Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

17.02.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 09.10.2012 року між нею та відповідачем розірвано шлюб, в якому у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Вказувала, що діти проживають разом з нею та перебувають на повному її утриманні, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні доньок, на їх утримання жодних коштів не надає та матеріально дітям не допомагає. Стверджувала, що відповідач не має постійного місця праці, проте є фахівцем в галузі будівництва та ремонту квартир, їздить по заробітках та має значні доходи. З огляду на вищенаведене та те, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач ухиляється від добровільного виконання своїх батьківських обов'язків, має нерегулярний мінливий дохід, а тому просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на тримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. (по 700 грн. на кожну дитину), щомісячно до досягнення ними повноліття. Крім того, просила суд стягнути з відповідача в її користь понесені нею витрати за надання юридичної допомоги. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечив проти стягнення з нього суми аліментів, яку просить позивачка. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо постановити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у шлюбі, який розірвано згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 09.10.2012 року. В даному шлюбі в них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у справі пояснив, що офіційно не працює, але має постійний заробіток. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи пояснення сторін та те, що відповідач ніде офіційно не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід, суд приходить до висновку, що відповідач хоча і ніде не працює, однак є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання доньок, а тому вважає можливим призначити аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн., тобто по 700 (сімсот) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору, а також понесені позивачкою документально підтверджені витрати на правову допомогу.

Outcome: approved