Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

15.03.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, у якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Романівського районного суду Житомирської області на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, а стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач має нерегулярний дохід. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 24.10.2018 року, у встановлений судом строк відзив не надав. На підставі статей 178, 191, 279 Цивільного процесуального кодексу Українисуд вважає можливим розглядати справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). На підставі рішення Романівського районного суду Житомирської області від 18.06.2014 року стягуються з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.05.2014 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.4-6). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного та

Outcome: approved