Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

16.05.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування вимог зазначив, що з лютого 1999 року з відповідачем перебував зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні. За рішенням суду [PERSON] позбавлена батьківських прав на дітей та з неї стягувались аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх доходів. На даний час виконавче провадження №ВП 33297924 від 01.06.2016 закінчено. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 29.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, з викликом сторін у судове засідання. 03.07.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву. 04.07.2018 у судовому засіданні, за погодженням зі сторонами в судовому засіданні оголошувалась перерва для можливості зясування позицій між позивачем і відповідачем. Після перерви позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив стягувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КП «ВЖРЕП №16» Житомирської міської ради від 15.05.2018 малолітня дитина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 01.02.2012 року [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] аліменти у розмірі 1/2 частини її доходів, однак, не менше встановленого законом мінімуму, з 04.04.2011 року до їх повноліття. 09.06.2016 року головним державним виконавцем Горбачовою О.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №32297924 з примусового виконання виконавчого листа №2-521 виданого 01.02.2012 (а.с.9). Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аналізуючи надані сторонами докази, та те, що відповідач не має постійного місця роботи та фіксованого регулярного заробітку, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати свою малолітню дитину, її стан здоров'я, матеріальне становище та враховуючи вік та стан здоров'я дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в межах уточнених позовних вимог та стягнує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь позивача для утримання дочки [PERSON],[INFO], з 16.05.2018 року - дня подачі позову до суду до її повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. В порядку визначеному ст.ст.133, 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved