Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

16 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 вересня 1994 року у Ромоданівській селищній раді Миргородського району Полтавської області, із [PERSON] , актовий запис № 22. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03 вересня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не має. З 1996 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного майна не мають. Фактично сім`я припинила своє існування , шлюб носить формальний характер. Примирення не можливе. Ухвалою судді від 05 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання . Ухвалою сулу від 19 березня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовільнити, шлюб розірвати, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 29,32). Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою останнього місця проживання (а.с. 22,28,31). Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 вересня 1994 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Ромоданівській селищній раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 22 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] не заявила, яким вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, тому суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 840 гривень 80 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved