overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

15 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить: - стягнути з [PERSON], [INFO], на її користьаліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення донькою повноліття; -стягнути з [PERSON] аліменти на їїутримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною, [PERSON], [INFO], трирічного віку. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати без її участі та дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи оповіщався, причин неявки суду не повідомив, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], якамешкає разом з матірю та перебуваєна її утриманні. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, приймаючи до уваги проживання дітей сторін разом з матірю, перебування на її утриманні та право на утримання від відповідача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

15 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) на утримання дитини [PERSON], [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину- сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в заявленому позивачем розмірі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача [PERSON], відповідача [PERSON] Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2002 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини, яка після припинення відносин між сторонами, проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В звязку з чим, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоровя дитини, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в заявленому розмірі в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

15 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі. Зазначила, що 11 жовтня 2008 року виконавчим комітетом Дорожненської сільської ради Вінницького району Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу народилась дитина - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сім'ї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Просить дитину залишити проживати з нею, присвоїти дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 11 жовтня 2008 року перебувають у шлюбі. ( арк..с.5). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( арк.с.6). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

15 липня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися. В позовній заяві вказує, що 11 серпня 2001 року сторони уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу сторони мають 2-х спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння та бажання вирішення питань сімї, наслідком чого ставали постійні сварки, у звязку із чим позивач звернулася до суду з даним позовом, яким просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач по справі не зявилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги повністю підтримує та наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.14). Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення (а.с.15). Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 2001 року у відділі РАЦС Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 134378 від 11.08.2001 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 198414 від 12.02.2002 року (а.с.7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 071168 від 23.01.2007 року (а.с.6). Діти на даний час проживають разом з позивачем і після розлучення залишаться також з нею, про що між сторонами було досягнуто згоди. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через відсутність взаємопорозуміння, поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя, наслідком чого ставали постійні сварки, свідком яких ставали діти. Фактично сімя сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю сторін, на даний час немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

15 липня 2015 року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2007 року, від якого мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 18 серпня 2007 року зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні (а.с. 2, 4). Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дитини, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоровя дитини позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

15 липня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що більше пяти років шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо. В шлюбі дітей не мають, однак відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити, погодилась на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення судових повісток (а.с. 13) до суду не зявився, не повідомив суд про поважні причини неявки. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивачка погодилась на заочний розгляд справи, згідно до ст.ст.224-225 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105, частина 1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. 22 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 229055, виданого виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.5). Спільних дітей у сторін немає. Сторони шлюбні відносини не підтримують більше пяти років, проживають окремо, за цей час примирення не досягли. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, і вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити ці прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

15 липня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що з 14 травня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейні стосунки та проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача. У судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та вчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом ухвалено слухати справу за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду. Дослідив докази, суд прийшов до наступного. В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. В силу ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.6) сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER]. Позивачка з дитиною мешкають в [ADDRESS], про що свідчить довідка Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 15 липня 2015 року на а.с.15. Відповідач з сім'єю не проживає, зареєстрований в с.Знам'янка Снігурівського району Миколаївської області, але за вказаною адресою не мешкає. Відповідач є працездатною особою і взмозі надавати доньці матеріальну допомогу у заявленому позивачкою розмірі. Суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті судового збору на користь держави у розмірі 487 грн.20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

15 липня 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу ухвалене рішення, відповідно до якого позов [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнання права власності задоволений у повному обсязі; стягнуто з\~[PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 365 грн. Позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить вирішити питання про стягнення з відповідача [PERSON] додаткових витрат на проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 1600 грн та витрат по наданню правової допомоги у розмірі 1000 грн, а всього - 2600 грн. В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися; згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. Вивчивши заяву [PERSON], дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника та визнання права власності позивачем заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 листопада 2014 року клопотання позивача задоволене, по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до ухвали суду, оплату за проведення судової будівельно-технічної експертизи покладено на позивача [PERSON] (а.с. 78). Згідно розрахункової квитанції № 009804, вартість проведення експертизи складає 1600 грн. (а.с. 84). Згідно квитанції № 121686 від 10 вересня 2014 року витрати позивача на правову допомогу у цивільній справі складають 1000 грн (а.с. 55). Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 2, 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи відносяться, зокрема, витрати, повязані із проведенням судових експертиз та витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При ухваленні рішення від 15 липня 2015 року, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягненні з відповідача на користь позивача судового збору. Проте, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про стягнення витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи та витрат на правову допомогу. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 2600 грн, що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн та витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

15 липня 2015 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі 28.08.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області зареєструвала шлюб за актовим записом № 83. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання сина не надає. Позивач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згоден на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5), та в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, ухиляється від обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved