Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

16 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28 січня 2017 року. 27 листопада 2018 року шлюб було розірвано, про що Новокодацьким районним у м. Дніпрі ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області видано свідоцтво про розірвання шлюбу та складений актовий запис № 232. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання, але відповідач матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає, хоча працює і має стабільний дохід та можливість її надавати. Просила стягувати з відповідача на її користь та утримання аліменти у розмірі ј частини його заробітку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] надав суду відзив, у якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що він з позивачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Позивач з 17 травня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З нього, як з батька малолітнього [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі ј частини доходів відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. Зазначив, що позивач втратила своє право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років після реєстрації шлюбу з [PERSON] . Повідомив про свій намір оспорювати своє батьківство відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 28 січня 2017 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 4), після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . Від вказаного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Шлюб між сторонами було розірвано, про що 27 листопада 2018 року Новокодацьким районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було складено відповідний актовий запис № 232 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 6). 17 травня 2019 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої 03 жовтня 2019 року КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 11). Згідно з актом обстеження від 15 жовтня 2019 року малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем (а.с. 8). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Син сторін Єгор малолітній, проживає та знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на своє утримання. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, стабільний дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] . У задоволенні інших позовних вимог в цій частині позивачу слід відмовити, оскільки суд враховує стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі ј частини усіх видів його доходу щомісячно, та відсутність відомостей про наявний у відповідача дохід, стягнення аліментів у більшому розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального виконання рішення. Суд не приймає до уваги посилання відповідача про реєстрацію шлюбу позивача з [PERSON] , оскільки відповідно до норм чинного СК України реєстрація шлюбу матері дитини з іншим чоловіком не є підставою для припинення її права на утримання від батька дитини до досягнення нею трирічного віку. Також суд виходить із презумпції батьківства, оскільки батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] є саме відповідач [PERSON] , тому обов`язок утримання дитини та матері цієї дитини до досягнення нею трирічного віку покладено на відповідача. Доказів зворотного суду відповідачем не надано. У разі встановлення рішенням суду, що відповідач не є біологічним батьком дитини та виключення відомостей про нього як батька із актового запису про народження дитини, [PERSON] не позбавлений можливості на захист свого порушеного права в іншому судовому провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 74 СК України, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання з дня подання позову, тобто з 16 жовтня 2019 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial