Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS] Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказувала, що є власницею вищевказаного житлового будинку, в якому, окрім нею зареєстровано сторонню особу - колишню співмешканку її брата відповідачку [PERSON] Натомість відповідачка в її будинку ніколи не мешкала та не мешкає, витрати з утримання будинку та його ремонту не несе. Оскільки вирішення питання щодо зняття відповідачки з реєстраційного обліку за її адресою в добровільному порядку не вирішено, а через реєстрацію [PERSON], вона змушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг на утримання будинку, тому єдиним захистом її прав як власника вказаного будинку зі здійснення дій щодо можливого користування та його розпорядження можливе лише в судовому порядку. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.19), у зв'язку із чим суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22 січня 2008 року та копії витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] Миколаївської області (а.с. 6-7). За даними домової книги, за вказаною адресою, окрім позивачки, зареєстрована стороння особа - [PERSON] [INFO] (а.с. 12-13). Натомість за даними акту щодо непроживання від 07 вересня 2015 року, відповідачка [PERSON] з 2008 року за вищевказаною адресою не проживає (а.с. 14). Відповідно до ст.ст.41,47 Конституції України, ст.391 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти , користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України) Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Статті 150,156 ЖК України передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Проте відповідачка не має права власності на вказаний житловий будинок або на його частку, та не є членами сім'ї позивачки, не проживає у будинку позивачки з 2008 року, при цьому її реєстрація у вказаному будинку викликає для [PERSON] додаткові витрати та зобов'язання зі сплати комунальних послуг, тому вимоги останньої законні та обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved