Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

16.11.2016\~року позивач\~звернувся \~із вказаним\~позовом,\~яким просив\~виділити частку домоволодіння № 6 по вул.\~9-а\~Лінія в м. Миколаєві, відповідно до її 82/100 частки, як співвласника із відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також встановити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою, оскільки спільної згоди із відповідачами щодо припинення права спільної часткової власності не досягнуто. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, з підстав, передбачених ст.ст.356,358,364 ЦК України, просили визначити порядок користування земельною ділянку та здійснити виділ частки в натурі, відповідно до Висновку експерта за варіантом, який склався між сторонами. Відповідачі відзиви не надали. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила те, що експертом визначено варіант, який дійсно відповідає порядку користування який склався між сторонами. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином. Від представника відповідача ММР надійшла заява про розгляд справи без його участі. На підставі наданих суду доказів, встановлено такі фактичні обставини. Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно співвласниками житлового будинку № 6 по вул.\~9-а\~Лінія в м. Миколаєві є [PERSON] із часткою 82/100 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 13.12.2006 року, [PERSON] із часткою 12/100, [PERSON] із часткою 3/100, [PERSON] із часткою 3/100. Домоволодіння складається з одного житлового будинку за літ-А загальною площею 118,7 кв.м., житловою площею 68,9 кв.м., господарських будівель і споруд. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27 липня 2012 року № 786 вирішено житловому будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд по вул.9 Лінії, 6, який належить [PERSON], надати нову адресу: вул.9 Лінія, 6/1. Проте реально поділ будинку між співвласниками не відбувся та зазначене рішення виконкому не реалізовано. За відомостями технічного паспорту на житловий будинок № 6 по вул. 9-а Лінія, станом на 21.11.2012 року, загальна площа земельної ділянки складає 578,6 кв.м., з них самовільно зайнятими є 44,6 кв.м. Домоволодіння складається з: житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ.«А3», «АІ», «АІІ», «аІІ», погріб літ. «Бпд», літня кухня літ. «В», сарай-санвузол літ. «Г», погріб з шиєю літ. «Нпд», вбиральня літ. «С», гараж 2007 року літ. «Л», вольєр літ. «П», огорожа №3,4,5,7,8,9, водяний басейн №2, замощення №І,ІІ. Самовільно збудованими є житлова прибудова літ-«АІ» площею 10,5 кв.м. та тамбур літ- «аІІ» загальною площею 6,4 кв.м. Ухвалою суду від 13.04.2017 року по справі було призначено та проведено судову будівельно-земельно-технічну експертизу. За висновком експертизи від 28.09.2017 року №125-067 площа земельної ділянки за вказаною адресою складає 583,31 кв.м., розбіжність у 49,31 кв.м. між фактичною площею та площею 234,0 кв.м., яка виділялась згідно рішень органів місцевого самоврядування від 14.07.1954 року №601 та від 20.12.1991 року №243, утворилась внаслідок виступу за червону лінію по всій довжині фасадної межі земельної ділянки та частини споруди гаражу. Згідно акту поточних змін від 21.11.2012 року, виконаного техніком МБТІ (інвентаризаційна справа №10248, аркуш 204) наявне самовільне захоплення земельної ділянки за рахунок літ. «П», «Л» та перенесення огорожі на 2,67 м. в бік вул.9 Лінія. Виділ в адресу 9 Лінія, 6/1 не можливий, оскільки є самовільне захоплення земельної ділянки. Відповідно до\~ст.364\~Цивільного кодексу\~України співвласник\~має право\~на виділ\~у натурі\~частки із\~майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. За змістом ч. 1\~ст. 376 ЦК України\~самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об'єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов. В розумінні ч. 1\~ст. 376 ЦК України\~самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об'єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об'єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1 Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року №146). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року №55(далі - Інструкція). Пунктом 3.11 глави 3 Інструкції передбачено, що за наявності самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) об'єктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону. Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об'єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей\~364,\~367 ЦК України. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року у справі №6-286цс15. Згідно наданих у п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~від 30.03.2012\~ № 6 роз'яснень, розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу. Прийняття в експлуатацію таких об'єктів нерухомості має здійснюватися відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у спосіб, визначений Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91. Оскільки позивачем оформлено право власності на свою частку домоволодіння у 2006 році, а у 2007 році збудовано вольєр та гараж, частина яких знаходиться на земельній ділянці, яка не була відведена під будівництво і є самовільно захопленою, що підтверджується висновком експерта і даними інвентаризаційної справи МБТІ, то такі вольєр та гараж є самочинним будівництвом, що унеможливлює їх виділ у складі частки позивача. При цьому відсутність у технічному паспорті посилання на зазначені споруди як самочинні не спростовує факту такого будівництва. За матеріалами технічного паспорту самочинними також є житлова прибудова літ-«АІ» та тамбур літ- «аІІ», які знаходяться у користуванні відповідачів по справі. З урахуванням викладених обставин справи та положень закону, через наявність у складі домоволодіння № 6 по вул.9\~Лінія в\~м.\~Миколаєві самочинних об'єктів, виділ частки, яка належить позивачці, можливий без зазначення цих об'єктів. Визначені законом обмеження щодо виключення із цивільного обороту самочинно зведеного нерухомого майна не є порушеннями положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки другим абзацом цієї статті надано право державі вводити в дію такі законі, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Тому існуючи в силу закону обмеження щодо цивільного обороту самочинного майна є виправданою інтересами суспільства мірою контролю за нерухомим майном. Через наведені вище, визначення порядку користування земельною ділянкою можливо лише у межах, без урахування частки, яку було самовільно захоплено, відповідно до висновку експерта. Таким чином, з урахуванням наданих сторонами доказів у сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial