Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

15.07.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11000 грн., пені за прострочення виплати відшкодування шкоди в сумі 706, 71 грн. та судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 08.02.2019 року позивачем до страховика забезпеченого транспортного засобу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» була подана заява про страхове відшкодування, та цього ж дня складений протокол узгодження розміру страхового відшкодування, в якому сторони погодили розмір відшкодування в сумі 11000,00 грн. Проте відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків за договором страхування, страхове відшкодування не виплатив. На неодноразові звернення позивача по телефону з цього питання, представник відповідача не повідомив причини затримки його виплати. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа в судове засіданні не з`явився. Про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 21 січня 2019 року, на проспекті Миру, 51, в м. Чернігові, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб КІА RIO, р.н.з. [NUMBER] , 2003 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Винуватець ДТП - забезпечений транспортний засіб Volvo S80 р.н.з. [NUMBER] за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО/0097412 від 03.01.2019 року з терміном дії з 03.01.2019 року 02.01.2020 року укладеного страхувальником [PERSON] (водій на момент ДТП [PERSON] ) Страховик - Приватне акціонерне товариство дахова компанія «Галицька». Відповідно до ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дрожньо-транспортної пригоди не повідомляли про настання ДТП відповідні підрозділи Національної поліції та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (євро протокол). 08.02.2019 року позивачем до страховика забезпеченого транспортного засобу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» була подана заява про страхове відшкодування, та цього ж дня складений протокол узгодження розміру страхового відшкодування, в якому сторони погодили розмір відшкодування в сумі 11000,00 грн. Пунктом 7 вказаного протоколу передбачено, що він вступає в силу з моменту підписання його сторонами. Згідно п. 4 протоколу, з моменту набуття ним чинності сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами та зобов`язаннями за договором страхування, зобов`язання за яким зараховані цим протоколом і буде проведено виплату страхового відшкодування. Відповідно до п. 5, протокол є підставою для виплати страхового відшкодування. 20.05.2019 року позивач письмово звернувся з вимогою до відповідача про виплату страхового відшкодування, проте відповіді не отримав (а.с. 9-10). Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Страховик оцінив та погодив з позивачем розмір заподіяної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, в сумі 11000 гри. та підтвердив свій обов`язок виплатити страхове відшкодування. Відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок відшкодування оціненої шкоди, заподіяної майну третьої особи, внаслідок настання страхового випадку, покладається саме на страховика. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ст. 36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Розмір страхового відшкодування був погоджений позивачем та відповідачем 08.02.2019 року шляхом підписання протоколу. Отже кінцевий строк виплати відповідачем страхового відшкодування сплинув 09.05.2019 року. Станом на 15.07.2019 відповідач прострочив виплату на 67 днів. Згідно ст. 36.5 Закону відповідач зобов`язаний сплатити пеню за прострочення виплати в сумі 706,71 грн. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що розмір страхового відшкодування було узгоджено сторонами, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 11000 грн. та пеню за прострочення виплати відшкодування шкоди в сумі 706, 71 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved