Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

16 грудня2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 05 серпня 1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між ним і відповідачем, актовий запис № 922. Від даного шлюбу вони мають дітей, які досягли повнолітнього віку. Позивач зазначив, що відносини з дружиною поступово погіршувалися, він та відповідач не підтримують сімейні стосунки з 04 січня 2019 року, не ведуть сумісне господарство, мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою суду від 14 січня 2020 року відкрите провадження у справі. 17 березня 2020 року позивач [PERSON] звернувся з заявою, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені ним вимоги. 17 березня 2020 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги визнає, просила суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 серпня 1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 922, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] . Встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з 04 січня 2019 року, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved