Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

17.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Галицької РДА і просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], 1968р.н., відносно малолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO].н. Позивач посилається на ті обставини, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON] Однак подружнє життя у них не склалося, тому 26.06.2009 року шлюб між ними було розірвано. В шлюбі народився син, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. З часу розірвання шлюбних відносин, вона самостійно займається дитиною, доглядає її, виховує та утримує, а батько самоусунувся від виховання та утримання їхнього сина. Вона самостійно здійснює догляд, виховує та матеріально утримує сина. Відповідач жодного разу не поцікавився життям сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, тобто не дбає про його повноцінне дитинство. На її прохання про зустрічі із сином, він ігнорує, зовсім не цікавиться а ні життям, а ні здоров'ям сина. Оскільки [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, вона звернулася в службу дітей про доцільність позбавлення його батьківських прав щодо сина. А відтак звернулася з даним позовом до суду, тому просить постановити рішення, яким задовольнити її позов та позбавити батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулася із заявою в якій просить справу розглядати у її відсутності, через хворобу сина, позов підтримує повністю. Та не заперечує щодо винесення заочного рішення суду. Служба у справах дітей Галицької РДА в судове засідання представника не направила, проте начальник служби звернулася до суду із заявою в якій просить справу розглядати без участі представника та при вирішенні справи врахувати права та законні інтереси дитини. Відповідач [PERSON] в судові засідання на неодноразові виклики не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать виклики до суду та поштові повідомлення. Зі згоди учасників процесу, суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені докази по справі, в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає повністю до задоволення. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON], [INFO].н. є [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Шлюб між сторонами було розірвано 26.06.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9). З висновку за № 432/01-44/023 комісій з питань захисту прав дитини Галицької районної державної адміністрації від 11.09.2016 року (а.с.11) вбачається, що розглянувши матеріали подані [PERSON] щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], через те, що мати самостійно виховує та утримує дитину, а батько самоусунувся. Комісія прийняла рішення на підставі свідчень [PERSON], [PERSON] та [PERSON] щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина, [PERSON] [INFO]. За змістом ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав позбавлення батьківських прав є - ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, а статтею 12 Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьків-ських прав» № 3 від 30 березня 2007 року із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року N 20, надано судам роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У визначений судом строк відповідачем не подано письмових заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували заперечення відповідача проти позову. Оцінивши досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] повністю усунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, зовсім не цікавиться його здоров'ям, життям, зовсім не бере участі у забезпеченні дитини добробуту та у забезпеченні його фізичного, духовного і морального розвитку, що відповідно до ст. 164 ч.1 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення прав щодо неповнолітніх дітей. На підставі вищенаведеного, ст. ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved