Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

16 травня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 11 серпня 2017 року. Позивач вказує, що дитина залишилася проживати з нею та знаходяться на її утриманні, тому вона просить стягнути аліменти на утримання дитини у тверді грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000,00 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов про стягнення аліментів підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу у його відсутність, з позовом згоден. Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі (а.с.35). У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 04 вересня 2015 року зареєстрували шлюб (а.с.4). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із копій свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є [PERSON] (а.с.5). Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина.\~\~\~ Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини, працює та має постійний дохід. Суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Відповідно ж до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому дружина має таке право незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З позову вбачається, що позивач доглядає за малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], тому не працює і не отримує дохід. При цьому, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, так як він має працездатний вік, працює, має нормальний стан здоровя. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що позивачем заявлений позов про стягнення аліментів на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, також суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, якому після виплати аліментних зобовязань необхідні кошти для проживання, та приймає до уваги, що відповідач визнав позов у повному обсязі, тому суд вважає, що розмір аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У даному випадку позов подано до суду 16 травня 2018 року. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 142 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову та визнанням позову відповідачем у повному розмірі до початку розгляду справи, то з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути 50% судового збору за кожну позовну вимогу, що повинна була сплатити позивач при його подачі, якби не була звільнена за законом від сплати судового збору по даній категорії справ (352,4 грн.+352,4 грн.=704,80 грн.). Інші 50 % судового збору за кожну вимогу - слід віднести за рахунок держави, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved