Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

16.04.2018 до Голосіївського районного суду міста Києва звернувся [PERSON], який діє в інтересах недієздатної [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домофон Техно Сервіс» з позовом, в якому просив визнати дії відповідача незаконними та протиправними, по відношенню до законного опікуна [PERSON] та недієздатної 89-річного глухонімого інваліда 2 групи з дитинства [PERSON], які порушують чинне законодавство та Конституцію України, зобов'язати відповідача відновити працездатність переговорного пристрою в квартирі [ADDRESS], та відмовитись від незаконних грошових вимог до [PERSON], встановити відповідачу строк у п'ять днів з дня набрання рішення законної сили для подання звіту про виконання судового рішення. Позов обґрунтований тим, що у квартирі [ADDRESS], яка належить недієздатній, 89-річному, глухонімому, інваліду 2 групи з дитинства [PERSON], опікуном якої є [PERSON] була встановлена система обмеженого доступу з переговорним пристроєм ТОВ «Домофон Техно сервис». [PERSON] посилався на те, що встановлення вказаної системи без його згоди як законного представника [PERSON], замовила на той час компанія, яка обслуговувала їхній будинок - «Столичні будинки», яка станом на даний час більше року його не обслуговує і як відомо [PERSON], розірвала письмовий договір з ТОВ «Домофон Техно сервис» на обслуговування, за даною адресою. [PERSON] посилався на те, що ним, як законним представником [PERSON] були передані грошові кошти представнику обслуговуючої компанії «Столичні будинки» на встановлення системи обмеженого доступу «Визит», та без надання згоди на заключения договору на обслуговування. Надалі обслуговуюча компанія без його згоди використовуючи як частину і надані ним грошові кошти встановила систему «Домофон Техно сервис». [PERSON] стверджував, що з ТОВ «Домофон Техно сервис» він як законний представник власниці квартири не підписував жодних письмових договорів на обслуговування їх пристрою і не брав на себе жодних зобов'язань, та був проти встановлення стосунків з даною компанією, оскільки вона має в м. Києві погану репутацію. Надалі представники ТОВ «Домофон Техно сервис», на думку сторони позивача, незаконно з 12.01.2017, відключили переговорний пристрій в вищезазначеній квартирі, та регулярно надсилають квитанції про сплату послуг, які як законний представник [PERSON], не замовляв в них, не отримував і не брав на себе зобов'язання їх сплачувати і ніколи не сплачував. [PERSON] посилався на те, що узв'язку з вчиненням протиправних дій з боку ТОВ «Домофон Техно сервис» неодноразово особисто, та письмово, виконуючи свій обов'язок як опікуна, та захищаючи законні інтереси [PERSON], звертався усно по телефону - [NUMBER], [NUMBER], двічі письмово: 13.07.17, 15.01.18, до ТОВ «Домофон Техно сервис» з метою досудового вирішення питання, та з вимогою припинити незаконні дії з їх боку, на що йому було надано лише одну відповідь на його перше звернення від 13.07.17, з відмовою припинення незаконних дій по відношенню до [PERSON] На переконання сторони позивача, ТОВ «Домофон Техно сервис» вчиняло, вчиняє і продовжує вчиняти незаконні дії по відношенню до [PERSON] та [PERSON], як її законного представника незаконні, протиправні дії, а саме: вимагаючи грошові кошти за начебто послуги, які в них, а ні [PERSON], як законний представник, та тим паче [PERSON] ніколи не замовляли і не брали на себе перед ТОВ «Домофон Техно сервис» жодних зобов'язань по їх виконанню, таким чином вчиняючи шахрайські дії, пов'язані з метою завододіння грошовими коштами, які належать [PERSON] та [PERSON], та вчиненням хуліганських дій, а саме: відключення переговорного пристрою в квартирі. З посиланням на ст.ст. 5, 18, 20, 24 ЗУ «Про звернення громадян», ст.ст. 638, 640, 642 ЦК України, сторона позивача просить задовольнити позов. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2018 матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Солом'янського районного суду міста Києва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2018, вказаний позов розподілено та передано в провадження головуючому судді Усатовій І.А. Ухвалою судді від 13.06.2018 у справі відкрито спрощене провадження в справі. 31.10.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову, з огляду на наступне. Зазначено, що 23.10.2015 мешканці під'їзду [ADDRESS] та керівник ПП «Столичні будинки» [PERSON] уклали договір надання повноважень №9458, згідно з яким мешканці доручили повіреній провести комплекс дій із замовлення і встановлення гомофонної системи в під'їзді та укладення договору на обслуговування домофонної системи зі спеціалізованою компанією. 12.11.2015 між ТОВ «Цифрал Сервіс Гарант», мешканцями під'їзду [ADDRESS] та Приватним підприємством «Столичні будинки» було укладено Договір про надання послуг технічного обслуговування і ремонту системи обмеження доступу № 9458, згідно якого мешканці замовили у ТОВ «Цифрал Сервіс Гарант» оплатні послуги з обслуговування і ремонту змонтованої системи доступу багатоквартирних домофон. Вартість послуг становила 32,10 гривень з квартири у квартал (п. 3.1. Договору обслуговування). Представник відповідача посилався на те, що серед мешканців, які укладали договір надання повноважень і договір обслуговування, була мешканка квартири [ADDRESS], що підтверджується її підписами у додатках до вказаних договорів. Пояснено, що 31.03.2016 ТОВ «Цифрал Сервіс Гарант» та ТОВ «Домофон Техно Сервіс» уклали Договір цесії № ДТС/ДЦ-01, за яким право вимоги за договором обслуговування перейшло ТОВ «Домофон Техно Сервіс». Про укладення доювору цесії було повідомлено абонента разом з рахунком за ІІ квартал 2016 року. Заміна кредитора у зобов'язані відбулася без згоди боржника згідно норми ч. 1 ст. 516 ЦК України. Заміна боржника у договорі обслуговування відбулася після оплати 05.05.2016 абонентом рахунку за реквізитами нового кредитора (ч. 1 ст. 520, ч. 2 ст. 638, ч. 1 ст. 642 ЦК України). Таким чином, було замінено сторону в Договорі обслуговування ТОВ «Цифрал Сервіс Гарант» та ТОВ «Домофон Техно Сервіс». Зазначив, що протягом 2016 року оплата за надані послуги за договором обслуговування здійснена в повному об'ємі, з 2017 року за договором обслуговування обліковується заборгованість. У зв'язку з наявністю заборгованості відповідно до п. 4.3.1., 4.3.2 Договору обслуговування виконавець має право припинити роботи з технічного обслуговування і ремонту або уменшити їх об'єм, у випадку невиконання замовником умов цього договору з оплати послуг, а також провести відключення абонентів, які не платять два квартали і більше. На переконання представника відповідача, останній веде законну господарську діяльнісчь на підставі і в межах договору з абонентом. Обслуговування домофонного обладнання - це платна послуга, яка надається абоненту на його замовлення і за певну плату. Товариство мало замовлення і отримало оплачу абонента. Тому, і надавало передбачену договором обслуговування послугу, і після припинення оплат за договором обслуговування товариство законно припинило надавати послугу. Тому, сторона відповідача вважає, що твердження позивача про незаконні дії товариства по відношенню до [PERSON] та до нього особисто необгрунтовані. Представником відповідача зазначено, що 13.07.2017 та 15.01.2018 позивач звертався до товариства з заявами, проте, до жодної із цих заяв не було приєднано документі па підтвердження того, що абонент [PERSON] недієздатна, і [PERSON] є її законним представником, а самостійно перевірити інформацію немає можливосчі в силу її конфіденційності і не публічності. У зв'язку з наведеним, відповідач вважає, що його вимоги та дії не були протиправними. Крім того, представник відповідача посилався на те, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача надати йому на безкоштовній основі послугу з відновлення працездатності переговорного пристрою та подальшого обслуговування цього пристрою, не визначені законом, не передбачений договором, суперечить закону, і порушить права відповідача, а вимога про подання звіту про виконання судового рішення не може бути задоволена з причини відсутності в цивільно-процесуальному законодавстві такого інституту судового контролю. Ухвалою судді від 20.11.2018 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. 20.02.2019 на адресу суду від сторони позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій зазначено, що посилання відповідача на те, що приватним підприємством «Столичні будинки» з ТОВ «Цифрал сервіс гарант» був заключений договір на технічне обслуговування від 12.11.2015, та на те, що серед мешканців, які уклали договір на обслуговування була мешканка [ADDRESS] - [PERSON]. - є завідома не правдивою інформацією яка має на меті ввести суд в оману стосовно дійсних обставин справи, оскільки, договір з ТОВ «Цифрал сервіс гарант» від 12.11.2015, генеральний директор [PERSON], приватного підприємства «Столичні будинки» заключила згідно наданого нею списку мешканців, де було свідомо сфальсифіковано підпис [PERSON], який остання не ставила і не могла ставити відповідно закону, оскільки відповідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.05.2012, яке набрало законної сили, остання визнана судом недієздатної особою, і відповідно [PERSON] як опікун не підписував жодних договорів з ТОВ «Цифрал сервіс гарант» і не надавав своєї згоди на технічне обслуговування [ADDRESS]. Крім того, зазначено, що договір з приватним підприємством «Столичні будинки» на обслуговування будинку [ADDRESS] [PERSON], як представником [PERSON], був розірваний 29.07.2016, згідно заяви [PERSON] про розірвання договору. Зазначено, що в вищезазначених письмових зверненнях до ПП «Столичні будинки» [PERSON] ставив питання про надання йому відповіді стосовно сплати за обслуговування домофону, однак, відповіді надано не було. Посилався на те, що відповідно листа від ПП «Столичні будинки» генерального директора [PERSON], від 13.09.2016 №792 до забудовника будинку [ADDRESS] директора ТОВ «КОНЦЕПТ ГРУПП» [PERSON], належним чином копію якого стороні позивача було надано забудовником, ПП «Столичні будинки» з 01.09.2016 припинило господарську діяльність по вищезазначеному будинку і відмовилась від його обслуговування. На переконання позивача, посилання відповідача по справі на складений з ПП «Столичні будинки» договір на обслуговування від 12.11.15, є завідома не правдивим, яке ставить на меті ввести в оману суд, оскільки ПП «Столичні будинки» в особі генерального директора [PERSON], так само було розірвано договір на обслуговування з ТОВ «Цифра сервіс гарант», про що остання повідомила [PERSON] усно і вже багато років не перераховує грошові кошти за технічне обслуговування ТОВ «Цифрал сервіс гарант», і про що відповідачу по справі добре відомо. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про відкладення розгляду справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28.05.2012 [PERSON], [INFO], станом на 11.05.2006 і станом на даний час визнана недієздатною та призначено опікуном над недієздатною [PERSON], [INFO], її сина - [PERSON], [INFO] [PERSON], звертаючись до суду в інтересах недієздатної [PERSON] з позовом до ТОВ «Домофон Техно сервис», просить визнати дії відповідача незаконними та протиправними, по відношенню до законного опікуна [PERSON] та недієздатної 89-річного глухонімого інваліда 2 групи з дитинства [PERSON], які порушують чинне законодавство та Конституцію України, зобов'язати відповідача відновити працездатність переговорного пристрою в квартирі [ADDRESS], та відмовитись від незаконних грошових вимог до [PERSON], встановити відповідачу строк у п'ять днів з дня набрання рішення законної сили для подання звіту про виконання судового рішення. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що встановлення системи переговорного пристрою у належній позивачу квартирі відбулося без його згоди, як законного представника позивача. Натомість ним, як законним представником позивача, було передано кошти представнику обслуговуючої компанії «Столичні будинки» на встановлення системи обмеженого доступу «Визит», без надання згоди на укладення договору на обслуговування, однак, вказані кошти без його згоди були використані обслуговуючою компанією для встановлення системи «Домофон Техно сервис», та надалі з 12.01.2017 ТОВ «Домофон Техно сервис» відключили переговорний пристрій у квартирі, та регулярно надсилають квитанції про сплату послуг, хоча законний представник позивача не замовляв вказаних послуг, ніколи їх не сплачував, на що суд зазначає наступне. Суд звертає увагу на те, що представником позивача не надано суду підтвердження, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], та чи дійсно позивач зареєстрована в ній та проживає, як і не було суду надано підтвердження встановлення у даній квартирі зазначеної системи, чи будь-якої іншої, як і не надано суду підтвердження укладення договору з ТОВ «Домофон Техно сервис», чи з будь-якою іншою юридичною особою. З доданих до позовної заяви квитанцій також неможливо встановити хто ж є власником квартири. Крім того, у судовому засіданні представник позивача пояснив, що мешканцями будинку [ADDRESS] було погоджено кошторис, та на підставі усної домовленості мало бути встановлено систему обмеженого доступу «Визит», на що ним було передано кошти двірниці будинку, яка займалася збором коштів для встановлення системи, однак, у зв'язку бажанням більшості мешканців будинку було встановлено систему «Домофон Техно сервис», однак, будь-яких доказів на підтвердження цього не надав. Надані стороною відповідача копії договорів: договору надання повноважень №9458 від 23.10.2015, договору про надання послуг технічного обслуговування і ремонту системи обмеження доступу № 9458 від 12.11.2015, та договору на технічне обслуговування від 12.11.2015, суд не приймає до уваги, оскільки, станом на дату укладення даних договорів [PERSON] була вже визнана судом недієздатною, їй призначено опікуна, крім того, суд позбавлений можливості пересвідчитися ким дійсно було вчинено підписи в додатках до вказаних вище договорів, особисто [PERSON] чи іншою особою. Крім того, слід зазначити, що відсутність будь-яких договірних відносин між позивачем, опікуном, що діє в інтересах позивача та ТОВ «Домофон Техно Сервіс» підтвердив і сам [PERSON] в заяві про досудове вирішення справи (повторній) від 09.01.2018, адресованій директору ТОВ «Домофон Техно Сервіс». Також, суд звертає увагу на те, що з позовом до суду звернувся [PERSON], в інтересах саме недієздатної [PERSON], разом з тим, з огляду на позовні вимоги та їх обґрунтування, як і в позові, так і судовому засіданні, [PERSON] посилається на порушення не так прав позивача [PERSON], в інтересах якої він діє, а й стверджує, що порушуються його права також. Виходячи з вищевикладеного, вивчених доказів, суд приходить до висновку про неможливість встановлення правовідносин, як таких, ні між ким, ні про що. Не зміг цього пояснити і в судовому засіданні представник позивача, який одночасно посилався і на відсутність будь-яких договірних відносин між сторонами та і на зобов'язання відповідача відновити працездатність переговорного пристрою. Окремо слід зауважити, що позивач не посилається на порушення будь-якого закону зі сторони відповідача, вказуючи лише на бажання користуватися переговорним пристроєм за будь-яких обставин. Також суд вважає, що позивачем не доведено порушення її прав, оскільки не надано будь-якого підтвердження на користування вказаною квартирою, так права власності на неї. Судом не приймаються до уваги додані до позову заяви та скарги, заявником та скаржником в яких зазначений [PERSON] в інтересах недієздатної [PERSON], як такі, що не підтверджені належними доказами і не мають значення для справи. Тобто, виходячи з вище встановленого, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача вчинити будь-які дії. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що представник позивача не скористався повністю своїми правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, зокрема, не подав доказів та не заявив клопотання перед судом про їх витребування, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в позові. Суд,

Outcome: dismissed