Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

16.09.15 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 43980,00 гривень та понесені судові витрати. Позивач [PERSON] до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати за його відсутністю. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи за його відсутністю не надавав. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 17.07.2015 року, [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти сумою 2000,00 дол. США, які зобов'язався повернути до 17.08.2015 року, про що ним власноручно складено та підписано розписку. Зазначені кошти повернуті не були. Таким чином, з моменту передання Позивачем Відповідачу грошових коштів відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України були укладені договори позики, істотні умови яких зафіксовані у розписці, наданій Відповідачкою, а саме: визначено особу позикодавця та позичальника, суму грошових коштів, що передаються у позику, встановлено строк повернення грошових коштів та сума, яка підлягає поверненню. Відносини позики, які виникли між позивачем, як позикодавцем, та Відповідачем, як позичальником, за своєю природою є одностороннім зобов'язанням (правочином), в якому Відповідач, як позичальник, зобов'язаний повернути отриману ним грошову суму в строк, встановлений за домовленістю сторін (зазначений у розписці), а позивач, як позикодавець, має право прийняти виконання зобов'язання або вимагати належного виконання Відповідачем свого обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В розписці Відповідач однозначно взяв на себе обов'язок по поверненню отриманої грошової суми у загальному розмірі 2000,00 дол. США. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд враховує той факт, що на день подачі позову з врахуванням ставки Національного банку України, еквівалент 2000 дол. США становить 43980, 00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового бору у розмірі 1218 гривень ( 487,20 грн. судовий збір при подачі позову до суду, 730,80 грн.- судовий збір при подачі заяв про забезпечення позову та доказів), оскільки, відповідно до ч 1. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Загалом з відповідача підлягають стягненню грошові кошти сумою 45198,00 ( сорок п'ять тисяч сто дев'яносто вісім грн.. 00 коп.) гривень.

Outcome: approved