Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

16.02.2021 року позивач Маріупольська міська рада звернулася до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з цивільним позовом до [PERSON] , в якому зазначила, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області у справі про адміністративне правопорушення № 265/8119/20 від 24.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн. з конфіскацією знарядь вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.12.2020 року о 21-00 год. знаходячись на р. Кальміус в районі пост-моста в Лівобережному районі міста Маріуполя, гр. [PERSON] , в порушення ст.ст. 27, 34 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, здійснював лов риби забороненим засобом лову - сіткою «павук». У результаті незаконного лову вилучив рибу «піленгас» у кількості 5 штук. Своїми діями завдав збитки рибному господарству України у розмірі 3400,00 грн. Розрахунок шкоди зроблено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Факт незаконного лову риби [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 026789 від 09.12.2020 року, складеного головним державним інспектором Азовського рибоохоронного патруля № 3, розрахунком матеріального збитку, завданого внаслідок незаконного рибного промислу гр. [PERSON] , поясненнями самого правопорушника, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення № 026789 від 09.12.2020 року, описом вилучених у [PERSON] знарядь лову. Проте, судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] , питання щодо відшкодування ним шкоди, завданої рибному господарству України не вирішено. Шкоду, заподіяну внаслідок незаконного рибного промислу [PERSON] до теперішнього часу не відшкодовано. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Маріупольської міської ради 3400,00 грн. в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби, та судові витрати у виді судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.04.2021 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд до Володарського районного суду Донецької області за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 12.05.2021 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Стороною відповідача у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано. Інших клопотань учасниками справи не заявлено. Представник позивача Маріупольської міської ради - Галигіна В.М. у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути за відсутністю представника Маріупольської міської ради. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також заяви про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність не з`явившихся учасників справи. Розглянувши письмову заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 09.12.2020 року о 21-00 год. [PERSON] на узбережжі річки Кальміус в районі пост-мосту у Лівобережному районі міста Маріуполя здійснював незаконний лов риби забороненим знаряддям лову - сіткою «павук» та виловив рибу піленгас у кількості 5 особин, чим завдав збитків рибному господарству України на суму 3400,00 грн. Своїми діями [PERSON] порушив ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 85 КУпАП. Зазначене правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 026789 від 09.12.2020 року. Згідно розрахунку матеріального збитку до протоколу № 026789, заподіяного [PERSON] незаконним виловом цінних видів водних біоресурсів, загальна сума заподіяної шкоди склала 3400,00 грн. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24.12.2020 року, яка набрала чинності 05.01.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та покладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340,00 грн., вилучене у [PERSON] знаряддя лову - сітку «павук» та рибу піленгас у кількості 5 штук вагою 1 кг - конфісковано. Встановленими та доведеними обставинами, викладеними у мотивувальній частині вказаного судового рішення, є те, що 09.12.2020 року о 21-00 год. на річці Кальміус в районі пост-мосту у Лівобережному районі міста Маріуполя [PERSON] здійснював незаконний лов риби, використовуючи заборонене знаряддя лову сітку «павук». На момент виявлення порушення улов риби склав: риба піленгас у кількості 5 особин. Таким чином [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 85 КУпАП, тобто грубе порушення правил рибальства, а саме рибальство із застосуванням забороненого знаряддя лову, виготовленого із сіткоснастевого матеріалу. Згідно такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, вартість 1 шт. піленгаса становить 680 грн. Отже розмір загальної суми заподіяної шкоди, завданої рибному господарству України внаслідок незаконного лову риби [PERSON] склав 3400,00 грн. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно ч.1 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним шкоди у сумі 3400,00 грн. при розгляді справи по вищевказаному адміністративному правопорушенні вирішено не було. Згідно ч.3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, може вирішуватися в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 68, ч.1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забруднення навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Частиною другою статті 10 вказаного закону передбачено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані, зокрема, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ч.4 ст. 63 «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Пунктом 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства визначено, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Відповідно до п. 6.2 Правил любительського і спортивного рибальства шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією. Відповідно до вимог ст. 15 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. На підставі викладеного, враховуючи доведеність позивачем факту незаконного вилову риби [PERSON] , а також те, що відомостей щодо добровільного відшкодування завданої шкоди суду не представлено, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок незаконного вилову риби в розмірі 3400,00 грн., задовольнивши позов у повному обсязі. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду і документально підтвердженні судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved