Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

16.08.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» ( далі ПАТ КБ «Приват Банк») в особі Марценюк П.П. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 02.12.2013 року між ним та відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якої банк надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 30 000 грн., а відповідач зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, відсотки за користування ним в розмірі 26,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач просив стягнути з позичальника прострочену заборгованість за кредитом станом на 02.08.2017 року у сумі 105023 грн.57коп. В подальшому представником позивача ціна позову була зменшена до 77846 грн.27 коп. В судовому засіданні представник позивача Пироженко О.Л. повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, судом про розгляд справи повідомлялася належним чином, за місцем реєстрації, про що свідчать судові повістки, які надсилалися рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації відповідача відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених позовних вимог, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем 02.12.2013 року був укладений договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів. Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2013 року відповідач, ознайомившись та погодившись з умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, оформив заяву на надання йому кредитної карти із зазначенням суми кредитного ліміту в 30000 грн. На виконання умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 30 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на преміальний картковий рахунок VIP- клієнта зі сплатою 26,4 % річних за користування кредитними коштами на льотний період користування кредитом- 360 днів, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Сторонами було обумовлено розмір пені за несвоєчасне погашення кредитного ліміта у 52.8 % Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представником позивача 22.11.2017 року за кредитним договором б/н від 02.12.2013року, сума заборгованості складає 77 846,27грн.з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 32 475,54грн. - заборгованість за відсотками в розмірі -45 370,73грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Як встановлено судом, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки, дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Судом встановлено, що 23.06.2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання банківських послуг від 15.11.2013 року, відповідно до якого було зменшено розмір заборгованості позичальника до суми - 37057,33 грн. Розмір заборгованості було встановлено на дату підписання вказаної угоди, остання дата погашення за графіком 25.06.2018 рік, щомісячний платіж становив -1581,61 грн., мав здійснюватися з «20» по «25» число кожного місяця, розмір відсотків до сплати 30,00% річних при цьому всі комісії та винагороди за Договором не нараховуються за умови належного виконання. Сторонами було обумовлено розмір пені 0.15 від суми залишку непогашеної заборгованості та розмір штрафу - 5435.52 грн. і підписання цієї угоди не є рішенням банку про аналювання заборгованості позичальника по кредитному договору, Відповідно до наданий банком виписок по рахунку відповідача, [PERSON] не виконувала взяті на себе зобов'язання щодо погашення заборгованості по кредитному договору. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до положень ст.ст. 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в розмірі 1 600 грн. За такого, враховуючи повне задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в повному розмірі.

Outcome: approved