробітку щомісячно, тому що при цьому розмір стягуваних з його аліментів буде не менш 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: approved