Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

16.04.2020 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього на користь держави в особі Червоноградської міської ради Львівської області, грошові кошти в сумі 7435,54 грн., які були затрачені КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» на лікування [PERSON] , потерпілої від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову послався на те, що ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 24.01.2020 р., (справа №459/3397/19) кримінальне провадження за №12019140150001120 від 04.10.2019 року відносно відповідача, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілою. Зазначає, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» 14 ліжко-днів з 03.10.2019 р. по 17.10.2019 р., вартість якого становить 7435,54 грн. Кошти, витрачені на стаціонарне лікування на даний час Червоноградській міській раді не відшкодовано, а тому згідно ст. 1206 ЦК України підлягають відшкодуванню в примусовому порядку. Ухвалою від 18.05.2020 р. судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судовий розгляд на 10.07.2020 р. на 12:20 год. в залі судового засідання Червоноградського міського суду Львівської області, без виклику сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін суду не подали. Відповідач відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавав. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 24.01.2020 р. відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою. Кримінальне провадження за № 12019140150001120 від 04.10.2019 року відносновідповідача було закрито у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Судом було встановлено, що внаслідок ДТП, вчиненого відповідачем, потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому зовнішньої кісточки лівої великогомілкової кістки, забою правого гомілково-ступневого суглобу, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я. Крім того, наведені у вказаному вище судовому рішенні обставини щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілою підтверджуються висновком експерта № 121/2019 від 08.11.2019 року. Згідно з довідкою КП «Центральна міська лікарня Червоноградської міської ради» від 20.03.2020 р. № 1774, потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні у даному закладі з 03.10.2019 р. по 17.10.2019 р., загальна сума затрачених лікарнею коштів на її лікування склала 7435,54 грн. У добровільному порядку відповідач не відшкодував таких витрат. За правилами ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. В силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Фактичні обставини справи свідчать про те, що внаслідок вчинення відповідачем злочину, Червоноградська міська рада понесла витрати на лікування потерпілої [PERSON] , що становлять 7435,54 грн. Відсутні обставини, що виключають обов`язок відповідача відшкодувати таку шкоду. З огляду на викладені факти й міркування, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у користь держави у сумі 2102,00 грн.

Outcome: approved