Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. Зазначив, що згідно вироку Томашпільського районного суду Вінницької області від 5 липня 2013 року, який вступив в законну силу, встановлено, що 30 квітня 2013 року близько 17.00 год. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в приміщенні майстерні, що знаходиться у [ADDRESS] та належить позивачу, скориставшись тимчасовою відсутністю господаря, умисно, з корисливих спонукань, таємно, з метою заволодіння чужим майном, викрала 5 пляшок гербіциду «Калібр-75» масою 120 грам кожна, вартістю однієї пляшки 180 грн, після чого з місця пригоди зникла, завдавши позивачеві матеріальної шкоди на загальну суму в розмірі 900 грн. На досудовому слідстві так і під час розгляду справи в суді, позивач не заявляв цивільного позову в межах розгляду кримінальної справи. Згідно вищезазначеного вироку [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Позивачу злочином завдано також моральної шкоди, яку він оцінює у 1000 грн., у зв'язку з тим, що зазнав сильних душевних хвилювань, страждань, втраті спокою, порушенні психічної рівноваги, порушенні нервової системи, порушенні сну, в результаті чого у позивача суттєво погіршилось самопочуття та здоров'я, порушився нормальний спосіб життя. В зв'зку з вищевикладеним позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 900 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн., всього 1900 грн. Крім того, позивач просить усі судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча була повідомлена завчасно та належним чином про час та місце розгляду справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не з'явилася, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Судом встановлено, що вироком Томашпільського районного суду Вінницькоїї області від 5 липня 2013 року [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто крадіжки. Внаслідок неправомірних та протиправних дій з боку [PERSON]- [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду, яка виразилася в тому, що остання викрала в нього п'ять пляшок гербіциду «Калібр-75», загальною вартістю 900 грн. За даний злочин [PERSON] призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінальної справи щодо [PERSON], потерпілий [PERSON] цивільний позов не заявляв, а тому останній не позбавлений права пред'явити такий позов в порядку цивільного судочинства. Що стосується моральної шкоди, то при визначенні розміру витрат немайнового характеру позивача суд враховує ступінь вини відповідача в спричиненні цієї шкоди, характер і глибину переживань, зокрема, відповідач [PERSON], викравши вищевказані гербіциди позивача [PERSON], позбавила останнього можливості використовувати їх у власних цілях та потребах. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Зокрема, при визначенні розміру моральної шкоди враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода, яка заподіяна [PERSON] злочинними діями [PERSON], полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав внаслідок протиправної поведінки щодо себе з боку відповідача, а також в тому, що [PERSON] внаслідок злочинних дій відповідача щодо нього був змушений змінити свій звичний спосіб життя, втратив спокій, була порушена психічна рівновага, порушена нервова система, сон, в результаті чого у позивача суттєво погіршилось самопочуття та здоров'я. В своїй позовній заяві позивач [PERSON] оцінив суму моральної шкоди у розмірі 1000 грн., така сума є розумною та обгрунтовною, а тому, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесену моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно з п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Як вбачається з платіжного доручення №14 від 07.02.2014 року позивач сплатив на рахунок редакції газети «Вінничина» кошти у сумі 120,00 грн. за оголошення про виклик до суду відповідача. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином підлягає стягненню з відповідачки судового збору в сумі 229,40 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Виходячи із наведеного та

Outcome: approved