Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

16 січня року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та про розподіл спільного майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що з вересня 2008 року по грудень 2016 року вона проживала відповідачем [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, спілкувалися як подружжя, планували своє життя, мали спільний бюджет, обговорювали та вирішували питання фінансового характеру та інше. Під час їх спільного проживання, [INFO] в них народилася донька [PERSON]. 19 жовтня 2011 року, за їх спільні кошти, вони придбали квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка була оформлена на відповідача [PERSON] Крім того, за їх спільні кошти, 21 жовтня 2014 року, вони придбали автомобіль марки ВАЗ 21063, номерний знак [NUMBER], який теж оформлений на відповідача [PERSON] Вважає вказану квартиру та транспортний засіб спільною сумісною власністю подружжя, тому просить встановити факт того, що вона проживала однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] з вересня 2008 року по грудень 2016 року; визнати квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки ВАЗ 21063, номерний знак [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя; визнати за нею та відповідачем право власності по ? частини квартири за адресою: [ADDRESS] та ? частини автомобіля марки ВАЗ 21063, номерний знак [NUMBER]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що у жовтні 2001 року бабуся відповідача -[PERSON] за 10000 доларів продала свою однокімнатну квартиру та кошти за неї віддала своєму онукові [PERSON] та їй на придбання квартири, за адресою: [ADDRESS]. Крім того, 13200 грн. на покупку вказаної квартири добавляла її бабуся [PERSON] Батьки [PERSON] та її бабуся допомагали привести в порядок цю квартиру. В цей час відповідач [PERSON] працював на шиферному заводі , вона отримувала дитячу допомогу та вони робили ремонт у квартирі спільно. З 2013 року вона працювала в РЕС, отримувала заробітну плату від 2500 грн. до 3500 грн. Відповідач [PERSON] працював в «Сіті-смайл», охоронником, та отримував заробітну плату у розмірі 1600 грн. У жовтні 2014 року вони придбали автомобіль ВАЗ 21063, номерний знак [NUMBER] за 26000 грн. 2 лютого 2018 року вказаний автомобіль був переоформлений на [PERSON] ЇЇ бабуся [PERSON] давала їм 8000 грн. на проходження навчання в автошколі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що з позивачкою він став проживати однією сім'єю з липня 2009 року, коли в них народилась донька [PERSON]. У жовтині 2011 року його бабуся [PERSON] продала належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], за 10000 доларів США, та в цей же день придбала за ці кошти квартиру за адресою: [ADDRESS]. Кошти на цю квартиру, крім його бабусі ніхто не надавав. У спірній квартирі зареєстрована та проживає його бабуся [PERSON] Ні він, ні позивачка [PERSON] у вказаній квартирі зареєстрованими ніколи не були. Бабуся оформила квартиру на його ім'я , щоб після її смерті він став господарем квартири. Щодо автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак [NUMBER], то він зареєстрований на його вітчима [PERSON] та є його власністю. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що і відповідач [PERSON] Суд заслухавши позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, знаходить заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з акту від 10 березня 2017 року, складеного головою комітету мікрорайону № 4 Краматорської міської ради, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] в період часу з вересня 2008 року по листопад 2011 року проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки від 20 березня 2017 року, виданої головою комітету мікрорайону № 4 Краматорської міської ради, позивача [PERSON], в період часу з 01 листопада 2011 року по 03 грудня 2016 року фактично проживала за адресою: [ADDRESS] разом з співмешканцем [PERSON] та донькою [PERSON] , [INFO]. З рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 січня 2018 року вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] встановлений [PERSON], [INFO]. За приписами ч.2 ст.3 СК Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Відповідно до п.6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.99 №5-рп/99, до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік і жінка в період з вересня 2008 року по грудень 2016 року, у зв'язку з чим позовна заява в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з договору купівлі продажу квартири від 19 жовтня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., реєстр № 1-7442, [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на права приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS], за 27643,00 грн. Як вбачається з договору купівлі- продажу квартири від 19 жовтня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори Уваровою Г.І., реєстр № 1-7443, [PERSON] придбав у власність квартиру за адресою: [ADDRESS], за 33029,00 грн. Як вбачається з копії розписки від 19 жовтня 2011 року, складеною [PERSON], грошові кошті в сумі 11000 доларів США за продаж квартири за адресою: [ADDRESS], вона отримала від [PERSON] Згідно листа Територіального сервісного центру 1443 РСЦ МВС в Донецькій області від 23 лютого 2018 року, вбачається, що 02 лютого 2018 року автомобіль ВАЗ 21063, номерний знак [NUMBER], перереєстрований на [PERSON], згідно договору купівлі продажу 1443/2018/809902 від 02 лютого 2018 року. Згідно зі ст.74 СК, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку суду про те, що ст.74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком і жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв'язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Допита в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що її онук [PERSON] та позивачка [PERSON] з 2008 року по жовтень 2016 року проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина. У жовтині 2011 року вона продала належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], за 10000 доларів США, та в цей же день придбала за ці кошти квартиру за адресою: [ADDRESS] за 11000 доларів США. за свої особисті кошти. У вказаній квартирі деякий час проживав її онук [PERSON] з [PERSON] Коли прибрали квартиру, ремонт в ній робили батьки [PERSON] та вона. Договір купівлі продажу квартири вона оформила на свого онука [PERSON], щоб у подальшому він був господарем квартири. У спірній квартирі проживає та є зареєстрованою тільки вона. Комунальні послуги за квартиру сплачує тільки вона. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є вітчимом відповідача [PERSON] У жовтні 2014 року за його особисті кошти, був придбаний автомобіль ВАЗ 21063, номерний знак [NUMBER]. Оскільки в його власності був ще інший транспортний засіб, він спірний автомобіль зареєстрував на [PERSON] На теперішній час право власності на вказаний автомобіль належить йому. Також вказав, що квартиру за адресою: [ADDRESS] за 11000 доларів США. за свої особисті кошти купила [PERSON] Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не доведено тих обставин, що за час її спільного проживання з відповідачем [PERSON] внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя, або особистих її затрат була придбана вищевказана квартира та транспортний засіб, та взагалі наявність такого майна (зокрема транспортного засобу ВАЗ 21063, номерний знак [NUMBER]) у власності відповідача [PERSON] на час розгляду справи. Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно вивчивши докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягають за недоведеністю. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 714 грн.70 коп. судового збору.

Outcome: partial