Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

17.04.2018 року позивач звернулася до суду та просила визнати за нею право власності на ? частину рухомого майна - автомобіля CITROEN-BERLINGO, 2009 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона жила з [PERSON] як чоловік та жінка однією сім'єю, не зареєструвавши шлюбу. В лютому 2001 року у них народилася донька [PERSON], батьком якої є [PERSON] Також факт спільного проживання однією сім'єю з 01.01.2004 року до 06.05.2017 року встановлений рішенням Баранівського районного суду, що набрало законної сили, тому вказана обставина не підлягає доказуванню. Під час спільного проживання позивач разом з [PERSON] придбали автомобіль CITROEN-BERLINGO, 2009 року випуску, за рахунок спільно нажитих грошових коштів та з метою використання в інтересах сім'ї. Право власності на вказаний автомобіль було зареєстроване за [PERSON] Тому позивач вважає, що вказане рухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і вона має право на його половину. [PERSON] помер [INFO] і спадкоємцями першої черги після його смерті є його донька [PERSON], та батьки [PERSON] - відповідачі по справі. В добровільному порядку вирішити спір немає можливості. З метою захисту своїх майнових прав змушена звернутись до суду. Відповідачі подали відзиви на позовну заяву, де зазначали, що позов [PERSON] повністю не підлягає задоволенню. Позивач, на їх думку, не надала достатніх, належних та допустимих доказів, які б свідчили про придбання спірного автомобіля за рахунок спільних коштів її та сина відповідачів. Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, копії свідоцтва платника єдиного податку за 2012 та 2013 роки, видані на ім'я позивача, не оформлені належним чином та можуть свідчити лише про доходи позивача у 2012 році. За клопотанням відповідачів ухвалою суду до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідачів залучені неповнолітня [PERSON] та орган опіки та піклування Баранівської РДА. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачі та їх представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову за недоведеністю. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги повністю. Від органу опіки та піклування Баранівської РДА надійшов лист, в якому позовні вимоги [PERSON] підтримали та не заперечували проти їх задоволення. Просили судове засідання провести без присутності їх представника. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши їхні доводи, викладені в заявах по суті, письмові докази по справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що рішенням Баранівського районного суду Житомирської області № 273/1288/17 від 23.11.2017 року, що набрало законної сили 19.12.2017 року, позов [PERSON] задоволено та встановлено факти проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 01.01.2004 року до дня смерті [PERSON] [INFO]. Також встановлений факт, що померлий [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Згідно копії актового запису про смерть № 24 від 10.06.2017 року, складеного виконавчим комітетом Ярунської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, [PERSON], [INFO], помер [INFO] в м. Баранівка Житомирської області. Зареєстрований був за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Спірний автомобіль CITROEN-BERLINGO, 2009 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], був придбаний 04.09.2012 року (в подальшому зареєстроване переобладнання 22.03.2013 року) та зареєстрований на праві власності на ім'я [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11). Вказана обставина визнавалась сторонами в судовому засіданні. 22.04.2014 року позивач отримала посвідчення водія (а.с. 8). Згідно звіту № 4/4815 від 10.04.2018 року про оцінку транспортного засобу ринкова вартість автомобіля CITROEN-BERLINGO, 2009 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], станом на 10.04.2018 року становить 141 000 грн. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України (Далі СК України…) якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Глава 8 СК України регулює право спільної сумісної власності подружжя. Стаття 70 СК України визначає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Дослідивши фактичні обставини по справі, суд приходить до переконання, що спірний автомобіль належав позивачу та покійному [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Рішенням суду встановлений факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 01.01.2004 року до дня смерті [PERSON] [INFO]. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак достовірно встановлено, що спірне майно придбане [PERSON] у період спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Також суд приходить до переконання, що автомобіль CITROEN-BERLINGO, реєстраційний номер [NUMBER], перебував у спільній сумісній власності [PERSON] та позивача [PERSON], які проживали як подружжя. Правовий режим майна таких осіб визначений законом як спільна сумісна власність, тому суд не погоджується з позицією відповідачів, що [PERSON] не довела розмір своїх особистих внесків у купівлю вказаного автомобіля. Відповідно до вимог закону саме сторона, яка не згідна з тим, що майно перебуває у спільній сумісній власності повинна довести, що кошти, на які куплене майно, були його особистими коштами. Всупереч вимогам закону позивачі не надали суду на дослідження доказів, які б вказували, що автомобіль CITROEN-BERLINGO, реєстраційний номер [NUMBER], придбаний їхнім сином за власні кошти та перебував у його особистій власності. Позивач та покійний [PERSON] на момент купівлі автомобіля не перебували у іншому шлюбі, письмові договори про перебування майна у іншому правовому режимі, ніж спільне сумісне, вони за життя [PERSON] не укладали. Навпаки, автомобіль використовувався в інтересах сім'ї, позивач отримала посвідчення водія у 2014 році і користувалась автомобілем до дня смерті чоловіка. Законом чітко встановлено, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідачі просили визнати неналежними докази позивача - копії свідоцтва платника єдиного податку виписку ЄДРЮОТФОП, податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2012 та 2013 роки на ім'я позивача. Суд частково погоджується з позицією відповідача і враховує, що вказані документи підтверджують наявність доходів у позивача лише з 22.08.2012 року, тобто за місяць до купівлі спірного автомобіля, однак вказана обставина не спростовує висновок суду. Також обґрунтованими суд вважає вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частку автомобіля, оскільки поділ майна відповідно до вимог ст. 70 СК України суд проводить виходячи із рівності часток чоловіка та дружини. Підстав для відступу від засад рівності часток судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та підлягають до задоволення у повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Оскільки відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи, має пільги по сплаті судового збору, тому її частка судових витрат у розмірі 352,40 грн. компенсується за рахунок держави. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відтак встановлені підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved