Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

17.02.2020 В.о. генерального директора КП Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» Ковальчук П.П. звернувся до суду в інтересах комунального підприємства з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] , борг за послуги теплопостачання в сумі 44603 грн 86 коп. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн 00 коп. Посилається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачами послуг з теплопостачання. У зв`язку з невиконанням ними обов`язку щодо щомісячної оплати послуг борг відповідачів перед позивачем за період з 01.10.2005 по 01.12.2019 складає 44603 грн 86 коп. Ухвалою від 24 лютого 2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за їх клопотанням. У встановлений судом строк відповідач, не надав відзиву на позов та не подав жодних заяв чи клопотань, а тому справа розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280,281 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності відповідача. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши подані заяви по суті справи, та дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Позивач - Комунальне підприємство КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» є постачальником централізованого опалення багатоквартирних будинків міста. У місті Переяславі Київської області балансоутримувачем у житловому фонді комунальної власності та виконавцем (надавачем) послуг є Комунальне підприємство «Управляюча компанія Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області. Відповідно до договору № 9 відступлення права вимоги від 14.01.2020 Комунальне підприємство «Управляюча компанія Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області безоплатно передає, а Комунальне підприємство Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» приймає на себе право вимоги боргів дебіторів перед першою групою споживачів за надані комунальні послуги. За цим договором позивач набуває право замість Комунального підприємства «Управляючої компанії Виробниче управління житлово-комунального господарства» Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області вимагати від споживачів житлово-комунальних послуг належного виконання зобов`язань по сплаті за надані послуги теплопостачання (опалення житла, підігрів води). Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що забезпечена централізованим опаленням та до неї здійснюється теплопостачання. Нарахування за надання послуг з теплопостачання здійснюється щомісяця в розмірі, який встановлений на підставі тарифів, затверджених рішеннями Переяслав-Хмельницької міської ради «Про погодження тарифів на послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Окремий письмовий договір між позивачем чи балансоутримувачем з відповідачемне укладався. З розрахункового листа, наданого позивачем вбачається, що заборгованість за послуги теплопостачання по особовому рахунку споживача, за період з 01.10.2005 по 01.12.2019 складає 44603 грн 86 коп. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно з пунктом першим частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Відмова споживача відповідних послуг від укладення договору в такому разі є неправозгідною, оскільки суперечить вимогам частини третьої статті 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року за результатами розгляду справи № 210/5796/16-ц. Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач або суб`єкт теплопостачання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачі не виконують свій солідарний обов`язок щодо оплати послуг теплопостачання квартири. Борг за період з 01.10.2005 по 01.12.2019 перевірений судом та становить 44603 грн 86 коп. Питання розподілу судового збору суд вирішує у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України та покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved