Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

16.04.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 19 січня 2016 року померла [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП ім. газети «Зоря Полтавщини» на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Право на вищезазначену земельну частку (пай) належало померлій 14 серпня 2004 року [PERSON], спадщину після якої прийняла її дочка [PERSON]. На даний час [PERSON] бажає визнати право на земельну частку (пай) після померлої [PERSON], що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.04.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву № 02-17/633 від 31.05.2018 року про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0027441, який зареєстровано 27.12.1996 року за № 6070 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала\~у колективній\~власності КСП\~ім.\~газети «Зоря\~Полтавщини» на\~території Руденківської\~сільської ради\~Новосанжарського району\~Полтавської області (а.с. 6). [PERSON] померла 14 серпня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 178381 від 14.08.2001 року (а.с. 4). Згідно довідки Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-14/398 від 29.03.2018 року [PERSON] дійсно проживала в [INFO] без реєстрації в одному господарстві з матірю [PERSON] та здійснювала за нею догляд по день її смерті 14.08.2001 року (а.с. 10). Згідно заповіту від 27 серпня 2009 року [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] померла 19 січня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 315314 від 19.01.2016 року (а.с. 3). Згідно постанови Першої Полтавської державної нотаріальної контори № 892/02-31 від 05.04.2018 року, після померлої 19.01.2016 року [PERSON] заведена спадкова справа № 139/2016 від 19.04.2016 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON]. Спадкове майно, в тому числі і земельна частка (пай), належало померлій 14.03.2001 року [PERSON], спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] (а.с. 8). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved