Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

17.06.2021 року позивач звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 19.02.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 84_0110, відповідно до якого позичальник надав споживачу кредит в сумі 17 000 грн. зі сплатою 56 % річних на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18.02.2025 року. Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором, надав відповідачу кредит. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 23.04.2021 року складає: 13\~754 грн 13 коп., з яких: 11\~128 грн. 55 грн. сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг), 2\~335 грн. 11 коп. сума прострочених відсотків за користування кредитом. У зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань по користуванню кредитом на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України Банком здійснено нарахування: 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам 47 грн. 21 коп. та суми втрати від інфляції по кредиту та відсоткам 243 грн. 26 коп. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13\~754 грн. 13 коп. за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду\~від 18.06.2021\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду,\~відкрито провадження\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на день розгляду справи [PERSON] своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Йому за зареєстрованим місцем проживання направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив на позовну заяву та докази, однак у визначений судом строк наданим правом він не скористався, відзиву та доказів не надав. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.02.2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 84_0110, відповідно до якого позичальник надав споживачу кредит в сумі 17 000 грн. зі сплатою 56 % річних на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 18.02.2025 року, що підтверджується копією вказаного договору. Відповідно до п. 3.1.1.1.-3.1.1.2 Договору Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з поточного рахунку позичальника, яка становить в розмірі 850 грн., одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на Поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди. Крім того, позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з поточного рахунку в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді кредиту, у зв`язку з чим сума коштів (в тому числі отриманих у вигляді кредиту), що буде доступна йому для використання на поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди Банку. Згідно з п.п. 4.3.1. - 4.3.4 Договору позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим Договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти і а користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. У випадку порушення умов цього Договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процент нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору. Відповідно до п.п. 3.9.3. та п. п. 3.9.3.2. Договору строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами, та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором, надав відповідачу кредит. Позичальником порушено встановлені кредитним до говором терміни повернення кредиту. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань заборгованість [PERSON] перед Банком\~станом на 23.04.2021 року складає: 13 754 грн 13 коп., з яких: 11 128 грн. 55 грн. сума прострочених чергових платежів за кредитом (основний борг), 2 335 грн. 11 коп. сума прострочених відсотків за користування кредитом. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором. Розмір заборгованості за кредитним договором [PERSON] не оспорювався. Заперечень проти розміру та складових заборгованості по кредитному договору суду не надано. За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір. Відповідач не виконує умови цього договору, а саме: не повертає отримані у позивача грошові кошти. Також внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань по користуванню кредитом на підставі ч.2 ст. 625 ЦПК України з [PERSON] на користь Банку слід стягнути: 3% річних від прострочених сум по основному боргу та відсоткам 47 грн. 21 коп. та суми втрати від інфляції по кредиту та відсоткам 243 грн. 26 коп. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача на відшкодування понесених і документально підтверджених судових витрат слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved