Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

16.08.2015 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму боргу по кредитному договору № 11305447000 від 26.02.2008 року у розмірі 64\~534,69 дол. США заборгованість по кредиту та процентам та 28\~329,20 грн. пеня; та стягнути судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 26.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» /правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»/ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11305447000, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 65\~000 дол. США зі сплатою 11,9% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання позичальником зобов'язання між Банком та [PERSON] 26.02.2008 року було укладено договір поруки № 183045, та між Банком та [PERSON] 26.02.2008 року також було укладено договір поруки. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачами умови договору не виконуються, ними порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. 20.10.2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною до ПАТ «УкрСиббанк», в якій просить визнати припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 26.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» /правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»/ в рахунок забезпечення Договору про надання споживчого кредиту № 11305447000 від 26.02.2008 року; стягнути судовий збір /а.с. 136-137/. Ухвалою суду від 24.11.2015 року зустрічну позовну заяву [PERSON] було залишено без руху /а.с. 148-148/ та ухвалою суду від 13.01.2016 року повернуто позивачу за зустрічним позовом /а.с.158/. В подальшому, а саме 02.02.2016 року відповідач [PERSON] повторно звернувся до суду із зустрічною позовною до ПАТ «УкрСиббанк», в якій просить визнати припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 26.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» /правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»/ в рахунок забезпечення Договору про надання споживчого кредиту № 11305447000 від 26.02.2008 року; стягнути судовий збір /а.с. 163-165/. При цьому позивач за зустрічним позовом посилається на те, що оскільки, кредитор протягом року після укладення договору поруки не предявив позову до нього як поручителя, то договір поруки припинив свою дію у 2009 році. Ухвалою суду від 04.02.2016 року зустрічну позовну заяву прийнято та обєднано в одне провадження із первісним позовом /а.с. 168-170/. 22.02.2016 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною до ПАТ «УкрСиббанк», в якій просить визнати припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки від 26.02.2008 року, укладеного між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» /правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»/ в рахунок забезпечення Договору про надання споживчого кредиту № 11305447000 від 26.02.2008 року; стягнути судовий збір /а.с. 174-178/. При цьому позивач за зустрічним позовом посилається на те, що оскільки, кредитор протягом року після укладення договору поруки не предявив позову до нього як поручителя, то договір поруки припинив свою дію у 2009 році. Ухвалою суду від 03.03.2016 року зустрічну позовну заяву прийнято та обєднано в одне провадження із первісним позовом /а.с. 180/. В зв'язку із рішенням зборів суддів від 29.11.2016 року справу передано до авторозподілу. За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В., та ухвалою суду від 07.12.2016 року справу прийнято до провадження судді. До судового засідання представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» не зявився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити /а.с.215/. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять неодноразові заяви представника відповідача [PERSON] про відкладення судових засідань на інші дати, зокрема, до судового засідання, призначеного на 18.01.2017 року, представник відповідача не зявився, до суду надав заяву про відкладення судового засідання на іншу дату у звязку із перебуванням на лікарняному; до судового засідання, призначеного на 22.02.2017 року представник відповідача повторно не зявився, причини неявки суду невідомі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять письмові заперечення представника відповідача [PERSON] /а.с. 138-140/. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи (провадження по справі відкрито 13.07.2015 року) суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглянути її за відсутності відповідачів, неявка яких визнана судом неповажною. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедент ній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади. У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, аналіз зазначених викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення стороною відповідачів своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи. У зв'язку із чим, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності відповідачів, повідомлених належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 26.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» /правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»/ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11305447000, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 65\~000 дол. США зі сплатою 11,9% річних за користування кредитом, строком до 26.02.2029 року /а.с. 5-13/ В забезпечення виконання позичальником зобов'язання між Банком та [PERSON] 26.02.2008 року було укладено договір поруки № 183045 /а.с. 18-19/, за яким відповідальність поручителя та боржника є солідарною /п. 1.4 Договору/. Окрім того, в забезпечення виконання позичальником зобов'язання 26.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» /правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»/ та [PERSON] було укладено договір поруки /а.с. 20-21/, за яким відповідальність поручителя та боржника є солідарною /п. 1.4 Договору/. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] виконав свої зобов'язання по наданню позичальнику коштів. Однак, позичальник не виконав зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору. З розрахунку заборгованості станом на 09.06.2015 року /а.с. 22-30/ вбачається, що заборгованість за договором № 11305447000 від 26.02.2008 року становить 64\~534,69 дол. США заборгованість по кредиту та процентам та 28\~329,20 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, в тому числі: 56\~676,32 дол. США заборгованість по кредиту строкова; 1\~482,89 дол. США заборгованість по кредиту прострочена; 0,05 дол. США заборгованість по процентах поточна; 6375,43 дол. США заборгованість по процентах прострочена; 5\~296,71 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності; 23\~032,49 грн. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів. Матеріали справи містять письмові вимоги, направленні Банком до відповідачів /а.с. 66-71/, та реєстр їх відправки /а.с. 72-88/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку, що ПАТ «УкрСиббанк» має право на стягнення заборгованості за договором № 11305447000 від 26.02.2008 року станом на 09.06.2015 року у розмірі 64\~534,69 дол. США заборгованість по кредиту та процентам, що еквівалентно становить 1\~361\~681,96 грн.; та 28\~329,20 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. Стосовно зустрічного позову [PERSON], суд зазначає наступне. Як на підставу своїх зустрічних позовних вимог [PERSON] посилається на ч. 4 ст. 559 ЦК України, якою передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 3.1. Договору поруки від 26.02.2008 року передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за Основним договором /а.с. 20-21/. Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору № 11305447000 від 26.08.2008 року, позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 26.02.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 Договору. Таким чином, доводи позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо припинення поруки у 2009 році, у звязку із тим, що кредитор протягом року після укладення договору поруки не предявив позову до нього як поручителя, не заслуговують на увагу. Оскільки, кредитним договором № 11305447000 від 26.08.2008 року чітко визначено строк дії договору, а тому положення ч. 4 ст. 559 ЦК України у даному випадку не можуть бути застосовані. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені. Стосовно зустрічного позову [PERSON], суд зазначає наступне. Як на підставу своїх зустрічних позовних вимог [PERSON], як і [PERSON] посилається на ч. 4 ст. 559 ЦК України, якою передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 3.1. Договору поруки № 183045 від 26.02.2008 року передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за Основним договором /а.с. 18-19/. Відповідно до дослідженого вище п. 1.2.2 Кредитного договору № 11305447000 від 26.08.2008 року, позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 26.02.2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 Договору. Таким чином, доводи позивача за зустрічним позовом [PERSON] щодо припинення поруки у 2009 році, у звязку із тим, що кредитор протягом року після укладення договору поруки не предявив позову до нього як поручителя, не заслуговують на увагу. Оскільки, кредитним договором № 11305447000 від 26.08.2008 року чітко визначено строк дії договору, а тому положення ч. 4 ст. 559 ЦК України у даному випадку не можуть бути застосовані. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені. При цьому, суд враховує узагальнення Верховного Суду України щодо практики застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобовязання від 26.12.2014 року, зокрема, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання. Зважаючи на те, що норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладання між ними кількох різних договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. За таких обставин кредитор,

Outcome: dismissed