Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

15.05.2019 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 29.01.1999, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з виховання дітей, ведення спільного господарства, проведення спільного часу, вибору розваг. Позивач втратив почуття любові до відповідача. Фактичні шлюбні відносини припинені понад півроку тому. Втрачені фізичні та духовні зв`язки між сторонами. З наведених обставин їхній шлюб носить фактично формальний характер. Примирення між ними неможливе. Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] [INFO] . Спору про поділ майна та про визначення місця проживання дітей між сторонами не існує. Позивач в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи відповідач була повідомлена належним чином шляхом направлення їй судової повістки про виклик у судове засідання засобами поштового зв`язку та за допомогою SMS-повідомлення. У встановлений судом строк відповідач відзив не надала, про причини нез`явлення до суду не повідомила. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 29.01.1999, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.01.1999, про що складено актовий запис №1. Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved