Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

17.09.2018 позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком по [ADDRESS] . В його обґрунтування послалась на те, що вона являється власником вказаного житла, в якому проживає із сином [PERSON] .. У даному будинку зареєстрований також її син [PERSON] .. Останній більше 20 років не проживає у будинку, не сплачує комунальні платежі та не спілкується з нею. Факт реєстрації відповідача у житлі позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності, чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні її майном. Вважає, що відповідач втратив право користування даним житлом. Тому просить позов задовольнити. 25.01.2019 року у справі було відкрито провадження правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначалось на 05.04.2019 року, відкладалось для повторного виклику відповідача. 05.04.2019 підготовче провадження було закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті. 27.08.2019 розгляд справи відкладався для повторного виклику. 17.12.2019 розгляд справи відкладався за клопотанням представника позивача. 31.03.2020 представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Сторони у судове засідання не з`явились. За місцем проживання відповідача надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у підготовче судове засідання на 05.04.2019, та у судові засідання на 27.08.2019, 17.12.2019 та 31.03.2020. Крім того виклик відповідача здійснювався за допомогою оголошення на Web-сторінці Червоноградського міського суду Львівської області. Таким чином відповідач належно повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Однак останній у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву не подав. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Розглянувши заяву представника позивача, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. За позивачем зареєстровано право власності на будинок, який знаходиться за адресою по [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Як вбачається з довідки про склад сім`ї №1559 від 27.08.2018 за вказаною адресою зареєстровані позивачка як власник, та відповідач як її син . Актом виконавчого комітету Соснівської міської ради Львівської області від 28.08.2018 №91 стверджується, що відповідач за фактичним місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідач зареєстрований у зазначеному вище будинку, але у ньому не проживає понад 20 років, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності житлом. Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved