Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

16.07.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду від 21.07.2020 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21.10.2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду і повідомлено учасників справи. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу проживають окремо. Батько дитини проживає в Російській Федерації. [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, життям та здоров`ям сина не цікавиться, не забезпечує його матеріально, взагалі не спілкується з дитиною. За таких обставин вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав, щодо неповнолітнього сина. Представник позивачки [PERSON] , яка представляє інтереси на підставі ордера серії ХМ № 030055 від 10.07.2020 року, подала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності та відсутності [PERSON] , позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. В судове засідання не з`явився представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, про день та час розгляду повідомлялася своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2011 року по 04.11.2013 року, що вбачається з копії рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду, приєднаного до матеріалів справи. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] від 03.04.2012 року, актовий запис № 286. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, життям та здоров`ям сина не цікавиться, не забезпечує його матеріально, аліменти не сплачує, взагалі не спілкується з сином, дане підтверджується, копією постанови про розрахунок заборгованості по аліментах № 86012/18/2637 від 31.05.2018 року, де вказано, що заборгованість за період з 21.01.2018 по 31.05.2018 року становить 334474.09 руб.; довідкою НВК № 13 від 30.06.2020 року, в якій вказано, що батько [PERSON] за період навчання сина (три роки), в школі жодного разу не з`являвся; з довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» № 159 від 01.07.2020 року вбачається, що дитина знаходиться на обліку у лікаря педіатра і її огляд проводиться лише в присутності матері; [PERSON] був вихованцем ДНЗ № 7 в період з 2014 по 2018 р., батько дитини у навчальному закладі жодного разу не з`являвся, що підтверджується довідкою № 14 від 01.07.2020 року. Відповідач [PERSON] надіслав суду заяву, в якій надає згоду та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно висновку фахівця [PERSON] за результатами психологічного дослідження від 06.07.2020 року, неповнолітній [PERSON] не виявляє ніякого бажання бачитись з батьком. Примусові зустрічі дитини з батьком будуть порушенням прав дитини на вільне волевиявлення. Постановою Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», визначено, що «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.» Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батьків може бути позбавлено судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Outcome: approved