Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

17.09.2013 року представник позивача подав до суду позовну заяву в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 04.03.2008 року в розмірі 2 756,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 22 031,51 грн. та витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 04.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір в рамках Генеральної кредитної угоди №535 від 06.09.2006 року, згідно якого [PERSON] були надані грошові кошти в сумі 22 000 доларів США строком по 22.02.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,75 % річних, щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту. Взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку із чим, станом на 04.04.2013 року за ним перед банком виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 2756,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 22 031,51 грн. В забезпечення умов кредитного договору укладеного між банком та [PERSON], 04.03.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки [PERSON], на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням [PERSON], а саме: несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що [PERSON], включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом. Відповідачі заборгованості за кредитним договором в добровільному порядку не погашають. Представник позивача та відповідачі в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, погоджувався на заочний розгляд справи. Відповідачі про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових викликів зі зворотними повідомленнями, про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено судом, 04 березня 2008 року між між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №013/07-01-0181-08 в рамках Генеральної кредитної угоди №535 від 06.09.2006 року. Відповідно умов кредитного договору банком [PERSON] були надані грошові кошти в сумі 22 000 доларів США строком по 22.02.2013 року. Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до статті 5 кредитного договору [PERSON] прийняв на себе зобов'язання щодо погашення суми заборгованості за кредитом відповідно до графіка погашення кредиту, який є додатком № 1 до цього договору, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 13,75 % річних, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту. Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Крім того, у відповідності до умов п. 10.2 Генеральної кредитної угоди №535 від 06 вересня 2006 року за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, передбачених кредитним договором, укладеного в рамках Генеральної кредитної угоди, позичальник сплачує банку пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення. Станом на 04.04.2013 року сума пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків складає 113,51 доларів США за курсом НБУ - 907,28 грн. Взятих на себе зобов'язань [PERSON] не виконує, у зв'язку із чим, станом на 04.04.2013 року за ним перед банком виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 2756,35 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 22 031,51 грн. та складається з наступного: суми заборгованості за кредитом - 2 091,15 доларів США - за курсом НБУ - 16 714,56 грн., в т.ч. прострочена - 2 091,15 доларів США ; суми заборгованості по відсотках за кредитом - 551,69 доларів США - за курсом НБУ - 4 409,66 грн.; пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків - 113,51 доларів США за курсом НБУ - 907,28 грн. Цивільним кодексом України ст. 625 визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Невиконання відповідачем прямих норм чинного законодавства та умов кредитного договору, який належним чином погоджений сторонами - позбавляє позивача права на гарантії задоволення його вимог. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Тобто невиконання або неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань виходячи із принципу обов'язковості виконання зобов'язань є неприпустимим. Крім того, в забезпечення умов кредитного договору укладеного між банком та [PERSON], 04.03.2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов договору поруки (п.1.2) поручитель, а саме [PERSON], на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням [PERSON] які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №535 від 06.09.2006 р. та будь-якого з кредитних договорів, укладених у відповідності до Угоди. А саме, згідно п. 2.1 договору поруки - [PERSON] несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі , що [PERSON], включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь позивача заявленої суми заборгованості за кредитним договором. На підставі ст.88 ЦПК України, суд стягує відповідачів на користь позивача судові витрати понесені останнім при подачі позову в суд і які документально підтверджені, а саме сплачений судовий збір, відповідно платіжного доручення від 20.08.2013 року в розмірі 229,40 грн. по 114,70 грн. з кожного.

Outcome: approved