Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

15 серпня 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON], заінтересовані особи: Межівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з заявою про встановлення факту народження. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 23 серпня 2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище вона не змінювала. Від шлюбу у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Харцизьким міським відділом ЗАГС 12 квітня 2018 року та медичним свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого міською лікарнею №6 м. Макіївки 06 квітня 2018 року. Провести реєстрацію народження сина в заінтересованої особи не має можливості, що підтверджується відповідним листом №591/14.36-46 від 14 серпня 2018 року. Причиною цьому є те, що документи, які підтверджують факт народження дитини видані на території, яка не підконтрольна України та є не належної форми. Встановлення факту народження сина [PERSON] необхідне їй для реєстрації народження дитини та можливості в подальшому отримати паспорт громадянина України. Заявник просить суд встановити факт народження [INFO] в м. Харцизьк, Донецької області, Україна, [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], уродженкою м. Харцизьк, Донецької області, Україна, сина [PERSON], та зобов'язати заінтересовану особу провести державну реєстрацію народження та скласти відповідний актовий запис. Заявник в судове засідання не з'явився, в заяві просила розгляд справи провести за її відсутності. Представник заінтересованої особи надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, заперечень по справі не має. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 23 серпня 2017 року, [PERSON] та [PERSON] 23 серпня 2017 року уклали шлюб. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Харцизьк, Донецької області, Україна, у подружжя народився син - [PERSON]. Лист Межівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області №591/14.36-46 від 14 серпня 2018 року свідчить про те, що заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини з причини того, що медичний документ не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545. Заінтересованою особою було також роз'яснено, що за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом також оглянуті надані заявником документи «Медицинское свидетельство о рождении [NUMBER], выданное 06.04.2018 г.», та «Свидетельство о рождении, [NUMBER] выданное 12 апреля 2018 года Харцызским городским отделом записи актов гражданского состояния» в яких зазначено, що у [PERSON], яка перебуває у шлюбі з [PERSON] народився [INFO] хлопчик, вагою 3250,0 грам, у м. Харцизьк, Донецької області, Україна. Зазначені документи не приймаються судом, як докази, через їх неналежність у зв'язку з обставинами, викладеними нижче. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Ч.2 ст.9 - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином судом встановлено, що медичне свідоцтво про народження [NUMBER] видане 06 квітня 2018 року, а також свідоцтво про народження [NUMBER] від 12 квітня 2018 року видане Харцизьким міським відділом ЗАГС, (органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом), є недійсними і не створюють правових наслідків, що позбавило [PERSON], яка є громадянкою України, можливості отримати свідоцтво про народження її сина. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження [PERSON] у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Згідно п.п.2 п.1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу заповнюється лікарем, під наглядом якого перебуває новонароджений, і засвідчується підписом керівника закладу охорони здоров'я та круглою печаткою закладу; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма N 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. В той же час, в положеннях ч. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018р. №2268-VIIIвстановлено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв'язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Відповідно до ч.6 ст.13 Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018р. №2268-VIII до моменту прийняття Кабінетом Міністрів України будь-яких рішень щодо застосування норм цього Закону діють акти Кабінету Міністрів України, а також обмеження, введені в дію рішеннями Президента України. Порядок застосування вказаних положень ч.3ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018р. №2268-VIII не встановлено. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження [PERSON] оскільки це не можливо без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт, про який зазначає заявник у своїй заяві. Згідно ч.3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батьків визначається за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved