overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

15.11.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно. Позивачка вказує на те, що з 31 жовтня 1998 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати дітей належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 31 жовтня 1998 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у\~твердій грошовій сумі по 1000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позовної заяви і до їх повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

15.11.2017 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 02.02.1990 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народився син [INFO]. У звязку з непоразуміннями, які склалися у них в родині, вони припинили шлюбні відносини у 2007 році. З цього часу вони мешкають окремо, у кожного своє життя, примирення неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 02.02.1990 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

15.11.2017 р. [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського РУЮ у м. Києві 29.07.2000 року, актовий запис № 291. Предметом позову є розірвання шлюбу, підставою позову є припинення шлюбних відносин. Ухвалою суду від 22.01.2018 р. відкрито провадження у справі. Позивач у судовому засіданні позов визнає. Відповідач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає. Суд, вислухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.07.2000 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Радянського районного управління юстиції зроблено актовий запис № 291 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 5). За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

15.11.2017 р. [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 р. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою судді від 16.01.2018 р. було відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 22.02.2018 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач позов визнає. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно пояснень сторін, викладених в наданих суду заявах, вони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, вважають, що сім'я розпалась остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

15.11.2017 р. [PERSON], звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просила розiрвати шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем 24.01.2005 р., у відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис 26; після розірвання шлюбу її прізвище просила залишити без змін. В обгрунтування позовних вимог [PERSON], вказала, що 24.01.2005 між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 26. Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Позивач вказує, що спільне життя не склалось через те, що відповідач перестав приділяти їй увагу, не піклується про інтереси сімї, зловживає спиртним та проявляє по відношенню до неї та її доньки побутове насильство. Спільне господарство сторони вони не ведуть, мешкають окремо, шлюбні відносини припиненні. Позивач вказує, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON], в судове засiдання не з'явилась, до суду подала заяву, в якiй просила справу розглянути без її участi, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Вiдповідач [PERSON], в судове засiдання не з'явився, причину неявки суду не повідомив; жодних заяв, клопотань, а також відзив до суду не подавав. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі і без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно\~ст. 280 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст.ст.\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 24 січня 2005 р., про що зроблено вiдповiдний актовий запис № 26 (а.с. 3) Як вбачається з позовної зави, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, спільних дітей не мають, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

15.11.2017 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.12.2005 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені у грудні 2014 р., сумісне життя не склалося. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді від 30.11.2017 р. було відкрито провадження у справі і справа призначена до розгляду на 14.12.2017 р. 14.12.2017 р. розгляд справи було відкладено на 10.01.2018 р. через першу неявку в судове засідання відповідача належним чином повідомленого про день, час та місце розгляду справи, який причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Позивач разом з позовною заявою подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

15.11.2017\~р.\~до Ленінського\~районного суду\~надійшла заява\~[PERSON] про визнання його матері [PERSON] [INFO] недієздатною. В своїй заяві заявник просить визнати\~\~[PERSON] недієздатною, вказавши у заяві, що з 2016 року його матір захворіла на психічну хворобу. Зазначив, що [PERSON], не в змозі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому заявник просить визнати її недієздатною. Оскільки для вирішення питання про визнання недієздатною [PERSON] необхідні спеціальні знання, тому 22.02.2018 року судом була призначена судово-психіатрична експертиза у справі. З Висновку судово-психіатричної експертизи № 185 від 19.04.2018 року вбачається, що [PERSON] 1957р.н. виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції, внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (токсична, судинна). Заявник у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судовому засіданні проти визнання особи недієздатною не заперечувала. Відповідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Дослідивши висновок комісії експертів та інші матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника про визнання недієздатною [PERSON] 1957р.н., доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

15.11.2017 р. до суду заявлено позов. У відкритому судовому засіданні позивач просила змінити розмір аліментів на утримання дитини, які стягувалися щомісячно за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.09.2014 р. з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач офіційно працевлаштований слюсарем-ремонтником у філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», щомісячно отримує грошове забезпечення, має можливість надавати кошти. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив його заперечення щодо позову не враховувати. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], є слюсарем-ремонтником у філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», щомісячно отримує заробітну плату, за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.09.2014 р. щомісячно сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн., зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки відповідач є слюсарем-ремонтником у філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.09.2014 р. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн. на місяць, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття сина,- в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

15.11.2017 р. до суду заявлено позов. У відкритому судовому засіданні позивач просила змінити розмір аліментів на утримання дитини, які стягувалися щомісячно за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.09.2014 р. з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до його повноліття, оскільки відповідач офіційно працевлаштований слюсарем-ремонтником у філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», щомісячно отримує грошове забезпечення, має можливість надавати кошти. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив його заперечення щодо позову не враховувати. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], є слюсарем-ремонтником у філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», щомісячно отримує заробітну плату, за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.09.2014 р. щомісячно сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн., зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки відповідач є слюсарем-ремонтником у філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», за рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 08.09.2014 р. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн. на місяць, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття сина,- в примусовому порядку.

Outcome: approved