Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

16.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, третя особа - приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області - [PERSON], в якому вказала, що [INFO] в с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської області помер його батько - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] (копія свідоцтва додається), який за життя був власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується відповідними записами технічного паспорту та даними Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області. Земельна ділянка під будинком - не приватизована, оскільки ані мати, ані батько позивача не отримували державного акту на землю. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]. На момент смерті [PERSON] у вказаному вище будинку ніхто, окрім нього, не був зареєстрований і не проживав. 14.03.2013 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Її брат [PERSON] та сестра [PERSON] спадщину після смерті батька не приймали: не проживали разом з ним на момент смерті та не зверталися до нотаріальної контори з відповідними заявами. Отже, позивач є єдиною спадкоємицею після смерті батька. Після її звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна, [PERSON] було повідомлено про те, що їй необхідно надати правовстановлюючі документи на майно - свідоцтво про право власності на будинок. Однак, такого документу немає, так як ні мати, ні батько за життя не оформили свідоцтва, а станом на момент побудови будинку (1967 рік) такої необхідності не було і будинки реєструвалися у сільській раді. На такі твердження [PERSON] нотаріус рекомендував мені звернутися до суду з позовом. На підставі вищенаведеного, [PERSON] просила визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] в с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської області її батька - [PERSON], у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (літ. А-1, загально площею 60,7 кв. м, житлова площа 45,8 кв. м) з надвірними будівлями. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник, адвокат [PERSON] не з'явилися. [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист Нижньобишкинського сільського голови Северіна В.О., яким повідомлено, що Нижньобишкинська сільська рада визнає позов [PERSON] і не заперечує проти його задоволення. Справу просили розглядати за відсутності представника Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області. Третя особа приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Харківської області - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про дату судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. [PERSON] 01.08.1974 року зареєструвала шлюб із [PERSON], актовий запис № 3399 /а.с. 11/. Батьками [PERSON], відповідно до копії Свідоцтва про її народження, серія [NUMBER], були [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 39 /а.с. 10/. Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], актовий запис № 11 /а.с. 13/. [INFO] [PERSON] померла - копія Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 26 /а.с. 12/. [PERSON] помер [INFO] - копія Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER], актовий запис № 20 /а.с. 9/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], з надвірними будівлями. Відповідно до копії Довідки виконавчого комітету Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області від 21.11.2013 року № 02-22/638 [PERSON] дійсно мешкав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS], починаючи з 1969 року і по день смерті [INFO]. В період на момент його смерті і по теперішній час, окрім померлого в будинку за вказаною адресою більше ніхто не мешкав і не був зареєстрований /а.с. 19/. Спадкоємцями після смерті [PERSON] могли б бути його батьки, дружина та діти. Батьки [PERSON] та [PERSON] померли, оскільки, як вбачається з їх Свідоцтв про народження, батькам би виповнилося більше 100 років. Дружина [PERSON] також померла ще до його смерті. Отже, спадкоємцями після смерті [PERSON] є його діти, а саме позивач [PERSON], її брат [PERSON] та сестра [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька не приймали, не проживали разом з ним на момент смерті та не зверталися до нотаріальної контори з відповідними заявами. Навпаки, надали заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] /а.с. 13, 14, 21, 22, 23/. З матеріалів справи - копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 12.05.2014 року та копії листа приватного нотаріусу Зміївського районного нотаріального округу Харківської області - [PERSON] від 06.05.2014 року, вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON] шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Свідоцтва про право на спадщину позивач не отримувала. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі якої нотаріусом було відкрито спадкову справу № 14/2013. Для оформлення спадкових прав та отримання Свідоцтва про право на спадщину [PERSON] повинна була надати нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (літ. А-1, загально площею 60,7 кв. м, житлова площа 45,8 кв. м) з надвірними будівлями, які у позивача відсутні, через що остання змушена звернутися до суду із даним позовом /а.с. 20, 34/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва вперше на законодавчому рівні було визначено постановою КМУ від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення». Тобто, до цього моменту, до 05.08.1992 року, не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв'язку з тим, що відповідно до ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 05.08.1992 року. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, факт належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS], підтверджується: копією технічного паспорту на вказаний будинок; копією довідки КП «Зміївське БТІ» від 01.04.2014 року № 1381, з якої вбачається, що згідно архівних матеріалів КП «Зміївське БТІ», житловий будинок [ADDRESS] значиться за [PERSON], згідно довідки виконкому Нижньобишкинської сільської ради від 29.04.1988 року № 137. Згідно наказу Мінрегіонбуду від 19.03.2013 року № 95 щодо порядку прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, збудованих до 05.08.1992 року, одним із документів, що свідчить про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, відповідно до вимог законодавства, є технічний паспорт на житловий будинок; дані Нижньобишкинської сільської ради Зміївського району Харківської області від 21.01.2014 року № 02-19/39, якими підтверджено, що згідно погосподарського обліку сільської ради вищезгаданий будинок належить померлому [INFO] в [PERSON] /а.с. 15-17, 18, 24/. Земельна ділянка під будинком - не приватизована, оскільки ні мати, ні батько позивача не отримували державного акту на землю, лише рішеннями виконавчого комітету Нижньобишкинської сільської ради народних депутатів Зміївського району Харківської області від 22.02.1996 року № 63 та № 64 [PERSON] виділялись земельні ділянки /а.с. 25, 26/. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, встановлено, що померлий [PERSON] фактично був власником житлового будинку [ADDRESS], на підставі зазначених вище доказів, його донька [PERSON] прийняла у спадщину даний будинок, шляхом звернення до нотаріальної контори, але Свідоцтво про право на спадщину не отримувала, оскільки не мала можливості надати правовстановлюючий документ на спадкове майно. Рідні брат та сестра [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на її користь. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину інакше, ніж через суд, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved