Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

15.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 09.11.2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 485. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 16 квітня 2015 року з відповідачкою фактично припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство та сімейний бюджет. На теперішній час ведуть окреме життя, відповідачка відмовилась надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки [PERSON], яка мешкає разом з ним, не надає грошей на продукти харчування, одежу та інші необхідні приналежності. Просив стягнути на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1200 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги з урахуванням наданих ним документів та за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала частково, просила винести рішення з урахуванням представлених нею документів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 9 листопада 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON], [INFO], батьками яких, згідно свідоцтв про народження - є позивач та відповідачка. У квітні 2015 року сторони припинили шлюбні стосунки та стали жити окремо. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 9.07.2015 року шлюб між ними було розірвано. Син [PERSON] залишився мешкати разом з матір'ю, а донька - [PERSON] - мешкає разом з батьком. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 20 серпня 2015 року було визначено місце проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON]. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 7 серпня 2015 року на користь відповідачки з позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] у розмірі 1\\4 частини з усіх видив заробітку [PERSON] Відповідачка матеріальну допомогу на утримання доньки позивачу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини( аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. При цьому діючим законодавством не передбачено конкретних часток від доходу відповідно до кількості дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров?я та матеріальне становище дитини, платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки. сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено,що відповідачка не працює , перебуває на обліку у Маріупольському центрі зайнятості як безробітна, доглядає дитину - інваліда - [PERSON] , [INFO]. Крім того, вона перебуває на обліку в УСЗН Іллічівського району м. Маріуполя та їй призначена державна соціальна допомога на дитину - інваліда у розмірі 1307 грн. 30 коп. з 22.12.2009 року по 31.08.2026 року. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 7 серпня 2015 року на її користь з позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] у розмірі 1\\4 частини з усіх видив заробітку [PERSON] Відповідач [PERSON] працює у ПАТ «Азовзагальмаш» та його середній заробіток станом на вересень 2015 року складає 1654 грн.85 коп. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням матеріального стану платника аліментів , яка доглядає дитину - інваліда [PERSON], стана здоров'я [PERSON], який потребує постійного лікування, відсутності у відповідачки в наступний час постійної роботи ,матеріального стану позивача, який працює та сплачує аліменти на користь позивачки, має на утриманні неповнолітню доньку - [PERSON], вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітня. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, та у відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: partial