Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

16 квітня 2021 року в даній справі ухвалено рішення яким позов Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Дністровська районна державна адміністрація Чернівецької області та [PERSON] про повернення земельної ділянки та визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію іншого речового права задоволено частково. Зокрема суд ухвалив: Позов Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області до [PERSON] задовольнити частково. Визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34562748 від 31.03.2017 року, винесене державним реєстратором Кельменецької районної державної адміністрації Ротарем Василем Миколайовичем про державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 19750397, на підставі Державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серія Б № 000085, виданого 28.04.1992 року Кельменецькою районною радою народних депутатів Кельменецького району Чернівецької області, вид іншого речового права: право довічного успадкованого володіння землею, безстроково, володілець [PERSON] земельна ділянка площею 5 га з кадастровим № 7322055100:01:002:0211 для ведення особистого селянського (фермерського) господарства. В частині позовних вимог Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області до [PERSON] про зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку площею 5 га, кадастровий номер 7322055100:01:002:0211 для ведення особистого селянського (фермерського) господарства, яка розташована в урочищі «Половинське» на території Кельменецької селищної ради, у комунальну власність Кельменецької селищної ради Чернівецької області відмовити. Судом не вирішено питання про судові витрати. Представник позивача Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] - адвокат Суха А.В. подала до суду заяву до закінчення судових дебатів заяву про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів, які підтверджують розмір судових витрат. Суха А.В. в судовому засіданні заяву підтримала повністю та пояснила, що в одній з квитанцій допущено описку і зазначено суму 100 гривень замість 1000 гривень. Попередній розрахунок судових витрат наведено в позовній заяві на сторінці №9. Дані витрати були узгоджені з клієнтом - [PERSON] та оплачені ним. Також позивачем було сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру та одну майнову вимогу. Всі витати на правову допомогу співмірні зі складністю справи, наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт (наданих послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг. Представника відповідача [PERSON] заперечив проти ухвалення додаткового рішення суду та пояснив, що представник позивача та третьої особи адвокат Суха А.В. не додала до позовної заяви попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, що суперечить ч.2 ст. 134 ЦПК України, якою встановлено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Про суму таких витрат стало відомо лише із заяви про ухвалення додаткового рішення. Крім того представник позивача та третьої особи Суха А.В. подала розрахунок витрат на правову допомогу, який не обґрунтований, так як з нього не вбачається кількість часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги і крім того адвокат брала участь в розгляді цивільної справи № 717/913/18, в якій був аналогічний предмет спору і в цій справі нею заявлялися аналогічні клопотання про витребування доказів, про призначення експертиз, тому в даній справі адвокату не було необхідності витрачати скільки часу, як зазначено в наданому їй розрахунку, оскільки такі заяви та клопотання фактично дублювалися в даній справі, а відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо. Враховуючи дані обставини слід відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково. Так, відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково, зокрема суд ухвалив визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а в задоволені вимоги про зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку, відмовлено, суд вважає, що задоволено дві вимоги нематеріального характеру, а в задоволені позовної вимоги маетріального характеру позивачу відмовлено. Отже, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 4204 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог , а також з відповідача [PERSON] на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] слід стягнути 8000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу виходячи з такого. Відповідно до п.3 ч.2, ч.3,4,6 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] на правничу допомогу в даній справі склали 12000 гривень, що підтверджується договорами про надання правничої допомоги (Т.1 а.с. 87 -90), актом прийому - передачі наданих послуг від 20.04.2021 року, розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу від 20.04.2021 року, та розрахунковими квитанціями про оплату послуг адвоката від 29.10.2020 року, від 21.01.2021 року, від 19.04.2021 року, від 16.10.2021 року, від 10.02.2021 року, від 09.02.2021 року, від 06.01.2021 року, від 02.11.2021 року,( Т.2 а.с.110-120). Суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] щодо неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката та їх безпідставність, оскільки вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму, зазначену адвокатом Сухою А.В., витрачені третьою особою, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, наявні підстави для часткового задоволення заяви представника третьої особи щодо ухвалення додаткового рішення. Так, в позовній заяві було наведено орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в сумі до 30000 гривень. В результаті, загальний розмір витрат третьої особи [PERSON] на правову допомогу склав 12000 гривень, і такий розмір був обумовлений в договорі про надання правової допомоги та представництво інтересів від 30.11.2017 року. Адвокат Суха А.В. приймала участь у судових засіданнях, як представник третьої особи, готувала та подавала відповідні клопотання та заяви, які стосувалися розгляду справи, тобто діяла у відповідності до вказаного вище договору про надання правової допомоги. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 30 Закону №5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Враховуючи, викладене вище, суд вважає, що заява представника третьої особи Сухої А.В. про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково і суд вважає, що з відповідача з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 4204 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а також з відповідача [PERSON] на користь третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] слід стягнути 8000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial