Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

15.06.2016 [PERSON] звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що відповідач, який є батьком дитини [PERSON], [INFO], не виконує свого обовязку по її утриманню, не надає матеріальної допомоги, хоч є працездатним, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно. Позивачка зауважила, що у звязку з тим, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох-річного віку та отримує соціальну допомогу на дитину в розмірі близько 860 грн. відповідач повинен нести витрати по сплаті аліментів в розмірі не менше 1/2 частини від заробітку, що за її підрахунками є приблизно 1500 грн. Аліменти просить стягнути у твердій грошовій сумі, посилаючись на ту обставину, що відповідач може змінити місце роботи або виїхати за кордон і стягнення аліментів у фіксованій сумі полегшить виконання судового рішення. Відповідач позов визнав частково та повідомив суд, що він працює на постійній основі та отримує стабільну заробітну плату від 2400 до 3000 грн., а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини не більше як 1/3 частини свого заробітку, більший розмір аліментів поставить його в скрутне матеріальне становище. За правилами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 183 та 184 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів та/або у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. За правилами ч.1 ст. 184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], вона народилась 11 червня 2015 року., її батьком є [PERSON], а матірю [PERSON] Сторони визнали, що вони проживають окремо один від одного дитиною опікується мати, а батько лише періодично допомагає коштами у розмірі, який сам визначає з врахуванням своїх потреб. Інших утриманців чи аліментних зобовязань відповідач не має. За правилами ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до довідок з місця роботи відповідача від 12.07.2016 [PERSON] з 28.11.2011 по теперішній час працює зубним техніком стоматологічного відділення в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни та році отримує заробітну плату, яка за останні шість місяців 2015 року в середньому становила 2400 грн. В суді не встановлено обставин, які б вказували на неможливість відповідача утримувати свою дитину або суттєво впливали на розмір такого утримання. Разом з тим, факт його постійної роботи та отримання щомісячної заробітної плати вказує на відсутність, передбачених ч.1 ст. 184 СК України підстав стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Будь-які інші обставини, які впливали б на спосіб стягнення аліментів позивач суду не довела. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в розмірі, який визнав відповідач 1/3 частина заробітку, оскільки при більшому розмірі щомісячного стягнення, відповідач не матиме можливості утримувати себе за мінімальними стандартами встановленими Законом.

Outcome: partial