overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

15 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу до досягнення сином трирічного віку, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. До того ж, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, заперечує щодо сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання дитини. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини, поясненнями сторін. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладного, суд приходить до висновку, що за таких умов позов підлягає частковому задоволенню. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, відповідно до вимог ст. ст. 84, 182 СК України, суд визначає розмірі ? частини всіх видів доходу відповідча щомісячно, та 1/6 частини всіх видів доходу відповідача на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку та враховує сплачені відповідачем аліменти за жовтень та листопад 2017 року. Крім того, суд вважає за можливе звільнити [PERSON] від сплати судового збору, враховуючи його матеріальний стан та стан здоровя.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

15 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 22 лютого 2005 року Кіровською селищною радою м. Дзержинська Донецької області, за актовим записом № 9. У шлюбі народжена дитина, син [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх більше одного року, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище Зябрева.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

15 вересня 2017 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.06.2016 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя дітей не мають. Однак сімейне життя не склалося, тому позивачка вважає, що їх сімя розпалась, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 14.06.2016 року виконкомом Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, актовий запис № 1. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнав. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ст. ст. 169, 197 Цивільного процесуального кодексу України. Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2016 року (а.с. 5 ). Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 05 жовтня 2017 року провадження у справі було зупинено у звязку з наданням сторонам строку для примирення строком на місяць, однак примирення не наступило. Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки сторони стали чужими людьми, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

15 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.09.2016 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1482. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в шлюбі в подружжя спільних дітей не було, проте спільне життя у сторін не склалось через різні погляди, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29 жовтня 2020 року сторонам у справі надано строк на примирення терміном 1 місяць, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року провадження у справі було поновлено. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву про слухання справи у його відсутності та вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явилась. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, спільне господарство не ведуть, у наданий судом строк сторони не примирились. З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

15 вересня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від цього шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 22 вересня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. Сторони до судового засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 1995 року Куйбишевською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 3. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

15 вересня 2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] в якій вона просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 04.06.1977 року Краснокутським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківської області, актовий запис № 13. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2020 р. позовна заява [PERSON] прийнята судом до розгляду та призначено спрощене судове засідання. 21 квітня 2021 р. позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила розірвати шлюб, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 червня 1977 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстрований Краснокутським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя від шлюбу має трьох дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спорів про поділ майна у сторін не має. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Виходячи з\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

15 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] , зазначивши, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 2019 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 135. Від шлюбу дітей не мають. На обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося,з лютого 2020 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини та сумісне проживання, спільного господарства не ведуть.Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, спору щодо спільного майна не заявлено. Розірвання шлюбу через органи РАЦС не уявляється можливим. У зв`язку з наведеним просить шлюб між ним і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій повідомив про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася з заявою, в якій заявила про визнання позовних вимог та просила розглянути справу за її відсутності. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 25 липня 2019 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 135(а.с. 4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки та ведення спільного господарства між сторонами припинено в лютому 2020 року з причини відсутності взаєморозуміння, сторони не пов`язані спільним побутом, проживають окремо. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. За таких обставин, суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, наполягають на розірванні шлюбу між ними, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

15 вересня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 17 грудня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 17 грудня 2011 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 261. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

15 вересня 2020 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому послалися на таке. Вони є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , згідно з договором міни серії ААО № 826859 від 17 липня 1998 року. На підставі вказаного договору Снігурівською міською радою Миколаївської області позивачам було видано державний акт серії ІІ-МК №007709 від 27 липня 1998 року на право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1768 га. На теперішній час не можуть розпорядитися земельною ділянкою, оскільки державний акт видано з порушенням, а саме розмір земельної ділянки, зазначений в правовстановлюючому документі перевищує передбачений законом на 0,0768 га. Так, вказана земельна ділянка була передана попередньому власнику [PERSON] на підставі рішення Снігурівської міської ради Миколаївської області від 09 серпня 1994 року № 259 площею 0,1768 га, якому у подальшому було видано два державні акти на земельні ділянки площею 0,1га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарчих будівель та 0,0768 га для ведення особистого підсобного господарства. Однак, позивачам Снігурівською міською радою Миколаївської області було видано один державний акт із зазначенням розміру земельної ділянки 0,1768га, який не відповідає вимогам закону. Відповідач відмовляється впорядкувати вказане питання у позасудовому порядку. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

15 вересня 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, до відповідача, який проживає на території Одеського (кол.Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтуванні позовних вимог, позивачка зазначила, 30 жовтня 2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилась діти: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дітей між сторонами не має. Позивачка в ході судового розгляду справи направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач під час судового розгляду фактично позов визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з вересня 2020 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дітей не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що діти: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] проживають разом з позивачкою [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити малолітніх дітей на виховання позивачці. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved