Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

16.05.2016 року на адресу суду з Апеляційного суду м.Києва після визначення підсудності надійшла позовна заява ПАТ «Мафін Банк»до [PERSON], [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00510/RS від 14.12.2010 року, в якій представник позивача ПАТ «Мафін Банк»просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON]на користь ПАТ «Мафін Банк»заборгованість у сумі 441073,60 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6016,10 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 00510/RS від 14.12.2010 року ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Мафін Банк»,[PERSON]було надано кредит на споживчі цілі та оплату страхових платежів у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 174291,86 грн. з 14.12.2010 року по 11.12.2020 року, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 20% річних, комісії, пені і штрафів та інших платежів. Разом з тим, у якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 14.12.2010 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Мафін Банк» та [PERSON]було укладено договори поруки № 00731rS. У зв'язку з виникненням у [PERSON]заборгованості за кредитним договором, яку він у добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором у сумі 441073,60 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 6616,09 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, однак через канцелярію суду подав заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі у судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № 00510/RS від 14.12.2010 року відповідачу [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі та оплату страхових платежів у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 174291,86 грн. з 14.12.2010 року по 11.12.2020 року, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом в розмірі 20% річних, комісії, пені і штрафів та інших платежів. Із долучених до справи розрахунків заборгованості за вказаним кредитним договором вбачається, що отриманий кредит [PERSON] за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 10.02.2016 року має заборгованість перед ПАТ «Мафін Банк» у розмірі 441073,60 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 113950,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 53483,98 грн.; заборгованість по нарахованій пені - 267279,62 грн.; штраф за невиконання зобов'язань - 6360,00 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї статті передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з договору поруки № 00731rS від 14.12.2010 року, укладеного між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Мафін Банк» та [PERSON], відповідачка [PERSON] поручається перед ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Мафін Банк» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 00510/RS від 14.12.2010 року із усіма додатковими угодами до нього в повному обсязі. Відповідно до п.п.1.3, 1.4 договору поруки № 00731rS від 14.12.2010 року, у випадку порушення боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату відшкодування збитків, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов'язань боржника по всіх наданих боржнику траншах за кредитом. Відповідно до матеріалів справи боржнику [PERSON] та поручителю [PERSON] 14.04.2015 року рекомендованим повідомленням було направлено вимогу про погашення на протязі 60-ти днів з дати її отримання простроченої заборгованості за кредитним договором у сумі 127394,39 грн., яка була отримана [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Мафін Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 00510/RS від 14.12.2010 року, умови якого позивачем було виконано, шляхом надання відповідачу [PERSON] кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, також ці зобов'язання не виконує відповідачка [PERSON], яка відповідно до договору поруки № 00731rS від 14.12.2010 року, несе солідарну відповідальність за порушення боржником зобов'язань за кредитним договором, доказів на спростування вказаних фактів суду надано не було, у зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідачів підлягає до солідарного стягнення на користь ПАТ «Мафін Банк» сума заборгованості у розмірі 441073,60 грн., а саме: заборгованість по кредиту - 113950,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 53483,98 грн.; заборгованість по нарахованій пені - 267279,62 грн.; штраф за невиконання зобов'язань - 6360,00 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6616,10 грн. у рівних частках, тобто по 3308,05 грн. з кожного.

Outcome: approved