Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

15 липня 2021 року адвокат Шамардін В.М., який діяв від імені та в інтересах поизвача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання права власності, посилаючись на наступні обставини. 13 листопада 2009 року [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали Договір купівлі-продажу земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0030 га за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу. Позивач на земельній ділянці, яка є його власністю і має призначення: для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу, побудував гараж без отримання відповідних дозволів. Комунальним підприємством «Костянтинівське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» станом на 28.04.2021 року виготовлено технічний паспорт на будівлю гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно Довідки КП «Костянтинівське БТІ Костянтинівської міської ради» №466 від 11.05.2021 року не зареєстровано. Відповідно Звіту про проведення технічного обстеження. За результатами проведення технічного обстеження об`єкта, встановлена можливість його безпечної та надійної експлуатації. Звіт про проведення технічного обстеження додається до позовної заяви. Позивач звертався до комітету міської ради з питання відповідності розташування гаражу по [ADDRESS] . На своє звернення було отримано відповідь, в якій зазначено, що місцезнаходження гаражу по [ADDRESS] відповідає державним будівельним нормам, генеральному плану міста та схеми зонування, затвердженого рішенням міської ради від 24.01.2013 року №6/26-507. Позивач з аналогічним питанням звертався також до Відділу архітектури і містобудування Костянтинівської міської ради та отримав відповідь, в якій зазначено, що згідно технічного паспорту Костянтинівського БТІ від 28.04.2021 року місцезнаходження гаражу по [ADDRESS] відповідає генеральному плану міста та схемі зонування, затвердженого рішенням міської ради від 24.01.2013 року №6/26-507. Тому просив Визнати за [PERSON] , [INFO] , який народився у селі Барановка Красноармійського району Донецької області, право власності на будівлю гаража загальною площею 30,00 кв.м за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1412600000:00:01:0205. Представник позивача адвокат Шамардін В.М. у судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, згідно якому проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки спірна будівля гаражу є об`єктом самочинного будівництва. Крім того, самочинно збудований гараж не відповідає будівельним, архітектурним, генплану міста та схем зонування. Також просив розгляд справи провести за його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0030 га за адресою: [ADDRESS] . Право власності на зазначену земельну ділянку підтверджується: договором купівлі-продажу земельної ділянки від 13.11.2009 року; витягом державного реєстру правочинів №7946734 від 13.11.2009 року, Державним Актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №408917 від 01.06.2010 року; довідкою КП «Проектно-зйомне бюро» №219 від 23.10.2009 року, технічною документацією із землеустрою, тощо. Згідно перелічених правовстановлюючих документів земельна ділянка надана із цільовим призначенням : для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу. Кадастровий номер земельної ділянки 1412600000:00:01:0205. На даній земельній ділянці позивач збудував об`єкт нерухомого майна - гараж, без належного дозволу. Комунальним підприємством «Костянтинівське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» станом на 28.04.2021 року виготовлено технічний паспорт на будівлю гаража, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта №7736.00 від 02.07.2021 року за результатами проведення технічного обстеження об`єкта, встановлена можливість його безпечної та надійної експлуатації. Відповідно до ч, 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються не земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Оскільки об`єкт нерухомого майна будувався позивачем на приватній земельній ділянці за рахунок особистої праці та власних коштів, тому визнання за ним права власності на зазначене нерухоме майно, не буде порушувати прав інших осіб. Суд не враховує заперечення представника відповідача щодо не відповідності спірного самочинного будівництва будівельним та архітектурним нормам, генплану міста та схем зонування, оскільки зазначені твердження спростовуються вищевказаним Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж від 02.07.2021 року; листом Виконавчого комітету міської ради від 11.06.2021 року № А-171-1.7 за підписом міського голови згідно якого місцезнаходження гаражу по [ADDRESS] відповідає державним будівельним нормам, генеральному плану міста та схеми зонування, затвердженого рішенням міської ради від 24.01.2013 року №6/26-507; листом Відділу архітектури і містобудування Костянтинівської міської ради від 08.06.2021 року №60 аналогічного змісту. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто доказів наявності порушення прав інших осіб, а також висновків експертиз щодо не відповідності побудови встановленим нормам та стандартам представником відповідача не надано. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно норм ст. 16 ч. 1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Положеннями ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до ст.376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Під час розгляду справи про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва суди мають перевіряти наявність у позивача відповідного права на земельну ділянку, на якій зведено цей об`єкт. Цільове призначення зведеної споруди має узгоджуватися з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки. Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі 306/2140/17 звернення до суду з позовом з приводу самочинного будівництва має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття об`єкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved