Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], 2006року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 500грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування вимог зазначила, що з 03 березня 1994року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила також, що з червня 2016року шлюбні відносини та сумісне проживання з відповідачем припинено, з цього часу донька проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що [PERSON] не є інвалідом чи недієздатним, працює лише за наймом та аліменти більше нікому не сплачує, позивач вважала що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила що вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач, належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. З долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №066352, виданого повторно 14.04.2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON], 06 вересня 1965року народження, та [PERSON], 28 березня 1971року народження, перебувають у шлюбі з 03 березня 1994року (а.с.3). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], 11 серпня 2006року народження. На підтвердження цього факту до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження, виданого ЗАЦС м.Басарабяска, Республіка Молдова, и/н 2004500644638 серії NA-V № 1089007 від 08 серпня 2006року (а.с.4). З довідки виконкому Татарбунарської міської ради Одеської області від 14.09.2016 року №1652 слідує, що дитина [PERSON], 11.08.2006року народження, проживає біля матері та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Вирішуючи спір, що виник з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України врегульовано, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням того, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина Аврам [PERSON], яка потребує витрат на харчування, навчання та повноцінний розвиток, [PERSON] є батьком цієї дитини та повинен брати участь в її утриманні, беручи до уваги відсутність доказів в матеріалах справи на підтвердження наявності у [PERSON] офіційного працевлаштування та стабільного регулярного доходу, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551грн.20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved