Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

15.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 28.04.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач зазначає, що від шлюбу сторони мають неповнолітню спільну дитину -[PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що одруження виявилося невдалим через несумісність характерів, втрати поваги та любові один до одного. Їх фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Намагання зберегти сім`ю не мало успіху. Позивач [PERSON] в судове засідання 01.10.2018 року не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без його участі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання 01.10.2018 року не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив позовні вимоги задовольнити та справу розглядати без його участі та без участі його довірителя. Станом на 01.10.2018 року відзив на позов від відповідача [PERSON] до Мар'їнського районного суду Донецької області суду не надійшов, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, заперечень на позов та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 СК України передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 28 квітня 2012 року зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 13, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Судом встановлено та підтверджено документально, що від шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується виданим 22.06.2012 року свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Позивач та відповідач однією сім'єю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, та враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав, шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved