Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

15 травня 2020 року згідно поштового відправлення, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача 58761,75 грн у відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 2100,00 грн у відшкодування витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження, судові витрати та витрати на оплату професійної правничої допомоги, мотивуючи позов тим, що 28.02.2020 року о 22 год 30 хв. в м. Чернігові по вул. Г.Полуботка відповідач керуючи автомобілем марки «АУДІ А4», д.н.з [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем позивача «HYUNDAI SONATA», д.н.з [NUMBER] . Обставини ДТП та вина відповідача підтверджується копією постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2020 по справі № 750/1916/20, що набрала законної сили 04.04.2020 року. На час вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «АУДІ А4», д.н.з [NUMBER] застрахована не була. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що представник позивача проти цього не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.03.2020 року, 28.02.2020 року о 22 год 30 хв. [PERSON] по вул. Г.Полуботка в м. Чернігові, керуючи автомобілем марки «АУДІ А4», д.н.з [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем позивача «Хюндай Соната», д.н.з [NUMBER] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.11) Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, сам факт ДТП 28.02.2020 року та провина в ньому [PERSON] підтверджуються постановою суду від 24.03.2020 року, яка набрала законної сили та є обов`язковою для суду. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України. Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Звертаючись з позовом до суду та обґрунтовуючи розмір майнових збитків позивач посилається на те, що відповідальність відповідача не була застрахована, він страхове відшкодування ніде не отримував і вказував, що згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 61 від 06.04.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HYUNDAI SONATA», реєстраційний № [NUMBER] внаслідок його пошкодження у ДТП 28.02.2020 року станом на дату оцінки 28.02.2020 року складає 58761,75 (а.с.13-33). Таким чином, суд враховує дані висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 61 від 06.04.2020 року, за яким вартість матеріального збитку [PERSON] складає 58761,75 грн, які підлягають стягненню з відповідача, як винної особи в ДТП на користь позивача. Належних та допустимих доказів щодо спростування даної суми збитків суду не надано. За проведення автотоварознавчого дослідження позивачем [PERSON] сплачено 2100,00 грн, що підтверджується квитанцією № 23 від 06.04.2020 року (а.с.33). При вирішені вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. суд виходить з такого. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду : договір про надання юридичної допомоги, укладений 16 квітня 2020 року між адвокатом Селюхом А.В. та [PERSON] (а.с. 34); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Селюха А.В. (а.с. 233); квитанцію № б/н від 16.04.2020 про сплату [PERSON] вартості наданих послуг в розмірі 3000 грн. (а.с. 39); розрахунок коштів адвокатських послуг наданих гр. [PERSON] (а.с 37), акт виконаних робіт від 14.05.2020 року (а.с.38). Наданими позивачем документами встановлено, що за договором про надання правової допомоги від 16 квітня 2020 року позивач сплатив адвокату грошові кошти в сумі 3 000 грн, які підлягають стягнення з позивача на користь відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 840,80 грн, що підтверджено документально. На підставі викладеного та

Outcome: approved