Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

16 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому заначила, що відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На протязі 2012-2014 років позивач систематично не одержувала відповідної суми аліментів, у зв*язку з чим виникла заборгованість у розмірі 2949грн 20коп. В період часу з 2011 року по 2013 рік [PERSON] з метою вступу до університиту, займалсь з викладачами математики, англійської та української мови, на оплату вартості яких позивачкою щомісяця витрачались грошові кошти у розмірі 1200 гривень. Крім того, позивачка витратила на придбання для доньки персонального комп*ютера 3698гривень та сплатила вартість її проживання у гуртожитку в розмірі 1600 гривень. [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 2949 гривень, пеню за несплату аліментів у розмірі 7375 гривень та додаткові витрати на утримання доньки в загальній сумі 2650 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві і уточнила, що просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів з моменту прострочки з жовтня 2012 року по 31 березня 2014 року. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову, зважаючи на те, що протягом 2010-2014 років за місцем роботи відповідача з його заробітної плати утримувались аліменти; крім того, він крім сплати аліментів періодично надавав доньці матеріальну допомогу. Відповідач вважав, що обов*язок сплатити заборгованість та пеню має бути покладено на ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет». Представник третьої особи - ВДВС Костянтинівського МРУЮ Погорєлова О.В. пояснила, що на виконанні перебував виконавчий лист, виданий на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, який був направлений за місцем роботи боржника. По досягненню [PERSON] повноліття, ПАТ «Костянтинівський завод »Втормет» повернуло виконавчий лист без вказівки про наявну заборгованість, у зв*язку з чим державним виконавцем 24 березня 2014 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв*язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення суду. Зазначила, що контроль за виконанням рішення суду як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження» в даному випадку не здійснювався. Оскільки станом на теперішній час виконавчий документ не перебуває на виконанні у ВДВС і зважаючи, що виконавче провадження було закрите у зв*язку фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі, підстав для визначення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчої служби немає. Представник ПАТ «Костянтинівський завод »Втормет» Варбан О.В. пояснив, що із заробітної плати [PERSON] утримувались аліменти у розмірі ? частини від фактично отриманої заробітної плати. У зв*язку з досягненням дитиною 18-річного віку виконавчий лист було повернуто до виконавчої служби. Оскільки в деяких місяцях 2013-2014 років заробітна плата відповідача була нижчою за мінімальну, вимоги про утримання аліментів у розмірі не меншому ніж 30 % прожиткового віку для дитини відповідного віку дотримані не були, при цьому адміністрація підприємства заборгованість по сплаті аліментів відповідачу не нараховувала. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що протягом 2013-2014 років батько нерегулярно давав їй грошові кошти, які вона витрачала на оплату вартості квитків та придбання канцелярії. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача та третіх осіб, допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.7), який розірвали 06 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.8). 16 лютого 2011 року [PERSON] уклав другий шлюб (а.с.54). [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка навчається на першому курсі за денною формою навчання в інституті транспорту та логістики Східноукраїнського національного університета імені В.Даля, що підтверджується довідкою від 13 лютого 2014 року № 67 (а.с.15). Відповідач по справі працює в ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет», його заробітна плата за період часу з січня по червень 2014 року становить 6514грн 04коп, утримані аліменті - 813грн 66 коп (а.с.56). Згідно виконавчого листа № 2-6325, виданого 13 вересня 2010 року із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 14 червня 2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Розпорядженням державного виконавця від 05 жовтня 2010 року зазначений виконавчий лист був направлений до бухгалтерії ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет» (а.с.27). Відповідно до довідки ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет» від 09 квітня 2014 року № 20 (а.с.10) та відомості про утримання аліментів від 19 травня 2014 року № 27 (а.с.31) [PERSON] на користь [PERSON] сплачені аліменті в наступніих розмірах: у вересні 2012 року - 290 грн 01коп, в січні 2013 року - 350грн 72коп, у лютому 2013 року - 350грн 72коп, у березні 2013 року - 40грн 06коп, у квітні 2013 року - 213 грн 20коп, у травні 2013 року - 160 грн 20коп, у червні 2013 року - 198 грн 20 коп, у липні 2013 року - 134грн 34коп, у серпні 2013 року - 84 грн 58коп, у вересні 2013 року - 56грн 97коп, у жовтні 2013 року - 50грн 75коп, в листопаді 2013 року - 0 грн, в грудні 2013 року - 219 грн 39коп, в січні 2014 року - 272грн 10коп, в лютому 2014 року - 162 грн 01коп, в березні 2014 року - 347 грн 73коп. Аналогічні дані про утримання аліментів з урахуванням вартості поштових переказів містить довідка про заробітну плату [PERSON] (а.с.32). Як вбачається із листа ПАТ «Костянтинівський завод »Втормет» (а.с.9), утримання на підставі виконвчого листа № 2-6325 від 09 липня 2010 року аліментів із [PERSON] закінчено, аліменти утримано по 18 березня 2014 року включно. Згідно довідки ВДВС Костянтинівського МРУЮ від 05 червня 2014 року (а.с.36) виконавчий лист про утримання з [PERSON] аліментів знаходився на виконанні в ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет» та 24 березня 2014 року був повернутий державним виконавцем до Костянтинівського міськрайонного суду з постановою про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв*язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення суду (а.с.37). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 1,4 ст. 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно ч.7 станні 74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, фізичної особи-підприємця відрахування здійснюється з фактичного заробітку (доходу) на підставі на постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. У разі, якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, адміністрація підприємства, що проводила відрахування, нараховує боржнику заборгованість із сплати аліментів. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Згідно із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 11 вересня 2013 року по справі № 6-81цс13, яка відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до ст.20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч. 129, ч.3 ст.138, ч.3 ст. 139 СК України. Згідно із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Заслухавши пояснення представників виконавчої служби та ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет», суд приходить до висновку про те, що утримання аліментів із [PERSON] проводилось в неповному обсязі, з недотриманням вимоги про їх мінімальний розмір - 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2011 року становив 1144грн, з 01 жовтня - 1161грн, з 1 грудня - 1197грн. Статтею 7 Закону України Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мімінум для дітей віком від 6 до 18 років з1 січня становив 1210грн, з 1 грудня - 1286грн. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» в 2014 році прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн. Дослідивши довідку ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет» від 09 квітня 2014 року № 20 (а.с.10) та відомість про утримання аліментів від 19 травня 2014 року № 27 (а.с.31), суд приходить до висновку, щоз урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, в період часу з вересня 2012 року по березень 2014 року заборгованість [PERSON] становить: за вересень 2012 року - 53 грн 19 коп, за січень 2013 року - 12 грн 28коп, за лютий 2013 року - 12грн 28коп, за березень 2013 року - 322грн 94коп, за квітень 2013 року - 149грн 80 коп, за травень 2013 року - 202грн 80 коп, за червень 2013 року - 164грн 98коп, за липень 2013 року -228грн 66коп, за серпень 2013 року - 278грн 42коп за вересень 2013 року - 306грн 03коп, за жовтень 2013 року - 312грн 25коп, за листопад 2013 року - 363 грн, за грудень 2013 року - 166грн 41коп, за січень 2014 року - 113грн 70коп, за лютий 2014 року - 223грн 79 коп, за березень 2014 року - 38 грн 07коп, а всього - 2948гривень 60 коп. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки (пені), суд виходить з наступного. Судом з пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що він був обізнаний про розмір аліментів, який мав сплачувати на утримання доньки і усвідомлював, що утримання із заробітної плати є меншими від мінімального розміру аліментів, але вважає, що в цьому вина підприємства, на якому він працює. Отже, відповідач [PERSON] не довів факт того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин (у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заборгованість зі сплати аліментів у період з вересня 2012 року по березень 2014 року утворилася з вини відповідача [PERSON], тому одержувач аліментів - [PERSON] має право на стягнення неустойки. Суд, розлядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, визначає період нарахування пені з 01 жовтня 2012 року по 31 березня 2014 року. Аліменти за вересень 2012 року відповідач мав сплатити в жовтні 2012 року, заборгованість за зазначений місяць становить - 53 гривні 19коп, на які з 01 жовтня 2012 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 53,19грн х 1% х 547 днів = 290 грн 95коп Аліменти за жовтень -грудень 2012 року сплачені в повному обсязі. Аліменти за січень 2013 року відповідач мав сплатити в лютому 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 12 грн 28 коп, на які з 01 лютого 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 12грн 28коп х 1% х 424дні = 52 грн 06коп. Аліменти за лютий 2013 року відповідач мав сплатити в березні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 12 грн28 коп, на які з 01 березня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 12грн 28коп х 1% х 396днів = 48 грн 63коп. Аліменти за березень 2013 року відповідач мав сплатити в квітні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 322 грн94 коп, на які з 01 квітня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 322грн 94коп х 1% х 365днів = 1178 грн 73коп. Аліменти за квітень 2013 року відповідач мав сплатити в травні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 149 грн80 коп, на які з 01 травня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 149грн 80коп х 1% х 335днів = 501 грн 80коп. Аліменти за травень 2013 року відповідач мав сплатити в червні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 202 грн80 коп, на які з 01 червня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 202грн 80коп х 1% х 304дні = 616 грн 51коп. Аліменти за червень 2013 року відповідач мав сплатити в липні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 164 грн 98 коп, на які з 01 липня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 164грн 98коп х 1% х 274дня = 452 грн 04коп. Аліменти за липень 2013 року відповідач мав сплатити в серпні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 228 грн 66 коп, на які з 01 серпня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 228грн 66коп х 1% х 243дня = 555 грн 64коп. Аліменти за серпень 2013 року відповідач мав сплатити у вересні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 278грн 42коп, на які з 01 вересня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 278грн 42коп х 1% х 212днів = 590 грн 25коп. Аліменти за вересень 2013 року відповідач мав сплатити в жовтні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 306грн 03коп, на які з 01 жовтня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 306грн 03коп х 1% х 182дня = 556 грн 97коп. Аліменти за жовтень 2013 року відповідач мав сплатити в листопаді 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 312грн 25коп, на які з 01 листопада 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 312грн 25коп х 1% х 151день = 471 грн 49коп. Аліменти за листопад 2013 року відповідач мав сплатити в грудні 2013 року, заборгованість за зазначений місяць становить 363грн 00коп, на які з 01 грудня 2013 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 363грн 00коп х 1% х 121день = 439 грн 23коп. Аліменти за грудень 2013 року відповідач мав сплатити в січні 2014 року, заборгованість за зазначений місяць становить 166грн 41коп, на які з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 166грн 41коп х 1% х 90днів = 149 грн 77коп. Аліменти за січень 2014 року відповідач мав сплатити в лютому 2014 року, заборгованість за зазначений місяць становить 113грн 70коп, на які з 01 лютого 2014 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 113грн 70коп х 1% х 59днів = 67 грн 08коп. Аліменти за лютий 2014 року відповідач мав сплатити в березні 2014 року, заборгованість за зазначений місяць становить 223грн 79коп, на які з 01 березня 2014 року по 31 березня 2014 року нараховується пеня: 223грн 79коп х 1% х 31день = 69 грн 37коп. Пеня за несвоєчасну сплату аліментів за березень 2014 року не нараховується, виходячи із заявлених позовних вимог - по 31 березня 2014 року включно. Отже загальний розмір пені за несвоєчсну сплату аліментів за період часу з 01 жовтня 2012 року по 31 березня 2014 року становить 6040гривень 55 коп. Розрахунки заборгованості та пені виконані позивачкою суд уваги не приймає оскільки вони виконані без дотримання вимог законодавства. Підстав для зменшення розміру пені суд не вбачає, зважаючи на те, що відповідач працездатний, має стабільне джерело доходів у вигляді заробітної плати, а також враховуючи, що відповідного клопотання ані він, ані його представник в судовому засіданні не заявили і доказів на підтвердження обставин, з якими закон пов*язує можливість зменшення пені всупереч ст.60 ЦПК України не надали. Доводи відповідача про періодичне надіслання грошових переказів на утримання доньки об*єктивно не підтверджені, в тому числі не доводить цього і довідка Центру поштового зв*язку № 2 від 20 червня 2014 року № 07/11-841 (а.с.55). Твердження представника відповідача про поганий стан здоров*я [PERSON] документально не підтверджені, в тому числі і наданою довідкою від 20 листопада 2013 року (а.с.53), із змісту якої вбачається, що у останнього в легенях активного туберкульозного процесу не виявлено. 15 серпня 2013 року [PERSON] написала розписку про отримання в борг у [PERSON] 5000 гривень (а.с.12), які, як пояснила в судовому засіданні позивачка, вона витратила на придбання комп*ютера для доньки та гарнітури до нього (а.с.13). Згідно квитанції від 27 серпня 2013 року (а.с.16) [PERSON] сплачено вартість проживання у гуртожитку у розмірі 1600 гривень. Частиною 1 ст.185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позовні вимоги про стягнення витрат на придбання комп*ьютера, оплату вартості проживання у гуртожитку та на оплату вартості послуг репетиторів задоволенню не підлягають, оскільки вони не є додатковими витратами на дитину у розумінні вимог правової норми ст.185 СК України, до того ж витрати на оплату послуг репетиторів не підтверджені документально. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Outcome: partial