Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

15 січня 2021 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1996 року, виданого Виконавчим комітетом Деснянської районної Ради народних депутатів на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,9 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м, а також технічного паспорта на дану квартиру, виданого на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.01.2021 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.02.2021. 02.02.2021 розгляд справи відкладено на 23.02.2021, у зв`язку з клопотанням представника заінтересованої особи. 23.02.2021 розгляд справи відкладено на 09.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. У судове засідання заявник та представники заінтересованих осіб не з`явилися, у письмовій заяві заявник заяву підтримала та просила справу розглядати без її участі; представники заінтересованих осіб також надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 травня 1996 року, виданого Виконавчим комітетом Деснянської районної Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 14 травня 1996 року за № 753, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 8-9). У даному свідоцтві записано по батькові власника - « [PERSON] », проте згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] по батькові заявника - « [PERSON] » (а.с. 5). Як убачається з паспорта заявника, вона зареєстрована у квартирі [ADDRESS] (а.с. 7). На запит суду Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області в листі від 15.02.2021 № 7401.3.2-1040/74.3-21 повідомило, що обліками УДМС України в Чернігівській області громадянка [PERSON] , [INFO] , значиться документованою паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданим 21.05.1998 Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданого 10.12.1979 BBC Деснянського райвиконкому м. Чернігова на ім`я [PERSON] (російською мовою), [INFO] . На запит суду Управління соціального захисту населення Деснянського району Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради в листі 16.06.2021 № 09-07/1339 повідомило, що [PERSON] по 31.03.2020 включно перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради як одержувач житлової субсидії за місцем реєстрації, а саме: субсидія була призначена: з 01.02.2017 по 31.03.2017; з 01.10.2017 по 30.04.2018; з 01.10.2018 по 30.04.2019; з 01.10.2019 по 31.03.2020. Крім того, як убачається з експертного висновку від 19.03.2014 № 056/77-а, наданого на запит [PERSON] , в ономастичній традиції слов`янських мов особові імена часто мають по кілька офіційних варіантів. З практики лінгвістичних експертиз відомі численні випадки фіксації в документах однієї особи відмінних варіантів особових імен спільного етимологічного походження (на зразок [PERSON] тощо). Найчастіше такі розбіжності виникають внаслідок сплутування варіантних пар імен, що особливо ускладнюється при міжмовному перетворенні, коли у різних мовах (зокрема, українській та російській) такі пари кількісно не збігаються. З урахуванням зазначеного українські записи імені по батькові [PERSON] (паспорт, картка фізичної особи-платника податків, запис [PERSON] ), [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ) та [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в українських записах виникли внаслідок документальної фіксації форм імені по батькові від варіантів особового імені [PERSON] та розмовного [PERSON], яким у практиці міжмовного співвіднесення імен відповідає російське [PERSON] (див. Скрипник J1. Г. , Дзятківська Н. П . Власні імена людей. Словник-довідник. - К.: Наукова думка, 1996, с. 89, 236; Трійняк 1.1. Словник українських імен. - К.: Довіра, 2005, с. 284). Згідно з пунктом шостим частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Матеріалами справи підтверджено, що свідоцтво про право власності на житло від 16 травня 1996 року, видане Виконавчим комітетом Деснянської районної Ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) від 14 травня 1996 року за № 753, належить [PERSON] , проте у ньому помилково зазначено її по батькові як « [PERSON] ». Встановлення даного факту необхідно [PERSON] для реалізації права власності на нерухоме майно, вимоги не містять в собі спору про право, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити в частині належності свідоцтва заявникові. Проте, оскільки технічний паспорт на квартиру, виданий на ім`я [PERSON] , є не правовстановлюючим документом, а документом, який містить в собі основні відомості про об`єкт нерухомого майна та його характеристики, суд не знаходить правових підстав для встановлення його належності заявникові.

Outcome: partial