overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

16.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.08.2008 року по 29.10.2013 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.10.2013 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився в своїй заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.08.2008 року по 29.10.2013 року. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.10.2013 року шлюб розірвано( а.с.2) та мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]( а.с.3). Неповнолітня дитина проживає разом з матірю в с. Прибужани Вознесенського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.7). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітньої дитини зобовязаний її утримувати, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з положень\~\~ст. 79 СК України\~\~ час з якого слід присудити аліменти\~\~визначається\~\~ з дня\~\~пред'явлення\~\~позову,\~\~тобто з\~\~16.05.2017\~року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати\~ [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування квартирою №78 в будинку №15 по вулиці Польський бульвар в м. Житомирі. 23.10.2017 року у справі винесено рішення, яким позов позов [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та неповнолітнього [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задоволено, визнано\~\~ [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування квартирою №78 в будинку №15 по вулиці Польський бульвар в м. Житомирі. Однак, рішенням суду від 23.10.2017 року не вирішено питання щодо стягнення судового збору. В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Однак, відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність\~не є обов'язковою. Відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1\~ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивача [PERSON] звільнено від сплати судового збору відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки він є інвалідом війни (а.с. 14). У відповідності до ч.3\~ст. 88 ЦПК України,\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.). Оскільки позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. Враховуючи те, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 01.07.1995 року в Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова між ним та [PERSON] (дошлюбне прізвище Свиридова) [PERSON], актовий запис № 387. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в 2016 році, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] подала письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за її відсутністю. Після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 01.07.1995 року в Комінтернівському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Свиридова) [PERSON], актовий запис № 387, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №301785, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-ВЛ №145330, копію якого долучено до матеріалів справи, де батьком зазначений [PERSON] Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в 2016 році, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає законні підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 226, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить провести поділ сумісного майна подружжя, а саме домоволодіння №133-а по вул. В.Морська в м. Миколаєві, земельної ділянки площею 0,0678 га по вул. В.Морська,133-а в м. Миколаєві та транспортного засобу [PERSON], д/н [NUMBER]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 25.10.1985 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі придбали вищевказане майно. Посилаючись на положення ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, позивач просив поділити спільне сумісне майно подружжя, яке складається з домоволодіння №133-а по вул. В.Морська в м. Миколаєві, земельної ділянки площею 0,0678 га по вул. В.Морська,133-а в м. Миколаєві та транспортного засобу [PERSON], д/н [NUMBER]. та визнати право власності по ? частині на вищевказане майно. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1985 року. В період перебування в шлюбі, 22.01.2008 року сторони придбали автомобіль Ford Focus, чорного кольору,2007 р.в., р/н [NUMBER], який був оформлений на відповідача. 05.03.2012 року сторони придбали земельну ділянку площею 0,0678 га в м. Миколаєві по вул. В.Морська,133-а, власником якої є [PERSON] (державний акт на право власності на земельну ділянку серії АК №836203. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.09.2009, домоволодіння по вул. В.Морська,133а в м. Миколаєві належить на праві приватної власності [PERSON] Згідно\~ст. 63 СК України\~дружина й чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~Згідно вимог ст. 69 та ст. 70 Сімейного Кодексу України, в разі поділу майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю. Згідно ч.1, ч.3 ст. 356 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою \~спільною \~сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 316, 328, 355, 368, 372 ЦК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5214 грн. 72 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на земельні ділянки площею 2,5477 га., кадастровий номер 7422289000:02:000:0384; площею 0,5433 га., кадастровий номер 7422289000:02:000:0383, які розташовані на території Билської сільської ради Коропського району, Чернігівської області, цільове призначення яких-ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 13.05.2016 року. В обґрунтування позову зазначив, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно (земельні ділянки), оскільки державна реєстрація права власності на земельні ділянки проведена після смерті спадкодавця. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] РДА, [PERSON] селищної ради Чернігівської області, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області надіслали суду заяви про розгляд справи у відсутність представників. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, суд дійшов наступного висновку. 13 травня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 278354). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 760918 від 10.11.2005 року, виданого на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації за № 215 від 05.10.2005 року, [PERSON] є власником земельних ділянок площею 2,5477 га., кадастровий номер 7422289000:02:000:0384; площею 0,5433 га., кадастровий номер 7422289000:02:000:0383, які розташовані на території Билської сільської ради Коропського району, Чернігівської області. За повідомленням [PERSON] державної нотаріальної контори спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом від 06.04.2016 року є [PERSON], який прийняв спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.04.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державна реєстрація права власності на земельну ділянку проведена після смерті спадкодавця [PERSON], 20.05.2016 року. Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовував тим, що 16.05.2002 року між ним та відповідачкою укладено шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач вказаний шлюб існує протягом останнього року лише юридично: сімейні стосунки протягом останнього часу не складаються, родина фактично розпалася, моральна атмосфера в родині характеризується незворотним напруженням стосунків. Можливості налагодити сімейні стосунки не вбачається, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх дітей, тому він змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 16.05.2002 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16.05.2002 року зроблено відповідний актовий запис № 201, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 7). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовував тим, що 19 листопада 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. В період шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Розірвати шлюб в органах ВРАЦС не має змоги та строк на примирення просить не надавати, оскільки життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачем та відповідачкою почуття взаємної поваги та любові, відсутність нормального морального клімату в родині. Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що подальше збереження сімї з відповідачкою не можливе, тому шлюб між ними повинен бути розірваний, тому просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 19.11.2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 19.11.2010 року зроблено відповідний актовий запис № 69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.\~21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.\~110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112 СК\~України визначає, що Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається,\~\~тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 03 грудня 2005 року, від якого мають доньку Анастасію, 27 жовтня 202 року народження та доньку Аліну, [INFO]. З жовтня 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

16.05.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 04 листопада 1994 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved