Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

16 квітня 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі з 1000 гривень щомісячно на 1/4 частку від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 16 листопада 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 серпня 2011 року розірвано. Від даного шлюбу 07 січня 2008 року в них народилась дочка [PERSON]. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 червня 2013 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дочки. 02 грудня 2013 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області розмір стягуваних аліментів було змінено з 1/4 частки на 700 гривень щомісячно. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 листопада 2017 року розмір стягуваних аліментів збільшено з 700 грн. до 1000 грн. щомісячно. Посилаючись на ч. 2 ст. 182 СК України, вважає, що спосіб стягуваних з відповідача на її користь на утримання доньки аліментів має бути змінено з твердої грошової суми на частину від доходів батька. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала суду телефонограму, в якій просить розглядати справу без її участі, надіслала також відповідь на відзив /а.с. 29/ та просила суд позов задовольнити, посилаючись на той факт, що згідно змін до СК України вибір способу стягнення аліментів віднесено до виключного права того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідач працює неофіційно, а тому, на її думку може приховати свої доходи та надавати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі. Відповідач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу без його участі, за станом здоровя не може зявитися до суду на розгляд справи, надав відзив на позовну заяву /а.с. 23-25/ згідно якого 26 червня 2013 року порядок стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх його доходів вже мав місце, однак в грудні 2013 року Южноукраїнський міський суд змінив порядок стягнення аліментів на утримання доньки, стягнувши аліменти в твердій грошовій сумі. Мотивом зміни способу стягнення аліментів була відсутність у нього постійної роботи і постійного доходу, як наслідок - неможливість постійної виплати аліментів. Зазначив, що підстав для зміни способу стягнення аліментів немає, оскільки затримки по сплаті аліментів та боргу немає. Вважає, що крім права зміни порядку стягнення аліментів, позивач зобовязаний при зверненні до суду подати інші докази для обґрунтування своїх вимог. В звязку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд залишити позовну заяву [PERSON] без розгляду, в звязку з порушенням позивачем ст. 175 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. В судовому засіданні встановлено, що сторони\~ зареєстрували шлюб 16 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №336, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 серпня 2011 року було розірвано /а.с. 2/. [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку Маргариту, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с. 12/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 червня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки Маргарити, [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 червня 2013 року та до досягнення нею повноліття /а.с. 3/. Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 грудня 2013 року спосіб стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки Маргарити було змінено з 1/4 частки на 700 гривень щомісячно /а.с. 4-5/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 листопада 2017 року /а.с. 6-7/ збільшено розмір аліментів визначений судом в твердій грошовій сумі з 700 грн. до 1000 грн. щомісячно. Вказане рішення суду набрало законної сили та в цій частині постановою апеляційного суду Миколаївської області від 11 січня 2018 року залишено без змін /а.с. 9-11/. Згідно довідки про отримання аліментів від 04 травня 2018 року /а.с. 24/ з січня 2015 року по січень 2018 року включно [PERSON] щомісячно сплачував аліменти на користь [PERSON] в сумі по 704 грн., а з лютого 2018 року по квітень 2018 року по 1306,54 грн. щомісячно. Виходячи з вказаної довідки, суд вважає, що аліменти в розмірі 1306,54 грн. складаються з 1000 грн. аліментів та 306,54 грн. - часткового погашення суми боргу індексації. Позивач вірно посилається в позові на ст. 192 СК України. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину\~\~до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій формі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Стаття 183 СК України передбачає, що\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1\~ст. 184 СК України).\~\~ При визначенні розміру аліментів, згідно із ч. 1\~ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей ( ст. ст.182,\~183,\~184 СК України).\~\~\~\~ Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від\~\~5 лютого 2014 року (у справі № 6- 143цс/13), прийнятій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених\~ст. 355 ЦПК України. Із зазначених норм закону випливає, що зміна способу аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов'язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 листопада 2017 року були враховані всі вищезазначені обставини, які мають значення для визначення розміру аліментів та підлягають стягненню з відповідача. Доказів того, що з листопада 2017 року на теперішній час змінився матеріальний або сімейний стан відповідача та останній не спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, визначеній рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 листопада 2017 року суду, [PERSON] надано не було. Щодо аргументу, наведеного позивачем про сплату аліментів в частці від доходу відповідача, суд не приймає його до уваги, оскільки позивач сама вказала, що відповідач працює неофіційно, тому підстав змінювати спосіб стягнення аліментів немає. При цьому суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] є розумним і не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітньої дитини і є більшим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу зміну способу стягнення аліментів, були враховані при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню та на даний час не змінилися, у звязку з чим суд прийшов до висновку що, позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до\~п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору. Згідно з п.2 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, повязані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.\~\~ Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з викладеного, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed