Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

17.05.2018 року до Казанківського районного суду Миколаївської області звернувся представник позивача адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовом до Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності за набувальною давністю, просив визнати за позивачем, [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, смт Казанка, вул. Миру, будинок №110 за набувальною давністю. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, надали суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2\~ст.197 ЦПК України,\~у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Відповідно до акту підтвердження на предмет фактичного проживання від 05.07.2018 року, [PERSON], [INFO], дійсно проживає [INFO] з грудня 1990 року. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Казанківської селищної ради виданої на вимогу [PERSON], [INFO], від 05.05.2018 року за №822/03-15, вона дійсно зареєстрована за місцем проживання в [INFO] з 24.12.1090 року. Судом встановлено, що [PERSON] володіє та користується житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, смт Казанка, вул. Миру, будинок №110, у вищевказаному будинку позивач проживає постійно з 24.12.1990 року. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321, ст.328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч.1ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Згідно п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Оскільки позивач добросовісно, з 1990 року заволоділа чужим майном\~житловим будинком, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, смт Казанка, вул. Миру, будинок №110, понад десять років відкрито, безперервно ним володіє, за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно ч.1ст.344 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved