Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

16 грудня 2016 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю проживання однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що починаючи з січня 2010 року вона стала сумісно проживати з [PERSON] та разом з ним вести сумісне господарство, бюджет. Вказує на те, що [PERSON] був інвалідом війни. З 2004 року він мав статус інваліда війни 2 групи та дуже часто хворів. В вересні 2008 року [PERSON] вперше звернувся до неї з проханням про його супровід до Краматорського онкологічного диспансеру по питанню його обстеження за діагнозом онкологічного захворювання прямої кишки. Зазначає, в вересні 2008 року вона вперше супроводжувала його при обстеженні. Після чого [PERSON] постійно її дзвонив, запрошував у гості, вони стали близькими один одному. В подальшому, після зустрічі нового року він запропонував їй переїхати до нього. Вона прийняла його пропозицію, та з січня 2010 року вона стала з ним сумісно проживати, разом вони вели сумісне господарство, бюджет. Разом здійснювали покупки у магазинах та на ринку, гуляли на свіжому повітрі, святкували , відвідували знайомих і мріяли про спільну поїздку в місто Севастополь. Зазначає, що по медичним документам вказаного госпіталю вона була разом з ним як супроводжуюча. 01 березня 2016 року [PERSON] помер. Зазначає, що рідних у нього не було, тому похованням його займалася вона на сумісні нажиті ними кошти. На похованні були присутні сусіди та їхні спільні знайомі. Вважає, що таким чином з січня 2010 року та по день смерті [PERSON], вони проживали однією сімєю. Після смерті [PERSON], вона звернулася для відкриття спадкової справи до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON], зазначає, що до спадкового реєстру була внесено реєстраційний запис від 18 серпня 2016 року № 593874014, номер у нотаріуса № 86/2016. 07 вересня 2016 року приватний нотаріус Словянського міського нотаріального округу бігун В.В. відмовив їй у видачі права на спадщину, оскільки в неї були відсутні документи які б підтверджували їх родинні стосунки, та за відсутності документів які б підтверджували сумісне проживання з спадкодавцем однією сімєю протягом пяти років. Просить суд встановити факт сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме зозулі [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Ухвалою суду від 19 грудня 2016 року заінтересованою особою в даній справі було визначено Територіальну громаду м. Словянська Донецької області. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] яка діє на підставі довіреності від 10 січня 2017 року, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявились, подали до суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, заяву задовольнити. У судовому засіданні пояснення надали аналогічні викладеним в заяві, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Територіальної громади м. Словянська Донецької області у судове засідання не зявився, до суду подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, рішення ухвалити на розсуд суду з урахуванням наявних в справі доказів. Свідки [PERSON] та [PERSON] будучи допитаними у судовому засіданні під присягою пояснили, що вони проживали по сусідству із заявницею та [PERSON]. Вони можуть достовірно ствердити, що дійсно з січня 2010 року заявниця та [PERSON] проживали разом однією сімєю як дружина та чоловік. Обоє були одинокі, не одружені, вели спільне господарство, допомагали один одному. Заслухавши пояснення заявника, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно із довідкою Комунального підприємства «ЖЕК №1» [PERSON] був прописаний та жив в квартирі № 1 будинку № 6 розташованого по провулку Макаренка у місті Словянськ у Донецької області з 21 липня 1976 року та по день смерті (а.с. 29). Згідно із свідоцтвом про смерть, серії: І-НО № 940900, виданого 02 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Донецької області, [PERSON] помер 01 березня 2015 року, актовий запис №377. Згідно із довідкою про причину смерті № 178, [PERSON] помер у віці 94 роки, причиною смерті стала: Хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз (а.с. 178). Відповідно до посвідчення Серії Б №553383 виданого УПСЗН м. Словянська 17 серпня 2004 року [PERSON], йому було призначено статус інваліда 2 (другої) групи (а.с. 8). Згідно із довідкою МСЕК Серії 10 ААБ № 055876, при повторному огляді [PERSON], останньому була присвоєна 1(перша) група інвалідності. У висновку вказаної довідки зазначено, що [PERSON] потребував постійного догляду (а.с. 6). 21 червня 2011 року [PERSON] Словянським міським УПСЗН Донецької області було надано посвідчення серії Є № 030102, як інваліду 1 (першої) групи (а.с.7). Згідно із заявою від 18 серпня 2016 року, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, після померлого 01 березня 2016 року [PERSON] (а.с. 26). Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 44819383, 18 серпня 2016 року було відкрито спадкову справу 86/2016 після смерті [PERSON], який помер 01 березня 2016 року (а.с. 9). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 вересня 2016 року, видно, що приватний нотаріус Словянського міського нотаріального округу Донецької області вивчивши заяву та подані документи [PERSON], яка просить видати на її імя свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало [PERSON], який помер 01 березня 2016 року, а саме на квартиру №1 розташовану в житловому будинку № 6, що знаходиться по провулку Макаренка у місті Словянську Донецької області відмовив останній у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки заявницею не було надано необхідних документів що підтверджують родинні відносини між нею та спадкодавцем, не надані документи що підтверджують проживання із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини (а.с. 10). Наведене стверджується також наданими на запит суду матеріалами спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], який помер 01 березня 2016 року (спадкова справа № 86/2016 (а.с. 24-31)). Та обставина, що заявниця, проживала разом з [PERSON] з січня 2010 року підтверджується актом комітету мікрорайону Центр -1 м. Словянська, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO] проживала з [PERSON] у період з 01 січня 2010 року по 01 березня 2016 року за адресою м. Словянськ пров. Макаренка, б. 6 кв. 1 , за вказаною адресою вони разом вели суспільне господарство. Після смерті [PERSON], [PERSON] організовувала поховання останнього. Вищенаведене підтверджено підписами сусідів : [PERSON], який проживає за адресою : пров. Макаренка, б. 6 [ADDRESS], а також [PERSON], який проживає за адресою : пров. Макаренка, б. 6 [ADDRESS] (а.с. 13). Із свідоцтва про смерть VI-HO № 327126 від 05 липня 1993 року видно, що чоловік [PERSON] [PERSON] помер 28 червня 1993 року(а.с.23). Зі свідоцтва про поховання [PERSON] видно, що останній був похований 02 березня 2016 року на цвинтарі м. Словянська, розташованого по вулиці Смольній. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів спадкової справи\~\~після померлого [PERSON] крім заявниці [PERSON] інших спадкоємців немає. Згідно із вимогами статті 1264 Цивільного кодексу України четверту\~чергу права спадкування за законом мають особи, які мешкали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3\~Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до п. 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка ( чоловік), які проживали однієї сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину, як члена сімї, тощо. Згідно із вимогами ст.ст.\~ \~234,256,\~ \~258 ЦПК України, роз'яснень, що маються у п. 1, 17\~ \~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту за наявності певних умов: згідно з законом факт породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту; заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 2\~ст. 256 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.\~ Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд з заявою про встановлення цих фактів». Встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини є фактом, що має юридичне значення для заявниці, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення в заявниці право на оформлення спадщини\~ після смерті [PERSON] як за спадкоємицею четвертої черги за законом. У судовому засіданні достовірно встановлено і це видно із матеріалів спадкової справи, що після смерті [PERSON] відсутні інші спадкоємці, крім [PERSON] які б прийняли спадщину після його смерті. [PERSON] та [PERSON] проживали разом\~\~однією сім'єю в квартирі [ADDRESS] з\~\~01 січня 2010 року по день його смерті 01 березня 2016 року. Вони мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. На час сумісного проживання [PERSON]С не перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, а [PERSON] у шлюбі із іншою жінкою. Вказані обставини знайшли своє підтвердження як у письмових доказах, досліджених у судовому засіданні, так у показаннях свідків,\~ допитаних у судовому засіданні. У суду немає підстав\~\~ставити під сумнів істинність фактів, які вказали свідки. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх пояснення відповідають і не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Таким чином, оскільки було встановлено, що\~\~[PERSON] постійно мешкала разом з [PERSON] який помер 01 березня 2016 року, однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, тобто з\~\~01 січня 2010 року до часу його смерті 01 березня 2016 року, інших спадкоємців, які б прийняли б спадщину немає, [PERSON] прийняла спадщину у порядку , визначеному чинним законодавством, то суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають\~\~задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved