Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

15 квітня 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до Межиріцької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» про визнання права на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Межиріч» розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів, вид угідь «пасовища» на території Межиріцької сільської ради у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , який за життя отримав право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0236045 від 14 березня 1997 року. Розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Межиріч» включає в себе: -4,27 умовних кадастрових гектарів - рілля, -0,91 умовних кадастрових гектарів - пасовища, -0,11 умовних кадастрових гектарів - багаторічні насадження. За життя [PERSON] виділив в натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 4,088 га, вид угідь - рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 099065 від 10 травня 2002 року. Однак за життя [PERSON] не скористався правом на виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 0,91 умовних кадастрових гектарів, вид угідь - пасовища. 03 квітня 2020 року державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай) у вигляді пасовища розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів у зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач зазначає, що строк позовної давності ним не пропущений, оскільки він дізнався про те, що [PERSON] мав право на земельну частку пай розміром 0,91 га, вид угідь - пасовища лише 29 січня 2020 року з листа відділу у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача - адвоката Скирди В.І. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, за змістом цієї заяви представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідачів - Межиріцької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області згідно поданого відзиву (а.с.47-49) просить у позові відмовити, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не є розпорядником земель колишнього КСП «Межиріч» і законодавчо не наділене повноваженнями щодо виділення земельних часток (паїв), відповідно до чинного законодавства повноваження щодо виділення земельних часток (паїв) власникам сертифікатів належить з 01 січня 2019 року сільським, селищним, міським радам. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки рішення щодо розпорядження земельною часткою (паєм) приймає у даному випадку Межиріцька сільська рада. З матеріалів цивільної справи видно, що 14 березня 1997 року [PERSON] отримав сертифікат серії ДП № 0236045 на право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Межиріч» без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.7). 10 травня 2002 року [PERSON] був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 099065, згідно якого йому була передана у приватну власність земельна ділянка площею 4.088 гектарів (рілля) у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована на території Межиріцької сільської ради (а.с.8). [INFO] [PERSON] помер, згідно матеріалів спадкової справи № 504/2005, заведеної Другою павлоградською державною нотаріальною конторою, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , належним чином прийняв спадщину. Відомостей про інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять (а.с.26-45). За змістом заповіту від 12 січня 2005 року [PERSON] заповів [PERSON] усе належне йому майно та усі майнові права та обов`язки, які належать йому на день посвідчення заповіту і належатимуть на день смерті (а.с.29). 16 грудня 2011 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Межиріцької сільської ради, загальною площею 4,088 гектарів, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту серії ІІ- ДП № 099065 (а.с.40). 03 квітня 2020 року постановою державного нотаріуса Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] на право на земельну частку (пай) члена КСП «Межиріч» у вигляді пасовища площею 0,91 умовних кадастрових гектарів, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право на зазначену земельну частку (пай), а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.12). Відділом у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано письмову відповідь на заяву [PERSON] від 29 січня 2020 року, якою повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0236045 розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення Павлоградської районної державної адміністрації від 27 лютого 1997 року № 87-р. Також у цій письмовій відповіді зазначено, що до складу земельного паю розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів входять такі сільськогосподарські угіддя: -4,27 умовних кадастрових гектарів - рілля, -0,91 умовних кадастрових гектарів - пасовища, -0,11 умовних кадастрових гектарів - багаторічні насадження (а.с.13). [PERSON] було отримано за життя державний акт серії ІІ-ДП № 099065 від 10 травня 2002 року на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Межиріцької сільської ради площею 4,088 гектарів у межах згідно з планом, у тому числі ріллі - 4,088 гектарів. Згідно з Класифікацією видів земельних угідь (додаток 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру), рілля включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці. До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви. Пасовища включають сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (ГОСТ 26640-85); рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки. Відповідно до положень статей 1-3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають зокрема громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право спадкоємця на земельну частку (пай) є свідоцтво про право на спадщину. Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що розмір земельної ділянки, виділеної спадкодавцю [PERSON] згідно державного акту, є меншим за розмір, зазначений у сертифікаті на право на земельну частку (пай), а саме - 5,29 умовних кадастрових гектарів, таким чином спадкодавцю за життя було виділено земельну частку лише у вигляді ріллі площею 4,088 гектарів, однак не було виділено земельної частки у вигляді пасовища, право на яку було посвідчено сертифікатом серії ДП № 0236045. При видачі громадянину державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат підлягав поверненню до Павлоградської районної державної адміністрації, через відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкоємцю померлого [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) члена КСП «Межиріч» у вигляді пасовища площею 0,91 умовних кадастрових гектарів. Як передбачено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів, до складу якого належать окрім ріллі також пасовища розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів, за життя спадкодавця [PERSON] було підтверджене отриманням відповідного сертифікату серії ДП № 0236045 від 14 березня 1997 року, і не припинилося внаслідок його смерті, згідно ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини. За змістом заповіту [PERSON] , останній заповідав [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та всі майнові права та обов`язки, що будуть належати йому на день смерті (а.с.29). У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифікату, який посвідчує право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів на сільськогосподарські угіддя - пасовища, розташовані на території Межиріцької сільської ради, позивач не має можливості отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання за ним права на земельну частку пай розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів, до складу якої входять сільськогосподарські угіддя - пасовища. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. Оскільки судом не встановлено, що відповідачами вчинялися дії, які порушували б права позивача, предметом позову є спадкове право позивача на частину земельного паю у вигляді пасовища, яке позивач не може підтвердити через відсутність відповідного сертифікату, суд вважає за можливе не покладати судовий збір на відповідачів. Відповідно до п.3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, у тому числі строк апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Outcome: approved