overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником та проживає у [INFO]. Крім неї у вказаній квартирі також зареєстрований її син відповідач по справі [PERSON] Більше року відповідач в квартирі не мешкає, його речі відсутні, самостійно знятися з реєстрації не має змоги оскільки виїхав за межі країни. Позивач через те, що відповідач зареєстрований у квартирі, змушена нести зайві витрати на утримання житла, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час в звязку із скрутним матеріальним становищем та підвищенням цін на житлово-комунальні послуги у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача [PERSON], який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 33 в будинку № 400 по вул.Трудовій в м.Костянтинівка Донецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, надав заяву від про розгляд справи у його відсутності, вказуючи, що проти задоволення позову не заперечує, з позовними вимогами згоден в повному обсязі, просить зняти його з реєстрації за вказаною в позову адресою (а.с.31-34). Зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником та проживає у [INFO], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 08 квітня 2006 року (а.с.13), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10420666 від 18 квітня 2006 року (а.с.14). Крім неї у вказаній квартирі також зареєстрований її син відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією його паспорта ВС 456249 (а.с.7-9), довідкою № 7022 від 11 грудня 2015 року КП «Служба єдиного замовника № 1» (а.с.17), довідкою Костянтинівського МВ ГУДМС України в Донецькій області № 3784 від 22 грудня 2015 року (а.с.22). Відповідач в квартирі не мешкає останні три роки, його речі відсутні, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 11 грудня 2015 року (а.с.16), самостійно знятися з реєстрації не має змоги, оскільки виїхав за межі країни. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження майном. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] більше року не мешкає в квартирі [ADDRESS], факт його реєстрації в квартирі призводить до зайвих витрат позивача на оплату житлово-комунальних послуг, тощо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 24 листопада 1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 102 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин неповнолітніх дітей у сторін не має. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сторони не поважають одне одного, не знаходять спільного у вирішенню сімейних проблем, у зв'язку із чим між ними виникають часті сварки. Вказує, що на розірвання шлюбу через органи ДРАЦС [PERSON] не погоджується і на пропозицію розлучитись не відповідав. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Судовий збір просить не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 24 листопада 1990 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 102. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Спору щодо спільного майна подружжя немає, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 26 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 40, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], яка проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні. Вказує, що причиною розпаду сім'ї, є те, що сторони не поважають одне одного, не знаходять спільного у вирішенню сімейних проблем, в зв'язку із чим між ними часто виникають сварки. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на дошлюбному прізвищі «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 26 червня 2014 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 40 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], орган, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2013 року. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2015 року шлюб між [PERSON]та [PERSON] розірвано, неповнолітню дитину [PERSON] залишено проживати з матір'ю. 06 квітня 2012 року відповідач вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області засуджений за частиною третьої статті 185 Кримінального кодексу України до двох років шести місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2012 року змінено вирок і засуджено [PERSON] до одного року шести місяців позбавлення волі. 19 жовтня 2012 року відповідач був звільнений з місць позбавлення волі. Проте на шлях виправлення не став і вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2015 року засуджений за частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України до двох років шести місяців позбавлення волі. Після відбуття першого терміну покарання відповідач більшість часу проживав окремо, спілкування не було систематичним. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, за дитиною не доглядає, не спілкується, не приймає участі у її вихованні та утриманні. [PERSON] схильний до ведення аморального способу життя, періодично вживав наркотичні засоби, схильний до агресії, неодноразово погрожував позивачу та дитині фізичною розправою. Позивач змушена була звертатися до органів міліції і відповідачу виносилися офіційні попередження. У зв`язку з зазначеним позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, який перебуває у Виправній колонії № 42, надіслав до суду, в якій просив справу не розглядати без нього. Жодних заперечень на позовну заяву до суду не надано. У судове засідання представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської радине прибула, проте подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської радита прийняти рішення виключно в інтересах дитини. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 24.07.2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 24.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.07.2010 року актовий запис № 998, серії 1-БВ № 077169. Від шлюбу є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 153541. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, пояснив, що 28 січня 2015 року працівниками [PERSON] в с. Любовичі Малинського району в будинку № 45 по вул. Чапаєва, де проживає [PERSON] виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку шляхом накиду дротів на лінію електропередач. По виявленому факту порушення у присутності відповідача був складений акт № 011889 від 28.01.2015 року. Відповідачу було здійснено розрахунок з дня припинення йому постачання електроенергії тобто з 05 липня 2014 року по 28 січня 2015 року. Відповідно кількість викрадених кіловат/ годин становить 9183. Загальна вартість викраденої електроенергії 7050,18 грн. Також за відповідачем рахується заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 130,95 грн. Відповідач позов визнала повністю, просить вимоги позивача задовольнити. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази в межах позовних вимог , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 27 Закону України « Про електроенергетику » , правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562 затверджено Методику відповідно до Методики розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії , за тарифами , що діяли в період за який розраховується розмір та кількістю днів , що передували виявленню порушення. Судом встановлено , що в господарстві [PERSON] в с. Любовичі Малинського району по вул. Чапаєва, 45, виявлено порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку. По виявленому факту порушення у присутності відповідача був складений акт № 011889 від 28 січня 2015 року ( а..с. 7 ) З розрахунку до акту видно , що шкода завдана позивачу відповідачем становить 7050,18 грн. ( а.с. 9,10). Крім того за [PERSON] рахується заборгованість за надані позивачем послуги в розмірі 130,95 грн. ( а.с. 13). Виходячи з вищевикладеного суд вважає вимоги позивача доведеними, такими, що підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1218 грн. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 12 жовтня 2001 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів та різних поглядів на життя. Подальше сумісне сімейне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Спору про розділ сумісно майна подружжя немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04.07.2014 року повторно Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2001 року, актовий запис №869. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON]., [INFO], уродженця м. Городня, аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання і до повноліття дитини, а потім до моменту, поки буде навчатися у вищому навчальному закладі. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.12.2015. Від шлюбу мають неповнолітнього сина- [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю та перебуваєна її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. В силу положень статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, суд убачає підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 500 грн. до досягнення ним повноліття. Проте вимога про стягнення аліментів до моменту, поки буде навчатися у вищому навчальному закладі, є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, відбувається за умови досягнення нею повноліття та продовження на момент розгляду справи навчання. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 10.08.2013 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через, те що не може забезпечити родину. Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2015 року. Позивач, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї між ними є неможливим. Вони не ведуть спільне господарство тривалий час, будь-які відносини як чоловіка та дружини між ними не існують. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, прізвище не змінювати. (а.с.12). Відповідач [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов визнав, просив задовольнити. (а.с.11). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 10.08.2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.08.2013 року, актовий запис 220 (а.с.3). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.11.2013року, актовий запис 685 (а.с.4). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved