Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

16 квітня 2019 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов зазначений позов, в якому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 29 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №11. Обгрунтовує позов тим, що 29 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №11. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя не склалося, втратили взаєморозуміння, у зв`язку з чим виникали сварки, виявилися розбіжності в характерах та поглядах на життя, які унеможливлюють спільне проживання та не дають можливості будувати сімейні відносини на почуттях кохання та поваги. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені з грудня 2018 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Примирення між ними категорично неможливе. Майновий спір відсутній. 06 травня 2019 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні.. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, закрито та справа призначена до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відзив не надала. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялася про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, враховуючи, що сім`я існує формально, сімейно - шлюбні відносини припинені, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 768, 40 гривень залишити за рахунок позивача .

Outcome: approved