Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб та визначити місце проживання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 вересня 1995 року у виконкомі Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою - [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №15. Від даного шлюбу народилось двоє дітей, один з яких неповнолітній син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. На даний час син, [PERSON] проживає разом з позивачем, який постійно турбується про нього і має можливість забезпечити дитину всім необхідним, слідкує за її розвитком, виховує його. Позивач немає наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні її прав та обов'язків, як матері, однак в інтересах дитини вважає, що син має проживати з батьком. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили постановити рішення яким встановити місце проживання дитини з батьком. Відповідач в судовому засіданні підтвердила той факт, що їх син проживає у батька і знаходиться на його утриманні. Проти задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини не заперечувала. Однак просила не розлучати їх, надавши сторонам максимальний час для примирення. Представник третьої особи в судове засідання, не з'явився однак надав письмову заяву, в якій підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини за місцем проживання батька та просив слухати справу у його відсутність. Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 4, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 14 вересня 1995 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, видане виконкомом Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблений в книзі реєстрації актів запис за №15 (а.с.7). В шлюбі народилось двоє дітей, один з яких неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 26.04.2006 року серії [NUMBER] (а.с.11). Незважаючи на клопотання відповідачки, надати строк на примирення, суд не знайшов для цього підстав. Як встановлено судом, що підтверджено учасниками процесу та не підлягає додатковому доказуванню, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, спільне життя у них не склалося, сторони на протязі 3,5 років проживають окремо й спільного господарства не ведуть. Намагання сторін примиритися до цього часу ні до чого не призвели. Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку про недоцільність збереження такої сім'ї, а отже і наданні строків на примирення. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам дитини. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. У відповідності до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно вимог ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як видно з свідоцтва народження дитини, свідоцтва про укладення шлюбу, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO] Після того як, 3,5 років тому відповідачка переїхала жити до своїх батьків, дитина залишилась проживати за місцем проживання батька [PERSON].(а.с.9) і цей факт сторонами не оспорюється, а тому не потребує додаткового доказування. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА №03-24/182 від 19.01.2016 року, орган опіки та піклування вважає, що неповнолітній [PERSON], [INFO] може бути переданий на утримання, проживання та виховання батькові [PERSON] (а.с.30-31). Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, Конвенції про права дитини ратифіковану 27.02.1991 р., стать дитини, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, суд вважає доцільним визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON], що повністю відповідає інтересам дитини. Таким чином, визнання в цій частині відповідачем [PERSON] пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, є всі підстави для визначення місця проживання [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved