Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

16.06.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просив стягнути з останньої аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем з 28.07.2001 року по 27.12.2018 рік перебував в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.12.2018 року, шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, які зареєстровані та проживають разом із ним. На утримання неповнолітніх дітей відповідач надає матеріальну допомогу, але не систематично, на свій розсуд перераховує кишенькові гроші на рахунки дітей. Зазначив, що він бажає отримувати аліменти на утримання дітей в офіційному порядку. Відповідач працює, має стабільний дохід, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, в добровільному порядку сторони не дійшли згоди з даного питання, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. 25.06.2021 року ухвалою суду позовну заяву\~прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 26.08.2021 року. Ухвалою суду від 26.08.2021 року, розгляд справи відкладено за клопотанням позивача. 10.09.2021 року відповідач скористалась право надання відзиву на позовну заяву, просила в позові відмовити, оскільки систематично надає матеріальну допомогу на утримання дітей. В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що неповнолітній син навчається та проживає в Словаччині, неповнолітня донька дійсно проживає з позивачем, вона в добровільному порядку кожного тижня на рахунок дітей перераховує 600,00 гривень, приймає участь у вихованні та утриманні дітей. В серпні 2020 року вона разом з дітьми відпочивала в Туреччині, вартість туру вона оплатила самостійно. 03.09.2021 року вона перерахувала сину 7000,00 гривень, тому твердження позивача, що вона не надає матеріальну допомогу на утримання дітей безпідставні. Крім того на її утриманні перебуває мати, яка потребує постійного догляду та витрат на лікування. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2001 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження вказані сторони по справі, мати- [PERSON] , батько- [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29.04.2004 року (а.с.8). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої в свідоцтві про народження вказані сторони по справі, мати- [PERSON] , батько- [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 30.10.2007 року (а.с.9). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.12.2018 року, шлюб між сторонами розірвано, рішення суду набрало законної сили 28.01.2019 року (а. с. 6-7). Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, та сторонами не оспорюються, що неповнолітні діти перебувають на утриманні батька позивача у справі з весни 2020 року, їх мати відповідач, надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але вказана допомога не є стабільним щомісячним утриманням дітей в розумінні ст. 181 СК України. Сторони не достягли згоди щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Стаття 181\~СК України\~визначає способи\~виконання батьками\~обов`язку\~утримувати дитину,\~частина перша\~вказує,\~що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частина 2 наголошує на тому, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З вказаного суд доходить висновку, що відповідач повинна сплачувати аліменти на утримання дітей, щомісяця. При визначенні розміру аліментів суд керується ст. 182 СК України та враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відповідач має працездатний вік, працює та має постійний дохід; відсутність у неї інших дітей, наявність постійного місця проживання, грошових коштів. Відповідачем не доведено перед судом, що її непрацездатна мати перебуває на її утриманні. Суд вважає, що навчання сина [PERSON] в іншій країні не позбавляє права батьків на його утримання. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, обов`язку обох батьків по утриманню дітей, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на\~утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.06.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: approved