Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

16 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначала, що їй на праві власності належить вищевказане спірне житлове приміщення в смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області, відповідач у зазначеному будинку не проживає, не несе витрат по його утриманню, а отже має бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач до зали судових засідань не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, та висловилась про відсутність в неї заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення на адресу її реєстрації судових повісток про виклик, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи без її участі не подавала. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Спираючись на наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 25.07.2014 р. за позивачем було визнано право власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 5-7). Згідно інформації наданої Малинівською селищною радою Чугуївського р-ну Харківської області №02-26/870 від 29.08.2016 р., у спірному житловому будинку, за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], [INFO] (а.с.21). З 2014 р. року [PERSON] у зазначеному будинку не проживає, що підтверджується відповідним актом про обстеження домоволодіння по [ADDRESS], складеним депутатом Малинівської селищної ради Чугївського району Харківської області Моісеєнко М. від 16.08.016 р. (а.с.19). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Оскільки відповідач не є членом сім'ї позивача, а також оскільки у позивача особисто з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному помешканні, позивач має право на захист своїх прав власника і вимагати визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене,

Outcome: approved