Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

15 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] є її матір'ю. Вона на даний час навчається на денній формі навчання у державному навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет». Стипендію вона не отримає. В останній рік у позивача склались напружені стосунки з матір'ю у зв'язку з чим, вона її матеріально не підтримує, хоча і мешкають в одній квартирі. Позивач вимушена, замість того щоб навчатися, підробляти на тимчасових роботах для того щоб в неї були кошти на харчування та проїзд. Відповідач працює на ПДГРЕС. Має заробітну плату приблизно 10000,00 грн., розлучена, інших дітей, крім позивача, у відповідача не має. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частки з усіх видів її заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивач [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити(а.с.11). Відповідач [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов визнала, та вказала, що не проти сплачувати аліменти в розмірі ? частини. Її заробітна плата в середньому складає 12 тисяч гривень. Бути присутньою у засіданні у неї не має бажання (а.с.12). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доводи позивача викладені у позові, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.09. 1996 року, актовий запис 432 (а.с.6) [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет», 4 рівня акредитації, яка зарахована на 1 курс 11.08.2013 року, що підтверджується довідкою № 158 від 10.12.2015 року (а.с.3). З довідки про доходи № 10 від 18.01.2016 року виданої Відокремленим підрозділом «Придніпровська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства ДТЕК «Дніпроенерго» вбачається, що позивач [PERSON] працює заступником начальника цеху та її середня заробітна плата становить 12507,57 грн. (а.с.13 ). Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто як встановлено диспозицією ст. 199 СК України, право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня дитина у віці від 18 років до 23 років має навчатися у зв'язку з чим потребувати матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання дитини. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьками саме обов'язком. У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки відповідач фізично здорова, знаходиться у працездатному віці, офіційно працює та будучи матір'ю дитини, зобов'язана надавати матеріальну допомогу на утримання доньки та враховуючи її матеріальний стан, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти. Проте, суд не вбачає підстав про стягнення аліментів саме у розмірі 1/2 частини. Як зазначає у позовній заяві кошти їй необхідні для харчування та проїзду, стипендію вона не отримую, хоча доказів цього суду надано не було. Враховуючи доходи відповідача суд вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до закінчення донькою навчання, яка буде співмірна із матеріальним становищем сторін і відповідатиме їх інтересам і потребам. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551грн. 2 0 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial