Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

16.09.2015 року заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних зв'язків та спільного проживання спадкоємця із померлим, заінтересовані особи: Київська міська рада, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, а саме, що вона є рідною донькою померлого [PERSON], який є її батьком та на момент його смерті постійно проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS], що дає їй право, в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняти спадщину з моменту її відкриття. Вимоги мотивує тим, що її батько - [PERSON], помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 13.03.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, [NUMBER], актовий запис № 4622. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на праві спільної часткової власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло видане Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 23.02.2007 року, [NUMBER]. Вказує, що вона є єдиною особою, яка має право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки є його єдиною дитиною, а тому відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Для оформлення спадщини вона звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого [PERSON] та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але у видачі цього свідоцтва їй було відмовлено, оскільки пропущено нею встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини та не можливістю підтвердження заявницею родинних відносин з померлим батьком, оскільки померлий «[PERSON]», а спадкоємиця «[PERSON]». Внаслідок зазначеної вище помилки в офіційних документах виникла ситуація, коли заявниця не може отримати у власність квартиру в порядку спадкування за законом. Вважає, що оскільки на момент смерті свого батька, [PERSON], вона, [PERSON], постійно проживала разом з ним у квартирі [ADDRESS], і повністю вела господарство, а її батько, в свою чергу, допомагав у піклуванні про малолітніх онуків, вона як єдиний спадкоємець вступила у фактичне управління спадковим майном шляхом утримання квартири, тобто прийняла спадщину відповідно до положень ст. ч. 3 ст.1268 ЦК України. 03.12.2015 року позивачка в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій заяву підтримала і просила розглядати справу за її відсутності. 03.12.2015 року представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, однак до суду були подані письмові пояснення, в яких просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства, та слухати справу за його відсутності. 03.12.2015 року представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, однак до суду були подані письмові пояснення, в яких просив суд прийняти рішення згідно норм чинного законодавства, та слухати справу за його відсутності. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності представників заявниці та заінтересованих осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, серед іншого, родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні та інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON], помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 13.03.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, [NUMBER], актовий запис № 4622 (а.с. 10), який на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). За життя, [PERSON] на праві спільної часткової власності, належала квартира [ADDRESS], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про право власності на житло видане Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації від 23.02.2007 року, [NUMBER], (а.с. 19). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. 13.05.2015 року заявниця звернулась до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після померлого [PERSON] та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу щодо майна померлого [PERSON] № 357/2015. (а.с. 50-77). 13.05.2015 року держаним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову заявниці у видачі свідоцтва про право власності на майно померлого, у зв'язку з тим, що нею пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини та не можливістю підтвердження заявницею родинних відносин з померлим батьком, оскільки померлий «[PERSON]», а спадкоємиця «[PERSON]» (а.с. 18). Так, згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданим Залізничним ЗАГСом 12.08.1972 року, зареєстрованим в книзі реєстрації актів цивільного стану № 1380, вбачається, що [INFO] в місті Києві народилась «[PERSON]» батьками якої записано «[PERSON]» та «[PERSON]» (а.с. 12). Відповідно до паспорта громадянина України виданого Залізничним РУГУ МВС України в місті Києві 21.04.1998 року [NUMBER] «[PERSON]» українською мою записано як «[PERSON]» [INFO]. Оцінюючи надані заявницею докази на обґрунтування родинних відносин між нею та [PERSON], судом встановлено наступне. Так, в графі «батько» зазначено російською мовою «[PERSON]». В паспорті громадянина України [PERSON] ([NUMBER] виданим Залізничним РУ ГУ МВС України від 01.04.1998 р.) на другій сторінці в графі «фамилия» зазначено «[PERSON]», в графі «имя» зазначено «[PERSON]», в графі «отчество», зазначено «[PERSON]». Однак на першому аркуші паспорту помилково перекладено прізвище з російської мови на українську, а саме, російською «[PERSON]», повинно було бути перекладено на українську «[PERSON]», однак замість букви «і» в прізвищі залишилась буква «и». Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ([NUMBER]) видана 30.07.1998 року ДПА у Залізничному районі м. Києва, на ім'я [PERSON], де прізвище правильно перекладено із російської мови і в прізвищі зазначено замість букви «и» буква «і». З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту, що вона, [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO], знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, доведені наданими нею та дослідженими судом доказами, а тому підлягають задоволенню. Щодо вимог заявниці про встановлення факту, що вона, [PERSON], [INFO] на момент відкриття спадщини після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] постійно проживала разом з ним в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], то суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Проте, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2008 року, якою було затверджено мирову угоду, зобов'язано заявницю разом з її дітьми ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].) знятись з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та виселитись з займаної квартири (а.с. 22). Судом встановлено, що на виконання зазначеного рішення суду, заявниця разом зі своїми дітьми виселилась із зазначеної квартири, а враховуючи відсутність іншого житла, переїхала жити до свого батька ([PERSON]) у квартиру [ADDRESS]. Таким чином, проживання заявниці разом із своєю родиною з 2008 року і по теперішній час у квартирі [ADDRESS], яка належала її батьку [PERSON], який помер [INFO], підтверджується наявним в матеріалах справи актом від 17.11.2015 року (а.с. 83).

Outcome: approved