Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

15.10.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яка 12.02.2020 року була уточнена представником позивача [PERSON] в якій просить суд: зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справа від 13.06.2012 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до його повноліття до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до повноліття дитини; зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справа від 08.11.2018 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до його повноліття до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що він перебув у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (зараза прізвище [PERSON] ), від шлюбу з якою народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбно-сімейних відносин, рішенням Центрально-Міського районного суд м. Кривого Рогу від 13.06.2012 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів його доходу до повноліття дитини. У період перебування у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року по 214 рік, від яких у них народився син [PERSON] , [INFO] . 08.11.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку. Тобто, він сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі ј частини на кожну дитину, загальний розмір аліментів становить Ѕ частини заробітку. Він просить зменшити розмір аліментів враховуючи його майновий стан. Ухвалою суду від 13.02.2020 року відкрито провадження та прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження по справі (а.с. 35-36). До судового засідання позивач не з`явився, представник позивача [PERSON] надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час, місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2012 року справа №444/3734/12 з [PERSON] присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання донька [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, [PERSON] посилався на зміни в його матеріальному та сімейному становищі, які ускладнюють сплату ним аліментів в дійсному розмірі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цьому, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом із\~тим,\~право\~вимагати\~зміни розміру\~аліментів\~не\~може заперечуватися,\~адже\~можливість\~вибору способу\~присудження\~аліментів\~з огляду\~на\~мінливість\~життєвих обставин,\~визначених\~ст.ст.182-184\~СК\~України,\~та\~відсутність\~імперативного припису\~на\~неможливість\~зміни їх\~розміру,\~не\~може\~обмежуватися разовим\~здійсненням\~визначення\~їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів. Оскільки спір\~\~ між\~сторонами\~виник з\~приводу\~розміру \~\~аліментів,\~\~ тому\~при\~визначенні їх\~\~ розміру\~та \~\~доцільності зменшення\~попередньо\~визначеного \~\~відповідно до\~\~ст.182\~\~СК України\~\~ суд\~обов`язково \~\~враховує:\~\~ стан\~здоров`я\~\~ та\~матеріальне \~\~становище дитини;\~\~ стан\~здоров`я\~\~ та\~матеріальне \~\~становище платника\~\~ аліментів;\~\~ наявність\~у \~\~платника аліментів\~\~ інших\~аліментних \~\~зобов`язань;\~\~ наявність\~рухомого \~\~та нерухомого\~\~ майна,\~\~ грошових\~коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В ході судового розгляду встановлено, що після ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , у нього народилась ще одна дитина. Так, від фактичних відносин з [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , свідченням чому є свідоцтво про народження дитини (а.с.7). Згідно судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.11.2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів його доходу до повноліття дитини (а.с. 10). За даних обставин суд приходить до висновку про дійсність та істотність змін в сімейному становищі [PERSON] як платника аліментів в порівнянні з тим, що існувало на момент ухвалення рішень про стягнення аліментів на утримання сина від першого шлюбу та під час винесення рішення у справі про стягнення аліментів на утримання доньки від другого шлюбу, останній не був присутнім у зв`язку із розглядом спарив у наказному провадженні. Відповідно до ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, аналіз\~вищенаведених правових\~норм та\~дійсних обставин\~справи дає\~підстави вважати,\~що здійснення відрахувань в розмірі по 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] на кожного окремо з його дітей доньки [PERSON] та сина [PERSON] , в рахунок сплати аліментів, та враховуючи зміни в його сімейному та матеріальному стані, суперечитиме зазначеним у\~ст.3 ЦК України\~засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення, враховуючи позовні вимоги [PERSON] , в даному випадку у суду наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлялася вимога про відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору та не наводився попередній розрахунок, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідачів.

Outcome: approved