Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

16.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 21.05.2018 року уточнив та просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. 16.01.2003 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 21.10.2002 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого, житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в селі Кислиця Ізмаїльського району Одеської області вул. Шабська, 152, заповів [PERSON]. Частина майна, що залишилася не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом. До спадкового майна, що залишилось не заповіданим належить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Спадкоємцями за законом першої черги являються діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після батька [PERSON], позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що відсутні оригінал документа, що посвідчує право на земельну частку (пай) із землі КСП ім. Кірова села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області за спадкодавцем [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідачі в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0238120, виданого 11.11.1997 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 369. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 208018, виданого повторно 23.02.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 16.01.2003 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до заповіту, посвідченого 21.10.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1331, [PERSON] заповів житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в селі Кислиця Ізмаїльського району Одеської області вул. Шабська, 152 [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 51976933 від 19.05.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, заповіт [PERSON] від 21.10.2002 року, зареєстрований за № 1331 не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ст. 537 ЦК УРСР (1963 року) частина майна, що залишилась не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До частки спадкового майна, що залишилась незаповіданою, входить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 4,42 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року \~\~ спадкоємство за законом має місце, коли і\~ оскільки\~ воно\~ не змінено заповітом. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЯР № 318516, виданим 13.12.1958 року Кислицькою сільською радою Суворовського району Одеської області; - син [PERSON]. Відповідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:\~ якщо він\~ подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, тобто вважається таким, який прийняв спадщину. Крім того [PERSON] надав заяву, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] № 303/02-14 від 20.03.2018 року позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що відсутні оригінал документа, що посвідчує право на земельну частку (пай) із землі КСП ім. Кірова села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області за спадкодавцем [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved