Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

17.10.2019 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер її дід, [PERSON] , 1941 року народження. Батько позивачки помер раніше, ніж помер її дід, тому позивачка є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення замість свого батька. Заповіту дід позивачки не залишив. Спадщину після його смерті прийняла позивачка, а також її бабуся, [PERSON] . Тому позивачка має право на половину спадщини, що відкрилася внаслідок смерті її діда. Також позивачка зазначає, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали у власність об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] . Цей об`єкт нерухомого майна належав [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, проте оформлений був лише на дружину, [PERSON] . Остання, після смерті її чоловіка, не одержала у нотаріуса свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні, а потім, [INFO] , теж померла, залишивши заповіт на ім`я відповідача, [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті. Визначення нотаріусом частки померлого [INFO] [PERSON] в позасудовому порядку наразі неможливо, оскільки для цього необхідна згода іншого з подружжя, що є живим, проте дружина [PERSON] , [PERSON] померла, а закон не дозволяє спадкоємцям надавати замість своїх спадкодавців згоду на визначення часток у спільному майні. Враховуючи відповідь приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачиної Н.В. вих. № 321/01-16 від 16 жовтня 2019 року, в якому йдеться про неможливість визначення часток померлого подружжя у праві спільної сумісної власності, позивачка зазначає, що вимушена звернутися до суду. На підставі викладеного, просить суд визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила Ѕ (одна друга частина), а частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила Ѕ (одна друга частина), а також визнати за [PERSON] право власності на ј (одну четверту) частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , 1941 року народження, який помер [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року зазначену справу прийнято та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання; зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачину Н.В. надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 5/2009, що була заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; зобов`язано приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецову\~О.С. надати суду належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 33-34) 29.10.2019 року від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової О.С. надійшла копія спадкової справи № 27/2018, яка заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 115-147) 04.11.2019 року від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Задачиної\~Н.В. надійшла копія спадкової справи № 5/2009, яка заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с. 47-112) У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте з`явився її представник адвокат Шумейко І.П., який надав суду пояснення, аналогічні за змістом позовної заяви, вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 08.11.2019 року надав суду заяву, в якій позов визнає, а також просить розглядати справу за його відсутності. (а.с. 45) Треті особи в підготовче засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення підготовчого засідання не надавали. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, копію спадкової справи після смерті [PERSON] , копію спадкової справи після смерті [PERSON] , перевіривши інші докази, наявні в матеріалах справи, взявши до уваги пояснення осіб, що беруть участь у справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 02.10.2009 р., актовий запис № 8333. (а.с. 16) Заповіту [PERSON] не залишив, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру, що міститься в матеріалах заведеної після його смерті спадкової справи № 5/2009. (а.с. 54-55) Сином [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 25.04.1965 р., актовий запис № 546. (а.с. 14) [PERSON] помер раніше за свого батька, а саме [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя 14.05.1997 р., актовий запис № 4389. (а.с. 13) Дочкою [PERSON] , згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя 29.07.1994 р. (актовий запис № 1336), є [PERSON] . (а.с.11) 22 вересня 2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 22.09.2018 р., актовий запис № 217. (а.с.12) Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. На підставі цих норм та наведених вище обставин, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її діда, [PERSON] , за правом представлення замість її батька, [PERSON] . У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк спадщину після смерті [PERSON] прийняло двоє спадкоємців першої черги за законом: дружина [PERSON] та онука [PERSON] , що підтверджується заявами про прийняття спадщини [PERSON] (надійшла 04.12.2009 р., зареєстрована за № 12) та [PERSON] , яка на момент прийняття спадщини була неповнолітньою та діяла за згодою своєї матері [PERSON] (надійшла 08.02.2010 р [INFO] , зареєстрована за № 1). Таким чином, спадщина, що відкрилася після смерті [PERSON] , розподіляється порівну між двома спадкоємцями першої черги за законом [PERSON] (дружиною), та позивачкою (онукою замість померлого батька). Такий розподіл спадщини вбачається також зі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 11.02.2011 р. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. на Ѕ частину транспортного засобу та Ѕ частину грошових вкладів (зареєстровано в реєстрі за № 485) та Ѕ частину гаража (зареєстровано в реєстрі за № 483). За життя [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] ,. Шлюб було укладено 15.03.1964 р., про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кууйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку був складений актовий запис № 435, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00024100174 від 01.10.2019 р. (а.с. 15) Під час перебування у шлюбі, на ім`я [PERSON] було придбано у власність об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.07.2001 р., посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Варавка В.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1038. Право власності було зареєстроване Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 05.07.2001 р. в реєстровій книзі № 258 за реєстровим номером 37053. (а.с. 18) Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З наведених вище норм Сімейного кодексу України та обставин справи вбачається, що квартира [ADDRESS] після її придбання на ім`я [PERSON] у 2001 році стала об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] . Оскільки шлюбний договір між ними не укладався та не було домовленості щодо розподілу часток у праві спільної сумісної власності, то частки [PERSON] і [PERSON] у праві спільної сумісної власності були рівними. Відтак, внаслідок смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири. Отже, [PERSON] в порядку спадкування має належати право власності на ј частину квартири, а інша ј частина квартири належала другому спадкоємцю [PERSON] , дружині спадкодавця. За життя, [PERSON] і [PERSON] не здійснювали поділу майна, що перебувало у їхній спільній сумісній власності. Після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] не зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні. Відсутність такої заяви вбачається з матеріалів спадкової справи № 5/2009, яка заведена після смерті [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 28.06.2018 р., актовий запис № 4158. (а.с. 17) За життя, 17.05.2016 р. [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповідала [PERSON] , відповідачу по даній справі. Заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С. та зареєстровано в реєстрі за № 764. (а.с. 128) 17.07.2018 р., відповідач [PERSON] прийняв спадщину, що підтверджується його заявою, поданою приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Швецовій О.С. та зареєстрованою в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 84. Отже, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , є спадкоємець за заповітом [PERSON] . У зв`язку з тим, що до [PERSON] перейшли права та обов`язки [PERSON] , яка була другим, крім позивачки, спадкоємцем після [PERSON] , то [PERSON] має бути належним відповідачем у даній справі. Згідно зі ст.71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Отже, визначити частку у спільному майні, належну діду позивачки, [PERSON] , в нотаріальному порядку вже неможливо, оскільки дружина [PERSON] , яка могла б надати згоду на визначення його частки у спільному майні, теж померла. Можливість надання такої згоди спадкоємцем дружини законом не передбачена. Внаслідок неможливості в позасудовому порядку визначити частку [PERSON] у спільному майні, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. (третьою особою-1) було надано відповідь за вих. 321/01-16 від 16 жовтня 2019 року, в якій ідеться про наступне. Оскільки законодавством України встановлений виключний перелік вимог щодо визначення нотаріусом частки померлого в спільній власності подружжя, а саме наявність заяви спадкоємців та згоди іншого з подружжя, що є живим, факт смерті дружини [PERSON] [PERSON] унеможливлює визначення нотаріусом частки померлого [INFO] [PERSON] в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , придбану та зареєстровану на ім`я [PERSON] . Згідно з абз. 2 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, у спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON] перебувала вищевказана квартира, проте оформлена була лише на [PERSON] . Частки у праві спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON] були рівними по Ѕ частині квартири за кожним із подружжя. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири. Спадщину після [PERSON] прийняли двоє спадкоємців першої черги за законом дружина, [PERSON] , і онука, [PERSON] , отже до кожної з них має перейти в порядку спадкування по ј частині квартири. Отже, позивачці в порядку спадкування після [PERSON] належить право власності на ј частину квартири. Проте, своє право власності позивачка не може оформити в позасудовому порядку, оскільки квартира не була поділена подружжям, а після смерті [PERSON] , його дружина теж не вчинила дій з визначення часток у спільному майні; тобто наразі квартира оформлена на [PERSON] (а не на діда позивачки), що унеможливлює оформлення позивачкою спадщини. Таким чином, є підстави для визначення в судовому порядку часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, а також для визнання судом за позивачкою права власності на ј частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті її діда [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved