Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

16 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] помер [PERSON]. За життя, 27 травня 2014 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідав їй, [PERSON] все належне йому на час смерті майно. У встановлений законодавством шестимісячний строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але, постановою нотаріуса від 13 січня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після [PERSON], померлого [INFO], на земельну ділянку площею 5,150 га., кадастровий номер [NUMBER], яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михалівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. В зв'язку з вищенаведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,150 га., кадастровий номер [NUMBER], яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михалівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Михайлівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своїй заяві просила суд розглядати справу без участі її представника.. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що за життя, 27 травня 2014 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідав [PERSON] все належне йому на час смерті майно. Згідно спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON], померлого [INFO], звернулася позивач [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 13 січня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину після [PERSON], померлого [INFO], на земельну ділянку площею 5,150 га., кадастровий номер [NUMBER], яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михалівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в зв'язку з тим, що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності та не одержав правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку. Судом встановлено, що 27 липня 2011 року Новомосковською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,150 га., кадастровий номер [NUMBER], яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михалівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої [INFO]. (Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий 24 січня 2003 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №26075). Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації. Судом встановлено, що за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на нерухоме майно - земельну ділянку. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У суду не виникає сумнівів щодо належності спірного нерухомого майна спадкодавцю [PERSON] Судом встановлена належність спірного майна спадкодавцю, а тому, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, суд приходить до переконання, що право власності на спірне майно повинно бути визнане за позивачкою в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved