Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

15.05.2018 року до суду звернулася заявниця [PERSON], з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує наступне: [INFO] року померла її мати [PERSON], актовий запис №101 Сквирського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серія [NUMBER]. Заявниця є інвалідом другої групи з дитинства. У зв'язку зі смертю матері, заявниця звернулася до УПФ України в Сквирському районі Київської області, для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Однак, [PERSON] працівниками УПФ було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки в трудовій книжці по-батькові її матері зазначено «[PERSON]» та в свідоцтві про народження [PERSON], яке видано 18.03.1962 року Сквирським рай бюро ЗАГС по-батькові її матері вказано «[PERSON]», що не відповідає по-батькові вказаному у свідоцтві про смерть «[PERSON]». Тому заявниця змушена звернутися до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме [PERSON] просить суд : Встановити факт, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] видана [PERSON] 23.12.1966 року колгоспом Більшовик Сквирського району Київської області належить [PERSON], яка померла [INFO] року; встановити факт, що трудова книжка видана [PERSON] [PERSON] дослідною станцією Київської області належить [PERSON], яка померла [INFO] року; встановити факт, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року. Встановлення даного факту їй необхідне для призначення пенсії, що й стало підставою звернення до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі. Представник Сквирського ОУПФУ Київської області до судового засідання не з'явився, надав заяву, де просив провести розгляд справи без участі представника. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову (заяви) є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом (заяви), права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених чи невизнаних прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст заявленої вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заявниця народилася [INFO] року в м. Сквира Київської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними паспорта та копією свідоцтва про народження. [INFO] року померла мати заявниці [PERSON], про що 24.04.2018 року складено актовий запис №101 Сквирським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Заявниця [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. У зв'язку зі смертю матері, заявниця звернулася до УПФ України в Сквирському районі Київської області, для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Однак, [PERSON] працівниками УПФ було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки в трудовій книжці по-батькові її матері зазначено «[PERSON]» та в свідоцтві про народження [PERSON], яке видано 18.03.1962 року Сквирським рай бюро ЗАГС по-батькові її матері вказано «[PERSON]», що не відповідає по-батькові вказаному у свідоцтві про смерть «[PERSON]». 15.07.1964 року [PERSON] було видано трудову книжку на ім'я «[PERSON]». 23.12.1966 року [PERSON] будо видано трудову книжку колгоспника № [NUMBER]. Відповідно до довідки № 845 від 02.05.2018 року виданої виконавчим комітетом Сквирської міської ради [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За таких обставин у суду не виникає жодного сумніву відносно, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO] року, як і те, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] видана [PERSON] 23.12.1966 року колгоспом Більшовик Сквирського району Київської області належить [PERSON], яка померла [INFO] року та, що трудова книжка видана [PERSON] [PERSON] дослідною станцією Київської області належить [PERSON], яка померла [INFO] року. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не належать до таких, що посвідчують особу». Відповідно до п. 4 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій , коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб. Оцінивши усі наявні докази по справі, суд приходить до висновку, що розбіжності в трудовій книжці є лише технічною помилкою при заповненні трудової книжки. Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що належить постановити рішення про встановлення факту належності трудової книжки. Встановлення факту належності трудової книжки має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки необхідне для оформлення пенсії. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Юридичне значення для заявника має факт родинних відносин між нею та її матір'ю З урахуванням викладеного, а також з огляду на те, що для реалізації заявником права на пенсію є визнання факту родинних відносин і саме цей факт має для заявника юридичне значення, суд задовольняє заяву. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не передбачене законом.

Outcome: approved