Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

16.04.2019 року [PERSON], звернулась до суду із зазначеною заявою, в обґрунтування якої вказала, що 28.02.2019 року на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Макіївка Донецької області, померла її мати [PERSON], [INFO], причина смерті ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Факт смерті підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті № 371, виданими 01.03.2019 року Макіївським відділенням Бюро судово-медичної експертизи. 16.04.2019 року [PERSON] звернулась до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті [PERSON] однак, у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено, оскільки надані нею документи не відповідають вимогам чинного законодавства. У звязку з вищевикладеним заявниця вимушена звернутися до суду та просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 28.02.2019 року в м. Макіївка Донецької області. Заявниця у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, свого представника до суду не направив. Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно з ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як вбачається з матеріалів цивільної справи заявниця [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], [INFO], померлої 28.02.2019 року в м. Макіївка Донецької області (а.с. 3, 8, 9, 11,12). Згідно із лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті № 371, виданими 01.03.2019 року Макіївським відділенням Бюро судово-медичної експертизи, [PERSON], [INFO], померла 28.02.2019 року в м. Макіївка Донецької області, причина смерті ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Однак, зазначена медична установа не здійснила своє переміщення з тимчасово неконтрольованої території. 16.04.2019 року заявниця звернулась до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації смерті [PERSON] однак листом вих. № 61/15.3-27 від 16.04.2019 року їй відмовлено через те, що заявником надано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої м. Макіївка відноситься до такої території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції. З копії паспорту громадянина України серії ВС452050, виданого Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 20.10.2000 року, [PERSON], народилась 19.08.1930 року в с. Поя Лукоянівського району Нижегородської області, зареєстрована в [INFO]. З довідки УСЗН Іллічівського району м. Маріуполя від 21.07.2016 року № [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована в [INFO], взята на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання [INFO] (наразі Кальміуський), [ADDRESS]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті, оскільки на сьогоднішній час вона позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про смерть своєї матері, яка помер в м. Макіївка Донецької області, тобто на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про смерть [PERSON], виданого державним органом України.

Outcome: approved