Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

15.02.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Мегабанк» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 73-006-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами) від 05.09.2017 року, яка станом на 01.11.2020 року становить 125 812,56 грн. та складається з: 78 475,34 грн. - сума залишку заборгованості за кредитом; 4 175,80 грн. - сума залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.10.2017 року по 31.10.2020 року включно; 7 847,52 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року включно; 35 313,90 грн. - сума штрафу. В обґрунтування вимог посилається на те, що 05.09.2017 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», було укладено кредитний договір № 73-006-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами). Позивач АТ «Мегабанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має заборгованість, яка станом на 01.11.2020 року складає 125 812,56 грн. Разом з цим, прострочення виконання зобов`язань з боку позичальника виникло раніше 12 березня 2020 року, тобто початку періоду карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року (в чинній редакції) на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19. Як наслідок, виниклі правовідносини між позичальником та кредитодавцем не попадають під дію Закону України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19 N 691-IX від 16.06.2020 року, тобто, позичальник не звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця суму нарахованого штрафу. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Мегабанк» вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 16.03.2021 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.09.2017 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого є АТ «Мегабанк», було укладено кредитний договір № 73-006-850-2-17-Г (з ануїтетними платежами). Згідно з п. 1.1., 1.2. кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу банку в сумі та на умовах, визначених договором, які відповідач зобов`язався повернути позивачу, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору. Розділом 2 Кредитного договору, а саме п. 2.2., п. 2.3., п. 2.4. договору, передбачено, що кредит надається відповідачу в сумі 78 475,34 грн. на строк з 05.09.2017 року до 04.09.2020 року, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості - 15% річних. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Пунктом 4.2. Кредитного договору зазначено, що платіжний період - календарний місяць. Перший платіжний період - перший місяць користування Кредитом, який починається з дня надання Кредиту та закінчується останнім днем цього календарного місяця. Розмір першого ануїтетного платежу дорівнює розміру нарахованих процентів за користування Кредитом у перший платіжний період. Останній платіжний період - останній місяць користування Кредитом, який починається першого дня цього календарного місяця та закінчується в термін, вказаний в пункті 2.2. Договору. Так, грошові кошти в розмірі 78 475,34 грн. передбачені кредитним договором були видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 05.09.2017 року до 31.10.2020 року. Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору відповідач зобов`язаний повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16.00 години 04.09.2020 року. Відповідно до пункту 2.8. Кредитного договору встановлено розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту яка сплачується відповідачем щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця в розмірі 2,5%. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтєтних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини Сторін за цим Договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п.2.11. цього Договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору. З 30.01.2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. З наданого позивачем розрахунку заборгованості, а також виписок з рахунку № [NUMBER] за період з 05.09.2017 року до 31.10.2020 року вбачається, що за підрахунками позивача, в зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, у [PERSON] виникла заборгованість станом на 01.11.2020 року в розмірі 125 812,56 грн., що складається з наступного: 78 475,34 грн. - сума залишку заборгованості за кредитом; 4 175,80 грн. - сума залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.10.2017 року по 31.10.2020 року включно; 7 847,52 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року включно; 35 313,90 грн. - сума штрафу. Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем вищезазначеного кредиту. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також жодних заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку заборгованості. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості 125 812,56 грн., яка складається з: 78 475,34 грн. - сума залишку заборгованості за кредитом; 4 175,80 грн. - сума залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.10.2017 року по 31.10.2020 року включно; 7 847,52 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року включно; 35 313,90 грн. - сума штрафу. Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2 270,00 гривні, які підтверджуються меморіальним ордером № N 2576_5 від 16.01.2021 року.

Outcome: approved