Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

17.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Вказала, що 10.10.2008 року Орджонікідзевським ВРАЦС Харківського МУЮ між нею та громадянином Азербайджану [PERSON] зареєстровано шлюб. З 10.10.2008 року по 20.06.2011 року вони разом проживали в [ADDRESS]. 20.06.2011 року її чоловік вибув з м.Харків в невідомому їй напрямку, з тих пір відомостей про нього немає. Місця знаходження чоловіка їй невідоме, його розшук результатів не дав. Визнання його безвісно відсутнім потрібно для подання заяви про розірвання шлюбу. Заявниця в судове засідання з'явилась, заяву підтримала та просила її задовольнити. Суд, вислухавши заявника, свідка,дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 495, виданий Орджонікідзевським ВРАЦС Харківського МУЮ. (а.с.3) Згідно до вимог ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. За змістом статей 248, 249 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Як вбачається з підтвердження, підписаного секретарем Золочівської селищної ради Харківської області Семикіною Г.О., та сусідами [PERSON], [PERSON], вбачається, що згідно будинкової книги громадянин [PERSON], 1978 року народження по [ADDRESS] не зареєстрований, місце знаходження його не відоме. (а.с. 28) Підтверденням відсутності [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 20.06.2011 рік до сьогоднішнього дня є акт складений дерутатом Золочівської селищної ради Харківської області Борох М.Г. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 2011 р. місце знаходження [PERSON] невідоме. Крім цього, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України в заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено для якої мети заявникові необхідно визнати особу безвісно відсутньою. Заявниця посилалася на те, що судове рішення їй необхідне для подання заяви про розірвання шлюбу. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і справедливість фактів, наведених заявником які об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим, зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для [PERSON] юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання безвісно відсутнім [PERSON].. На підставі викладеного,

Outcome: approved