Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

17.10.2014 року ПАТ “ДЕЛЬТА БАНК” звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитною угодою відповідно до умов заяви №001-20779-100113, укладеною 10.01.2013 року в сумі 12 116,91 гривень, а також судові витрати. Позивач посилається на те, що згідно з п.2.7 ч.2 договору позивач відкрив відповідачеві рахунок для погашення заборгованості (сплати платежів) № 29094007663679. Відповідно до пункту 2.3 ч.3 Договору, відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно п. 2.4 ч.2 Договору протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з процентної ставки – 9,99 % в рік, процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 2.5 ч.2 Договору за обслуговування кредитної заборованості встановлюється комісія в розмірі 3,49 % за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов’язання, надавши [PERSON] споживчий кредит у сумі 10 000,00 грн.. Проте відповідач взяті на себе зобов’язання не виконує, станом на 06.08.2014 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 116,91 гривень. Представник позивача в судове засідання не з’явився, але в наданому суду позові зазначив, що позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідач не з'явився, про причину неявки суду не повідомив. Виходячи з наведеного, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про дату судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду.. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 10.01.2013 року між сторонами по справі була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви №001-20779-100113 (а.с.5 ). Згідно з п.2.7 ч.2 договору позивач відкрив відповідачеві рахунок для погашення заборгованості ( сплати платежів) № 29094007663679. Відповідно до пункту 2.3 ч.3 Договору, відповідач до підписання Договору був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Згідно п. 2.4 ч.2 Договору протягом строку кредиту, за користування кредитними коштами відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи з процентної ставки – 9,99 % в рік, процентна ставка може змінюватися відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 2.5 ч.2 Договору за обслуговування кредитної заборованості встановлюється комісія в розмірі 3,49 % за місяць. Позивач виконав взяті на себе зобов’язання, надавши [PERSON] споживчий кредит у сумі 10 000,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №1560292 від 11.01.2013 року. (а.с.3). Відповідач взяті на себе зобов’язання не виконує, станом на 06.08.2014 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість за кредитним договором у розмірі 12116,91 гривень, яка складається з : Заборгованість за сумою кредиту – 8022,70 гривень; Заборгованість за відсотками – 607,21 гривень; Заборгованість за комісіями – 3 487,00 гривень (а.с.4). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином, судом встановлено, що відповідач станом на 06.08.2014 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 116,91 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачем, при зверненні до суду сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, суд стягує вказану суму з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved