Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

15.03.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], без згоди і супроводу батька. Позивач, з урахуванням поданих доповнень і змін, просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд без згоди і супроводу батька [PERSON] їх сину [PERSON] до діда [PERSON] в с.\~Ярке Кіровського району Криму на період з червня по вересень 2016 року, а також до м.\~Донецька в період з вересня 2016 року по грудень 2017 року. Позивач посилається на те, що батько сина не надає їй в установленому законом порядку нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини і без рішення суду вона із сином не можуть поїхати до дідуся (її батька) в Крим для відпочинку, а також до м. Донецька, де вона мала постійне місце проживання, оскільки вказані території на цей вважаються тимчасово окупованими і на їх території не діють державні органи влади України. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши 08.06.2016 суду письмову заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак телефонограмою повідомив суду, що не заперечує проти позову і просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши письмові докази, подані позивачем на підтвердження своїх вимог, враховуючи заяву позивача та телефонограму, яка надійшла на адресу суду від відповідача, суд встановив такі обставини справи і дійшов таких висновків. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з31.03.2007 по 13.03.2009, в якому в них народився син [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 144141, виданим 13.03.2009 Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис №\~39, та Свідоцтвом про народження серії 1-НО №141074 від 14.08.2007, в якому батьками [PERSON], [INFO],о записані [PERSON] та [PERSON]. Син після фактичного розпаду сімї та розірвання шлюбу проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На теперішній час вони проживають за адресою: вул.\~Європейська (Леніна), 102-Б[ADDRESS]. Зважаючи на те, що до початку антитерористичної операції на сході України позивач проживала в м.\~Донецьк, тому вона має бажання відвідати своє колишнє місце проживання разом із сином, а також відправити сина на відпочинок до свого батька [PERSON], який проживає в [INFO] Крим. Позивач позбавлена такої можливості, оскільки батько дитини проживає на території, на якій не здійснюють свої повноваження органи державної влади України, і не має змоги надати їй в установленому законами України порядку нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини без його супроводу до Криму і до м.\~Донецька. Відповідно до довідки від 13.01.2015 за № [NUMBER] про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції [PERSON] разом з [PERSON], [INFO], [PERSON]. [INFO], перемістилися з тимчасово окупованої території м.\~Донецьк в м.\~Умань, вул.\~Європейська (Леніна), 102-Б, кв. 1. Питання про порядок надання дозволу на виїзд дитини за кордон Сімейним кодексом України не врегульоване. Відповідно до ст. 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сімї та родичами не врегульовано цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Особисте немайнове право право на свободу пересування фізичної особи, закріплене у ст.\~313 ЦК України. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН). Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994\~р. № 3857-ХІІ за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі предявлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України без згоди та супроводу другого з батьків. Документом на право перетинання дитиною державного кордону є проїзний документ дитини. Відповідно до змісту Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-VIII, у взаємозв'язку зі ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16 вересня 2014 року № 1680-VII та Постановою Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» від 17 березня 2015 року № 252-VIII, місто Донецьк Донецької області України визнаний тимчасово окупованою територією. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 05.04.2014 № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Частиною 1 ст. 4 цього Закону передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, який (ст. 10) передбачає, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на тимчасовий виїзд до Криму і до м. Донецька малолітній дитині [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], для відпочинку та спілкування з родичами матері дитини є законними та обґрунтованими, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved