overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

15 січня 2015 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 07 листопада 1992 року, який було зареєстровано Лаврівською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу в сімї відсутнє взаєморозуміння, відповідач на грунті зловживання спиртними напоями постійно влаштовує скандали. Збереження сім'ї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Посилаючись на вищенаведене, позивач просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 07 листопада 1992 року, який було зареєстровано Лаврівською сільською радою Луцького району Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16 грудня 2003 року. Від даного шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою у нього не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля року, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Вони не мають спільних поглядів на сімейне життя, що також ускладнює їх відносини. Позивач у судове засідання з'явився і наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка в суд також з»явилась, визнавши позовні вимоги. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 19.09.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Студенянською сільською радою; від шлюбу мають двох дітей. У судовому засіданні позивач підтвердив, що примирення з відповідачем не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більш як один рік. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Він обґрунтовував свої вимоги тим, що 11 грудня 1999 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Макіївки Донецької області зареєстрував шлюб з відповідачкою. [INFO] року у них народилась дочка, [PERSON], яка у теперішній час знаходиться у нього на вихованні. 1 травня 2012 року шлюбно-сімейні відносини між ним та відповідачкою були припинені через різні погляди на питання сімейного життя, виникаючи через це непорозуміння. Примирення з відповідачкою він вважає неможливим і просив шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не явився, подав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що сторони 11 грудня 1999 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Макіївки Донецької області зареєстрували шлюб, а [INFO] року у них народилась дочка, [PERSON], яка у теперішній час знаходиться на вихованні у позивача. 1 травня 2012 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулась в Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 17 серпня 2007 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1378. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечув. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 1378, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ГЮ № 027481. Від шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO]. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи, що шлюб існує формально, і це суперечить інтересам сторін, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 серпня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 08 серпня 2005 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 39. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій зазначила, що 24 квітня 1999 року між нею та відповідачем Здомишельською сільською радою Ратнівського району Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №4. У даному шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через розбіжність життєвих поглядів, зловживання відповідачем спиртними напоями. Просить шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON], розірвати. Позивач позов підтримала з підстав, зазначених у заяві. Пояснила, що раніше зверталася до суду із аналогічним позовом, відмовившись від позову вважала можливим збереження сім'ї, однак примирення не відбулося. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження, що між [PERSON] та [PERSON] 24 квітня 1999 року укладено шлюб, який зареєстрований Здомишельською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №4. У шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її народження [NUMBER] від 08.01.09. В силу ст.24 ч.1 та ст.56 ч.3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин з огляду на категоричне небажання позивача і відповідача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з останнім перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, просить стягнути з останнього на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання доньки [PERSON] У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 14). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити (а. с. 15). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 16 березня 2013 року по 27 листопада 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 4, 5, 6). Як вбачається з довідки Виконавчого комітету Куянівської сільської ради від 06 січня 2015 року №17 [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (а. с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON] на користь її матері до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 191, 367 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що донька проживає з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча згідно закону зобовязаний її надавати. Відповідач інших дітей не має, інших стягнень за виконавчими листами не має. У судові засідання сторони не зявилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала позовні вимоги, відповідач проти задоволення позову незаперечував. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва серії І-ВЛ № 223091 про народження ФірсоваДмитра Віталійовича, [INFO] його батьками записані сторони по справі про що зроблений запис акту про народження № 672 від 25.09.2002 р. МВРАГС Харківського обласного управління Юстиції. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт проживання неповнолітньої дитини з позивачкою підтверджується довідкою виконавчого комітету м. Чугуєва Харківської області від 05.01.2015 р. за № 1, та не спростовується відповідачем. Виходячи з вищенаведеного, суд відповідно до вимог ст.ст. 182, 183, 191 СК України, враховуючи матеріальний стан сторін по справі, відсутність утриманців у відповідача, вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2015 року - з дня звернення позивачки до суду з цим позовом - до повноліття итини. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON]. підлягають стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій заявлені вимоги позивача визнав, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову та у разі існування для того законних підстав, судом приймається рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 18 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом РАЦС Овідіопольського РУЮ Одеської області за актовим записом №165 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис про народження №132, зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області. На момент звернення позивача з дійсною заявою до суду, дитина проживає разом з позивачем, на її утриманні, відповідач участі у вихованні сина не приймає, у свою чергу [PERSON] не має можливості самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки для повноцінного розвитку та життя дитині необхідне належне харчування, одяг та багато інших матеріальних благ, яких відповідач добровільно не надає, а позивач при цьому не має змоги самостійно забезпечити сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

15 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO]. помер дід її дочки [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Саражинецької сільської ради, яку її дочка, [PERSON] має успадкувати за заповітом. Проте не має такої можливості через втрату оригіналу Державного акту. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надіслав повідомлення про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі з огляду на таке: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO]., був власником Державного акту на право власності на земельну ділянку, то з метою захисту майнових прав [PERSON], необхідно визнати за нею право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

15 січня 2015 року до Межівського районного суду звернулась [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з посиланням на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, площею 6,31 га. Сестра спадкодавця [PERSON] 21 листопада 2014 року нотаріально відмовилась від прийняття спадщини. В установлений законом строк [PERSON] нотаріально оформити спадщину не змогла з причини юридичної необізнаності, наявності душевних страждань, а також скрутного матеріального становища. Позивачка просить суд продовжити їй строк тривалістю в один місяць для прийняття спадщини, встановити термін для подання нею заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засідання позов підтримав повність. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, з′ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], зареєстрованого та виданого повторно виконавчим комітетом Демуринської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області 23 жовтня 2014 року (а.с.10), якій належав Державний акт про право власності на земельну ділянку (а.с.8). Про факт неприйняття спадщини, а також про те що [PERSON] не буде претендувати на неї свідчить належно засвідчена заява (а.с.11). З'ясовано, що причиною своєчасного прийняття [PERSON] спадщини являється те, що вона не мала достатніх відомостей про порядок реалізації права на спадщину, зокрема про установлений законом строки її прийняття. Окрім цього у позивача на момент відкриття спадщини було скрутне матеріальне становище. Суд рахує, що пропуск строку стався з поважних причин. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судові витрати покласти на рахунок позивача.

Outcome: approved