Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

16.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини із заробітної плати та усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня звернення до суду. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 07.08.2010 року до 16.09.2013 року, коли рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами від 27.08.2013 року набрало законної сили. Від спільного проживання сторони мають дитину, яку позивач власними силами намагається матеріально забезпечити, відповідач від виконання свого обовязку по утриманню дитини ухиляється. На момент звернення до суду згоди між сторонами по справі щодо способу виконання відповідачем свого обовязку з утримання дитини не досягнуто. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву від 26.01.2017 року, в якій заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, просила розгляд справи провести за відсутності позивача (а.с.16). Відповідач у судове засідання не з`явився, підійшовши згодом у день судового засідання, надав заяву від 26.01.2017 року, в якій проти позову заперечував частково, вважаючи, що достатнім у даному випадку буде стягнення з нього аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, просив розглянути справу без його участі (а.с.17). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. 27.08.2013 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області по цивільній справі №632/4162/13-ц, провадження №2/632/164/13, яке набрало законної сили 16.09.2013 року, був розірваний шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований 07.08.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайський Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1295 (а.с.7). Від шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №239096 від 07.05.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1595)(а.с.6) Малолітній [PERSON] мешкає разом з позивачем по справі, що підтверджується копією довідки №6137 від 30.11.2016 року, виданої відділом житлово-комунального господарства виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.8). Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини на момент пред`явлення позову не надає. При цьому суд виходить з того, що обовязок по доказуванню надання допомоги на дітей держава покладає в такій категорії справ саме на відповідача, а тому суд вважає, що відповідач належним чином свої батьківські обовязки щодо утримання власної дитини не виконує, у звязку з чим позовна заява позивача підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання щодо розміру аліментів суд виходить з того, що заявлений позивачем розмір аліментів є завищеним, оскільки 1/3 доходу відповідача може складати суму, яка буде перевищувати розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а утримання дитини є спільним обовязком батьків, тому справедливим у даній справі розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача є 1/4 його щомісячного доходу, що відповідає принципу розумності та обєктивності судового рішення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути розмір судового збору в сумі 551,20 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі вказаної позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: partial