overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просила стягнути аліменти на утримання сина сторін [PERSON] на період його навчання, в розмірі ? частки усіх видів його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вказувала, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], який на час подачі позову досяг повноліття та навчається в Національному університеті «Одеська юридична академія» за денною формою навчання на контракті. Син сторін повністю перебуває на утриманні матері, оскільки батько матеріальну допомогу на його утримання в добровільному порядку не надає. Позивач , згідно заяви, просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив таке. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]) [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], разом з матірю [PERSON] Згідно Довідки, виданої Національним університетом «Одеська юридична академія» від 06.12.2017 р. за № ВК-5, [PERSON], є студентом І курсу, денної форми навчання, факультету міжнародно-правових відносин. Термін навчання з 01.09.2017 року до 30 червня 2021 року. Максим навчається на контрактній основі, що підтверджується Індивідуальним договором №2017-О-002350 про підготовку фахівця, та державну стипендію не отримує. Разом з тим, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому має бути враховано стан здоровя та матеріальне становище дитини,\~ стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність\~ у платника аліментів інших дітей, тощо. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що батьки несуть обовязок щодо утримання сина на період його навчання у вищому навчальному закладі рівноцінно, аліменти стягуються на період навчання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги позивача в частині стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи з привязкою до прожиткового мінімуму для дитини певного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати віднести за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, вказуючи, що 11.03.2017р. померла її мати, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 367872, актовий запис 3. Після її смерті відкрилась спадщина, яку він разом із своєю сестрою, [PERSON] мають намір успадкувати. Проте, через розбіжності у заповіті, де запис її прізвища, був помилково зроблений, як «Тіхолаз», тоді як необхідно було внести правильний запис «Тихолаз», не може реалізувати своє право на спадщину. Заявник в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. (а. с. 16) Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, проте голова Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] подав до суду лист про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявленої вимоги. (а. с. 15) Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що заповіт, вчинений 25.02.2008р. [PERSON], посвідчений секретарем Ширмівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 25.02.2008р., зареєстрований в реєстрі за номером 112, на імя [PERSON] дійсно належить [PERSON] (а.с. 4-9), то зазначений факт необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог вказує, що 28 серпня 2004 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В 2005 році народилась їх донька [PERSON]. В той же час, шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила відновити її дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнав та просив про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням вимог ч. 3 ст. 211, ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та вимог ч. 3 ст. 200, 206, 207 ЦПК - у зв'язку із визнанням позову відповідачем, можливим прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2004 року (а.с. 8), а [INFO] року народилась їх донька - [PERSON] (а.с. 9). В той же час, сторони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо один від одного та не бажають відновлення шлюбних відносин. На час розгляду справи про спір стосовно поділу майна чи місця проживання неповнолітньої дитини сторонами не заявлено. З врахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

16 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 25 квітня 2015 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляд на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2015 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 8 лютого 2017 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

16 лютого 2018 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначається, що 16 жовтня 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстрував шлюб із відповідачем, актовий запис № 90. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, майновий спір відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися та припинилися в червні 2017 року. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили проживати разом, тому позивач прохав суд шлюб між ними розірвати, зазначивши, що ним було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій позов визнала, прохала справу розглядати за її відсутності, залишивши їй після розлучення прізвище «Новак». Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою судді від 19.02.2018 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи на 08.05.2018 в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з червня 2017 року. Від шлюбу мають непонолітнього сина [PERSON], [INFO], майновий спір відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв'язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Отже шлюб, зареєстрований 16 жовтня 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачеві «Новак». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

16 лютого 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області було винесено рішення (вступна та резолютивна частини) по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Департамент розвитку житлово-комунальної інфрастуктури житлово-комунальне підприємство «Жилкомплекс» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги позивачки були задоволені частково. Судом встановлено, що при ухваленні рішення по даній справі не вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не викликалися. Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Таким чином суд вважає необхідним ухвалити в даній частині додаткове рішення та стягнути з відповідачів на користь позивачки витрати понесені нею за юридичні послуги адвоката по 500 грн. з кожної, з урахуванням обєму роботи адвоката та витрат часу на ведення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

16 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 17 листопада 2007 року. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Дітей вони не мають, проте через розірвання шлюбу через органи РАЦСу відповідачка ухиляється, тому він був змушений звернутися до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав. Справу просив розглянути за його відсутності. Відповідачка [PERSON] (до шлюбу Тафтай) О.С. в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялася за місцем реєстрації. За вказаного, відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Згідно наданих позивачкою письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб І-ФП №030443, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року, про що здійснено актовий запис за № 1781. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «Тафтай» на «Левченко» (а.с. 7). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст. 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

16 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 17 червня 2016\~ року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований\~Управлінням записів актів цивільного стану Ульянівської області по Ленінському району міста Ульянівська\~. Спільне життя з відповідачем не склалося, через сварки, які виникали через різні погляди на сімейні обовязки, відсутність взаєморозуміння призвели до погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час між ними спільне господарство не ведеться та сумісне проживання припинено, адже кожен з них живе своїм окремим життям.. Тому, просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач,не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В поданій до суду позовній заяві позивач посилається на те,\~ що 17 червня 2016 року між нею та [PERSON], [INFO],громадянином [PERSON], укладено шлюб, який був зареєстрований Управлінням записів актів цивільного стану Ульянівської області по Ленінському району міста Ульянівська\~, актовий запис № 564, про що надає ксерокопію свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ВА № 720927 від 17 червня 2016 року\~. Відповідно до\~ст.27\~СК України\~ державна реєстрація шлюбу засвідчується\~Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року до позовної заяви про розірвання шлюбу має додаватися свідоцтво про шлюб. Позивачем до матеріалів справи не додано оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу чи його дублікату. Крім того,\~з наданої\~до суду\~довідки №659\~від 05.05.2018\~року виданої\~агентством записів\~цивільного стану Ульянівської\~області, відділом записів актів цивільного стану Ульянівської області по Ленінському району міста Ульянівська\~вбачається, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Тож позивачем не доведено факту перебування в шлюбі з відповідачем на час звернення до суду з позовом та на час розгляду справи. Приймаючи до уваги та враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а тому в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

16 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 11.12.2004 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені з вересня 2012 року. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Дочка буде проживати разом з матір'ю. Сторони в судове засідання не з'явились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. Строк на примирення просять не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 11.12.2004 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 4). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

16 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через постійні сварки, свідком яких нерідко стає дитина. Шлюбні відносини припинили, наразі спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 343 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 8). 01 листопада 2014 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 4). За час спільного проживання через\~\~взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними\~\~почуття любові один до одного,\~припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved