Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

16 січня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до якої представник позивача просила суд стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 21\~532, 40 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що згідно витягу з протоколу № 147 від 26.11.2002 року відповідач [PERSON] отримав право на проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ЖЕД від 03.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та проживає відповідач [PERSON] та повнолітні члени його сім`ї: [PERSON] . Гуртожиток знаходиться на балансі АТ «Світло шахтаря», який здійснює його утримання та надає відповідачам житлово-комунальні послуги. Позивачем надаються відповідачам вказані послуги у зв`язку з їх проживанням у гуртожитку. Відповідачі оплату в повному обсязі за житлово-комунальні послуги не вносять, в зв`язку з чим станом на 01.12.2019 року виникла заборгованість в сумі 21\~532, 40 грн., яка до теперішнього часу відповідачами не погашена. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Призначено судове засідання. 24 березня 2020 року від відповідачів по справі надійшли відзиви на позовну заяву, де вони просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на наступне. Так, на підтвердження позовних вимог позивачем по справі було надано лише довідку про заборгованість станом на 01.01.2019 року у розмірі 21\~532, 40 грн., з якої не вбачається за який саме період часу була нарахована заборгованість. Натомість, 04.10.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано судовий наказ у справі №639/4484/18, яким стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.09.2015 року по 01.08.2018 року на загальну суму 6\~386, 93 грн. Зазначена заборгованість була погашена у повному обсязі. У період часу з 01.08.2018 року по 01.12.2019 року відповідачами здійснюється повна оплата за житлово-комунальні послуги. Окрім того, відповідачі просили суд застосувати строки позовної давності. 11 червня 2020 року від представника позивача надійшли додаткові докази по справі. Представник позивача Кононенко А.О [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 14.01.2020 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. В подальшому в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні, проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на аргументи зазначені у відзиві на позов, просив суд застосувати строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що згідно витягу з протоколу № 174 від 26.11.2002 року відповідач [PERSON] отримав право на проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) Згідно довідки ЖЕД від 03.09.2019 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований та проживає відповідач [PERSON] та повнолітні члени його сім`ї: [PERSON] . (а.с. 5) Гуртожиток знаходиться на балансі АТ «Світло шахтаря», який здійснює його утримання та надає відповідачам житлово-комунальні послуги. (а.с.8) Позивачем надаються відповідачам вказані послуги у зв`язку з їх проживанням у гуртожитку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Главою 63 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суд зазначає, що правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як зазначає представник позивача відповідачі оплату в повному обсязі за житлово-комунальні послуги не вносять, в зв`язку з чим станом на 01.12.2019 року виникла заборгованість в сумі 21 532, 40 грн., яка до теперішнього часу відповідачами не погашена, що підтверджується довідкою про заборгованість. (а.с. 4) Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що ним з нього вже була стягнута заборгованість за судовим наказом за 2015-2018 роки, яку він сплатив, в подальшому у період часу з 01.08.2018 року по 01.12.2019 року відповідачами здійснювалася часткова оплата за житлово-комунальні послуги, та за його підрахунками борг становить близько 3\~000, 00 грн. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до розшифровки сум за комунальні платежі за 2015-2019 р.р. за адресою [ADDRESS] , о/р 1234 загальна сума заборгованості, яка мається у відповідачів становить 21\~532, 40 грн. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що зазначена сума була нарахована за період з 2015 по 2019 роки. Однак, з зазначеної розшифровки вбачається, що станом на січень 2015 року у відповідачів вже була заборгованість у розмірі 11\~033, 76 грн., яка ввійшла до загальної суми заборгованості. Також судом було встановлено, що 04.10.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано судовий наказ у справі №639/4484/18, яким стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.09.2015 року по 01.08.2018 року на загальну суму 6 386, 93 грн. (а.с. 49-51, 52) Заборгованість за даним судовим наказом була сплачена у повному обсязі. (а.с.53) Після видачі судового наказу відповідачі частково здійснювали оплату за житлово комунальні послуги. Так, як вбачається із розшифровки сум за комунальні платежі за 2015-2019 р.р. за адресою [ADDRESS] , о [ADDRESS] , за період з 01.08.2018 року по 30.11.2019 року відповідачам було нараховано суму оплати за житлово комунальні послуги у розмірі 16\~806, 62 грн. За зазначений період згідно розшифровки відповідачами було сплачено 19\~387, 00 грн. При цьому, сума 6\~387, 00 грн., яка була сплачена відповідачами у листопаді 2018 року пішла на сплату заборгованості за судовим наказом від 04.10.2018 року. Отже, сума, яку відповідачі сплатили за надання житлово комунальних послуг за період з 01.08.2018 року по 30.11.2019 року становить 13\~000, 00 грн. (19\~387, 00 грн.(загальна сума сплачених коштів) 6\~387, 00 грн. (сума сплачена за судовим наказом) =13\~000, 00 грн.) Різниця між сплаченою сумою коштів за користування житлово комунальними послугами та нарахованими сумами за період з 01.08.2018 року по 30.11.2019 року становить 3\~806, 62 грн. (16\~806, 62 грн. 13\~000, 00 грн. = 3\~806, 62 грн.) Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просив застосувати до вимог АТ «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» строк позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. Судом було встановлено, що частина заборгованості була вже стягнута за судовим наказом, і тому облік наявної у відповідачів заборгованості починається з 01.08.2018 року. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із позовною заявою 16.01.2020 року, суд розглядає вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.08.2018 року по 30.11.2019 року і не бере до уваги період до видачі судового наказу 01.09.2015 року так, як він вже перебуває поза межами строку позовної давності. Так, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.08.2018 року по 30.11.2019 року у розмірі 3 806, 62 грн., оскільки вона не виходить поза межі строку позовної давності та обліковується за відповідачами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг підлягає частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, ціна позову становить 21\~532, 40 грн. = 100%, сума задоволених позовних вимог 3\~806, 62 грн. = 17, 68 %; ставка судового збору 2 102, 00 грн. = 100, 00%, сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідачів 17, 68 % = 371, 63 грн. Тобто, по 185, 81 грн. з кожного. Судовим розглядом було встановлено, що відповідач [PERSON] у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. (а.с. 95) З огляду на наведене, судові витрати у розмірі 185, 81 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря». В свою чергу, при зверненні до суду із позовною заявою позивачем було недоплачено судовий збір у розмірі 181, 00 грн. (2\~102, 00 грн. (ставка судового збору станом на момент звернення до суду) 1921, 00 грн. (сума сплаченого судового збору) = 181, 00 грн.). Зважаючи на недоплату судового збору позивачем по справі та необхідність компенсації позивачу частини судового збору суд стягує різницю судового збору, яка підлягає сплаті з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства «Харківський машинобудівний завод «Світло шахтаря» у розмірі 4, 81 грн. (185, 81 грн. (сума судового збору, яка підлягала стягненню з держави на користь позивача) 181, 00 грн. (сума судового збору, яка підлягала стягненню з позивача на користь держави) = 4, 81 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial