Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

17.07.2019р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою від 22.07.2019р. вказаний позов залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків. 30.08.2019р. до суду надійшла відповідна заява про усунення недоліків, в якій позивач просить розглядати позов лише в частині стягнення аліментів на утримання матері дитини, оскільки більш ефективно та оперативно на сьогоднішній день стягнення аліментів на утримання дитини передбачено через подання заяви про видачу судового наказу. Вказана заява у зв`язку із перебуванням у відпустці вручена судді 30.09.2019р. Ухвалою від 30.09.2019р. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання, призначене на 02.12.2019р. позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.20) В судове засідання, призначене на 02.12.2019р. відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, однак надав заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с.21). За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою фактичного проживання її матері [PERSON] , та знаходиться на утриманні матері, що підтверджено довідкою Новобілярської селищної ради Лиманського району Одесьької області №ср-02-18-608 від 27.08.2019р. (а.с.12). Як зазначає позивач у позовній заяві, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та ніде не працює. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч.2 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч.ч.2, 4, 6 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно ч.1ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову, позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved