Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

15.08.2019 року [PERSON] , (далі - позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому вказала, що з відповідачем вони проживали однією сім`єю з 2014 року у батьків позивача у [ADDRESS] , вели спільне господарство. Одружені вони не були. Відповідач весь час обіцяв одружитись та все відкладав цей момент. [INFO] у позивача народились донька [PERSON] , в свідоцтві про народження якої в графі батька зазначено « [PERSON] » зі слів матері дитини відповідно ст. 135 СК України. Позивач вказує, що батьком дитини являється [PERSON] , підтвердженням чого є те, що він ніколи цього не заперечував. Після пологів він відвідував позивача та дитину в лікарні. Після народження дитини відповідач переїхав проживати до своєї мами, але вона спілкувались з ним та з його мамою, яка визнає онуку і дуже хотіла щоб вони одружились та проживали разом. Він та його мама періодично забирали дитину до себе, купували їй речі. Враховуючи викладене, позивач просила визнати, що відповідач [PERSON] , 1986 р.н., житель с. Ферма Макарівського району Київської області, являється батьком її доньки, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. Також просила стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн., та витрати на оплату послуг з надання їй правової допомоги у розмірі 1000 грн. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 19.09.2019 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.10.2019 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Державної фіскальної служби України дані реєстраційного номера облікової картки платника податків [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Витребувані докази надійшли до суду та приєднані до матеріалів справи. Вказану ухвалу суду відповідач отримав 30.09.2019 року. У встановлений судом строк подав відзив на позов у якому формально вказав, що заперечує проти позовних вимог, оскільки на час народження дитини позивача він перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, з якою у них є спільна дитина. Будь-яких доказів суду не надав. Заяв, клопотань суду не заявляв. Ухвалою суду від 20.11.2019 року у даній справі призначено судово-медичну генетичну експертизу для встановлення біологічної спорідненості на рівні батьківська [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Попереджено сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України та роз`яснено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 20.11.2019 року провадження у справі відновлено, призначено підготовче засідання на 30.06.2020 року. Ухвалою суду від 30.06.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 14.08.2020 року. У судове засідання позивач не з`явилася. Письмово повідомила суд про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити із вказаних нею підстав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800105033954. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Як вказала позивач, а відповідач не скористався правом заперечити, [PERSON] , та [PERSON] , з 2014 року проживали однією сім`єю у батьків позивача у [ADDRESS] , вели спільне господарство. Одружені вони не були. Відповідач весь час обіцяв одружитись та все відкладав цей момент. [INFO] у позивача народились донька [PERSON] , що підстверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.04.2016 року (а.с. 6), де батьком зазначено « [PERSON] ». Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану №00023765692 від 27.08.2019 року щодо народження [INFO] [PERSON] , відомості про батька [PERSON] , записані зі слів матері дитини відповідно ст. 135 СК України. Позивач вказує, а відповідач жодним чином не спростовує, що батьком дитини являється [PERSON] , оскільки він ніколи цього не заперечував. Після пологів він відвідував позивача та дитину в лікарні. Після народження дитини відповідач переїхав проживати до своєї мами, але вона спілкувались з ним та з його мамою, яка визнає онуку і дуже хотіла щоб вони одружились та проживали разом. Він та його мама періодично забирали дитину до себе, купували їй речі. Ухвалою суду від 20.11.2019 року у даній справі призначено судово-медичну генетичну експертизу для встановлення біологічної спорідненості на рівні батьківська [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проведення експертизи доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи. Попереджено сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України та роз`яснено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Копію вказаної ухвали суду відповідач отримав 30.11.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №080010479285 (а.с. 50). Суд двічі надсилав відповідачу повідомлення про необхідність явки до експертної установи для відібрання зразків крові для проведення експертизи, які він отримував 14.01.2020 року (№080010480419) та 08.03.2020 року (№0800104899443), однак до експертної установи не з`явився, причини неявки не повідомив. Листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 17.03.2020 року експертна установа повідомила суд про неможливість проведення експертизи через неявку на відбір зразків крові [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] , з 22.11.2008 року по 10.02.2018 року перебував у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2008 року (а.с. 37), рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10.01.2018 року (а.с. 38). Від вказаного шлюбу відповідач має дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.05.2009 року (а.с. 36). Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним. Відповідно до ст. 128 СК України а відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст. 103, 108 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи, якщо необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо суд призначає експертизу. Експертиза проводиться поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень. При цьому, ст. 109 ЦПК України передбачені наслідки для учасників справи за ухилення від участі в експертизі. Так, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як встановлено судом, ухвалу суду від 20.11.2019 року про призначення судово-медичної генетичної експертизи для встановлення факту батьківства відповідача та доньки позивача, якою відповідачеві було роз`яснено наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України та попереджено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні, відповідач отримав 30.11.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №080010479285 (а.с. 50). Крім того, судом встановлено, що відповідач двічі повідомлявся про необхідність явки до експертної установи для відібрання зразків крові для проведення експертизи, повідомлення отримані відповідачем 14.01.2020 року (№080010480419) та 08.03.2020 року (№0800104899443), однак до експертної установи не з`явився, причини неявки не повідомив. Листом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 17.03.2020 року експертна установа повідомила суд про неможливість проведення експертизи через неявку на відбір зразків крові [PERSON] . Враховуючи викладене, неприбуття відповідача без поважних причин до експертної установи на відбір зразків крові, що є необхідним для проведення судово-медичної генетичної експертизи для встановлення факту батьківства відповідача та доньки позивача, суд визнає ухиленням від проведення відповідної експертизи, а враховуючи, яке для нього ця експертиза має значення, суд змушений визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, а саме факт біологічної спорідненості на рівні батьківська [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що дає змогу стверджувати щодо останньої батьківство [PERSON] . Будь-яких доводів чи доказів на спростування вказаних вище обставин відповідач суду не надав. Посилання відповідача у відзиві на ту обставину, що на момент народження [PERSON] , [INFO] , він перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою не має правового значення для визнання за ним батьківства відносно дитини позивача. Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання батьківства відповідача підлягають задоволенню. Щодо вимог про зобов`язання органу РАЦСу внести зміни до актового запису про народження дитини то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 134 СК України такі зміни вносяться вказаним органом на підставі рішення суду в силу закону, і не потребують додатково зобов`язального характеру рішенням суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн., слід стягнути з відповідача. Що ж до витрат на оплату послуг з надання правової допомоги, то у порушення процесуального закону позивачем не надано суду доказів надання їй правової допомоги, її обсягу, вартості (договору, актів виконаних робіт, звітів). Одна лише квитанція зі сплати 1000 грн., адвокату Шаленко П.М., вказаних обставин не підтверджує.

Outcome: partial