Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

17.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бахмацької міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в якому просила: визнати недійсним рішення Бахмацької міської ради 2 засідання 21 сесії 4 скликання від 16.11.2005 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та надання у власність земельної ділянки [PERSON] ; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 411707, виданий 09.03.2006 року Бахмацьким районним відділом земельних ресурсів Чернігівської області на земельну ділянку площею 0.0625 га з кадастровим номером 7420310100:00:003:0338 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд. Свої вимоги мотивувала тим, що після смерті свого чоловіка [PERSON] успадкувала житловий будинок, розміщений на земельній ділянці по [ADDRESS] площею 0.0600 га. В подальшому, 31.03.2014 року отримала свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер якої 7420310100:00:003:1015. Зазначена земельна ділянка була надана [PERSON] згідно договору про надання у безстрокове використання земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 10.05.1961 року. [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , отримав у спадок від свого родича [PERSON] земельну ділянку, яка була надана останньому на підставі договору про надання у безстрокове використання земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 31.05.1961 року, загальною площею 0.0600 га. 09.03.2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 411707, де розмір земельної ділянки помилково зазначений 0.0625 га. Підставою для зміни площі земельної ділянки та видачі державного акту стало рішення Бахмацької міської ради, яке вона просить скасувати. Внаслідок зміни площі земельної ділянки у [PERSON] між ними, як сусідами, виникають сварки, оскільки [PERSON] , як власник земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , перешкоджає їй користуватися частиною її городу, мотивуючи тим, що це його ділянка, будує паркани, в зв`язку з чим вона змушена звертатися в різні інстанції за захистом порушеного права. 02.10.2018 року представником відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області подано відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, так як вважає, що викладені в даній заяві обставини є необгрунтованими та безпідставними, оскільки позивачем не зазначено в чому саме полягає порушення його прав Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та не надано доказів такого порушення. Технічну документацію із землеустрою щодо спірної земельної ділянки затверджено Бахмацькою міською радою Чернігівської області, а не Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, до повноважень якого не належить розпорядження землями комунальної власності. Зазначає також, що вказаний спір стосується припинення права власності на земельну ділянку особи, яка не є стороною у цивільному процесі. Порушення права власності позивачки, на яке вона посилається як на підставу позову, та наявність технічних помилок у Державному земельному кадастрі, не підтверджено жодними доказами (а.с. 47-49). 03.12.2018 року відповідач - Бахмацька міська рада подала заяву, в якій просить застосувати строк позовної давності, передбачений ст. 256, 257, 261 ЦК України, у три роки, та відмовити у позові з урахуванням положень ч.4 ст. 267 ЦК України, оскільки позивачці було відомо про приватизацію [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0.0625 га 04.11.2005 року під час підписання акту погодження меж земельної ділянки [PERSON] . Крім того, під час отримання останньою свідоцтва про право власності від 31.03.2014 року на земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0.06 га претензії нею щодо меж суміжних земельних ділянок не заявлялись (а.с. 61-62). 15.03.2019 року представник позивачки - адвокат Дерев`янко О.В. подала відповідь на відзив Бахмацької міської ради щодо застосування строку позовної давності, в якому підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на те, що спір з [PERSON] виник лише у 2016 році, коли останній почав чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення вигрібної ями для каналізаційних стоків, внаслідок чого вона звернулася до Бахмацького районного суду з позовом про захист прав добросусідства (№ 728/559/16-ц). Тому з дати даного рішення, а це червень 2017 року, позивачці стало відомо про порушення її прав (а.с. 90). Ухвалою суду від 04.12.2018 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] (а.с. 73 зворот). Ухвалою суду від 15.03.2019 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ТОВ «Деметра» (а.с. 119). В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і просили суд задовольнити їх із зазначених в позові підстав. Вважають, що у разі задоволення позовних вимог, [PERSON] виготовить нову технічну документацію на земельну ділянку площею 0.06 га, яка буде відповідати тому розміру, який виділявся спадкодавцю [PERSON] , з урахуванням положень ст. 120 ЗК України, і тоді спори з приводу меж земельних ділянок між ними припиняться. Також пояснили, що [PERSON] не підписувала акту погодження меж земельної ділянки [PERSON] від 04.11.2005 року, так як хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні в Бахмацькій ЦРЛ. Відповідач [PERSON] та його представник- адвокат Ковалюх В.М. в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні за безпідставністю, а також врахувати сплив строку позовної давності, про поновлення якого ні позивачка ні її представник не просили, так як події відбувалися майже 15 років тому. Вважають, що останніми не надано доказів щодо порушення межі саме [PERSON] , так як у висновку експерта від 18.04.2017 року по попередній справі було встановлено, що земельна ділянка [PERSON] здвинута в сторону його земельної ділянки. Зазначають про неналежний спосіб захисту, обраний позивачкою та просили не приймати до уваги пояснення свідків, які не володіють відповідними навичками в частині визначення розміру земельної ділянки та його зміни. Вважають, що в зв`язку з наявністю перетину земельних ділянок слід внести зміни Державного земельного кадастру та виправити вказану помилку, так як наявні координати поворотних точок і це питання вирішується саме в такий спосіб. Представник відповідача-Бахмацької міської ради в судове засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, але у наданому відзиві просив суд розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - ТОВ «Деметра» в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки не повідомив. Допитана за клопотанням позивачки свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що між [PERSON] та [PERSON] виникають сварки з приводу меж земельних ділянок і це сталося внаслідок того, що саме [PERSON] порушив межу. Вона особисто не була присутня при встановленні меж земельних ділянок. Зі слів [PERSON] їй стало відомо, що за наслідками перевірки відповідною комісією у [PERSON] встановлено менший розмір земельної ділянки. Допитаний за клопотанням позивачки свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що не був присутнім при погодженні меж земельних ділянок 04.11.2005 року. Він особисто підписував документи для приватизації земельної ділянки [PERSON] , з яким межує його земельна ділянка. Допитана за клопотанням позивачки свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що по [ADDRESS] всім забудовникам виділялося по 6 соток землі, в тому числі і чоловікові [PERSON] та [PERSON] , спадщину після якого успадкував внук [PERSON] . Останнім часом між ними виникають сварки з приводу меж земельних ділянок, оскільки у [PERSON] збільшився її розмір за рахунок земельної ділянки [PERSON] , про що їй стало відомо з плану. Особисто вона не здійснювала замірів земельних ділянок. Допитана за клопотанням позивачки свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що між [PERSON] та [PERSON] виникають скарки з приводу меж земельних ділянок. Жодних парканів, які б розмежовували їх господарства та комісій з обміру земельних ділянок вона не бачила. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні договором про надання у безстрокове використання земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 10.05.1961 року [PERSON] , спадкоємцем якого є позивачка [PERSON] , надано земельну ділянку площею 600.0 кв м згідно плану земельної ділянки за адресою [ADDRESS] (а.с. 7). Договором про надання у безстрокове використання земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 31.05.1961 року [PERSON] , спадкоємцем якого є відповідач [PERSON] надано земельну ділянку площею 600.0 кв м згідно плану земельної ділянки за адресою [ADDRESS] (а.с. 4). Рішенням Бахмацької міської ради від 16 листопада 2005 року «Про затвердження технічної документації по оформленню права власності» затверджено технічну документацію на право власності на землю та надано у власність земельну ділянку [PERSON] по [ADDRESS] в розмірі 0.0625 га для обслуговування жилого будинку та господарських споруд (а.с. 45-46). Рішенням Бахмацької міської ради від 03.12.2013 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі» затверджено технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та надано у власність земельну ділянку [PERSON] по [ADDRESS] загальною площею 0.0600 га для будівницва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с 14). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 31.03.2014 року та витягу з Державного земельного кадастру [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.06 га з кадастровим номером 7420310100:00:003:1015 розташованої по [ADDRESS] (а.с. 9, 142). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0625 га з кадастровим номером 7420310100:00:003:0338, розташованої по [ADDRESS] (а.с. 139). 09.03.2006 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ 411707 площею 0.0625 га, кадастровий номер якої 7420310100:00:003:0338 (а.с. 29). При виготовленні технічної документації про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] за адресою [ADDRESS] , відповідно до акту від 04.11.2005 року погоджувалися межі з суміжними землекористувачами: [PERSON] та [PERSON] , про що маються їх підписи. Жодних претензій з приводу правильності встановлення меж земельних ділянок не заявлено (а.с. 71). При виготовленні технічної документації про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] за адресою [ADDRESS] , відповідно до акту від 19.12.2012 року погоджувалися межі з суміжними землекористувачами: [PERSON] та [PERSON] , про що маються їх підписи. Суміжними землекористувачами ніяких претензій при встановленні меж земельної ділянки не виявлено. Межі погоджені і не викликали заперечень. Межові знаки, якими позначена земельна ділянка, показані на місцевості та передані на зберігання землекористувачу (а.с. 22). Зі змісту довідки за № 03-20/634, виданої 14.03.2019 року Бахмацькою міською радою [PERSON] вбачається, що житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] , належному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АЕІ № 201113, кадастровий номер земельної ділянки 7420310100:00:003:1015, згідно плану забудови м. Бахмач та нумерації містобудівного кадастру надана наступна поштова адреса: [ADDRESS] (а.с. 112). За повідомленням Бахмацької міської ради від 27.12.2018 року інформація щодо зміни нумерації земельних ділянок для будівництва житлових будинків по [ADDRESS] , в тому числі і зміни нумерації земельної ділянки для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] за період з 1961 року по 03.12.2013 рік відсутня (а.с. 111). Листом Відділ у Бахмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомив про наявність у відомостях Державного земельного кадастру між земельними ділянками з кадастровими номерами 7420310100:00:003:1015 та 7420310100:00:003:0338 перетину (накладання) між собою (а.с. 138). Посилання позивачки та свідка [PERSON] на те, що вони не були присутніми та не підписували акту погодження меж земельної ділянки [PERSON] від 04.11.2005 року не заслуговує на увагу, оскільки на вказаному акті маються підписи останніх і позивачкою не доведено, що дані підписи їм не належать. Крім того, як вбачається зі змісту довідки за № 02-44/136, виданої КНП «Бахмацька центральна районна лікарня» 28.01.2020 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні саме в період 16.11.2005 року по 23.11.2005 рік (а.с. 220). Тому наданий позивачкою вказаний доказ не підтвержує неможливості підписання акту погодження меж земельної ділянки [PERSON] 04.11.2005 року. Пояснення свідків [PERSON] . [PERSON] з приводу того, що розмір земельної ділянки [PERSON] збільшився за рахунок земельної ділянки [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки вказані свідки не є фахівцями в сфері земельних правовідносин і не наділені повноваженнями щодо визначення розміру земельної ділянки та його зміни. Ухвалою суду від 07.06.2019 року по справі за клопотанням представника позивачки - адвоката Дерев`янко О.В. призначена земельно-технічна експертиза (а.с.150-153), яка 03.12.2019 року повернута без виконання у зв`язку з незадоволенням клопотання експертів щодо їх прибуття із експертної установи на місцевість, а також повернення до експертної установи (а.с. 202-204). Як зазначила представник позивачки в судовому засіданні, остання в цей час хворіла і не мала фінансової можливості вирішити клопотання експертів. Листом за № Ф-207 18/0-10446/6-17 від 04.08.2017 року Головне управління Держгеокадастру повідомило позивачку про перенесення 04.05.2016 року відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 7420310100:00:003:0338, належну [PERSON] , з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру відповідно до абзацу першого пункту 4 розділу V11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» та про можливості виправлення помилок у разі невідповідності площ та меж земельних ділянок (а.с. 109-110). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непоруншим. Вичерпний перелік підстав припинення права власності визначений у ч.1 ст. 346 ЦК України. А частиною другою вказаної статті передбачено припинення права власності в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також щодо розмежування території сіл, селищ, міст, районів та областей. Одним із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, що визначено п. г) ч.3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до пункту 150 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки Державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для їх внесення, але потребують виправлення у зв`язку з виявленням технічних помилок у таких документах, Державний кадастровий реєстратор повідомляє про це заявникові згідно з додатком 34 із зазначенням документів та технічних помилок у них, виправлення яких має передувати виправленню відповідних відомостей у Державному земельному кадастрі. Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких внесені такі відомості, здійснюється Державним кадастровим реєстратором після виправлення помилок у зазначених документах за заявою заінтересованої особи за формою згідно з додатком 35 відповідно до пунктів 140-148 цього Порядку. Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Відповідно до пункту 4 розділу V11 Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державнйи земельний кадастр» у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом даного позову є вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, як підстави виникнення права власності і визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю відповідача [PERSON] , наслідком якого є припинення права власності на земельну ділянку останнього. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками земельних ділянок площею 0.0600 та 0.0625 га, відповідно. За приписами ч.2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Посилання позивачки та її представника на положення ст. 120 ЗК України в частині того, що розмір земельної ділянки відповідача [PERSON] був безпідставно збільшений, враховуючи, що попередньому землекористувачу, спадкоємцем якого є [PERSON] , виділялася земельна ділянка площею 0.06 га, не заслуговує на увагу, оскільки [PERSON] не набув права власності на вказану земельну ділянку за час життя, а [PERSON] скористався своїм правом та набув у власність зазначену земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розмір якої не суперечив розміру, визначеному ст. 121 ЗК України, в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин, і межі земельної ділянки були погоджені суміжними землекористувачами. Позивачкою не надано належних та достовірних доказів щодо порушення її права власності на земельну ділянку рішенням Бахмацької міської ради від 16.11.2005 року, яке вона просить скасувати та державним актом серії ЯБ № 411707, виданим на підстві вказаного рішення, а також доказів щодо збільшення розміру земельної ділянки [PERSON] за рахунок зменшення площі її земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачкою в судовому засіданні не доведено що відповідачами вчинялися такі дії, якими завдано шкоди її правам, а ухвалене рішення відновить її права. При цьому суд приймає до уваги, що вказане рішення було ухвалено значно раніше в порівнянні з рішенням Бахмацької міської ради від 03.12.2013 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0.0600 га з кадастровим номером 7420310100:00:003:1015 по [ADDRESS] . Що стосується наявності перетину вищевказаних земельних ділянок, то питання щодо виправлення вказаних помилок вирішується відповідно до положень ч. 5 ст. 37 пункту 4 розділу V11 Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр». Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що визначено ст. 257 ЦК України. Рішення Бахмацької міської ради, яке просить скасувати позивачка, прийняте 16.11.2005 року. Тобто на час звернення позивачки до суду сплинули строки, передбачені ст. 257 ЦК України, так як останній саме з цього часу було відомо про його наявність в зв`язку з погодженням меж земельної ділянки [PERSON] згідно акту від 04.11.2005 року. Оскільки в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю, тому питання застосування строку позовної давності не вирішувалося. За приписами ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаєтся на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. 06.11.2018 року між адвокатом Ковалюхом В.М. та [PERSON] укладено договір про правову допомогу (а.с. 237). Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів № 21 та 2 від 29.05. 2019 року та 29.01.2020 року, відповідно, [PERSON] сплатив адвокату Ковалюху В.М. 4000 гривень 00 копійок за надання правничої допомоги (а.с. 242,243). Згідно детального опису робіт, який складено 11.03.2020 року, визначені види робіт правової допомоги та вказана їх вартість на загальну суму 4000 гривень 00 копійок (а.с. 244). Згідно ч.ч. 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Виходячи з положення п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в позові відмовлено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з позивачки на користь відповідача [PERSON] 4000 гривень 00 копійок в рахунок повернення витрат по сплаті за надання правничої допомоги, які підтверджені документально (а.с. 242, 243). Позивачкою та її представником не доведено неспівмірності вказаних витрат.

Outcome: approved