Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

15 січня 2018 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, з проханням визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями у вигляді : прибудова «а1», сарай «В», погріб «Г», убиральня «Д», гараж «З», огорожа «№5», хвіртка «№6», ворота «№7», колодязь питний «К», колонка питна «Л», що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] У встановлений законом строк позивач звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки OPEL Astra, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та 1/3 частки квартири [ADDRESS] Київської області. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами позивачу відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. З цих підстав позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав на спадкове майно з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання сторони не з'явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Від відповідача Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області надійшов лист, яким сільська рада просила провести розгляд справи без участі їх представника та покладались на розсуд суду при вирішенні справ. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, в тому числі належним чином завірену копію спадкової справи за № 364 відкритої після смерті [INFO] року [PERSON], суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть 21 вересня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 11. Наведене підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області (а. с. 7). Після смерті [PERSON], у встановлений законодавством строк, спадщину прийняв його син [PERSON], що підтверджується заявою від 06 жовтня 2015 року, яка зареєстрована за № 1047 в Бориспільській районній державній нотаріальній конторі. Родинні відносини між позивачем та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до якої в тому числі увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] З довідки № 2-12-30 виданої 13 грудня 2017 року Процівською сільською радою Бориспільського району Київської області, вбачається, що згідно даних господарської книги Процівської сільської ради на 2011-2015 р.р. за № 506-3 житловий будинок [ADDRESS] належав померлому [PERSON] (а.с. 9, 10-12). Відповідно до довідки № 631 виданої 20 грудня 2017 року Процівською сільською радою Бориспільського району Київської області, на день будівництва житлового будинку, який належав померлому [PERSON], житлова забудова здійснювалась без наявності технічної документації (а.с. 17). 05 жовтня 2017 року КП БРР БР БТІ на ім'я [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою : [ADDRESS] (а.с. 13-16). З даного технічного паспорту вбачається, що за адресою : [ADDRESS], збудовані наступні об'єкти: 1) А-1 житловий будинок - 1958 року, площею - 55 кв. м.; 2) а1 прибудова - 1990 року, площею 35 кв. м.; 3) В Сарай - 1959 року, площею 29,70 кв. м.; 4) Г погріб - 1979 року, площею 19,20 кв. м.; 5) Д убиральня - 1979 року, площа 1,00 кв. м.; 6) З гараж - 1991 року, площею 18,40 кв. м.; 7) N5 огорожа - 2002 року, площею 43,80 кв. м.; 8) N6 хвіртка - 2002 року, площею 1,50 кв. м.; 9) N7 ворота - 2002 року, площею 5,70 кв. м.; 10) а2 ганок - 1990 року, площею 6,70 кв. м.; 11) К колодязь питний - 1939 року, площею 4 п.м.; 12) колонка питна - 2003 року, площею 7 п.м. (а. с. 16). Інвентаризаційна вартість всіх об'єктів становить 237 013 гривень (а.с. 16). Проте, на момент смерті спадкодавець [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок та не зареєстрував його в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації. З наданих позивачем суду документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], немає. Згідно ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок. Враховуючи вищевикладене , суд дійшов висновку, що позивач, який прийняв спадщину після смерті свого батька, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, набув право власності в порядку спадкування за законом з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved