Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

17.06.2016 року позивачка звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з уточненим в ході судового розгляду позовом до Слов'янської міської ради, Кіровської районної ради у м. Донецьку за участі третьої особи [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], про що зроблено актовий запис № 213 та надано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: 1/3 частки квартири [ADDRESS], 2/5 частини домоволодіння та земельні ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS], ощадну книжку № рахунку [NUMBER] та грошові кошти на рахунку Приват Банку ( [NUMBER], [NUMBER]). В передбачений законодавством строк позивачкою були подані документи, необхідні для оформлення спадщин з чим вона звернулась до Четвертої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37850288. У липні 2014 року ситуація в м. Донецьку загострилась, у зв'язку із чим позивач вимушена була повернутися до м. Харкова та тривалий час не мала можливості звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва на право власності. Коли позивачка звернулась з заявою про отримання свідоцтва на спадкове майно то постановою державного нотаріуса Попова Г.Б. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, у Четвертої Донецької державної нотконтори відсутній доступ до спадкової справи [PERSON] У зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з дійсним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та дату судового розгляду була належним чином повідомлена, направила на адресу суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач, Слов'янська міська рада, до судового засідання не з'явилися, надавши до суду заяву з клопотанням слухати справу без участі їх представника. Просили винести рішення на розсуд суду з урахуванням наявних документів. Відповідач, Кіровська районна Рада у м. Донецьку, до судового засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, причини неявки суду не повідомили. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) встановив наступне. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], про що зроблено актовий запис № 213 та надано свідоцтво про смерть [NUMBER]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: 1/3 частки квартири [ADDRESS], 2/5 частини домоволодіння та земельні ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS], ощадну книжку № рахунку [NUMBER] та грошові кошти на рахунку Приват Банку ( [NUMBER], [NUMBER]). В передбачений законодавством строк позивачкою були подані документи, необхідні для оформлення спадщини однак через загострення ситуації в Донецькій області, вимушена була повернутися до м. Харкова та тривалий час не мала можливості звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва на право власності. Коли ж [PERSON] звернулась з заявою про отримання свідоцтва на спадкове майно то постановою державного нотаріуса Попова Г.Б. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, у Четвертої Донецької державної нотконтори відсутній доступ до спадкової справи [PERSON] Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності №2358 від 13.05.2008, виданого Управлінням комунальних ресурсів в м. Донецьку, в порядку приватизації 1/3 частки квартири [ADDRESS], належала [PERSON] Згідно договору купівлі-продажу від 21.05.2008 року спадкодавцю належало на 2/5 частини домоволодіння та земельні ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька, яке набуло законної сили 06.10.2012, шлюб між ними було розірвано. Протягом усього часу [PERSON] опікувалась домоволодінням, сплачувала комунальні послуги, робила поточний ремонт, з використанням власних коштів. [PERSON] ніколи не звертався із позовом про визнання вказаного домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя. Трєтьою особою [PERSON] до суду надано власноруч написану заяву, в якій підтверджено та не оспорюється факт того, що придбане домоволодіння належало [PERSON] на праві особистої приватної власності, у зв'язку з чим ці обставини не підлягають доказуванню, згідно з приписами ст. 61 ЦПК України. Матеріалами справи також встановлено, що спадкодавцю належала ощадна книжка з рахунком [NUMBER] та картки Приват Банку ( [NUMBER], [NUMBER]). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4, - якщо позивач в 6 місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд на цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. У ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Матеріалами справи встановлено, що після смерті спадкодавця позивачка, у передбачений законом шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право власності на спадщину не встигла. Відповідно до постанови державного нотаріуса Попова Г.Б. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, у Четвертої Донецької державної нотконтори відсутній доступ до спадкової справи [PERSON] Згідно роз'ясненнь, наданих у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом на цю спадщину є позивачка оскільки є донькою спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15 ) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши вищенаведене, та надавши належну оцінку кожному доказу суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] Іншої можливості для одержання свідоцтва про право на спадщину, та реалізацію свого права на отримання спадщини окрім як звернутися з позовом до суду позивачка не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved