Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] подав до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що він є власником житлового будинку №76, розташованого по вул.Снитка в с.Новоукраїнка Куйбишевського району Запорізької області. [PERSON] виявив, що у правовстановлюючому документі свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок його прізвище помилкового записано як (російською) «Симоненко», тоді як за паспортом громадянина України його прізвище «Семененко». Заявник прохає встановити факт належності правовстановлюючого документа, оскільки в інший спосіб такий факт не може бути встановлений. Цей факт має для заявника юридичне значення у звязку із необхідністю здійснення державної реєстрації права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Заявник [PERSON] письмово повідомив судові про те, що він підтримує доводи поданої заяви, прохає її задовольнити на підставі наявних у справі доказів (а.с.25). Реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, Новоукраїнська сільська рада Куйбишевського району Запорізької області та Комунальне підприємство «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації», як заінтересовані особи, були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявилися, заперечень проти заяви [PERSON] не предявили. Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника і представників заінтересованих осіб. У відповідності до вимог частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заявник [PERSON] народився 15 вересня 1923 року в с.Новоукраїнка Куйбишевського району Запорізької області (а.с.4,10). 24 квітня 1996 року на імя [PERSON] Куйбишевським РВ УМВС України в Запорізькій області було видано паспорт громадянина України серії СА №179765 (а.с.4). [PERSON] набув права власності на житловий будинок №76, розташований по вул.Снитка в с.Новоукраїнка Куйбишевського району Запорізької області, який належить йому на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 23 вересня 1988 року виконавчим комітетом Куйбишевської районної ради Запорізької області. Житловий будинок зареєстрований в Бердянському бюро технічної інвентаризації та записано у реєстрову книгу №1 за реєстровим №140 (а.с.5-6а,9,13). Крім того, [PERSON] набув права власності на земельну ділянку площею 0,53 га, що розташована за вищевказаною адресою, має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства та належить йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №1693, виданого 10 квітня 1995 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №249 (а.с.12). На даний час [PERSON] виявив, що у правовстановлюючому документі свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок його прізвище помилкового записано як (російською) «Симоненко», тоді як за паспортом громадянина України його прізвище «Семененко» (а.с.4,5). Дана обставина перешкоджає заявникові у проведенні державної реєстрації права власності на житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа [PERSON], бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також про обставини набуття права власності на житловий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, що містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання прізвища [PERSON] у свідоцтві про право приватної власності на житловий будинок є відмінним від написання прізвища в паспорті громадянина України на імя заявника через допущену помилку (неуважність посадових осіб при складанні документів в частині перевірки даних про особу). З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документа заявникові [PERSON]. Крім того, заінтересовані особи у справі не заперечували проти встановлення факту належності заявникові правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника [PERSON] юридичне значення, який не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved