Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

16.11.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, обґрунтувавши тим, що 22.04.2014 року відділом ДРАЦС м. Миколаєва між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 243, після чого вона взяла прізвище [PERSON] . В 2017 року в м. Первомайську Миколаївської області помер батько позивачки - [PERSON] , після смерті якого залишилась спадщина на належне йому майно, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Однією зі спадкоємців на це майно є [PERSON] - донька спадкодавця. Вона своєчасно звернулась в нотаріальну контору із заявою про своє бажання отримати спадщину і 07.02.2018 року приватним нотаріусом Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. на її ім`я було видано свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 577. На час оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину ніяких обтяжень та виконання рішень суду відносно неї виявлено не було. Однак, 28.10.2020 року позивачка дізналася про те, що в Первомайському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на примусовому виконання перебуває виконавче провадження з виконання судового наказу, виданого Первомайським міськрайонним судом від 12.12.2013 року про стягнення з неї на користь КП «Тепло» боргу в сумі 18917,16 грн. Вона звернулась до Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з приводу отримання документу, на підставі якого було накладено арешт на вказаний будинок та підстави самого арешту. Згідно відповіді начальника відділу Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бориса Крецу за № 54087 від 06.11.2020 року за даними автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні в Первомайському міськрайонному відділі ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з виконання судового наказу, виданого Первомайським міськрайонним судом від 12.12.2013 року по справі № 2-н/484/367/13 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Тепло» боргу в сумі 18917,16 грн. 21.04.2015 року за даними АСВП державним виконавцем прийнято процесуальне рішення, щодо завершення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Надати більш детальну інформацію по даному виконавчому провадженню, зокрема надати копії документів не представляється можливим, оскільки згідно п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС та приватними виконавцями, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року строк зберігання виконавчого провадження завершився. Повідомити більш детальну інформацію з цього приводу, позивачка не має можливості, так як їй нічого не відомо з цього приводу. В зв`язку з цим слід дійти висновку про помилкове накладення арешту на її майно та заборони на його відчуження. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Враховуючи, що арешт майна було накладено помилково, то є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивачки в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник КП «Тепло» надала в судове засідання заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду. Представник Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце слухання справи оповіщений відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 577, виданого 07.02.2018 року приватним нотаріусом Первомайського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. Згідно відповіді Первомайського МРВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 54087 від 06.11.2020 р., відомо, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні в Первомайському міськрайонному відділі ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з виконання судового наказу, виданого Первомайським міськрайонним судом від 12.12.2013 року по справі № 2-н/484/367/13 про стягнення з [PERSON] на користь КП «Тепло» боргу в сумі 18917,16 грн. 21.04.2015 року за даними АСВП державним виконавцем прийнято процесуальне рішення, щодо завершення виконавчого провадження на підставі п.5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». В зв`язку з тим, що виконавче провадження було передано до архіву та в подальшому знищене, надати точну інформацію щодо особливостей накладення арешту немає можливості. За даними інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомо про те, що на нерухоме майно позивачки було зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 8695822 від 11.02.2015 р. на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції № 46110767, виданої 09.02.2015 року. Відповідно до п. 2 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в правах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, а також той факт, що [PERSON] на даний час не має можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав накладення арешту на її майно немає, а тому суд вважає за можливе задовольнити її позовні вимоги про зняття арешту.

Outcome: approved