Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

16 червня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], а [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,86 га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області. За життя мати заповіла все своє майно [PERSON] Як спадкоємець за заповітом вона своєчасно звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після матері за заповітом. Однак, вона не може реалізувати своє право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину після [PERSON], але за життя не встигла переоформити Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,86 га в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує ( а.с. 50). Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради ( а.с. 16). Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Державний нотаріус надіслав до суду листа про розгляд справи без його участі( а.с. 17). Третя особа - [PERSON] в судове засідання також не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог позивачки не заперечує ( а.с. 51). Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 10). Батьками позивачки [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] батько позивачки [PERSON] помер [INFO] року, а мати [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 5-6). Відповідно до копії Державного акту серії ІІІ-СМ № 005475, виданого Павлівською сільською радою Білопільського району Сумської області 29 березня 2002 року на підставі розпорядження Білопільської райдержадміністрації від 20 березня 2002 року № 91, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю б/н, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,86 га в межах згідно з планом (а. с. 41). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 вересня 2005 року, зареєстрованого державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори за № 1244, [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] (а. с. 8). Згідно заповіту, посвідченого 23 вересня 2005 року секретарем Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 62, [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] - позивачці по справі (а. с. 7). Згідно витягу з технічної документації по визначенню розмірів та вартості вищезазначеної земельної частки (паю), розміром 4, 86 га, що належала [PERSON], її нормативна грошова оцінка становить 107 610 грн. 41 коп. (а. с. 11). З довідки Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 507 від 23 червня 2014 року вбачається, що на території Павлівської сільської ради Біллопільського району Сумської області, в населеному пункті с. Павлівка розташована земельна ділянка (пай) розміром 4,30 га, яка згідно державного акту на право власності на землю належить [PERSON], який помер [INFO] року. Земельна ділянка знаходиться в непереоформлених паях, які здано в оренду ТОВ «Довіра 06». Спадкоємець дочка [PERSON], зберегла документи на спадщину. Заповіт не посвідчувався ( а.с. 49а). Згідно п. 5. 2 Інструкції про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,86 га, що знаходиться на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після матері [PERSON], яка померла [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved