Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

16.07.2020р. представник АТ «Банк Форвард» звернувся до суду з цим позовом. 17.07.2020р. надіслано запит щодо реєстрації місця проживання (перебування) відповідача. 27.07.2020р. отримано відповідь на запит. 29.07.2020р. відкрито провадження по даній справі. Ухвалою від 01.03.2021 р. судове засідання в справі відкладено на 06.04.2021 року об 10:00 год., судове засідання 06.04.2021 р. о 10:00 год. ухвалено проводити дистанційно в режимі відеоконференції з Голосіївським районним судом міста Києва. Ухвалою від 23.06.2021 р. відкладено розгляд справи на 09:45 год. 22.07.2021 р., зобов`язано Акціонерне товариство «Банк Форвард» до 09:45 год. 22.07.2021 р. надати Гайсинському районному суду: - належним чином засвідчений ксероксний відбиток заяви (оферти) № 111106719 від 10.12.2013 р.; - детальну виписку по рахунку з розрахунком з чого складається заборгованість за кредитом в сумі 24484,88 грн., тобто дата та сума отриманого кредиту, тіло кредиту, який відсоток, нараховані відсотки за користування кредитом, рух коштів по рахунку із зазначенням дати та інше. У позові представник позивача просить стягнути з [PERSON] 26196,81грн. боргу відповідно до укладеного 10.12.2013 р. кредитного карткового договору № 111106719, який складається із заборгованості за кредитом 24484,88 грн. та 3% річних 1711,93 грн., а також судові витрати в сумі 2102,00 грн.; позовні вимоги мотивує тим, що 10.12.2013р. між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та [PERSON] укладено картковий кредитний договір № 111106719 на кредитну лінію в сумі 10500,00 грн., останній взявся повністю та своєчасно повертати позичені гроші і сплачувати відсотки за користування ними, однак взяті зобов`язання не виконує і станом на 10.07.2020 р. його борг по нарахованому кредитному договору становить 26196,81 грн. та 2102 грн. судового збору Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути без нього на підставі наявних в справі доказів, погодився на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача (а.с.70). Відповідач в судове засідання не з`явився, 23.10.2020 р. подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити через пропущення строку позовної давності, оскільки останній рух коштів по рахунку відбувся 23.02.2015 р. та відсутністю належних і допустимих доказів наявності заборгованості, зокрема детальної виписки по рахунку з розрахунком з чого складається заборгованість за кредитом в сумі 24484,88 грн., тобто дата та сума отриманого кредиту, тіло кредиту, який відсоток, нараховані відсотки за користування кредитом, рух коштів по рахунку із зазначенням дати та інше, просив справу розглянути без нього (а.с.44-45, 114). З урахуванням досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав. Доведено, що 10.12.2013 р. між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та [PERSON] укладено картковий кредитний договір № 111106719 на кредитну лінію в сумі 10500,00 грн., позичальник взявся повністю та своєчасно повертати позичені кошти та відсотки за користування ними, однак своїх зобов`язань не виконує і станом на 10.07.2020 р. його борг складає 26196,81 грн., який складається із заборгованості за кредитом 24484,88 грн. та 3% річних 1711,93 грн. Спірні правовідносини регламентуються: -ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; -ст. 625 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом; -ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки [PERSON] добровільно взятих на себе зобов`язань по сплаті позивачеві кредитних коштів та відсотків за користування ними відповідно до кредитного договору не виконує і станом на 10.07.2020 р. його борг по картковому кредитному договору складає загалом 26196,81 грн., що порушує законне право позивача, то для захисту цього права з відповідача на користь АТ «Банк Форвард» борг, а також судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, - необхідно стягнути рішенням суду. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією заяви (оферти) № 111106719 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, відповідно до якої [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт» уклали картковий кредитний договір (а.с.7-8); - вимогами АТ «Банк Форвард» до [PERSON] сплатити в добровільному порядку заборгованість в сумі 24484,88 грн. за картковим кредитним договором № 111106719 від 10.12.2013 р. (а.с.31,32); - розрахунком АТ «Банк Форвард», відповідно до якого [PERSON] має борг по картковому кредитному договору в сумі 26196,81 грн. з рухом коштів по картковому рахунку, зокрема сплата відсотків [PERSON] до 10.01.2018 р. (заборгованості за кредитом 24484,88 грн. та 3% річних 1711,93 грн.) (а.с.25-30). Твердження відповідача про сплив строку позовної заяви та відсутність належних і допустимих доказів наявності заборгованості судом до уваги не беруться, оскільки вони є юридично неспроможними так як спростовані розрахунком позивача по картковому кредитному договору № 111106719 від 10.12.2013 р. з рухом коштів по картковому рахунку, зокрема сплата відсотків за цим кредитним договором [PERSON] до 10.01.2018 р., позивач звернувся з цим позовом до суду 16.07.2020 р., тобто в межах строку загальної позовної давності три роки, встановленого ст.257 ЦК України.

Outcome: approved