Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

16 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики розмірі 3000 грн., три проценти річних в сумі 36 грн. 24коп., інфляційні втрати у сумі 195 грн. та судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.. Позов мотивовано тим, що у січні 2013 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір позики, згідно якого передала їй речі на суму 3000 грн. з умовою повернення коштів до березня 2013 року. 12 березня 2014 року позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів, на що останньою у присутності свідка було написано розписку, відповідно до якої [PERSON] зобов'язалась повернути позивачу кошти у сумі 3000 грн. з квітня до липня 2014 року у рівних частинах щомісяця до 29 числа. Свої зобов'язання згідно розписки відповідач не виконала, таким чином у останньої перед позивачем виникла заборгованість у сумі 3231 грн. 59 коп., з яких 3000 грн. - заборгованість за договором позики, 36 грн. 24 коп. - три проценти річних від суми заборгованості, та 195 грн. - інфляційні втрати. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі, відповідач визнав. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі виходячи з наступного. 12 березня 2014 року [PERSON] склала розписку, згідно змісту якої взяла у борг 3000 (три тисячі) грн. у [PERSON] у присутності свідка [PERSON], при цьому зобов'язалась повернути гроші протягом чотирьох місяців з квітня по липень 2014 року щомісячно рівними частинами кожного 29-го числа. Згідно з ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 3000 грн. згідно розписки від 12 березня 2014 року (а.с.4). З огляду на норми ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, у зв'язку з чим утворилась сума боргу за позикою в розмірі 3000 грн., три проценти річних від суми заборгованості в розмірі 36 грн. 24 коп. та інфляційні втрати в розмірі 195 грн. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З огляду на ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved