Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

15.06.2015року позивач звернулася до суду з позовом, уточненим у подальшому, до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивованим тим, що 05.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва за актовим записом №1196 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Разом з тим, позивач у позові зазначила, що з відповідачем проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків з квітня 2015року, почуття поваги та любові втрачено. Подальше збереження сім'ї та примирення вважає неможливим, їх спільна дитина проживаює разом з нею та знаходиться на її утриманні, просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з викладених підстав. У разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст.224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05.10.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва за актовим записом №1196 (а.с.5). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Батько матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Разом з тим, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям з вересня 2013 припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Крім того, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 15.06.2015року, аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. З огляду на те, що дитина проживає із матір'ю, враховуючи (як того вимагає ст. 182 СК України) матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (15.06.2015року) та до досягнення дитиною повноліття, оскільки батько проживає окремо від дитини і на нього законом покладено обов'язок її утримувати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішити питання стосовно судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved