Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

15.04.2015 року відкрито провадження у справі. Позивачка свої вимоги, в наступному уточнені, мотивує тим, що 28.03.1990 року була працевлаштована до Охтирського водоканалізаційного господарства, 31.01.2004 року була звільнена у звязку з переводом до ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» та 01.02.2004 року була прийнята на роботу оператором 2 розряду. 22.12.2014 року вона звернулася до керівництва підприємства з заявою про звільнення з роботи за власним бажанням в звязку з виходом на пенсію з 26.12.2014 року, в якій за вказівкою керівництва дописала фразу «до досягнення пенсійного віку». 26.12.2014 року позивачка наказом № 27-к від 24.12.2014 року була звільнена з роботи за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, їй була видана трудова книжка з записом «у звязку з виходом на пенсію до досягнення пенсійного віку», та з нею був проведений розрахунок, при цьому з наказом про звільнення вона не була ознайомлена, копія наказу їй не надавалася. Після звільнення з роботи вона звернулася до пенсійної установи, де їй без будь-яких перешкод була призначена пенсія за віком. Однак, при звільненні відповідачем не була нарахована та виплачена одноразова допомога в розмірі 3 місячної середньої заробітної плати працівника, яка передбачена колективним договором підприємства при виході на пенсію працівника по досягненню пенсійного віку при наявності стажу роботи 10 років. При зверненні до керівництва їй було розяснено, що зазначена допомога не надається працівникові, звільненому з роботи до досягнення пенсійного віку. 10.02.2014 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про усунення порушення прав працівника з боку роботодавця при звільненні з роботи та на належний соціальний захист звільненого працівника по досягненню пенсійного віку, на яку 12.03.2015 року підприємство надало письмові розяснення з відмовою у поновленні її права, до яких були додані копії наказу та заяви про звільнення, які позивачка отримала 15.03.2015 року. Тому вона звернулася до суду з позовом, в якому просить поновити строк звернення до суду з позовом з моменту надіслання поштою листа ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» від 12.02.2015 року; визнати частково недійсним та скасувати наказ ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» № 27-К від 24.12.2014 року про звільнення [PERSON] у частині зазначення про звільнення у звязку з виходом на пенсію до досягнення пенсійного віку; визнати недійсним та скасувати запис у трудовій книжці серії АТ-І № 5762359 на імя [PERSON] «Звільнити оператора КНС за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію до досягнення пенсійного віку» в частині зазначення про звільнення за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію до досягнення пенсійного віку; зобовязати відповідача внести у зазначену трудову книжку наступні записи: «Запис за № 12 про звільнення оператора КНС за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію до досягнення пенсійного віку є недійсним», «Звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України»; стягнути з відповідача на її користь одноразову грошову допомогу у розмірі 3-х місячних середніх заробітних плат працівника на день звільнення 24.12.2014 року у розмірі 6575,18 грн. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, та, допитана в якості свідка, суду пояснила, що 22 грудня 2014 року вона звернулася до керівника ТОВ «Водоторгприлад» з заявою про звільнення її з 26.12.2014 року за власним бажанням в звязку з виходом на пенсію. Керівник прийняв заяву та повідомив, що вона може йти до контори, в якій їй сказали, що все гаразд. Однак, через незначний час їй зателефонувала секретар та сказала, що в заяві необхідно дописати «до досягнення пенсійного віку», що вона й зробила, так як сама належної освіти не має та поклалася на добросовісність адміністрації. 27.12.2014 року їй видали трудову книжку, копію наказу про звільнення їй не видавали. Спочатку обіцяли, що здійснять виплату одноразової допомоги, але потім відмовили в виплаті даної допомоги. Просила позов задовольнити, а також стягнути на її користь 1000 грн. судових витрат, понесених нею на правову допомогу. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та зазначив, що відповідач при звільненні позивачки неправомірно доповнив визначене законодавством формулювання підстави звільнення записом «до досягнення пенсійного віку». Після звільнення позиваці без будь-яких перешкод була призначена пенсія, що також підтверджує досягнення нею пенсійного віку, а тому відмова відповідача у виплаті одноразової допомоги, передбаченої колективним договором, є протиправною. Також зазначив, що початком перебігу строку позовної давності є час отримання позивачкою наказу про звільнення, а саме 15.03.2015 року. Просив позов задовольнити в повному обсязі, а також стягнути на користь позивачки судові витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з тих підстав, що позивачкою пропущений строк звернення до суду з позовом про скасування наказу та внесення виправлень до трудової книжки, визначений трудовим законодавством, оскільки трудову книжку вона отримала 26.12.2014 року, з того часу могла дізнатися про порушення своїх прав. З наказом про звільнення працівник обовязково ознайомлюється та отримує його копію у разі його звільнення з ініціативи власника, в інших випадках наказ видається лише на вимогу працівника. На час звільнення позивачки остання не досягла пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», досягнення якого є однією з обовязкових умов для отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 3-х місячної заробітної плати, передбаченої колективним договором підприємства. Вважає позовні вимоги безпідставними, просила відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню згідно норм трудового законодавства та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З трудової книжки серії АТ-І № 5762359, виданої на імя [PERSON], вбачається, що остання наказом № 45 від 27.02.1990 року з 28.03.1990 року була прийнята оператором очисних споруд по 2 розряду Охтирського водоканалізаційного господарства, 31.01.2004 року наказом № 2-к від 30.01.2004 року була звільнена у звязку з переводом до ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад», 01.02.2004 року наказом № 1-К від 01.02.2004 року прийнята на роботу оператором 2 розряду. 22.12.2014 року позивачка подала до адміністрації підприємства заяву про звільнення її за власним бажанням з 26.12.2014 року, як зазначено в заяві «в звязку з виходом на пенсію до досягнення пенсійного віку». Наказом № 27-К від 24.12.2014 року звільнено [PERSON] оператора КНС, за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію, до досягнення пенсійного віку з 26.12.2014 року. Аналогічне формулювання підстави звільнення було зроблено за № 12 в трудовій книжці позивачки, яка була їй видана 26.12.2014 року, що підтверджується записом № 74 в журналі руху трудових книжок працівників ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» та позивачкою не оспорюється. З грудня 2014 року [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі та отримує пенсію за віком при повному стажі, що підтверджується довідкою управління № 1204 від 29.04.2015 року. 10.02.2015 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про порушення прав працівника з боку роботодавця при звільненні з роботи та на належний соціальний захист звільненого працівника по досягненню пенсійного віку, в якій просила скасувати запис № 12 від 26.12.2014 року у трудовій книжці серії АТ-І № 5762359, в редакції «Звільнена за власним бажанням в звязку з виходом на пенсію до досягненням пенсійного віку» шляхом визнання такого запису недійсним; внести зміни у зазначену трудову книжку шляхом внесення наступного по нумерації запису в редакції» «Запис № 12 від 26.12.2014 року є недійсним. Звільнений (звільнена) за власним бажанням» у звязку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України»; видати копію наказу про звільнення; застосувати заходи по нарахуванню і виплаті звільненому працівнику за даною заявою вихідної допомоги в розмірі не менш 3 окладів працівника з урахуванням стажу роботи на підприємстві не менш 10 років та досягнення пенсійного віку, як підставу для звільнення за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію; про застосовані заходи та пропозиції повідомити її у визначений законодавством строк. 12.03.2015 року ДП «Водоочистка» ТОВ «Водоторгприлад» надала відповідь на зазначену заяву про безпідставність вимог позивачки, до якої були додані копії наказу та заяви про звільнення. Відповідь позивачкою отримана 15.03.2015 року, що підтверджується поштовим конвертом. Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в редакції, чинній на час звільнення позивачки, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення цього віку право на пенсію мають жінки [INFO] і старші після досягнення ними такого віку, зокрема 58 років які народилися з 01 квітня 1959 року по 31 вересня 1959 року. Згідно з п. 72 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого ст. 28 Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється. Таким чином, з системного аналізу норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вбачається, що законодавець не ототожнює право на достроковий вихід на пенсію з правом на призначення пенсії за віком. Зокрема, надання права на достроковий вихід на пенсію обмежене в часі. Таким правом особа може скористатися лише до 01.01.2015 року, після спливу цієї дати таке право втрачається. Крім того, отримання пенсії за віком в разі використання права на достроковий вихід на пенсію обмежене наявністю обовязкової умови особа має звільнитися з роботи. Подальше її працевлаштування позбавляє її права на отримання такої пенсії. Крім того, для осіб, що скористалася правом на достроковий вихід на пенсію, встановлено зниження розміру пенсії в залежності від кількості місяців дострокового виходу на пенсію. Отже, доводи позивачки, що призначення їй пенсії за віком є підставою вважати, що вона досягла пенсійного віку, є незмістовними, оскільки, враховуючи дату її народження, її пенсійний вік становить 58 років, в той час як на момент звільнення її вік становив 55 років 4 місяці. 10.09.2008 року загальними зборами трудового колективу був прийнятий колективний договір на 2008-2013 роки між адміністрацією і трудовим колективом ДП «Водоочистка» товариства з обмеженою відповідальністю «Водоторгприлад», зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Охтирської міської ради. Згідно п. 20 колективного договору, працівникам підприємства, які виходять на пенсію по досягненню пенсійного віку чи за станом здоровя, якщо шкода здоровю була заподіяна з вини підприємства і неприривний стаж роботи яких становить не менше 10 років, з урахуванням неприривного стажу роботи в ОВУВКГ, ДП «ВЕРП» ТОВ «Водоторгприлад», ТОВ «Водоторгприлад» надається одноразова грошова допомога (виплата) у розмірі 3-х місячної середньої заробітної плати. В силу ст. 17 КЗпП України зазначений колективний договір є чинним. Аналізуючи положення зазначеного пункту колективного договору, вбачається, що необхідними умовами для здійснення виплати одноразової грошової допомоги є: вихід працівника підприємства на пенсію по досягненню пенсійного віку чи за станом здоровя, якщо шкода здоровю була заподіяна з вини підприємства; безперервний стаж роботи не менше 10 років. Положеннями колективного договору чітко визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги виникає у працівника підприємства, який досяг пенсійного віку. За таких обставин, суд не може погодитися з доводами позивача щодо порушення її права, оскільки при звільненні її з підприємства не дотримана сукупність необхідних умов для виплати одноразової грошової допомоги. Щодо вимог позивачки про часткове скасування наказу про звільнення, визнання недійсним та скасування запису про звільнення в трудовій книжці, то саме по собі формулювання «Звільнити оператора КНС за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію до досягнення пенсійного віку» не свідчить про порушення її права, оскільки наявність чи відсутність запису «до досягнення пенсійного віку» не впливає на наявність права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до п. 20 Колективного договору. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відсутність порушення прав позивачки, в звязку з чим заявлені нею вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed