Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

16 березня 2017 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с.2-6). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її матері [PERSON] належало домоволодіння №380 по вул..\~Доблесна у м. Дніпрі. 11 червня 2015 року [PERSON] померла. За життя померла склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON]. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері. У встановлений законом строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки важко переживала втрату матері, а також, через те, що її вітчим [PERSON] тривалий час важко хворів та потребував її догляду. На підставі викладеного позивачка просить суд, визначити їй додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 11.06.2015 року. В судове засідання позивачка не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.91). Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.90). Третя особа приватний нотаріус ДМНО [PERSON], до суду не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї участі відповідно до діючого законодавства (а.с.76). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист його особистих прав та майнових інтересів, повязаних із правом спадкування, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Суд зясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння №380 по вул.. Доблесна у м.\~Дніпрі на праві приватної власності належало [PERSON] (а.с.14). 11 червня 2015 року [PERSON] померла (з.а.с.78). За життя померла склала заповіт, яким усе своє майно заповіла дочці - [PERSON] (з.а.с.79). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №25/2017 (а.с.77-85), [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті матері, у зв'язку із пропуском нею встановленого строку для прийняття спадщини (а.с.84). Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Також встановлено, що починаючи з 28 квітня 1989 року позивачка зареєстрована за адресою: [INFO] (колишня Ногінська)[ADDRESS] (а.с.43), що свідчить про те, що на момент смерті свої матері не проживала разом із нею. Крім того, вітчим позивачки [PERSON] тривалий час важко хворів та перебував на лікуванні тривалий період часу, у звязку із чим, потребував догляду та допомоги з боку позивачки (а.с.24,25). У відповідності до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності надані позивачем у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивачка дійсно пропустила строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 11.06.2015 року, строком рівний трьом календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд приходить висновку про необхідність стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн. та на користь позивачки в сумі 320,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved