Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

17.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 104 481,29 грн, мотивуючи тим, що 07.10.2015 року між [PERSON]та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав в позику відповідачу кошти у розмірі 100000 грн., яку він зобовязаний повернути до 07.04.2016 року, але по закінченню строку позику не повернув, на його вимоги не реагують, ухиляючись від повернення позики. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з заявою про перенесення слухання справи до суду не звертався, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07.10.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав в позику відповідачу кошти у розмірі 100000 грн. Відповідно до п.4 договору строк повернення позики становить 6 місяців з моменту надання суми позики, а саме з 07.10.2015 року по 07.04.2016 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимогам ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 18.08.2016 року у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 104 481,29 грн., в тому числі 100 000 грн. сума основного боргу, 3% річних у розмірі 1085 грн, та 3 396,29 грн. інфляційні втрати. Таким чином, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в справі достатньо доказів, які дозволяють винести рішення про задоволення позову та стягнути з відповідача суму боргу відповідно до договору позики в розмір 104 481,29 грн Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1044,81 гр.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved