Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

17.03.2016 позивач ТОВ «Перший український експертний центр» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 3094,15 грн., інфляційні нарахування в сумі 1099,64 грн., 3% річних в сумі 58,02 грн., а разом 4251,81 грн., витрати на оплату судового збору. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що відповідачка є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Позивач пояснив, що внаслідок неналежного виконання зобов'язань по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач [PERSON], станом на 01 вересня 2015 року, має заборгованість в розмірі 3094,15 грн. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність своєчасного здійснення розрахунків та погашення заборгованості, відповідач своїх зобов'язань перед позивачем не виконав. Крім того, позивач посилається на те, що у період з 01.11.2014 по день розгляду справи справи відповідач отримує житлово-комунальні послуги, не відмовлявсь від їх отримання у вказаний період часу, відповідач отримував рахунки на сплату житлово-комунальних послуг, які містили у собі суму заборгованості, перелік послуг, їх обсяг та вартість. Також пояснив, що відповідач визнав свій борг шляхом оплати частини боргу, що підтверджується розрахунком заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи, а тому у ТОВ «ПУЕЦ» виникли цивільно-правові відносини, внаслідок яких у відповідача виникло зобов'язання оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг за ціною, яка була встановлена на дату споживання послуг. Позивач зазначив, що відповідач не надав суду жодного акту-претензії, складеного відповідно до вимог ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» щодо ненадання та неотримання належної якості послуг, наданих ТОВ «ПУЕЦ» за період з 01.11.2014 по дату розгляду справи. 15.11.2016 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2025,60 грн., інфляційні нарахування в сумі 1099,64 грн., 3% річних в сумі 58,02 грн., а разом 4251,81 грн., витрати на оплату судового збору, обґрунтовуючи зменшення позовних вимог тим, що з моменту звернення позивача до суду заборгованість відповідача зменшилася. 13.09.2016 до суду від представника відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, у якій він просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, у зв'язку з наступним. Пояснив, що будь-яких прав відносно відповідача у ТОВ «ПУЕЦ» як позивача по справі не існує, а у [PERSON] як відповідача, не існує будь-яких обов'язків стосовно ТОВ «ПУЕЦ», оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що ТОВ «ПУЕЦ» є суб'єктом, якого ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначив як виконавця послуг, виробника послуг, управителя чи балансоутримувача будинку. Посилається на те, що серед власників квартир, секцій №4 і №5 будинку за адресою: [ADDRESS], такого власника як ТОВ «ПУЕЦ» не існує, оскільки ТОВ «ПУЕЦ» не надав суду права власності на будь-яку квартиру у вказаних секціях. Також пояснив, що ПАТ ХК «Київміськбуд» ,передавши протоколом №23 від 27.06.2013 секції №4 і №5 житлового будинку за адресою: [ADDRESS], ТОВ «ПУЕЦ» діяв незаконно, оскільки вказані секції ніколи не належали Пат ХК «Київміськбуд». Представник відповідача вказує, що а ні держава, а ні територіальна громада, а ні ТОВ «ПУЕЦ» не можуть бути балансоутримувачами, якщо вони не є одноосібними власниками та/або не мають договору з іншими співвласниками та/або коллективного рішення всіх співвласників багатоквартирного будинку щодо укладення договору про утримання будинку «на балансі». А тому позивач є особою, що не має права вимоги по стягненню боргу за житлово-комунальні послуги як балансоутримувач. Зазначено, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що у встановлених між ним та боржником правовідносинах він узгодив з боржником всі істотні умови договору, передбачені статтею 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Невстановленими і не підтвердженими жодними доказами є, зокрема, вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг. Пояснив, що вимоги позивача по стягненню з відповідача боргу за житлово-комунальні послуги не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач нічим не обґрунтував та не довів законність застосованих ним при розрахунку боргу тарифів та підстав для їх застосування. Також вказує, що ТОВ «ПУЕЦ» не надало до суду: документів з розміром застосованих ним тарифів на житлово-комунальні послуги з гарячого водопостачання та опалення, враховуючи наявність у секціях №4 та №5 власної котельні, яка нагріває холодну воду, вартість якої чітко встановлена та подається на вказані секції Київводоканалом; належним чином завірених копій нормативно-правових актів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення/погодження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги, які були б чинними, і не скасованими у судовому порядку за весь позовний період з підтвердженням щодо їх чинності. Вказує, що відповідно до пункту 1 статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ТОВ ПУЕЦ не може були визнано належним балансоутримувачем секцій №4 та №5 будинку [ADDRESS], оскільки ТОВ «ПУЕЦ» не є власником цього будинку, а також не є особою, що за договором із власниками утримує на балансі відповідне майно. Представник відповідача посилається також на те, що в матеріалах справи відсутня копія державного акту про володіння чи постійне користування прибудинковою територією з зазначенням її площі і меж та, відповідно, частку відповідачів у цій прибудинковій території. Враховуючи зазначене вище відповідач вважає, що ТОВ «ПУЕЦ» незаконно вимагає від неї плату за обслуговування прибудинкової території, яка не виділялась і не передавалась ТОВ «ПУЕЦ» на праві власності чи постійного користування. Окрім того, відповідач вважає безпідставною вимогу позивача про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. В судовому засіданні 15.11.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги просив позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволені позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно акту прийому-передачі квартири інвестору від 04.07.2014, підписаного між Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» в особі віце-президента [PERSON] (замовник) та [PERSON] (інвестор), інвестор приймає квартиру [ADDRESS] (ж/б на перетині вул. Волинської, Смілянської (секції 4, 5) у Солом'янському районі м. Києва ) (а.с.5). Встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.2014 року належить відповідачу [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК» Київськбуд» житловий будинок на [ADDRESS] передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр», що підтверджується витягом №3 з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» №23 від 27.06.2013 (а.с. 9). 16 жовтня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» складено акт приймання-передачі житлового будинку на [ADDRESS] (буд. Адреса - житловий будинок на перетині вул. Волинської, Смілянської (друга черга) у Солом'янському районі м. Києва) (а.с. 10-12), згідно якого позивач прийняв вказаний житловий будинок на подальшу експлуатацію. Згідно складових тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, розрахованих згідно з постановою КМУ від 01.06.2011 №869, затверджені тарифи з утримання будинку [ADDRESS] для виконавця послуг «ТОВ «ПУЕЦ» (а.с. 38). Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 06 березня 2015 року № 210 внесено зміни до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються виконавцями таких послуг, зокрема, затверджені тарифи з утримання будинку [ADDRESS] для виконавця послуг «ТОВ «ПУЕЦ» (а.с.41). Представник відповідача заперечує у задоволенні позову, з посиланням на те, що: позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що у встановлених між ним та боржником правовідносинах він узгодив з боржником всі істотні умови договору, зокрема, вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг, позивач нічим не обґрунтував та не довів законність застосованих ним при розрахунку боргу тарифів та підстав для їх застосування, ТОВ ПУЕЦ не може були визнано належним балансоутримувачем секцій №4 та №5 будинку [ADDRESS], оскільки ТОВ «ПУЕЦ» не є власником цього будинку, а також не є особою, що за договором із власниками утримує на балансі відповідне майно, а тому не має права вимоги по стягненню боргу за житлово-комунальні послуги як балансоутримувач, а також позивач незаконно вимагає від відповідача плату за обслуговування прибудинкової території, яка не виділялась і не передавалась ТОВ «ПУЕЦ» на праві власності чи постійного користування. Судом не приймається дана позиція представника позивача з наступних підстав. Той факт, що між позивачем і відповідачем не укладався договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території не може бути підставою для звільнення власника квартири від обов'язку сплатити за надані послуги по утриманню будинку і прибудинкової території та за централізоване опалення, оскільки вони ним фактично споживались. Представником позивача було надано копії договорів стосовно надання послуг по обслуговуванні будинку [ADDRESS]: договір на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів №47 від 01.10.2012, укладеного між ТОВ «ПУЕЦ» та Малим приватним підприємством «Перун» (а.с. 45-48 ) та доповнення № 9 до вказаного договору (а.с. 49) та додаток №9 - відомість об'єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та підйомників (а.с. 50), договір №09-345 від 05.01.2015, укладений між КП «Профдезінфекція» та ТОВ «ПУЕЦ» стосовно дератизації житлових будинків (а.с. 51 - зворотня сторона а.с. 51), договір №10712 про надання послуг по збиранню, вивезенню та захороненню великих габаритних відходів від 01.03.2015, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ПрАТ «Київспецтранс» (а.с. 52-53), підрядний договір №16-08-2013то на технічне обслуговування та ремонт диспетчерських систем від 01.08.2013, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ПП «Виробничо-конструкторська фірма «Промінь» з додатками та додаткова угода №6 від 31.10.2014 до договору (а.с. 54-60), договір №5 про надання послуг по збиранню снігу технікою від 01.06.2013, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» та додаткова угода №3 від 01.10.2015 (а.с. 61-63), договір №2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів від 01.10.2012, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ТОВ «Фірма «Володар - Роз» (а.с. 64-67), договір №42695 про постачання електричної енергії від 23.08.2013, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (а.с. 68-71), договір №10842/4-1-06 на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 01.11.2013, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ПАТ «АК «Київводоканал» (а.с. 72-73), договір №1604000782 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 01.04.2016, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» (а.с. 74-76), договір №1027/16-ТЕ-41 про постачання природного газу від 21.12.2015, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та додаткових угод до нього (а.с. 77-88), договір №211634 розподілу природного газу від 31.12.2015, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ПАТ «Київгаз» та додаткових угод до нього (а.с. 89-98), договір №33/1198П-06 на надання послуг від 29.12.2015, укладений між ТОВ «ПУЕЦ» та ПАТ «АК «Київводоканал» з додатками до нього (а.с. 99-108). Так, станом на 01.09.2015 у відповідача перед позивачем була наявна заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 3094,15 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком при поданні позовної заяви (а.с. 7). Однак, в ході розгляду вказаної справи відповідачем частково було сплачено заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, та станом на 31.10.2016 за відповідачем перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 2025,60 грн., яка підтверджується відповідним розрахунком (а. с. 146). За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п. 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договірних відносин між сторонами щодо надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати за фактично отримані послуги. Оскільки, позивачем надаються відповідачу житлово-комунальні послуги, а відповідач ухиляється від їх оплати, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Відсутність договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, при цьому за існування прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Таким чином, виходячи із вищевикладеного, беручи до уваги факт неналежного виконання відповідачем обов'язку по внесенні плати за житлово-комунальні послуги, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з відповідача не лише заборгованості в розмірі 2025,60 грн., а й інфляційних нарахувань в сумі 1099,64 грн., 3% річних в сумі 58,02 грн., - законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved