Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

15 травня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2015 р. з [PERSON] на його користь стягнуто 10\~500 доларів США, що в еквіваленті 170\~534,70 грн боргу за договором позики. Вказав, що до цього часу відповідач грошові кошти йому не повернув, а тому з посиланням на ці обставини і на статті 625 та 1048 ЦК просив стягнути з нього три проценти річних у сумі 4\~413 грн і розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ, що складає 33\~845 грн. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав і просив її задовольнити. Відповідач будучи неодноразово своєчасно належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача заперечував проти постановлення рішення у заочному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В силу ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передав у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, 25 березня 2015 р. Новоодеським районним судом Миколаївської області постановлено рішення, за яким стягнуто з [PERSON], тобто відповідача, на користь [PERSON] борг за Договором позики від 15 червня 2014 року у сумі 10\~500 доларів США, що еквівалентно 170\~534,70 грн. Вказане рішення сторонами у апеляційній інстанції не оскаржувалось, а отже набрало законної сили. За правилами визначеними ч. 3 ст. 61 ЦПК України вищезгадане рішення суду має преюдиційне значення у цій справі щодо встановлених в ньому обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зі змісту рішення суду від 25 березня 2015 р. та й з письмової розписки видно, що при укладанні договору позики від 15 червня 2014 р. сторони не визначили розмір процентів. Таким чином, законом передбачено право позикодавця на одержання від позичальника суми позики та винагороди (процентів за користування позикою) у разі, якщо інше не встановлено договором або законом. Винагорода для позикодавця встановлюється у формі процентів від суми, що надається у позику, розмір яких визначається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений. Він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За такого, з відповідача слід стягнути проценти за період з 15 червня 2014 р. по 15 травня 2015 р. в сумі 33\~845 грн за обліковою ставкою Національного банку України, що визначалася у вказаний період з 09,50 % до 30 %. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК). За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4\~413 грн, що складає три проценти річних від простроченої суми боргу за період з 15 червня 2014 року по 15 травня 2015 року (221\~865 грн х 3 х 242 : 365 : 100). Вказане рішення узгоджується з правовою позицією, що викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року (№ 6-37цс15). За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved