Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

17.09.2018 заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй - [PERSON] договору міни квартири [ADDRESS] від 31.07.2003, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською С.В., зареєстрованого в реєстрі за №4417. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору міни від 31.07.2003, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Ковбасинською С.В., їй належить одна четверта частина квартири [ADDRESS]. У зазначеному документі її ім'я записано як «[PERSON]», тоді як у паспорті громадянина України її ім'я вказано як «[PERSON]». Вважає, що різниця у написанні її імені в одну літеру є наслідком довільного перекладу імені з російської, якою було складено її свідоцтво про народження, на українську мову з боку службових осіб органу приватизації Жовтневої райдержадміністрації м. Києва, які 26.04.2000 року видали на її ім'я свідоцтво про право власності на житло, на підставі якого, в свою чергу, було складено зазначений вище договір міни квартири. З приводу виправлення помилки в договорі міни квартири вона звернулась до приватного нотаріуса КМНО Ковбасинської С.В., яка свого часу посвідчила цей договір, проте у вчиненні такої нотаріальної дії їй було відмовлено. Таким чином, з метою надання їй можливості вільно розпоряджатися своєю власністю у вигляді 1/4 частини квартири [ADDRESS], необхідно встановити факт, що правовстановлюючий документ - вищезазначений договір міни, укладений [PERSON], належить [PERSON]. Встановлення факту належності їй вищезазначеного договору міни квартири не пов'язано з вирішенням спору про право. А тому, з наведених вище підстав просить задовольнити її заяву. В судове засідання учасники справи не з'явились, від заявника та заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких вони також зазначили, що заву підтримують та просять задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковбасинська С.В., будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, з заявами про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталась. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу в даному судовому засіданні за відсутності учасників справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до роз'яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що 31.07.2008 між [PERSON], яка діяла від свого імені та як законний представник своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та [PERSON] було укладено договір міни, квартири [ADDRESS] від 31.07.2003 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською С.В., зареєстрованого в реєстрі за №4417. На підставі вказаного договору міни за вказаними вище особами було зареєстровано право власності на нерухоме майно, зокрема за [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], що вбачається з копії Реєстраційного посвідчення від 01.09.2003. Як вбачається з копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] від 13.10.2012 та зазначеному вище договорі міни, в даних документах містяться розбіжності в написанні імені заявника. Так, в паспорті громадянина України ім'я позивача зазначено «[PERSON]», а в договорі міни - «[PERSON]». В ході розгляду справи судом встановлено, що договір міни був укладений та належить [PERSON], т.я. з його змісту вбачається, що він був укладений [PERSON] в її інтересах та в інтересах її неповнолітніх дітей, в тому числі і в інтересах [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], вбачається, що остання народилася [INFO], а в графі мати записано «[PERSON]». Таким чином, з досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що 31.07.2003 [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] уклала договір міни квартири, в тому числі і в інтересах своєї доньки [PERSON], ім'я якої в договорі записано «[PERSON]» , а в паспорті громадянина України - «[PERSON]». Отже, судом встановлено, що договір міни квартири [ADDRESS] від 31.07.2003 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковбасинською С.В., зареєстрований в реєстрі за №4417, дійсно належить [PERSON]. Судом також встановлено, що встановлення факту належності заявнику вказаного правовстановлюючого документу породжує для неї юридичні наслідки, при цьому їй було відмовлено у виправленні помилки у написанні її імені у правовстановлюючому документі, що вбачається з листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковбасинської С.В. від 04.09.2018. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявність підстав для встановлення в судовому порядку факту належності заявнику правовстановлюючого документу, а тому приходить до висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

Outcome: approved