Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

16.02.2017 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її матері, [PERSON]. В обґрунтування вимог заявник [PERSON] в заяві зазначила, що в с. Совхозне, Красноперекопського району АР Крим 06.02.2017 року померла її мати, [PERSON]. Причиною смерті стала гостра серцева недостатність, атеросклеротична хвороба серця. Про смерть матері їй видане свідоцтво про смерть серія І-АЯ №587396, Красноперекопським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Оскільки [PERSON] померла на території, що Верховною Радою України визнана тимчасово окупованою, вона не має належних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті цієї особи. Після одержання свідоцтва про смерть за місцем смерті [PERSON], заявник зверталась до Московського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Х\\о з проханням зареєструвати смерть її матері видати їй відповідне свідоцтво. Однак, у зв'язку з тим, що на підтвердження факту смерті матері нею подано документ, форма якого не відповідає вимогам наказу «МОЗ України від 08.08.2006 р. «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», їй було відмовлено. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON] отримання в державному органі України свідоцтва про смерть, зняття її з обліку за місцем реєстрації, тощо. Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON],[INFO], громадянки України, яка померла 06 лютого 2017 року на тимчасово окупованій території України, місто смерті: с. Совхозне, Красноперекопського району АР. Крим. Учасники судового розгляду в судове засідання не зявились. Заявник надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності тому суд розглянув справу в порядку, передбаченому ст.257-1 ЦПК Україні, негайно. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями\~ ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Із наданих заявником копій паспорта громадянина України, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, вбачається, що заявник є дочкою [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серія І-АЯ №587396, Красноперекопським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON] померла 06.02.2017 року. Вказаний факт також підтверджено копією медичного свідоцтва про смерть серія 35 №006375 від 07.02.2017 року КРБСМЕ, яка долучена до справи. Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15 квітня 2014 року (далі Закон), сухопутна територія Автономної Республіки Крим визначається тимчасово окупованою територією. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З наведеної правової норми слідує, що свідоцтво про смерть [PERSON], видане органами юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків. Разом з тим, при розгляді заяви [PERSON] судом приймаються до уваги розяснення, що містяться в інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016 року №990-VIII Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», згідного якого документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначений Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть матері, видане державним органом України та отримати допомогу на поховання, вирішити спадкові справи, тощо.

Outcome: approved