Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

16 червня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні та володінні квартирою № 2 в будинку № 11 по пров. Матяша м. Охтирка, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 по пров. Матяша, 11 м. Охтирка Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2016 р. йому на праві приватної власності належить квартира № 2 в житловому будинку, розташованому за адресою пров. Матяша, 11 м. Охтирка Сумської області. В даному житловому будинку зареєстрований колишній власник даної квартири [PERSON] Реєстрація відповідача у вищевказаній квартирі створює власнику [PERSON] перешкоди у користуванні та розпорядженні обєктом права власності, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.05.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.05.2016 р., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.05.2016 р. Як вбачається з роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сімї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1\~ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. У відповідності до\~ст. 47 Конституції України\~ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Підставами припинення права власності, зокрема, є відчуження власником свого майна. (ст. 346 ЦК України) Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами\~ст. 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Ст. 405 ЦК України\~передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки виконкому Охтирської міської ради від 02.07.2016 р. [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою [INFO]. Відповідач залишив місце своєї реєстрації, фактично за наведеною адресою не мешкає, однак незважаючи на звернення позивача, не знявся з реєстрації за зазначеною адресою. \~\~\~\~За таких обставин, у зв'язку з відчуженням квартири, право користування [PERSON], як колишнього власника вказаної квартири, припинено, до складу сім'ї власників квартири відповідач не входить, фактично за наведеною адресою не мешкає. Доказів про визнання вказаного договору купівлі-продажу недійсним суду не надано. Даний факт підтверджується також показами свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що є матірю відповідача [PERSON] Вона ([PERSON]О.), діючи від імені свого сина [PERSON] 25.05.2016 р., уклала договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Її син [PERSON] не проживає в даній квартирі та мав намір знятися з реєстрації. Таким чином, \~відповідач є особою, що втратила право користування квартирою за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, позов слід задовольнити та визнати [PERSON]\~ таким, що втратив\~\~ право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 321, 405, 629, 657 ЦК України,

Outcome: approved