overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

15 лютого 2021 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 01 березня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, [PERSON] та [PERSON] 01 березня 2003 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 127. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 вересня 2003 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 996, [PERSON] народився [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 2009 року, Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 920, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

15 серпня 20014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка позов підтримала із підстав зазначених в ньому, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Житомирського району 04 жовтня 2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в свідоцтві про народження яких батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.2-3). Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

15 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 червня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12517,37 грн., заборгованність за кредитом - 2142,18 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 9302,93 грн, штрав (фіксована частина) -500,00 грн, штраф ( процентна складова ) - 572,26 грн, всього загальна сума забогованості склала 12517,37 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 30 червня 2006 року в розмірі 12517,37 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заява про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 15 серпня 2006 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 12517,37 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 червня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 12517,37 грн., заборгованність за кредитом - 2142,18 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 9302,93 грн, штрав (фіксована частина) -500,00 грн, штраф ( процентна складова ) - 572,26 грн , всього загальна сума забогованості склала 12517,37 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

15 серпня 2007 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області розглянуто цивільну справу за позовом ПП «Ремонтник Юг» до [PERSON] про визнання дійсним договору міни та визнання права власності на майно, отримане за договором міни, матеріали якої частково відновлено ухвалою від 15 квітня 2021 року. Вказаним рішенням було визнано дійсним договір міни від 05 січня 2007 року, укладений між ПП «Ремонтник Юг» та [PERSON] та визнано право власності за позивачем на дві земельні ділянки. 09 квітня 2021 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі, посилаючись на те, що під час ухвалення рішення судом не вказано, що у власність ПП «Ремонтник Юг» за вказаним договором міни перейшли ще чотири земельні ділянки, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, є підставою для ухвалення додаткового рішення. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивача, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали частково відновленого втраченого судового провадження, суд дійшов такого. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. При цьому частиною 2 вказаної статті передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як вбачається\~з матеріалів\~відновленого втраченого\~судового провадження,\~05\~січня 2007\~року між\~ПП «Ремонтник\~Юг» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір міни,\~за умовами\~якого позивач\~зобов`язувався передати у власність відповідача комплекс будівель сільськогосподарського призначення, що розташований в с. Дмитрівка Очаківського району Миколаївської області на території бригади № 1, а відповідач мав передати у власність позивача шість земельних ділянок, однак в резолютивній частині рішення зазначено лише дві земельні ділянки. За таких обставин, враховуючи той факт, що рішення до теперішнього часу не виконано, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

15 серпня 2009 року Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 48. У шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. У грудні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між останніми. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, між подружжям постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняє позивачу душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та у сімї, вона не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. 14.10.2009 року позивача було засуджено та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі. У звязку із перебуванням останнього у місцях позбавлення волі, відносини сторін значно погіршилися. Після відбуття покарання та звільнення, позивач намагався відновити відносини, але спроби примиритися до позитивного результату не призвели. Таким чином, позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам спільних дітей подружжя. Посилаючись на ці обставини просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився,подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-лася, про час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дітей подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

15 серпня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], на її утримання відповідач коштів не надає. [PERSON] просить ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В судове засідання позивачка не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, при цьому позовні вимоги вона підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 2 жовтня 2010 року відповідач є батьком [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач проти позову не заперечив, а тому суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

15 серпня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 1998 грн. 72 коп., за відсотками в сумі 15791 грн. 57 коп., у звязку з чим йому було нараховано 2991 грн. 46 коп. пені і комісій, 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1039 грн. 09 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судове засідання сторони не зявились, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом анкети-заяви [PERSON] про приднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 15 серпня 2012 року (яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Памяткою клієнта і Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг), відповідачка оформила в ПАТ КБ «Приватбанк» платіжну картку «Кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом на суму 2000 грн. Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка становить 2,5% на місяць, але протягом 55 днів пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,01% річних. Щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Згідно з цими умовами, в разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням більш ніж на 30 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позовом. Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за несвоєчасне погашення заборгованості позичальник повинен платити пеню в розмірі 1/30 частини базової процентної ставки по договору за кожен день прострочення кредиту, а також пеню в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, що нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками впродовж 5 або більше днів в разі виникнення прострочення на суму більше 50 грн. Позивач станом на 31 липня 2016 року нарахував [PERSON] 1998 грн. 72 коп. заборгованості за кредитом, 15791 грн. 57 коп. заборгованості за відсотками, 2991 грн. 46 коп. пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1039 грн. 09 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Оскільки позов підлягає до задоволення, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 1378 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного і ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

15 серпня 2013 року до суду звернувся позивач з названим позовом, в якому посилаючись на неможливість подальшого збереження шлюбу, просить суд розірвати зареєстрований шлюб. Зазначає про наявність від шлюбу неповнолітньої дитини, відсутність спорів щодо утримання дитини та спорів щодо розділу майна. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої просить ухвалити по справі заочне рішення, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вважає за можливим розглянути справу по суті у відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2004 року, про що свідчить свідоцтво про одруження. Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачем. Проживання дитини разом із відповідачем позивачем не оспорюється. З моменту подачі позову по теперішній час сторони не примирилися, фактичні шлюбні відносини припинились ще у липні 2012 року. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки причини, за якими позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, родина існує формально тому що сімейні відносини дружина та чоловік не підтримують, спільного господарства не ведуть, інших інтересів між ними немає, збереження родини стало неможливим. Оскільки спір про розірвання шлюбу вирішений на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

15 серпня 2013 року між ПАТ «Імекс Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 999-00047418/1 за умовами якого [PERSON] отримав овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Elektron, з максимальною сумою заборгованості 50000 грн., зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 14 серпня 2016 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 73315 грн. 44 коп. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 15 серпня 2013 року за кредитним договором, а він отримав овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Elektron, з максимальною сумою заборгованості 50000 грн., зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 14 серпня 2016 року. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 6 серпня 2014 року допустив заборгованість 73315 грн. 44 коп. (50000 грн. - заборгованість за кредитом, 9475 грн. 44 коп.- заборгованість по сплаті відсотків, 8640 грн. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 5200 грн. - штраф. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 733 грн. 15 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

15 серпня 2013 року ПАТ «Дельта Банк», що є правонаступником ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 004-05513-150813 про встановлення ліміту кредитної лінії у розмірі 20 900,00 грн. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № 26256909336544 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 20 900,00 грн. В свою чергу [PERSON], скористалась кредитною лінією, але станом на 22.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Таким чином, станом на 22.07.2014 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 29 380,71 грн., яка складається з: - 17 077,09 грн. - тіло кредиту; - 3 822,91 грн. - прострочене тіло кредиту; - 8 480,71 грн. - заборгованість за відсотками; На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача [PERSON], [INFO] ІПН [NUMBER] на користь АТ «Дельта Банк» р/р 26256909336544, МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020 заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 29 380,71 грн., та судовий збір у розмірі 293,81 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але ним подано заяву в якій він вказує, що він позов підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву в якій справу просить розглядати у її відсутності, позов визнає повністю. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону і не порушує прав та інтересів інших осіб, то суд ухвалив винести рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти нього, то суд вважає за доцільне не досліджувати докази надані позивачем до позовної заяви і приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved