Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

16.09.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням ним навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Сторони розлучилися, син проживає разом з позивачкою. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, однак навчається на денній формі навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює та отримує дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Тому, посилаючись на норму ст. 199 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти. Ухвалою суду від 02.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю, від подання відзиву відмовився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі докази встановив такі обставини і дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, є сином відповідача [PERSON] та позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради від 21.06.2000 року. [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за державним замовленням на механіко-технологічному факультеті Національного університету біоресурсів та природокористування України, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.05.2021 року, що підтверджується довідкою № 645 від 06.12.2019 року, виданою Національним університетом біоресурсів та природокористування України. Відповідно до довідки, виданої 12.12.2019 року завідувачем гуртожитку № 5 Національного університету біоресурсів та природокористування України встановлено, що [PERSON] проживає в гуртожитку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу своєму синові [PERSON] , хоча зобов`язаний їй допомагати. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови №3 від 15 травня 2006 року із змінами «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки повнолітній син відповідача [PERSON] та позивача [PERSON] продовжує навчання, не досяг 23 років та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, а відповідач не подав будь-яких доказів про відсутність можливості продовжувати сплачувати аліменти. Враховуючи наведене та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved