Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

17.05.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 22.11.2003 року, Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3761 та стягнення із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, 22 листопада 2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 3761. У цьому шлюбі у них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сімю, що призводило до постійних сварок, свідками яких нерідко ставали діти. Відповідач не цікавився потребами сімї, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Шлюб позивачки з відповідачем фактично розпався, вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо з 30 березня 2016 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, а сам шлюб формальним. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Пояснила, що вони з відповідачем проживають окремо з 30.03.2016 року, діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Незважаючи на спроби позивачки зберегти шлюб відповідач не змінив відношення до неї та дітей. Позивачка прийшла до остаточного переконання про неможливість збереження шлюбу з відповідачем та стягнути алімкенти на її користь, т.я. батько не надає належної допомоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав та мотивів. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.11.2003 року, у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3761 (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6), які проживають з позивачкою. У відповідності до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства і вже з 30.03.2016 року проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матірю, з чим погоджується також відповідач. Відповідно до ст. 180 СК України, кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Отже, обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони визнали, що малолітні діти проживають разом з матір»ю [PERSON] та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідачем допомога на утримання дітей не надається. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, те, що відповідач офіційно працює. З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 17 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, а в подальшому половину із зазначеного розміру. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. У звязку з задоволенням позову стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved