Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

16 листопада 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що 28 лютого 2000 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у Брускинській сільській раді Великоолександрівського району Херсонської області, актовий запис №02. Від шлюбу мають двоє дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Близько трьох років відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги дітям не надає, хоча працездатний і має постійний дохід. В зв'язку з викладеним позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з заявою до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не з'явився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. 28 лютого 2000 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано у Брускинській сільській раді Великоолександрівського району Херсонської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 02 ( а.с.7). Згідно свідоцтв про народження дітей сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Згідно довідки про склад сім'ї позивачки, виданої Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 03 листопада 2016 року №486, діти проживають з нею, а отже перебувають на її утриманні ( а.с.10). Відповідач на даний час проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Доказів про наявність інших утриманців, окрім його неповнолітніх дітей, та неспроможність надавати їм матеріальну допомогу відповідач не надав. На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved