Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, спричиненну пошкодженням транспортного засобу у сумі 5 485,96 грн. та судові витрати, понесені при зверненні до суду у сумі 640,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 грудня 2016 року його автомобіль ВАЗ 21101, державний номер [NUMBER], отримав пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП) у результаті зіткнення з автомобілем ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який визнав свою провину у ДТП. Вартість відновлювального ремонту відповідно до звіту ТОВ «Експертна компанія Укравтоекспертиза» склала 12 131, 73грн. ПраТ «СК «Український страховий стандарт», з яким відповідач уклав договір страхування цивільно-правової відповідальності, частково відшкодувала матеріальну шкоду позивачу на загальну суму 6645,77грн. Оскільки страхове відшкодування не покрило всіх збитків [PERSON], пов'язаних з ремонтом автомобіля, відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України має право на стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та отриманою страховою виплатою. Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 червня 2017 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду. 25 вересня 2017 року до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої змінений відповідач [PERSON] на відповідача [PERSON] 12 жовтня 2017 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області замінено відповідача по справі [PERSON] на належного відповідача по справі [PERSON] Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 04 грудня 2017 року у задоволенні клопотання [PERSON] про залучення до справи у якості співвідповідача ПраТ «СК «Український страховий стандарт» відмовлено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 08 лютого 2018 року клопотання представника відповідача [PERSON] задоволено та залучено до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ПраТ «СК « Український страховий стандарт». У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача - [PERSON] - заперечував проти задоволенні позову та просив відмовити, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність доводів позивача. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Суд, з'ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту автомобіля серія [NUMBER] автомобіль ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 86) Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], автомобіль ВАЗ 21101, державний номер [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 92) Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 15.12.2016 р. (а.с.7), стався страховий випадок із забезпеченим транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER] за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ\\7750070 від 01.03.2016р.(а.с.79). та автомобілем 21101, державний номер [NUMBER], за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ\\936502 від 21.01.2016р. (а.с.115). Водій транспортного засобу ВАЗ 2102, державний номер [NUMBER], [PERSON] свою вину у дорожньо-транспортній пригоді визнав, про що свідчить відмітка у євро протоколі. Відповідно до звіту №387 від 10.01.2017р., складеного на замовлення страховика ТОВ «Експертна компанія Укравтоекспертиза», відновлювальний ремонт автомобіля ВАЗ 21101, державний номер [NUMBER], без урахування зносу склав 12 131, 73 грн. Згідно із страховим актом №7509 від 25.01.2017р. (а.с.121), ПраТ «СК «Український страховий стандарт» виплачено страхове відшкодування [PERSON] в розмірі 6645,93 грн. (а.с.6) відповідно до ремонтної калькуляції №7509 від 25.01.2017р. (а.с.116) з урахуванням зносу транспортного засобу ВАЗ 21101, державний номер [NUMBER] та податку на додану вартість. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1186 України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що позивачем отримане страхове відшкодування у розмірі 6 645,77 грн., проте витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача відповідно до звіту оцінювача складають 12 131,73 грн., то стягненню з відповідача підлягає різниця між вартістю відновлювального ремонту та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 5 485,96 гривень. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved