Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

15 травня 2015 року, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд, стягнути з відповідача, шлюб з яким був розірваний рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 23.04.2014 р., на свою користь на утримання малолітніх дітей : доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1\\3 частини усіх видів його місячного заробітку на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дітей, мотивуючи це, знаходженням дітей, з якими вона проживає окремо від відповідача, тільки на її утриманні, і відсутністю з боку відповідача батька дітей матеріальної допомоги їхнім дітям, яким потрібне нормальне повноцінне харчування, одяг, ліки та багато інших речей, чим вона самостійно не може забезпечити дітей у звязку з тяжким матеріальним становищем. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду свою заяву, в якій, з посиланням на ч. 2 ст. 158 ЦПК України підтримала позов та просила суд, слухати справу у її відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - повісткою, за останньою відомою судові адресу свого проживання у відповідності до ст.ст. 74,76,77 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 11). Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд встановив, що шлюб між сторонами, зареєстрований 10.07.2004 р., в період якого у сторін народились доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 28.09.2004 р. та [NUMBER] від 03.03.2010 р., в яких батьком обох дітей вказаний відповідач - був розірваний рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 23.04.2014 р., яке набрало законної сили 12.05.2014 р. (а.с. 4-6). Відповідно до вказаного рішення суду після розірвання шлюбу залишились на вихованні позивачки та на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с. 8). З матеріалів справи вбачається, що позивачка проживає разом із дітьми окремо від відповідача, який в свою чергу не надає своїм дітям матеріальної допомоги, яку діти потребують для нормального повноцінного життя, а саме грошей на харчування, ліки, одяг та багато інших речей, потрібних дітям для розвитку і виховання, а позивачці, одній важко забезпечувати доньку всіма необхідними речами. На підставі викладеного, та з урахуванням обставин справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved