Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

16 березня 2017 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 03 січня 2016 року в м. Дніпро на вул. Запорізьке шосе, Е/о 12 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Lexus RX 350, державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Фольксваген Пасат, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2016 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Транспортний засіб Фольксваген Пасат, д/н [NUMBER] був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 17 травня 2013 року. До позивача звернувся страхувальник ТОВ з ІІ «НЗ-Інвест» із заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з ДТП. Позивач на підставі зібраних документів, здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 52018,76 грн., в зв'язку з чим на підставі ст. 993 ЦК України до позивача перейшло право регресної вимоги. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму в розмірі 2018,76 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, суду причини неявки не повідомив, повідомлявся належним чином про дату судового засідання, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. 17 травня 2013 року між ТОВ з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» та ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-РМ2-13-00351, предметом якого є страхування автомобіля Фольксваген Пасат, д/н [NUMBER]. Термін дії договору по 22.05.2018 року. 03 січня 2016 року о 18-00 год. [PERSON], керуючи автомобілем Лексус № [NUMBER], в районі е/о № 12 на вул. З. шосе у м. Дніпропетровську, не вибрав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем Фольксваген [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] [PERSON] порушив вимоги п.13.1 ПДР України. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2016 у справі № 199/479/16-п [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та вчиненні вони цією особою. 05 січня 2016 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до страхового акту від 18 січня 2016 року, розрахунку суми страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті на користь страхувальника, становить 52018,76 грн. Вказана сума була виплачена страхувальнику відповідно до платіжного доручення від 20.01.2016 року № 770. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зробленим навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та відповідач має сплатити позивачу 2018,76 грн. - суму страхового відшкодування, яка заявлена в позовних вимогах. Відповідач не надав суду доказів щодо спростування розміру збитків, а також доказів, що вказана сума була ним сплачена позивачу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved