overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

15 квітня 2014 року до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 06.12.2003 року Кулиничівською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №40. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.12.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя між нею та відповідачем не склалося, вони фактично припинили подружні відносини і більше шести місяців проживають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, її життєвим планам та інтересам дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 06.12.2003 року в Кулиничівській селищній раді Харківського району за актовим записом №40 (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що подальше зберігання сім'ї неможливо та суперечить інтересам подружжя, позивач категорично не бажає зберегти шлюб з відповідачем, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

15 квітня 2014 року до суду подано цей позов. В позовній заяві вказано, що [INFO] помер батько заявника [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки та іншого майна. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори не звернувся, оскільки вважав, що спадщину прийняла його мати, однак, нещодавно йому стало відомо, що мати спадщину не прийняла. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник Андрушівської сільської ради в судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач є спадкоємцем за законом померлого [INFO] [PERSON], однак не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки вважав, що спадщину прийняла його мати, суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

15 квітня 2014 року заявник звернувся до суду з заявою, мотивуючи її тим, що в грудні місяці 2013 року він познайомився із [PERSON]. Виявилось, що у них багато спільного, їхні погляди на життя співпадають, вони покохали одне одного, і з січня місяця 2014 року зустрічались як хлопець і дівчина, та стали спільно проживати. Їхні стосунки були інтимно близькими, в результаті чого [PERSON] завагітніла від нього. Термін її вагітності становить 7 тижнів. Вони бажають офіційно зареєструвати шлюб і створити повноцінну сім'ю. На сьогоднішній день йому виповнилося 17 років і 5 місяців. На даний час він не досяг шлюбного віку, передбаченого законодавством України, а тому просить суд надати йому право на шлюб. Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви про слухання справи без їх участі. З'ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] бажають офіційно зареєструвати шлюб і створити повноцінну сім'ю, оскільки остання перебуває на 7 тижні вагітності, що підтверджується протоколом УЗД від 03.04.2014 р. /а.с.4/. Заявнику виповнилося 17 років і 5 місяців, що підтверджується копією паспорта /а.с. 9/. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду, їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Оскільки [PERSON] не досяг шлюбного віку, але бажає створити повноцінну сім'ю, то право на шлюб слід йому надати за рішенням суду. На підставі ст.,ст. 22, 23 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

15 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.04.2014р. о 18 год. 59 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.04.2014р. о 18 год. 59 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Болотова лікарні КЗ «ДСПЦ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, підозріла, каже, що чула дома «голос», який її лаяв, не спала ночами. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - хронічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

15 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.04.2014р. о 19 год. 02 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.04.14р. о 19 год. 02 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий на питання відповідає не завжди в плані поставлених запитань, або в письмову виді. Увага легко відволікається. Періодично щось шепоче. Під час бесіди налякано озирається по сторонам, до чогось прислухається. Критика до свого стану порушена. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - розлади психіки та поведінки внаслідок постійного комбінованого вживання психоактивних речовин та алкоголю. Шизофреноподібний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

15 квітня 2014 року заявниця звернулася до суду з вказаною заявою. В якій зазначила, що [INFO] року помер [PERSON], з яким вони з 2001 року проживали однією сім»єю, вели спільне господарство, піклувалися один про одного в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона не може прийняти, так як не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Просила суд про задоволення заяви. В судовому засіданні її підтримала повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, але доказів про те, що заперечує проти заяви не надав та просив суд розглядати заяву за його відсутності. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.4), [INFO] року в с.Нововасилівка Снігурівського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на право власності на земельну ділянку 2,0 га в межах території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №545602 (а.с12). Довідкою Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5), підтверджується, що померлий до дня смерті мешкав з заявницею в с.Нововасилівка Снігурівського району Миколаївської області. Факт сумісного проживання, ведення спільного господарства в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно повідомлення державної нотаріальної контори (а.с.20-21), спадщину після смерті [PERSON] інші особи не приймали. Суд вважає, що заявницею надані докази які не оспорюються іншими особами щодо встановлення факту сумісного проживання разом з [PERSON], який помер [INFO] року в с.Нововасилівка Снігурівського району Миколаївської області, а тому її заява є обґрунтованою знайшла своє підтвердження та підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд встановлює факт проживання [PERSON] сумісно з [PERSON], який помер [INFO] року в с.Нововасилівка Снігурівського району Миколаївської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився , направив до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просить провести розгляд справи без участі представника. Зазначив в позовній заяві , що 24 вересня 2013 року працівниками Малинського РЕМу в [ADDRESS] , де проживає [PERSON] виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме - самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, підключення поза приладом обліку після відключення. По виявленому факту порушення у присутності відповідача був складений акт № 009862 від 24.09.2013 року. Відповідачу було здійснено розрахунок з дня припинення постачання електроенергії тобто з 27 березня 2013 року по 24 вересня 2013 року. Відповідно кількість викрадених кіловат/ годин становить 5447. Загальна вартість викраденої електроенергії - 2185,67 грн. Також за відповідачем рахується заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 21,51 грн. Відповідач частково оплатила завдану шкоду в розмірі 823,97 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву в якій позов визнала повністю, просить розглянути справу без її участі. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Відповідно до статті 27 Закону України « Про електроенергетику » , правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 затверджено Методику відповідно до Методики розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії , за тарифами , що діяли в період за який розраховується розмір та кількістю днів , що передували виявленню порушення. Судом встановлено , що в господарстві [PERSON] в [ADDRESS] виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме - самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, підключення поза приладом обліку після відключення. По виявленому факту порушення у присутності відповідача був складений акт № 009862 від 24 вересня 2013 року ( арк.с. 5 ) З розрахунку до акту видно , що шкода завдана позивачу відповідачем становить - 2185,67 грн. ( арк.с. 7-8 ). Відповідачем частково сплачено кошти за завдану шкоду в розмірі 823,97 грн. Дане не заперечується сторонами по справі. Крім того за [PERSON] рахується заборгованість за надані позивачем послуги в розмірі 21,51 грн. ( арк.с. 17). Виходячи з вищевикладеного суд вважає вимоги позивача доведеними, такими, що підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пояснив, що 28 грудня 2013 року працівниками Малинського РЕМу в [ADDRESS], де проживає [PERSON] виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме - самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом накиду дротів на лінію електропередач. По виявленому факту порушення у присутності відповідача був складений акт № 010620 від 28.12.2013 року. Відповідачу було здійснено розрахунок з дня припинення йому постачання електроенергії тобто з 30 вересня 2013 року по 28 грудня 2013 року. Відповідно кількість викрадених кіловат/ годин становить 4512. Загальна вартість викраденої електроенергії - 2764,21 грн. Також за відповідачем рахується заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 232,76 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином , будь - яких повідомлень , заперечень до суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд вважає , що позов підлягає задоволенню . Відповідно до статті 27 Закону України « Про електроенергетику » , правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 затверджено Методику відповідно до Методики розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії , за тарифами , що діяли в період за який розраховується розмір та кількістю днів , що передували виявленню порушення. Судом встановлено , що в господарстві [PERSON] в [ADDRESS], виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме - самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. По виявленому факту порушення у присутності відповідача був складений акт № 010620 від 28 грудня 2013 року ( арк..с. 5 ) З розрахунку до акту видно , що шкода завдана позивачу відповідачем становить - 2764,21 грн. ( арк.с. 10 ). Крім того за [PERSON] рахується заборгованість за надані позивачем послуги в розмірі 232,76 грн. ( арк.с. 11). Виходячи з вищевикладеного суд вважає вимоги позивача доведеними, такими, що підлягають задоволенню . З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 06 червня 2008 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З 8 березня 2014 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 07 липня 2007 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 18 травня 1985 року сторони перебувають у шлюбі. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя із відповідачем не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних відносин між сторонами з 2001 року. [PERSON] з 2001 року проживає однією сім'єю із іншою жінкою, з огляду на що, просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 1985 року. Мають двох синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження, копією довідки про склад сім'ї та прописку. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 2001 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач з 2001 року проживає в іншій сім'ї, наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved