Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

15 листопада 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 17 серпня 2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, знаходяться на її утриманні. 09.10.2009 року шлюб між сторонами розірваний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що надає матеріальну допомогу позивачу на утримання [PERSON] Також, зазначив, що проживає разом з батьками та матеріально допомагає батьку, оскільки він є інвалідом 3-ї групи. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а відповідно до ч.1 ст. 183 СК України ця частка визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 79 СК України визначено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, знаходяться на її утриманні (а.с.2,4). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено актовий запис за № 303 від 09 жовтня 2009 року (а.с. 6). Враховуючи матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] підлягають задоволенню у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та підлягають сплаті щомісячно, починаючи з 15.11.2013 року, тобто від дня пред'явлення позову, до повноліття дитини. Надані відповідачем в судовому засіданні квитанції, судом не приймаються до уваги, оскільки дані докази не свідчать про те, що вказані препарати купувались [PERSON] для лікування батька та, що вони придбані за власні кошти відповідача. Окрім того, відповідачем не надано належних доказів, що батько потребував лікування придбаними препаратами. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.- судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved