Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

17.10.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що 16.09.2010 року розірвала свій шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх його видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і досягнення сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити. Суду пояснила, що у них з відповідачем від спільного шлюбу народився син [PERSON]. Чоловік на протязі останніх років не надає ніякої допомоги на утримання сина, хоча має стабільний заробіток. Їй одній важко забезпечувати сина необхідним, тому змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. Суду пояснив, що на даний час він вже сплачує аліменти в розмірі ? частини від заробітку на утримання доньки [PERSON] Із копії свідоцтва про народження (а.с.5) судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Із копії рішення Літинського районного суду від 18.09.2014 року (а.с.6) судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із довідки за №549 від 17.11.2016 року виданої Управлінням Держпродспоживслужби в Літинському районі судом встановлено, що за розпорядженням державного виконавця від 27.09.2005 року за виконавчим листом №2-505 виданого 25.08.2005 року Літинським судом присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? заробітку. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. \~Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], працює та має стабільний дохід. Також встановлено, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання іншої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку, тому суд на підставі ст.182 СК України має підстави для задоволення позову частково, а саме в розмірі 1/6 частки заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх його видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial