Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

17.02.2017р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] просить стягувати на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 2000 грн. починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дочки, вимоги в основному мотивує тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, сторони проживають окремо, просить позов задоволити. В суді позивач позов підтримала, крім того, пояснила, що не знала точного місця праці відповідача, вказала суму 2000 грн., оскільки відповідач був згідний сплачувати таку на утримання дочки. За три місяці був один раз у дитини, 15.02.2017р. перерахував 2000 грн. Доходи її становлять 800 грн. на дитину та 1200 грн. пенсія. З доглядом за дитиною, купівлею харчів та одягу допомагають батьки. Просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Вказала, що з 09.12.2016р. не проживають спільно. Просить про задоволення позову. Представник відповідача вказав, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1\\5 частини від всіх видів заробітку, оскільки офіційно працевлаштований. Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З позовної заяви, Свідоцтва про шлюб серії 1- СГ № 230035 (а.с. 2), копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 464220 (а.с. 3), вбачається, що сторони 14.07.2014 р. уклали шлюб, від нього мають малолітню дочку: [PERSON] [INFO], відповідач батьківства не оспорює. З пояснень в суді позивачки та представника відповідача, довідки №444 Суховільської сільської ради вбачається, що [PERSON] проживає в [INFO], з нею проживає дочка [PERSON] 09.09.2015р.н., яка є на її утриманні. Із поданого заперечення відповідача та долученої до справи довідки про доходи [PERSON] видно, що він офіційно працевлаштований, має постійний дохід.( а.с.15) Враховуючи наведене, а саме, що позивачці самій матеріально утримувати дитину важко, відповідач батьківства не оспорює, позов визнав частково, інших утриманців не має, вихованням дитини та доглядом за нею займається мати, суд вважає, що право позивачки порушено. Встановлюючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, суд виходить з того, що відповідач офіційно працевлаштований, має сталий дохід, а також ту обставину, що зараз така сума буде достатнім його вкладом у матеріальне забезпечення дочки. Вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову частково. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved