Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

17.04.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовними вимогами до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та захист прав споживачів, мотивуючи свій позов тим, що 22.08.2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 331832/169054/5-14 в іноземній валюті терміном на 5 місяців. Цього ж дня він вніс грошові кошти в сумі 6 000 доларів США. По закінченню строку дії договору він звернувся до банку з вимогою про повернення вкладених ним коштів. Однак банк належним чином умов договору не виконав та 22.01.2015 року повернув лише проценти за період з 01.01.2015 року по 22.01.2015 року. Просив суд позов задовольнити та стягнути на його користь заборгованість по банківському вкладу в розмірі 5 800 доларів США. 45центів. 03.06.2015 року ним було збільшено позовні вимоги, згідно яких просив стягнути з відповідача 3% річних в сумі 62,93 та відсотки в розмірі 262,21 долари США. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON]. не з'явилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. На підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідачів, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2014 року між [PERSON]. та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву №331832/169054/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» (а.с.2). Відповідно до вищевказаного договору 22.08.2014 року позивач вніс на поточний рахунок банку №2630.8.018926.023 грошові кошти у сумі 6 000 доларів США терміном на 5 місяців з 22.08.2014 року по 22.01.2015 року, про що свідчить квитанція №21452 (а.с.2). По закінченню терміну дії договору, [PERSON] звернувся до відповідача з вимогою повернути йому вклад. Однак 22.01.2015 року банком були видані лише проценти за період з 01.01.2015 року по 22.01.2015 року. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконав і в установлений строк вклад не повернув. Відповідно до виписки по особовому рахунку неповернута сума вкладу складає 5\~800,45 доларів США (а.с.6). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1,2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідачем до суду заперечення на позовну заяву, докази чи письмові пояснення не подавалися. Суд, вирішуючи даний спір, керується та застосовує нормами Цивільного кодексу України, оскільки норми Цивільного кодексу України порівняно з Постановою НБУ мають вищу юридичну силу. Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти по договору заяві № 331832/169054/5-14 в розмірі 5\~800,45 доларів США підлягають задоволенню. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Пунктом 2 договору за час користування коштами вкладу протягом строку, банк нараховує і виплачує вкладнику проценти за ставкою 12,50 % річних Тому підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 12,5% річних за період з 23.01.2015 року по 03.06.2015 року в сумі 262,21 долари США. Крім того, підлягають також задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] 3% річних за період з 23.01.2015 року по 03.06.2015 року в сумі 62,93 долари США. Крім того, відповідно до ст.22 Закону України Про захист прав споживачів та ст.5 Закону України Про судовий збір позивача звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 1273 грн. 74 коп.

Outcome: approved