Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що після смерті його баби [PERSON], 12 вересня 2001 року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай), розміром 7,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Козаченської сільської ради Путивльського району Сумської області. У звязку з тим, що він є єдиним спадкоємцем за законом, а нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, він просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки пропустив строк внаслідок того, що вважав що при наявності правовстановлюючого документа строк на прийняття спадщини є необмеженим. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є бабою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-КИ №331697 від 16 вересня 1976 року та свідоцтвом про народження серії VІ-УР №1794298 від 27 квітня 1964 року (а.с.4,5). [PERSON] померла 12 вересня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №114636 від 14 вересня 2001 року (а.с.6). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація відносно [PERSON], яка померла 12 вересня 2001 року, у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.10). Згідно з довідкою №196 від 19 жовтня 2015 року виданої Козаченською сільською радою Путивльського району, [PERSON], яка померла 12 вересня 2001 року, була зареєстрована та постійно проживала одна за адресою: с. Сімейкине Путивльського району Сумської області (а.с.8). Листом приватного нотаріуса №303/01-16 від 30 жовтня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 12 листопада 2001 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує нічиїх прав, у звязку з чим, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved