Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

15 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 03 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом. В обґрунтування вимог, позивач посилалася на те, що на підставі договору дарування від 04.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1560, їй на праві приватної особистої власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. 25 січня 2005 року в квартирі за її згодою був зареєстрований відповідач [PERSON]. 17 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Новомосковська Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], актовий запис № 367. В травні 2014 року, [PERSON] зібрав всі свої особисті речі і переїхав проживати до своєї співмешканки, точна адреса їй не відома. Весь цей час відповідач в квартирі не проживає, обов'язки щодо сплати комунальних послуг не виконує. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2015 року був розірваний шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника, в зв'язку з чим, в заяві, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 04.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1560 та , їй на праві приватної особистої власності належить Судом встановлено, що в період з 17 вересня 2005 року по 15 травня 2015 року позивач [PERSON] перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON], Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальне підприємство «КомЕнерго-Новомосковськ» від 18.09.2015 року, відповідач [PERSON] зареєстрований в спірному житловому приміщенні. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні з травня 2014 року, що підтверджується актами від 10 травня 2015 року, 28 серпня 2015 року, 30 жовтня 2015 року. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими.

Outcome: approved