Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

17.06.2021 року до Великобурлуцького районного суду Харківської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , з вимогами про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання в Національному університеті «Львівська політехніка» у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, тобто по 30.06.2022. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] є його батьком. За рішенням суду від 22.03.2005 призначено стягнення з відповідача аліментів на його утримання щомісячно у розмірі 1/4 частини його доходу, однак він аліменти не сплачує з 2009 по 2019 рік. Після досягнення повноліття ( [INFO] ) продовжив навчання в Національному університеті «Львівська політехніка». Відповідно до умов договору №116-2 від 03.08.2018 про надання освітніх послуг за 3 роки навчання було сплачено 54610 грн., проживання в гуртожитку за один семестр становить близько 2870 грн., крім того необхідно купувати підручники, зошити та інше приладдя для навчання, їжу, одяг, взуття та інші необхідні для проживання речі, витрачати кошти на проїзд. Зазначає, що стипендії не отримує, оскільки навчається за контрактом та через те, що навчається на денній формі не може влаштуватись на роботу, щоб самостійно утримувати себе, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Мати [PERSON] отримує заробітну плату у розмірі 4830 гривень, тому не має можливості самостійно утримувати його. Відповідач є працездатним, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, через що позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд даної справи був повідомлений належним чином та звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся про розгляд справи рекомендованими листами, направленими у судом на адресу зареєстрованого місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Клопотання про відкладення справи та відзив на позов до суду не надходили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до актового запису про народження №41 від 19.06.2001 року, який виконано відділом реєстрації актів громадянського стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.06.2001). Як вбачається зі змісту довідки №82 від 10 червня 2021 року, що видана Національним університетом «Львівська політехніка», [PERSON] є студентом 3 курсу, навчається на денній формі, закінчення навчання - червень 2022 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 76580 грн. (договір про надання освітніх послуг №116-2 від 03.08.2018) [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON] , в свою чергу, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу сину на його утримання не надає, проте позивач продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідачем вказані обставини спростовані не були. Відповідно до ст.ст.174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. При цьому,\~відповідачем не\~надано суду\~даних про\~наявність на\~його утриманні\~інших неповнолітніх\~дітей та\~непрацездатних членів\~сім,\~а також\~доказів,\~які свідчать\~про наявність\~підстав для\~звільнення від\~обов`язку утримувати\~повнолітнього сина\~на період\~його навчання\~чибудь-яких доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дитини. Нормами ст.199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно до вимог частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Аналіз ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Отже,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~передбачених ст.199\~СК України\~підстав для\~виникнення у\~відповідача обов`язку\~на участь\~у утриманні\~повнолітнього сина,\~який продовжує\~навчання та\~можливість сплачувати\~аліменти на\~його утримання. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просив\~стягувати аліменти\~у твердій\~грошовій сумі. При вирішенні\~питання про\~розмір аліментів,\~що підлягають\~стягненню з\~відповідача на\~утримання повнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який продовжує\~навчання в\~Національному університетом\~«Львівська політехніка»,\~суд перевіривши\~обставини,\~обумовлені статтею\~182,\~200\~СК України,\~з урахуванням\~принципу обоюдного\~обов`язку\~батьків на\~утримання дитини\~та найкращого\~забезпечення інтересів\~дитини, найкращого\~забезпечення інтересів\~дитини,\~вважає необхідним\~і достатнім\~визначити розмір\~аліментів на\~утримання повнолітнього\~сина у\~твердій грошовій\~сумі в\~розмірі 3500\~гривень,\~щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 річного віку.. Відповідно до вимог ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягування аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved