Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

16.01.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання від 16.04.2016року № 2-798, та визнання права власності на квартиру [ADDRESS] (колишня 23Лютого) в м. Кривому Розі. В обґрунтування вказує, що уклав з [PERSON] договір довічного утримання по якому передав у власність відповідачу зазначену спірну квартиру, а відповідач повинен був по умовам договору довічно повністю утримувати його, забезпечувати харчуванням, одягом, необхідним доглядом. Відповідач після підписання договору лише частково виконував свої обовязки, один-два рази на тиждень приносив продукти харчування, придбанні за кошти позивача. З червня 2017року ніякої допомоги з боку відповідача взагалі не отримував. [PERSON] ухиляється від виконання, умов договору. В звязку з розірванням договору просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] (колишня 23Лютого) в м. Кривому Розі . Ухвалою суду від 21.02.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.178 ЦПК України відповідачу в ухвалі від 21.02.2018 р., яку він отримав згідно поштового повідомлення 24.03.2018року розяснено можливість подати до суду відзив на позов протягом пятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, до якого додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідач [PERSON] в пятнадцятиденний строк до 27.03.2018 року відзив на позов надав, в якому зазначив, що проти позовних вимог [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та про визнання права власності не заперечує. З вимогою про стягнення витрат професійну правничу допомогу в сумі 6120грн. не згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі, яка розглядається в порядку спрощеного провадження, слід проводити розгляд справи, позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ст.263 ч.6 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206\~цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.1,4 ЦПК Україн и позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наявність між сторонами договору, зареєстроване право власності на квартиру підтверджується наявними доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.744,755 ч.1 п.1,756 ч.1 ЦК України згідно норм яких договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача в разі невиконання, або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. В цьому випадку відчужувач набуває права власності на майно, яке ним було передано. Таким чином, оскільки відповідач не виконує своїх обовязків по договору, не утримує відчужувача, договір від 16.04.2016року № 2-798 між сторонами слід розірвати, визнавши за позивачем право власності на квартиру. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються; - у разі задоволення позову на відповідача, таким чином слід стягнути з [PERSON] сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1409 грн. 60коп.. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатом розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір суми , що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюються згідно у умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Суд критично ставиться до суми витрат на правову допомогу у сумі 6120грн., оскільки відсутні докази понесених витрат адвокатом при наданні правничої допомоги позивачу [PERSON] Згідно договору від 10.01.2018р. в обовязки клієнта покладено, надати необхідні для представництва документи, речі та інші матеріали. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, тому суд враховуючи ціну позову, вважає справу не складною, обєм виконаних робіт, витрачений час адвокатом, обсяг наданих послуг та виконаних робіт адвокатом не значний, тому вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1360 грн. куди входить вартість послуг по складанню позовної заяви, опрацювання матеріалу, та законодавчої бази згідно розрахунку а.с.14. Таким чином, на підставі викладеного, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так слід договір від 16.04.2016року № 2-798 між сторонами розірвати, визнавши за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] (колишня 23Лютого) в м. Кривому Розі. Стягнути з [PERSON] судовий збір в сумі 1409грн. 60коп. сплачений позивачем а.с.1,2. Стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1360грн. На підставі ст.ст.744, 755 ч.1 п.1, 756 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved