Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

16 серпня 2018 року представник Харківського державного університету харчування та торгівлі звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 4643,40 гривень та сплаченого судового збору у сумі 1762,00 гривні. В обґрунтування позову вказав, що 31 серпня 2015 року між Харківським державним університетом харчування та торгівлі (далі - ХДУХТ) та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг. Наказом № 492-с від 31.08.2015 [PERSON] був поновлений на навчання на 2 курс економічного факультету ХДУХТ. Згідно умов вказаного договору навчальний заклад взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів відповідача надати йому освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти за заочною формою навчання, освітній ступінь бакалавр, за напрямком підготовки «Маркетинг» та видати документ про вищу освіту державного зразка за умови виконання навчального навантаження. Термін навчання за договором складав 3 роки, загальна вартість послуги 14940,00 гривень. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому договором та виконувати вимоги освітньої програми. Так, позивач взяті на себе зобов'язання згідно умов договору виконав у повному обсязі, проте відповідач своїх обов'язків за договором стосовно оплати за надані послуги не виконав у повному обсязі, у зв'язку із чим виникла заборгованість у сумі 4643,40 гривень. Наказом № 301-с від 05.06.2017 [PERSON] було відраховано з числа студентів університету за порушення умов договору. 09.11.2017 відповідачеві було направлено лист, яким попереджено про наявну заборгованість та пред'явлено вимогу щодо повного виконання прийнятих обов'язків за договором, який відповідачем було залишено без уваги, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 3-6). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.08.2018 прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 21). В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав суду заяви про розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 26, 32). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності та відзиву на позов не надав. Виклики в судове засідання були направлені відповідачу за адресою, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, один з яких було отримано відповідачем, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням № 9301003996002, а другий повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 24, 35). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що 31 серпня 2015 року між Харківським державним університетом харчування та торгівлі, в особі ректора Черевка О.І., та [PERSON] було укладено договір про надання освітніх послуг. Згідно п. 1 вказаного договору навчальний заклад зобов'язався за рахунок коштів відповідача здійснити надання освітньої послуги на рівні стандартів вищої освіти, за заочною формою навчання, освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, за спеціальністю «Маркетолог» та видати документ про вищу освіту державного зразка. В свою чергу, відповідно до п. 4 договору [PERSON] зобов'язався своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та в порядку, встановленому договором. Згідно договору строк навчання складає 3 роки та загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 14940,00 гривень, тобто по 4980,00 гривень на рік (копія договору про навчання - а.с. 7-8). З копії витягу з наказу № 492-с від 31.08.2015 вбачається, що [PERSON] з 01.09.2015 був зарахований до навчання на 2 курс (а.с. 9). У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань згідно умов договору за надання освітньої послуги утворилась заборгованість в загальному розмірі 4643,40 гривень, що підтверджується відповідними розрахунками (а.с. 12, 13). З копії витягу з наказу № 301-с від 05.06.2017 вбачається, що [PERSON] був відрахований з числа студентів університету за порушення умов контракту (а.с. 10). 09 листопада 2017 року на адресу відповідача було надіслано досудове попередження № 01-40-02/1033, яким було повідомлено останньому про наявну заборгованість по оплаті за навчання у розмірі 4643,40 гривень та запропоновано її погасити (а.с. 11). Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦП України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позивачем підтверджена наявність договірних відносин з відповідачем з приводу надання освітніх послуг, а також факт порушення відповідачем зобов'язань щодо оплати цих послуг, у зв'язку з чим, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 4643,40 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved