Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

15 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Заяву мотивує тим, що 22 червня 2010 року було укладено договір підряду у будівництві житла № 44А між ПАТ «Ірокс» в особі генерального директора Микичака І.П. та [PERSON], згідно з яким вона фінансує будівництво однокімнатної квартири [ADDRESS]. Згідно договору підряду у будівництві житла, крім передачі однокімнатної квартири, відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити оформлення права власності на належний замовнику об'єкт інвестування. Позивачка сплатила повну вартість житла, однак до сьогоднішнього часу в неї немає правовстановлюючого документу щодо права власності на квартиру [ADDRESS] та відповідач не визнає право власності на спірну квартиру. Просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові, просив позов задовольнити, в подальшому представник позивача не з'являвся та подав суду заяву, в якій просив справу слухати без нього. Представник відповідача ПАТ «Ірокс» в судове засідання не з'явився, однак подав суду заперечення на позов в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. З'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2010 року було укладено договір пайової участі у будівництві житла № 44А між ПАТ «Ірокс» в особі генерального директора Микичака І.П. та позивачкою [PERSON], згідно з яким вона фінансує будівництво однокімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до даного договору відповідач зобов'язався до кінця 2010 року здати в експлуатацію вищевказаний будинок. 17 липня 2013 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» виготовило технічний паспорт на вказану квартиру, відповідно до якого загальна площа квартири [ADDRESS] складає 45,3 кв.м. 23.07.2013 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ПАТ «Ірокс» було узгоджено зміни до договору № 44А підряду будівництва від 22.06.2010 року відповідно до яких п. 1.3 основного договору викладено в такій редакції: «адреса: [ADDRESS], житловий поверх 1-й, загальна проектна площа 45,3 м.кв», крім цього п. 2.1 договору викладено в такій редакції: «замовник сплачує підряднику вартість об'єкту інвестування, яка обчислюється з розрахунку 5700 гривень за 1 кв.м на момент укладення договору становить 258210 грн. в т.ч. ПДВ 20%». Як вбачається з долучених до матеріалів справи квитанцій до прибуткового касового ордеру № 234 та 215, позивачка [PERSON] сплатила повну вартість спірного житла. Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 Закону України «Про власність» громадяни мають право набувати у власність нерухоме майно, у тому числі квартири. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Оскільки відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved