Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

17.07.2017 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що майже 30 років позивач проживає в [ADDRESS], поряд з нею проживала [PERSON], яка померла [INFO]. На протязі зазначеного періоду [PERSON] та [PERSON] товаришували між собою, підтримували одна одну в складні моменти життя, оскільки останні 10 років життя [PERSON] проживала сама в літньому віці, позивач постійно допомагала їй по домогосподарству (готувала їжу, прибирала, ділилася продуктами харчування, купувала ліки та інше). В останній рік свого життя [PERSON] знаходилася в безпорадному стані. Весь цей час за нею доглядала позивач. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті якої позивач дізналася від державного нотаріуса Заїки І.К. про те, що [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, як рухоме так і нерухоме заповіла позивачу. 31.05.2016 року позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Радзівон Н.В. До нотаріуса також звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом на обов'язкову частку у спадщині син померлої [PERSON], який в свою чергу за місяць до смерті [PERSON] забрав всі особисті документи та правовстановлюючі документи на спадкове майно (житлові будинки, земельні ділянки). Окрім цього, 22.03.2016 року без згоди померлої [PERSON] незаконно зареєструвався по місцю проживання померлої, оскільки остання знаходилася в безпорадному стані і не могла надати такої згоди (написати заяву, поставити підпис). На протязі більше року [PERSON] перешкоджає позивачу прийняти спадщину за заповітом, рахує, що все майно, яке належало його матері [PERSON], належить йому і тільки йому. Позивач вважає, що [PERSON] взагалі не має права на отримання обов'язкової частки у спадщині [PERSON] за законом, оскільки на момент відкриття спадщини він не являвся непрацездатною особою, а саме не являвся інвалідом, а тому не має права на обов'язкову частку за законом у спадщині. 10 липня 2017 року позивач звернулася з заявою до приватного нотаріуса Радзівон Н.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину на все майно за заповітом, на що одержала відмову у вчиненні нотаріальних дій. З огляду на вказане, представник позивача просить визнати право власності на спадкове майно за заповітом, припинити дію, яка порушує право та виконання обов'язку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що відповідач має право на обов'язкову частку у спадщині, на 1\\2 частину майна спадкодавця позивач має змогу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, крім того, позивачем не підтверджено ні обсяг спадкового майна, не додані документі, що підтверджують право власності на нього. Заслухавши сторони, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] /а.с.5 /. Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України [INFO] на усі права та обов'язки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. Як вбачається із копії заповіту [PERSON] від 20.02.2013 року, спадкодавець заповіла все належне їй майно, як рухоме так і нерухоме, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, незалежно від змісту заповіту, мають право на половину частки, яка належалаб кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Гребінківського районного нотаріального округу Радзівон Н.В. від 10 липня 2017 року, із заявою про прийняття спадщини за законом на обов'язкову часткуу спадщині після смерті [INFO] [PERSON] звернувся 26 квітня 2016 року син спадкодавця [PERSON], [INFO] (пенсіонер). На підставі поданої та зареєстрованої заяви відкрито спадкову справу № 8/2016 до майна померлої [PERSON]. 31 травня 2016 року надійшла заява від [PERSON] про прийняття нею спадщини за заповітом посвідченим 20 лютого 2013 року державним нотаріусом Гребінківської ДНК Полтавської області за реєстровим № 124 на все рухоме та нерухоме майно, яке належатиме заповідачу та на що вона матиме право на день смерті. Нотаріусом встановлено, що спадкоємці після прийняття спадщини не дійшли згоди щодо розподілу часток спадкового майна по 1/2 частці кожному. До складу спадкового майна зі слів спадкожємців входить: житловий будинок в [ADDRESS] та майно (будинок та дві земельні ділянки) померлого [INFO] сина спадкодавця - [PERSON], яке мати [PERSON] прийняла, подавши заяву до Гребінківської ДНК Полтавської області, але не встигла оформити спадщини у зв'язку зі смертю. 10 липня 2017 року спадкодавець за заповітом [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все майно, яке належить [PERSON]. Проте, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що в матерілах спадкової справи відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно - житлові будинки, земельні ділянки і відсутні документи щодо підтвердження їх державної реєстрації, а також встановлено наявність не досягнення згоди щодо розподілу часток спадкового майна між спадкоємцями за заповітом та за законом на обов'язкову частку /а.с. 4/. Таким чином, позивач відповідно до положень ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину після смерті [PERSON] Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і зеперечень. Зважаючи на те, що відповідач не виконав своїх процесуальних обовязків, не надав суду у належному обсязі документів на підтвердження позовних вимог, в тому числі щодо обсягу спадкового майна та його реєстрації права власності, при цьому не скористався своїм правом витребувати необхідні докази через суд, хоча це право йому було роз'яснено, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed