Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

16.10.2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яку в подальшому 02.12.2019 року уточнила, та яку мотивує тим, що з 2005 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] . Від спільного проживання з [PERSON] вони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вона разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] та її старшим сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Шлюбні відносини між нею та [PERSON] не склалися, у сім`ї постійно траплялися сварки, конфлікти. Вона неодноразово зверталася до поліції за допомогою від постійного психологічного, фізичного та економічного насильства. У серпні 2019 року вона викликала поліцію та дільничний інспектор склав відносно її чоловіка терміновий заборонний припис. З кінця серпні 2019 року вони припинили спільне проживання однією сім`єю з [PERSON] , спільного господарства не ведуть. Вона разом із дітьми на теперішній час проживає у своєї матері, оскільки фактично чоловік вигнав її з належного їй житла. В Артемівському міськрайонному суді Донецької області перебуває справа про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства, невиконання термінового заборонного припису. Її чоловік зловживає алкогольними напоями. Вона заперечує, щоб батько [PERSON] бачився з дітьми, оскільки, на її думку, це несе загрозу психологічному здоров`ю дітей, він постійно їх принижує, ображає, інколи бив дітей. Діти постійно перебувають у нервовому напруженні та тривожному стані. Вони не можуть потрапити додому з дітьми, оскільки чоловік їх не пускає додому. Поведінка [PERSON] несе безпосередню загрозу їй та дітям. Вона боїться за своє життя та життя дітей, вважає, що поведінка батька суперечить інтересам дітей. Заявник посилається на те, що для того, щоб захистити себе, вона вимушена звернутися до суду, який може здійснити заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Вона не має іншої можливості, щоб захистити своє життя та здоров`я, окрім звернення до суду за захистом від кривдника [PERSON] . На теперішній час наявні ризики у вигляді вірогідності продовження вчинення [PERSON] насильства, можливості настання тяжких або особливо тяжких наслідків для неї та дітей внаслідок вірогідного його вчинення. Вказує, що до заяви долучила письмові докази, які підтверджують обставини, зокрема, факти застосування до неї з боку [PERSON] психологічного насильства і ці його дії викликали у неї обґрунтовані побоювання за свою безпеку та безпеку дітей. За таких обставин, вона вважає обґрунтованим ризик можливого вчинення [PERSON] в майбутньому домашнього насильства щодо неї, їхніх дітей, а тому вона, як жертва домашнього насильства, потребує захисту з боку держави. Вважає, що тимчасове обмеження прав [PERSON] є співмірним із його протиправною поведінкою відносно неї, а також сприятиме запобіганню та протидії психологічному насильству, відповідатиме меті цих заходів. На підставі викладеного, заявник просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , в якому визначити наступне тимчасове обмеження його прав та покласти на нього наступні обов`язки: усунути перешкоди у користуванні майном, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; заборонити перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань ближче 200 м до місця проживання: [ADDRESS] та місць частого відвідування: [ADDRESS] Донецька [ADDRESS] Бахмутський район, м. [ADDRESS] , вул [ADDRESS] б. [ADDRESS] кв. 4, 84551, Донецька область, Бахмутський район, м. Часів [ADDRESS] , вул. Горького, б. 1 заявника [PERSON] , [INFO] ; заборонити вести телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; обмежити спілкування з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які неодноразово були свідками насильства над своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , та самі були жертвами домашнього насильства; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] у судовому засіданні на вимогах заяви наполягали з мотивів, викладених у ній, та просили її задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Заслухавши пояснення заявника та представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1\~ст. 350-5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)\~встановлено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.2016 року, 17.06.2008 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 7). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Заявник [PERSON] , [INFO] , разом з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 26.06.2019 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту заявника серії [NUMBER] від 10.05.2007 року, копією довідок про реєстрацію місця проживання особи від 26.06.2019 року та копією домової книги (а.с. 4-5, 10, 14-17). Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 20.02.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 78, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13). На теперішній час заявник [PERSON] разом з трьома малолітніми дітьми не має можливості проживати у належному їй будинку, оскільки чоловік вигнав її з будинку, та вона вимушена проживати у своєї матері. У судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи заявника про те, що [PERSON] вчиняв вдома сварки, під час яких ображав її нецензурною лайкою, принижував, застосовував до неї психологічне насильство, чим робив її життя та життя їхніх дітей нестерпним, а також те, що заявник постійно потерпає від насильства зі сторони [PERSON] , вона неодноразово зверталася до поліції, але вжиті заходи не дали жодного результату. [PERSON] вчиняв насильство щодо заявника у присутності їхніх малолітніх дітей, незважаючи на те, що це негативно впливає на емоційний стан та розвиток дітей, а також наносить шкоду психологічному здоров`ю дітей. Так, постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05.07.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а саме, у тому, що 28.04.2019 року о 18-00 год., 03.05.2019 року о 11-00 год. та 04.05.2019 року о 21-00 год. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, влаштував сімейну сварку, висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї дружини [PERSON] та погрожував останній фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї. При цьому, у судовому засіданні правопорушник [PERSON] визнав свою вину у скоєнні вказаних правопорушень та запевнив суд, що більше такого не станеться. Згідно з постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, а саме, у тому, що 13.07.2019 року о 03-00 год. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї дружини [PERSON] , погрожуючи їй фізичною розправою та виганяючи на вулицю, чим вчинив насильство в сім`ї. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст. 82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки [PERSON] при розгляді справ про адміністративне правопорушення від 05.07.2019 року та 04.09.2019 року у повному обсязі визнавав свою вину у вчиненні даних правопорушень відносно [PERSON] , вказані обставини не підлягають доказуванню. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з ч. 2, 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Главою 13 розділу IV\~Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст. 350-2 ЦПК України,\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. [PERSON] особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Суд враховує, що [PERSON] двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Частинами 1, 2\~статті 350-6 ЦПК України\~встановлено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~або\~Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Так, під час розгляду справи судом встановлено, що дійсно між заявником [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] виникають неприязні відносини, конфлікти, сварки та заінтересована особа вчиняла відносно заявника домашнє насильство. Заявником надано докази того, що заінтересована особа чинить домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, а тому є підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника та малолітніх дітей без видачі обмежувального припису. Видача обмежувального припису буде сприяти захисту прав заявника та її малолітніх дітей. З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що слід визначити максимальний строк дії обмежувального припису, тобто заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство [PERSON] , для належного захисту прав заявника та її малолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved