Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

16 червня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] із вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що йому на праві приватної власності належить чотирикімнатна квартира, розташована на четвертому поверсі шістнадцятиповерхового житлового будинку, загальною площею 85,2 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та [PERSON], посвідченого 15 вересня 2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. за реєстровим №3167. Вказане право власності було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 вересня 2014 року, номер запису про право власності - 7001655, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 453793112110 згідно з Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26834938 від 16 вересня 2014 року, виданим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. На момент придбання ним спірної квартири і до цього часу в ній залишається зареєстрованим відповідач, що підтверджується довідкою КП «Житлово-експлуатаційна організація №8» №1474 від 15 червня 2015 року. Відповідно до п.7 Договору купівлі-продажу, продавець зобов'язався знятися з реєстрації та звільнити вищевказану квартиру від своїх речей до 15 жовтня 2014 року. Проте фактично звільнивши спірну квартиру, відповідач до цього часу не знявся з реєстрації в ній, у зв'язку з чим за захистом свого права власності він змушений звернутися до суду. Посилався на те, що оскільки відповідач у зв'язку з продажем спірної квартири втратив право власності на неї, отже він втратив будь-які права на користування житлом у спірній квартирі, яке є похідним від прав власника. Згоди на вселення відповідача він не надавав, він не є членом його сім'ї як власника, отже, втратив право користування житлом у спірній квартирі як попередній її власник, а тому він підлягає зняттю з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Таким чином, вважає, що його право власності підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом позбавлення відповідача права користування квартирою та подальшого зняття його на цій підставі з реєстраційного обліку в ній. На підставі вищевикладеного просив позовні вимоги задовольнити, та винести рішення, яким усунути йому перешкоди зі сторони відповідача, в користуванні та розпорядженні квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, які до зали суду не з'явилися, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи, судом встановлено, що позивачеві [PERSON] (а.с.7, 8) на праві приватної власності належить чотирикімнатна квартира, розташована на четвертому поверсі шістнадцятиповерхового житлового будинку, загальною площею 85,2 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та відповідачем [PERSON], посвідченого 15 вересня 2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. за реєстровим №3167 (а.с.4). Вказане право власності було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 вересня 2014 року, номер запису про право власності - 7001655, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 453793112110 згідно з Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26834938 від 16 вересня 2014 року, виданим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. (а.с.5). Відповідно до п.7 Договору купівлі-продажу, продавець зобов'язався знятися з реєстрації та звільнити вищевказану квартиру від своїх речей до 15 жовтня 2014 року. Однак, з копії довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація №8» №1474 від 15 червня 2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] на теперішній час продовжує значитися зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Так, відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зі змісту ст.319 ЦК України вбачається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При цьому, власник не може бути обмежений у здійсненні свого права власності, що слідує із ч.1 ст.321 ЦК України. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст.405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 71 ЖК України передбачає, що у разі відсутності наймача або членів його сім'ї у житловому приміщенні понад шість місяців, він втрачає право користування ним. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, згідно ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. При таких обставинах вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач на протязі вже тривалого часу не проживає у вищезазначеній квартирі, а нарахування комунальних платежів здійснюється за кількістю зареєстрованих у квартирі осіб, на них нараховуються усі комунальні платежі, які позивач вимушений сплачувати, що ставить його у скрутне майнове становище та перешкоджає йому у повній мірі здійснювати право власності, суд знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для усунення позивачеві перешкод у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved