Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

16.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт її проживання з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю, понад п`ять років з 11 листопада 1997 року по [INFO] . В обґрунтування поданої заяви зазначила, що з 11 листопада 1997 року по [INFO] вона і [PERSON] , проживали разом однією сім`єю по [ADDRESS] . При цьому зареєстрована [PERSON] була за іншою адресою: [ADDRESS] . [PERSON] являлася їй далекою родичкою, своєї власної сім`ї в неї ніколи не було, жила одиноко, крім того хворіла та потребувала стороннього догляду, а тому [PERSON] запропонувала їй жити у неї, при цьому вони вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обв`язки. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. [PERSON] здійснила її поховання та понесла всі витрати, пов`язані з його проведенням. За життя [PERSON] не був складений заповіт, родинні відносини між нами вона не могла довести, а тому до цього часу спадщину після смерті останньої не оформила. Заявник в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, заяву задовольнити на підставі доданих до неї доказів (а.с. 40). Представник заінтересованої особи Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області Рибак Т.І. в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, направив до суду заяву вих. №321 від 29.10.2020 року про те, що не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позицію заявниці та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердженнянаявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 обумовлено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно із приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] ,яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2004 року, відкрилась спадщина у вигляді будинку та земельної ділянки, яка належала їй на праві власності. Згідно матеріалів справи заявниця проживала разом із [PERSON] однією сім`єю у період з 11 листопада 1997 року по [INFO] , вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство. Дані обставини підтверджуються довідкою Саражинецької сільської ради №164 від 04.05.2020 року (а.с.8), письмовими поясненнями жителів с.Юнашки Погребищенського району Вінницької області (а.с.11), а також правовстановлюючими документами на нерухоме майно та особистими документами спадкодавця, що знаходяться у заявниці. Після смерті [PERSON] по цей час заявниця користується майном спадкодавця, жодних інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, спадкова справа після її смерті не відкривалася, що підтверджується відповіддю Погребищенської державної нотаріальної контори №143/1223/20/9037/2020 від 16.11.2020 року. За таких обставин доводи заявниці не суперечать вимогам діючого законодавства та не викликають у суду будь-яких сумнівів, так як судом достовірно встановлено факт проживання заявниці однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] у період з 11 листопада 1997 року по 14.12.2004 року. Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як роз`яснено у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Отже, встановлення даного факту заявниці необхідне для прийняття спадщини як спадкоємцю четвертої черги за законом. В той же час суд бере до уваги, що представник заінтересованої особи Саражинецької сільської ради, як органу місцевого самоврядування наділеного повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved