Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

16.01.2015 року позивач звернувся до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до Словянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2013 року. Після її смерті залишилась спадкова маса, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0, 0456 га яка розташована на території Словянської міської ради по [ADDRESS] та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. На час смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є позивач та діти померлої, а саме [PERSON] та [PERSON] В передбачений законодавством шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та житловий будинок. 25.11.2014 року приватним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0, 0456 га яка розташована на території Словянської міської ради по [ADDRESS], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами позивачу було відмовлено, оскільки не була проведена державна реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок в КП «БТІ» м. Слов'янська. Таким чином реалізувати своє право на отримання спадщини після смерті [PERSON], позивач не може у зв'язку з чим звернувся до суду з дійсним позовом. Просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 75 кв.м жилою площею 54,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: літня кухня - сарай «Б», туалет «В», гараж «Г», сарай «Д», сарай «Е», душ «Ж», водопровід № 1 та огорожа № 2,3 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без своєї участі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач Словянська міська рада, до судового засідання не з'явилися, надавши до суду заяву з клопотанням слухати справу без участі їх представника. Просили винести рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. [INFO] померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.07.2013 року. (а.с. 12) Після її смерті залишилась спадкова маса, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0, 0456 га яка розташована на території Словянської міської ради по [ADDRESS] та житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. На час смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є позивач та діти померлої, а саме [PERSON] та [PERSON] В передбачений законодавством шестимісячний строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та житловий будинок. 25.11.2014 року приватним нотаріусом позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0, 0456 га яка розташована на території Словянської міської ради по [ADDRESS], однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами позивачу було відмовлено, оскільки не була проведена державна реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок в КП «БТІ» м. Слов'янська. Згідно ч.3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. У відповідності до ст.. 128 УК України в ред.. 1963 року (що діяло на момент укладання договору дарування ? частки житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] згідно якого [PERSON] правомірно набула право власності на це майно ) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. На теперішній час подати заяву про реєстрацію права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] позивач також не може, оскільки з заявою про реєстрацію повинен звертатись власник, в даному випадку спадкодавець, про що зазначено в п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Згідно норм ч.4 ст. 25 ЦК України визнання права власності за особою яка померла - неможливо Свідоцтво про право власності спадкодавця не може бути видане також і в силу положень п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України, оскільки цивільна правоздатність особи припиняється внаслідок її смерті. Відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Факт володіння [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] підтверджується аналізом наявних в матеріалах справи документів, зокрема копією домової книги, відповідно до яких вона несла права та обов'язки власника майна, користувалася цим майном на власний розсуд до дня смерті. Правомірність володіння, користування та розпорядження житловим будинком [ADDRESS] [PERSON] - ніким та ніколи не заперечувалась. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4, - якщо позивач в 6 місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд на цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. У ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після смерті спадкодавця позивач в передбачений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Донька спадкодавця [PERSON], в передбачений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. Син спадкодавця [PERSON], в передбачений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори заявою про неприйняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від ЗО травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши вищенаведене, та надавши належну оцінку кожному доказу суд вважає за можливе визнати за [PERSON] - право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 75 кв.м жилою площею 54,4 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами: літня кухня - сарай «Б», туалет «В», гараж «Г», сарай «Д», сарай «Е», душ «Ж», водопровід № 1 та огорожа № 2,3 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Іншої можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину, та реалізацію свого права на отримання спадщини окрім як звернутися з позовом до суду позивач не має. На підставі викладеного та

Outcome: approved