Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

17.04.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 24.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, який в послідуючому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2014 року у цивільній справі №127/15236/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було розірвано. Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 17.04.2018 року, до досягнення донькою повноліття. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, а відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення останніх. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 24.04.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, який в послідуючому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2014 року у цивільній справі №127/15236/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було розірвано, після розірвання шлюбу відновлено позивачу дошлюбне прізвище - «[PERSON]» (а.с.5-6). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 30.09.2010 року (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час неповнолітня донька сторін проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні, згідно довідки МКП «ЖЕК №7» вих.№05-21/3588 від 21.03.2018 року (а.с.7). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку; визнання відповідачем позову. А тому, з огляду на вищенаведене та

Outcome: approved