Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

16 квітня 2007 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Крім неї, спадкоємцем є її сестра [PERSON], яка спадщини не прийняла і на неї не претендує. Із субєктивних причин позивач пропустила строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у п. 3 позовної заяви просила на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України слухати справу у її відсутності (зворот а.с. 2). Відповідач [PERSON] та представник відповідача Обухівської сільської ради подали суду заяву та клопотання про визнання позовних вимог та про слухання справи у їх відсутності (а.с. 26, 27). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла 16 квітня 2007 року в с. Привітне Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права власності на земельну ділянку, що належала спадкодавцю на підставі розпорядження голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 54 від 15 лютого 2007 року (а.с. 9, 10). Свідоцтвом про смерть (а.с. 5), свідоцтвом про своє народження (а.с. 6), довідкою виконавчого комітету Обухівської сільської ради № 513 від 04 травня 2016 року (а.с. 8), заявою [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 22 ) позивач довела, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка має право і фактично прийняла спадщину. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області своєю постановою № 169 від 03 травня 2016 року (а.с. 11) відмовив [PERSON] у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, через пропущення строків, встановлених для прийняття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з 2006 року мати проживала біля неї без реєстрації, вона здійснювала за нею догляд, а після смерті проводила її поховання, а тому помилково вважала, що фактично прийняла спадщину (а.с. 8). Крім того, після смерті матері позивач мала незадовільний стан здоровя (а.с. 12, 13) і не могла звернутись до нотаріальної контори через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (технічна документація на земельні частки (паї) була затверджена у 2007 році). З оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 169/2016 до майна померлої 16 квітня 2007 року року [PERSON](а.с. 20-25) слідує, що [PERSON] 03 травня 2016 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері. Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідачі визнали позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через юридичну необізнаність та відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України.

Outcome: approved