Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

16.04.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Вказує, що 20 березня 2019 року він та [PERSON] уклали договір позики, який посвідчив [PERSON] приватний нотаріус. Копію договору позики додає. Згідно умов зазначеного договору він передав у користування позивача 27500,00 гривень еквівалент 1000,00 доларів США. Відповідач зобов`язався повернути йому зазначену суму з урахуванням 35% від суми займу всього 37125,00 грн. До 17 квітня 2019 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму основного боргу за договором позики 37125,00 гривень, три проценти річних від простроченої суми - 1112,87 гривень, збитки з урахуванням індексу інфляції 556,87 гривень та судовий збір у розмірі 84,80 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідач [PERSON] повідомлений про дату судового засідання, до суду не надходило заяв про відкладення розгляду справи, зазначене свідчить, що відповідач [PERSON] не бажає з`являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини: Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 20 березня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С. І. відповідно до якого позикодавець [PERSON] передав, а позичальник [PERSON] прийняв у користування грошові кошти в сумі 27500,00 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США. Зазначену вище суму з урахуванням 35% від суми займу 37125,00 гривень, еквівалент 1350,00 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві до 17 квітня 2019 року. Підпис відповідача на договорі свідчить про отримання грошових коштів від позивача. В тому числі, сторони узгодили строк повернення коштів не пізніше 17.04.2019 року., що також відображено в умовах укладеного договору. (а.с. 7) Однак, відповідачем, були порушенні умови договору та взяті на себе зобов`язання, а саме, в строк передбачений договором відповідач не повернув позивачу суму позики. Статтею 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- або багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлені розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передавання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець за цим договором набуває тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як слідує із договору позики, борг відповідачем мав бути повернутий в строк до 17 квітн 2019 року. Строк повернення коштів за договором позики минув, однак, відповідачем грошове зобов`язання в строк, передбачений договором позики, не виконано. Згідно з частиною першою статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Враховуючи ту обставину, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику в установлений договором позики строк не повернув, то таку суму боргу за невиконання грошового зобов`язання слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку. Судом встановлено, що сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 37125,00 грн. відповідно до договору позики з урахуванням 35% від суми займу, які позивач і просить стягнути. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути вказану суму основного богу згідно з договором позики від 20.03.2019 року. Щодо стягнення з відповідача на його користь три проценти річних та збитків з урахуванням індексу інфляції, то в цій частині необхідно відмовити. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторів. Проте оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін ) - це показник характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Таких висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 01 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 804,65 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції № 1932-3857-1031-5244 від 16.04.2020 року на користь позивача.

Outcome: partial