Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

15 січня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Лукашівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 1. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2014 року. Причиною цьому стало те, що відповідач почав ображати дружину, що призвело до розпаду сім`ї. Сторони проживають окремо, шлюб існує формально, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усих видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як батько не надає достатньої допомоги на утримання дитини, та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги частково, просила суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усих видів заробітку щомісячно, від аліментів на її утримання відмовилась. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково: на розірвання шлюбу згідний, аліменти на утримання дитини згідний сплачувати у розмірі 1/4 частини усих видів заробітку, аліменти на утримання дружини сплачувати не згідний. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що змінені позовні вимоги підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як було встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не проживають разом, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, мір до примирення не приймають і позивачка на примирення не згідна, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечитиме інтересам сторін, і враховуючи зазначені обставини суд вважає, шлюб між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] від 09.04.2012 року) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відповідач має задовільний стан здоров'я, на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї не має, є працездатним, про своє скрутне матеріальне становище суду не надав, а тому може і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дитини, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача, а саме: в розмірі 1/4 частини усих видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання доньки. Так як від позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини позивачка відмовилась, так як дитині виповнилось три роки, то суд приходить до висновку про повне задоволення зменшених позовних вимог [PERSON]. На підставі зазначеного та

Outcome: approved