Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

17.10.2017 року позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області через свого представника [PERSON] , з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно, просить суд: встановити факт приналежності [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] , на момент смерті; визнати за [PERSON] , онуком спадкодавців [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] право власності на квартиру, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м [ADDRESS] . Так, позовні вимоги мотивовані тим, що 14.06.2016 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. було заведено спадкову справу №24/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини його дружиною [PERSON] , [INFO] . Згодом, Білгород-Дністровською приватною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 19/2017 від 04.04.2017 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] на підставі заяви про прийняття спадщини її онуком [PERSON] . На той час він відбував покарання у Виправній Колонії №5 Управління Федеральної служби Виконання покарань Росії по Тульській області, а тому начальником Федеральної Казенної Установи вказаної Виправної колонії було посвідчено довіреність на ім`я [PERSON] , яка надавши всі необхідні документи звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте нотаріусом було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії з підстав того, що на розгляд йому було надано лише дублікат правовстановлюючого документу, тому нотаріус вказав, що перед видачею свідоцтва про прийняття спадщини необхідно провести державну реєстрацію права власності на спірну квартиру у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за спадкодавцем згідно пунктів 53 та 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Вказане провести стало неможливим також і з тієї підстави, що з Інформаційної довідки з державного реєстру стало відомо, що квартира, яку він бажає спадкувати, зареєстрована на праві власності за іншими особами, які набули вказане право за рішенням суду. Він є спадкоємцем до майна його дідуся та бабусі за особливим випадком спадкування, за правом представлення. Наполягав, що спадщину після померлих він фактично прийняв, звернувшись до нотаріальної контори у законний спосіб. На підставі вищевикладеного просив його позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява, згідно якої вона з позовом згодна, не заперечує проти заявлених позовних вимог, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, вказуючи, що при житті нікого з рідних поруч не було, а вже після смерті з`явилися, доглядом, похованням займалися вони особисто. Представник третьої особи - КП «Білгород-Дністровське БТІ» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, згідно якої представник КП «Білгород-Дністровське БТІ» не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без його участі. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. 14.06.2016 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровської міської нотаріальної контори було заведено спадкову справу №24/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини його дружиною [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла спадкодавець [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, що відбуває покарання у Виправної Колонії №5 Управління Федеральної служби Виконання покарань Росії по Тульській області, надав посвідчену начальником федеральної казенної установи вказаної колонії довіреність на ім`я [PERSON] , яка 06.10.2017 року від імені гр Російської Федерації [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру під [ADDRESS] , надавши при цьому дублікат свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1988 року, згідно якого [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на підставі розпорядження органу приватизації належить на праві власності квартира під [ADDRESS] , а також дублікат технічного паспорту на вказану квартиру /л.с.10-15/. Проте, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Тітовою Т.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.10.2017 № 338/02-31, з підстав того, що необхідно провести державну реєстрацію права власності на цю квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за спадкодавцем згідно пунктів 53 та 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Окрім того, з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.10.2017 року № 99113718 виявилось, що станом на 03.10.2017 року власниками квартири на яку заявлені спадкові права спадкоємцем [PERSON] є: 1/2 частка квартири - [PERSON] на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2017 року справа № 495/776/17; 1/2 частки квартири - [PERSON] на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2016 року справа № 495/8815/16-ц. /л.с.16-17, 30-32/. У зв`язку з оскарженням позивачем наведених вище рішень суду в апеляційному порядку, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.01.2018 року було зупинено провадження по вказаній цивільній справі до вирішення цивільних справ № 495/8815/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності та №495/776/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності по суті, які перебувають на розгляді в Апеляційному суді Одеської області. /л.с.77-78/. Після розгляду вказаних справ у апеляційній інстанції були винесені наступні постанови. Так, постановою апеляційного суду Одеської області від 21.06.2018 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позовній заяві [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовлено. Підставою для цього послугувало, що суд першої інстанції помилково вважав, що встановлення факту прийняття спадщини породжує право власності на спадкове майно [PERSON] , та не залучив до участі у справі [PERSON] , права та інтереси якого можуть бути порушені. 21.03.2019 року Одеським апеляційним судом було винесено постанову, якою апеляційну скаргу представника [PERSON] - [PERSON] - задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2016 року - скасовано. Прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - відмовлено. Підставою для скасування даного рішення стало, стало те, що рішення суду ґрунтувалось на голослівних ствердженнях позивача, а обставини, що мають значення справи і які суд вважав встановленими - недоведені, а рішення було ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права. Матеріалами справи встановлено, що позивач є онуком померлих [INFO] [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126,133,135 СК України. /л.с.7,26/ Його батько [PERSON] помер до відкриття спадщини, а саме [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ./л.с.9/ У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Онуки (правнуки), прабаба, прадід, племінники спадкодавця, двоюрідні брати та сестри спадкодавця не включаються до складу жодної з черг спадкоємців за законом. Але з цього не виходить, що вони не визнаються спадкоємцями за законом ні при яких обставинах. Онуки (правнуки), прабаба, прадід, племінники спадкодавця, двоюрідні брати та сестри спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на момент відкриття спадщини не має в живих того родича, який був би спадкоємцем. Вони спадкують ту частку, яка належала б їх відповідному родичу, якби він був живий. Тобто це батько чи мати, дід чи баба, брат чи сестра спадкодавця, дядько чи тітка спадкодавця, що повинні були б успадковувати, але померли до відкриття спадщини. Таке спадкування називається спадкуванням по праву представлення. Відповідно до коментованої статті право представлення буде виглядати таким чином: - при спадкуванні за правом представлення онуки (правнуки) спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, (бабі, дідові), якби вони були б живими на момент відкриття спадщини; Таким чином, позивач має право на спадкування за правом представлення, ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на момент відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що позивач, як спадкоємець І черги за законом /за правом представлення/ своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, не відмовився від її прийняття, фактично прийнявши спадщину. Усунення обставин, що перешкоджали йому у прийнятті спадщини, а саме скасування права власності за відповідачами за спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] дають суду усі підстави вважати правомірним заявлені позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] , онуком спадкодавців [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] право власності на квартиру, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м [ADDRESS] . Разом з тим, вимоги щодо встановлення факту належності [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] є очевидними, оскільки згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.08.2019 року право власності на квартиру [ADDRESS] по 1/2 частці кожному належить померлим [INFO] [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а отже не є доцільним додаткове встановлення цього факту. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом /за правом представлення/ до майна померлих бабусі та дідуся, який фактично прийняв спадщину , оскільки у встановлений чинним законодавством строк звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не відмовився від її прийняття, враховуючи те, що в судовому засіданні підтверджено факт належності спадкового майна спадкодавцям, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Комунальне підприємство «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту належності майна та визнання права власності на успадковане майно, а саме в частині визнання за [PERSON] , онуком спадкодавців [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] право власності на квартиру, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial