Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

15 серпня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачами зобов'язань відповідно до умов договорів. Представник позивача Сафір Ф.О., який діє на підставі довіреності юридичної особи № 3734-К-Н-О від 04 вересня 2015 року, належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, разом із позовною заявою ним подано письмову заяву, в якій він підтримує позовні вимоги до [PERSON], [PERSON] та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.2-3/. У позовній заяві зазначено, що 12 вересня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № E055-07/S, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 35000 доларів США, на строк до 12 вересня 2022 року, зі сплатою за користування кредитом 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячно в період оплати. На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 12 вересня 2007 року між банком, відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № П329-07, за яким відповідач [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання щодо відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та винагород, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 20.07.2016 року заборгованість по процентам за користування кредитом становить 27343,35 долари США. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей 526, 527, 530, 1054 ЦК України, статей 3, 15, 107 ЦПК України та протиправність дій відповідачів, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON]. заборгованість по процентам за кредитним договором у сумі 27343,35 доларів США та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 10175,83 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України за місцем реєєстрації відповідачів /а.с.21,22/ було надіслано повідомлення про виклик до суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України судом на адресу відповідачів було спрямовано судові повістки про виклик до судового засідання, призначеного на 16.09.2016 р. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідачі навмисно не з'явилися до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах /а.с.31-34/. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідачі [PERSON] та [PERSON]. у судове засідання не з?явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] недобросовісно здійснюються їх процесуальні права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідачів, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 12 вересня 2007 року юридична особа - закрите акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», яке змінило назву на публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», і [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № E055-07/S, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 35000 доларів США, на строк до 12 вересня 2022 року, зі сплатою за користування кредитом 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячно в період оплати. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.14-19/. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12 вересня 2007 року закрите акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», яке змінило назву на публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», і [PERSON], [INFO], уклали договір поруки № П329-07, за яким відповідач [PERSON] виступила поручителем [PERSON] і взяла на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та винагород, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків /а.с.20/. Судом встановлено, що кредитний договір та договір поруки укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ЗАТ КБ «ПриватБанк», та особисто [PERSON], [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 35000,00 доларів США. Відповідно до умов кредитного договору № E055-07/S від 12.09.2007 року, він згідно п.7.1 набуває чинності з моменту його підписання обома Сторонами, і діє в обсязі виданих Позичальникові коштів до повного виконання Сторонами зобов?язань за договором /а.с.14-19/. Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № E055-07/S від 12.09.2007 року вбачається, що станом на 20 липня 2016 року позичальник має заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 35814,26 доларів США /а.с.6-9/. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2011 року, яке набуло чинності 11 березня 2011 року, з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку стягнуто на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором № E055-07/S від 12.09.2007 року у сумі 367228 грн. 51 коп. З мотивувальної частини зазначеного рішення вбачається, що заборгованість, стягнута за кредитним договором станом на 10.06.2010 року та складається з заборгованості за кредитом - 34265,84 доларів США, заборгованості за процентами - 8470,91 доларів США, заборгованості по пені - 1472,36 долари США, заборгованості по судовим штрафам - 2242,03 долари США /а.с.4-5/. Таким чином, сума заборгованості за відсотками за користування кредитом станом на 20 липня 2016 року становить 27343,35 долари США (35814,26 долари США (заборгованість, нарахована станом на 20.07.2016 р.) - 8470,91 доларів США (заборгованість, стягнута за рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська) = 27343,35 долари США). За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Відповідно до роз?яснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2014 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Відповідно до листа Національного банку України від 03.10.2007 р. N 41-211/1814-10108 «Про перелік банків, які мають ліцензію на здійснення банківських операцій, банківську ліцензію або письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями» ЗАТ «ПриватБанк» (юридична адреса: м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, Банківська ліцензія №22 від 04.12.2001 року, письмовий дозвіл на здійснення операцій №22-2 від 29.07.2003 року) надано письмовий дозвіл на здійснення банківських операцій з валютними цінностями. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі, а [PERSON] не виконує своїх обов?язків поручителя та не сплачує Банку заборгованість [PERSON] Таким чином, суд визнає, що відповідачі в односторонньому порядку відмовилися від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договорами. Суд визнає правильним представлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по заборгованості по процентам за користування кредитом за кредитним договором № E055-07/S від 12.09.2007 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідачі вживали заходів для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором та договором поруки. Такі дії відповідачів є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 10175,83 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved