Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

17.09.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 30.10.2019 року. Відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не надав. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк достатній для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] .. залишив на її ім`я заповіт, посвідчений 08.02.2008 року Зезуль Л.Я, приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстровим № 149. Згідно договору довічного утримання вона набула право на квартиру за адресою: [ADDRESS] після смерті відчужувача [PERSON] . На день смерті [PERSON] ,. залишилось спадкове майно, а саме цінні папери. 10.09.2019 року вона звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 10.09.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін, які повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідач, Дніпровська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відзиву на позовну заяву не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області письмових пояснень суду не надала. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження позивача. [PERSON] .. залишив на ім`я позивачки заповіт, посвідчений 08.02.2008 року Зезуль Л.Я, приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстровим № 149, що підтверджується копією заповіту. Згідно договору довічного утримання вона набула право на квартиру за адресою: [ADDRESS] після смерті відчужувача [PERSON] . На день смерті [PERSON] ,. залишилось спадкове майно, а саме цінні папери. Таким чином після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, що складається з цінних паперів . 10.09.2019 року позивач звернулася до Державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва після [PERSON] Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 10.09.2019 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме: визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] а також не знала про наявність даного спадкового майна Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що залишились після смерті [PERSON] , не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи. За наведених вище обставин, на думку суду причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачеві тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини позивача у порушенні прав позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved