Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

16 серпня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04.08.1996 року по 12.10.2001 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разомз позивачем і знаходиться на її утриманні. Рішенням Глухівського міськрайонного суду від 16.07.2009 року із [PERSON] стягнуто на користь позивача на утримання доньки аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. На момент подання позову донька вже є повнолітньою і з 2017 року навчається на 2-му курсі денної форми навчання в Глухівському національному педагогічному університеті ім. О.Довженка та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно забезпечувати себе. Строк закінчення навчання 30.06.2019 року. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, оскільки необхідні кошти не лише на оплату навчання (згідно договору вартість освітніх послуг за весь строк навчання складає 24000 грн.), а й на одяг, харчування, підручники. Просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], яка продовжує навчання у Глухівському НПУ ім. О. Довженка, у розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно та до закінчення навчання або до досягнення [PERSON] 23-річного віку. 07.09.2018 року відповідачем надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позовні вимоги визнає частково, оскільки вони є необґрунтованими, адже він надає матеріальну допомогу дитині по можливості, хоча має мінливий, нерегулярний дохід, частину якого отримує в натурі, а всі зароблені гроші витрачає на лікування себе та дружини (інвалід ІІІ групи по онкології), на родину, з якою проживає, дитину, яку утримує, та дитину, в інтересах якої подано позов. Єдиним доходом його сімї є компенсація в сумі 170 грн. за надання соціальних послуг людині похилого віку та отримані кошти від продажу городини. Просить позов задовольнити частково та стягувати з його на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи на їх обґрунтування підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Заслухавши позивача, безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно довідки Глухівського національного педагогічного університету ім. О. Довженка № 197 від 24.05.2018 року [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу денної форми навчання факультету педагогіки і психології Глухівського НПУ ім. О. Довженка IV рівня акредитації. Стипендія не нараховувалась і не видавалась, навчається за контрактом. Передбачений термін закінчення університету 30.06.2019 року (а.с.12). З договору № 2017-ПП9ск)-2 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 17.08.2017 року вбачається, що загальна вартість освітніх послуг за весь строк навчання становить 24000 грн. (а.с.15). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як розяснено Пленумом Верховного Суду України в пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки про склад сімї Центру надання адміністративних послуг Глухівської міської ради за адресою: Сумська область, м. Глухів, пров. Євгена Онацького, 3, зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідач проживає зі своєю дружиною [PERSON], яка є інвалідом ІІІ групи по загальному захворюванню, та донькою [PERSON] за адресою: м. Глухів, вул. Маяковського, 21/3, що підтверджується довідкою про склад сімї № 3620 від 05.09.2018 року, свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 060656 від 22.03.2011 року та свідоцтвом про народження серії 1-БК №254830 від 17.05.2011 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що донька сторін\~[PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання. Разом з цим, суд критично ставиться до твердження позивача про те, що єдиним доходом його сім'ї, на який вони проживають, є компенсація в сумі 170 грн. за надання соціальних послуг людині похилого віку. Вказана сума є вочевидь неспіврозмірною із можливістю утримання родини із трьох чоловік, особливо за наявності малолітньої дитини. Також суд позбавлений можливості зробити об'єктивний висновок про стан здоров'я відповідача, так як надані суду копії медичних документів хоча і підтверджують наявність певних травм та проходження лікування у 2012 році, але не свідчать про стан його здоров'я станом на день розгляду справи. Доказів щодо наявності інвалідності суду не надано. За таких обставин з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] Однак суд, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище позивача, на утриманні якої перебуває дитина, що продовжує навчання, матеріальне становище відповідача, а саме те, що він офіційно не працевлаштований, але надає соціальні послуги людині похилого віку (а.с. 43), продає городину (а.с. 25), на його утриманні перебуває малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с. 30, 31), дружина є інвалідом ІІІ групи (а.с. 45-46), а також те, що обов'язок матеріально утримувати дитину є як у матері так і у батька, не погоджується з позивачем щодо розміру аліментів\~у вигляді 1/4 усіх видів доходів відповідача, та вважає достатнім визначити частку в меншому розмірі, а саме 1/8 доходу відповідача на утримання дитини, яка продовжує навчання.\~Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання дочки, яка продовжує навчання. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до статті 141\~ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню,\~з відповідача\~на користь\~держави необхідно\~стягнути судовий\~збір у\~розмірі 352,40\~грн. пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial