Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

15 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які стягуються за рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2008 року. Незважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового розгляду справи, позивач не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки суду не повідомив. У позовній заяві та уточненій позовній заяві [PERSON] було зазначено про те, що на підставі рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2008 року з нього підлягають стягненню аліменти на користь відповідачки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття. На підставі рішення Слов?янського міськрайонного суду від 25 листопада 2015 року з нього підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, на утримання дітей він на теперішній час сплачує аліменти у розмірі 5/12 частин його доходу щомісячно, що вважає несправедливим. Зазначає, що шлюб з відповідачкою було розірвано, а зараз він проживає однією сім?єю з [PERSON] Посилаючись на положення статей 182,183,192 Сімейного кодексу України, позивач просив зменшити розмір аліментів, які стягуються за судовим рішенням від 28 липня 2008 року, а саме: на утримання неповнолітньої доньки з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відкликати виконавчий лист № 2-1932-2008 від 28.07.2008 р., виданий Слов?янським міськрайонним судом Донецької області, який знаходиться в ПАТ «Донбасенерго» Слов?янської ТЕС. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності серії НАР № 000545 від 01.09.2015 р., посвідченої приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 1944, у судовому засіданні підтримав доводи позивача, викладені у позовній заяві, та пояснив що за рішеннями суду зараз з [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 5/12 частин від його заробітку, що складає майже половину його доходу. Зазначив, що позивач спілкується з дитиною, вони разом відпочивають влітку, що свідчить про те, що позивач бере участь у додаткових витратах на дитину. Просив на підставі ст. 192 СК України зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини його заробітку, оскільки у позивача змінився сімейний стан (він перебував у шлюбі з відповідачкою, а на теперішній час цей шлюб розірвано, а він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою) та матеріальний стан (він зобов?язаний за судовим рішенням сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку). Також просив відкликати виконавчий лист. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що матеріальний стан позивача надає йому змогу сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку. На обґрунтування своєї позиції щодо невизнання вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відповідачка зазначила, що їй відомо, що [PERSON], з якою позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах, також має високий рівень доходу. Пояснила, що позивач спілкується з дитиною по суботах, але це не можна вважати наданням ним матеріальної допомоги на її утримання. Відповідачка у судовому засіданні визнала, що після ухвалення Слов?янським міськрайонним судом 28.07.2008 р. рішення про стягнення аліментів з позивача на утримання доньки [PERSON] у позивача змінився матеріальний стан він зобов?язаний сплачувати на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку за рішенням Слов?янського міськрайонного суду від 25.11.2015 р., а також змінився сімейний стан позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне. Згідно рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2008 року з [PERSON], [INFO], підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 18 червня 2008 року до повноліття дитини. Зазначене рішення суду набрало законної сили 08 серпня 2008 року /а.с.15/. Згідно даних свідоцтва про народження серії I-HO № 363510, яке було 11 лютого 2004 року видане виконкомом Миколаївської міської ради Донецькій області, батьками [PERSON], яка народилася 02 лютого 2004 року, є [PERSON] та [PERSON] /а.с.3/. Відповідно до положення ст.ст. 180,181 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати, крім іншого, наявність у платника аліментів інших дітей. У відповідності з положенням ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи вищезазначені положення закону, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не вважається незмінним. У зв?язку із покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Із матеріалів справи убачається, що відповідачка [PERSON] 09 січня 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Білущенко» /а.с.36/. З фотографій, долучених представником позивача до матеріалів справи у судовому засіданні, вбачається що позивач [PERSON] з донькою [PERSON] разом відпочивали в АР Крим в 2009 р. /а.с.38-47, 56,57/, відвідували дельфінарій у 2011 р. /а.с.54/, перебували у матері позивача /а.с.53/, відпочивали у м.Бердянськ Донецької області у 2014 р. /а.с.58-63/, відвідували парк у м.Краматорськ у 2011 р. /а.с.52/, у 2013 р. відвідували страусину ферму /а.с.49/, у 2014 р. їздили на ковзанку у м.Дружківку Донецької області /а.с.62/, у 2011 році відвідували кінотеатр /а.с.47,50,51/, у 2015 р. відвідували піцерію /а.с.64/. Зазначені обставини у судовому засіданні не оспорювалися відповідачкою. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач бере участь у додаткових витратах на відпочинок дитини, отже зменшення розміру аліментів не вплине негативно на інтереси дитини. Враховуючи посилання відповідачки щодо того, що позивач не бере участі у додаткових витратах на утримання дитини, а спільне проведення часу на відпочинку позивачем з донькою [PERSON] вона не вважає участю в додаткових витратах, суд вважає, що зазначені обставини можуть бути підставою для звернення відповідачки з окремим позовом до позивача відповідно до положення ст. 185 СК України. У судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що під час ухвалення Слов?янським міськрайонним судом рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] позивач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] Згодом цей шлюб було розірвано, а зараз [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, відповідно до якого обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд приходить до переконання, що після ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] його сімейний стан змінився. Суд не бере до уваги посилання відповідачки щодо того, що особа, з якою позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах - [PERSON] має високий дохід, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами. Окрім того, сам факт перебування позивача з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах не покладає на нього обов?язок з її утримання. Згідно рішення Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2016 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення повинно проводитися з 18 вересня 2015 року /а.с.5-14/. Як вбачається із пенсійного посвідчення № [NUMBER], виданого Пенсійним фондом України 27.02.2008 р., [PERSON], [INFO], є пенсіонером за віком /а.с.37/. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо перебування непрацездатної матері позивача на його утриманні як підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки на момент ухвалення рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), тобто 28 липня 2008 року, [PERSON] вже була непрацездатною, адже пенсійне посвідчення їй видане 27 лютого 2008 року. Окрім того, суду не надано доказів того, що [PERSON] є матір?ю [PERSON] та перебуває на його утриманні В той же час суд, врахувавши стягнення з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) з 18 вересня 2015 року, приходить до переконання про зміну матеріального становища позивача [PERSON] як платника аліментів, а також, враховуючи зміну сімейного стану позивача, суд вважає, що відповідно до вимог закону ці обставини є підставою для зменшення розміру аліментів. З огляду на встановлені судом обставини, виходячи із положень закону та засад справедливості, суд вважає, що розмір аліментів на кожну дитину позивача повинен бути рівним, у зв?язку із чим аліменти, стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку позивача підлягають зменшенню до 1/6 частини заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд, встановивши наявність підстав для зменшення розміру аліментів, приходить до висновку про відкликання виконавчого листа № 2-1932/2008 від 03 вересня 2008 року, який виданий на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2008 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та необхідності зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, на даний час буде в повному обсязі відповідати положенням статей 182 та 192 Сімейного кодексу України. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved