Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

16 травня 2015 року [PERSON] звернулась до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після померлого 18 липня 2015 року [PERSON] на житловий будинок № 21 загальною площею 36,8 кв.м., житлова площа 24.5 кв.м., розташованого по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 29 квітня 2016 року, 55\~250 гривень, що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19 та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року спадкоємцем якого став [PERSON], відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області віл 15 травня 2015 року. Позивач [PERSON], надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник позивача за довіреністю - [PERSON] ,надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] ,надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON], надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], надала заяву про розгляд справи без її участі ,проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 1995 року помер дід чоловіка позивача [PERSON] - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із жилого будинку № 21 по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року . Спадщину після померлого [PERSON], яка складалась із 1/2 частини жилого будинку № 21 по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області прийняла його дружина, а \~баба чоловіка \~- [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99 (а.с. 15). На іншу 1/2 частину жилого будинку № 21 по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області після померлого [PERSON]І, [PERSON] отримала свідоцтво про право власності як на частку в спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1015, спадкова справа № 194/99 (а.с. 16). [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку № 21 по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області та свідоцтво про право власності на 1/2 жилого будинку № 21 по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, своє право власності на житловий будинок повністю не оформила, так як свідоцтво про право на спадщину відповідно ст. 227 Цивільного кодексу УРСР (1961 р.) та свідоцтво про право власності в Бюро технічної інвентаризації не зареєструвала. Жилий будинок № 21 по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області розташований на земельній ділянці площею 0.3658 гектарів, яка належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Сф № 001764 виданому 22 лютого 2000 року Софіївського району Дніпропетровської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 372, та склалась із 0,1500 га землі переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку госоподарських будівель і споруд , кадастровий номер 1225255100:04:004:0034 та 0,2158 га землі для ведення особистого селянського госоподарства, кадстровий номер 1225255100:04:004:0033. За життя 15 вересня 1999 року [PERSON], склала заповіт який посвідчено державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за № 1017, яким зробила розпорядження: усе моє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, а також належний мені на праві особистої власності жилий будинок з надвірними забудовами, що знаходиться в смт. Софіївка, вул. Центральна, будинок під чергою 21, заповідаю: [PERSON], тобто батьку чоловіка позивача [PERSON].\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 28 червня 2013 року баба чоловіка \~- [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть 1-КИ № 520886 виданого відділом державної РАЦС реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 02 липня 2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку № 21 загальною площею 36,8 кв.м., житлова площа 24,5 кв.м., розташованого по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 19 лютого 2014 року, 29 250 гривень, що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19, зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року, який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99, та свідоцтва про право власності на 1/2 жилого будинку від 15 вересня 1999 року, яке посвідчене державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за \~\~\~\~\~\~\~№ 1015, спадкова справа № 194/99 перейшов у власність [PERSON]. На день смерті [PERSON] з нею разом проживав та був зареєстрований її син, батько чоловіка позивача [PERSON]. 17 січня 2014 року з метою оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON], [PERSON] звернувся в нотаріальну контору, але приватним нотаріусом [PERSON] йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу нормам та вимогам ст.ст. 182, ч. 4 ст. 334 Цивільного Кодексу України, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом, видане державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори 15 вересня 1999 року та свідоцтво про право власності видане державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори 15 вересня 1999 року не зареєстровані в державній реєстраційній службі на імя [PERSON], останній звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом . Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2014 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено повністю та визнано за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого 28.06.2013 року [PERSON] ,на житловий будинок № 21 загальною площею 36,8 кв. м., житлова площа 24,5 кв. м., розташованого по вул. Центральна, в смт. Софіївка, Софіївського району вартість, відповідно до звіту про оцінку нерухомості від 19.02.2014 року складає 29\~250 грн., що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення селищної ради від 16.11.1966 року за № 19, та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20.12.1966 року, спадкоємицею ? частини якого була [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 1999 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1013 ,спадкова справа № 194/99. Після вступу 19 квітня 2014 року рішення в законну силу, [PERSON] державну реєстрацію права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності на житловий будинок не провів у звязку з тим, що 08 квітня 2014 року помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 554755 від 09.04.2014 року ,виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського РУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 21). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина ,яка складається із житлового будинку № 21 загальною площею 36,8 кв.м., житлова площа 24.5 кв.м., розташованого по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 23 квітня 2015 року, 35 250 гривень, що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19 та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року, який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.1999 року на ? частини була [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1013, спадкова справа № 194/99, а на підставі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року перейшло у власність [PERSON] . 03 квітня 2015 року на імя [PERSON] приватним нотаріусом Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] були видані : свідоцтво про право власності на спадщину за законом НАН 099915 спадкова справа № 31-2014, зареєстроване в реєстрі за № 299, на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1225255100:04:004:0034 та свідоцтва про право на спадщину за законом НАН 099916, спадкова справа № 31-2014 ,зареєстроване в реєстрі за № 300, земельну ділянку площею 0,2158 га для ведення особистого селянського господарства ,кадастровий номер 1225255100:04:004:0033. Постановою приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] від 20.04.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину яке складається із житлового будинку після смерті [PERSON], в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на його імя. Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та визнано за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого 08 квітня 2014 року [PERSON] на житловий будинок № 21 загальною площею 36,8 кв.м., житлова площа 24.5 кв.м., розташованого по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 23 квітня 2015 року, 35 250 гривень, що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19 та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року спадкоємцем якого став [PERSON], відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року (а.с. 28-30). Після вступу в законну силу 04 червня 2015 року рішення [PERSON] державну реєстрацію права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не провів у звязку з тим, що 18 липня 2015 року трагічно загинув, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 651531 від 23.07.2015 року виданий Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 31). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку № 21 загальною площею 36,8 кв.м., житлова площа 24.5 кв.м., розташованого по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району вартістю, відповідно звіту про оцінку нерухомості від 23 квітня 2015 року, 35 250 гривень, що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого на основі рішення селищної Ради від 16 листопада 1966 року за № 19 та зареєстрованого в Криворізькому БТІ в книгу 11-51-1466 від 20 грудня 1966 року спадкоємцем якого став [PERSON] , відповідно рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2015 року. 13 січня 2016 року позивач [PERSON] та її син [PERSON] прийняли спадщину після смерті померлого [PERSON], шляхом подання заяв до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 11 квітня 2016 року позивач та її син звернулись до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого, а саме на житловий будинок , що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Софіївський район смт. Софіївка вул. Центральна, 21. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] постановами від 11 квітня 2016 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в звязку з відсутністю факту державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок (а.с. 33,34). Крім позивача та її сина спадкоємцями першої черги є мати померлого [PERSON] ,яка від спадщини відмовилась подавши заяву до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] М, Д., (а. с. 63). Син [PERSON] на даний час відмовляється від спадщини і звертатись з позовом не буде . Для того, щоб [PERSON] могла володіти та користуватись спадковим майном, а саме житловим будинку № 21 по вул. Центральна в смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області їй потрібно набути таке право в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України \~позивач \~являється спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину \~або \~не прийняти її. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому у позивача є всі законні права на право на житловий будинок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин і в силу вимог, які містяться в ст. 60 ЦПК України, позивач довила ту обставину, що має право успадкувати майно після смерті [PERSON]. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved