Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

16.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що його мати - [PERSON] [INFO] померла, відповідач - [PERSON] є його батьком. На даний час, він, [PERSON] , досяг повноліття, проте продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги,оскільки ніде не працює, а навчання займає увесь його час. Так, він навчається в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини, є студентом 1-го курсу, денної форми навчання за спеціальністю - музичне мистецтво, термін навчання з 01.09.2019 року по [INFO]. Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має можливість сплачувати аліменти та в добровільному порядку цього не здійснює. Тому, просив в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частина його заробітку ( доходів) щомісячно, до закінчення, але не більше як до досягнення 23 років. 03.10.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду з викликом учасників справи. 15.11.2019 року позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності,позові вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. 09.12.2019 року відповідач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позові вимоги визнає в повному обсязі та згоден сплачувати аліменти на користь сина на період його навчання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , навчається в Уманському державному педагогічному університеті імені Павла Тичини, є студентом 1-го курсу, денної форми навчання за спеціальністю - музичне мистецтво, термін навчання з 01.09.2019 року по [INFO], доходів не має, тому не має можливості в повній мірі забезпечити себе усім необхідним на період навчання, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 2,3,6). Також, встановлено, що батьками [PERSON] є: мати - [PERSON] , яка [INFO] померла, та батько - [PERSON] , [INFO] , відповідач у справі, який зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] , здорова та працездатна особа, інших осіб на утриманні не має та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на сина, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 4,5,14,25,26). Рішенням Білоцерківського міського суду Київської області від 09.11.2017 року, у справі № 2257/11709/17 (а.с. 7), з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частина його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 02.10.2017 року по 30.06.2019 року, на період навчання. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повноліт¬ніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 20 Постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховним Судом України по справі № 346/103/17 , провадження №61-20178св18 від 23.01.2019 року. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що [PERSON] , [INFO] , навчається на денному відділенні, на державній основі, не працює, тому потребує допомоги батька, який позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на сина, який продовжує навчання. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частина його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 16.09.2019 року до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання, але не більше як досягнення ним 23 років. В порядку п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved