Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

17.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просила стягнути заборгованість за договорами позики із [PERSON] борг в розмірі\~ 110300 грн. та 3% річних в розмірі 5511,98 грн., а також з [PERSON] борг в розмірі 110300,00 грн. та 3% річних\~ в\~ розмірі 5511,98 грн., борг в розмірі 26472,00 грн. та 3% річних\~ в розмірі 924 грн. 71 коп.,\~ борг в розмірі 19200 грн. 00 коп. 15.09.2015 року [PERSON] звернулася\~ до суду із заявою про збільшення позовних вимог до [PERSON], [PERSON], в якій просила стягнути заборгованість за договорами позики із [PERSON] борг в розмірі 110300,00 грн. та 3% річних в розмірі 5511 грн. 98 коп.; а також з [PERSON] борг в розмірі 110300 грн. та 3% річних в розмірі 5511 грн. 98 коп., борг в розмірі 26472,00 грн. та 3% річних в розмірі 924 грн. 71 коп., борг в розмірі 19200,00 грн., борг в розмірі 9600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що між нею та [PERSON], [PERSON] були укладені договори позики, за умовами яких позивач надала відповідачам грошові кошти, а відповідачі зобов'язалися їх провернути. Проте відповідачі не виконали своїх зобов'язань, грошові кошти не повернули. За таких обставин позивач звернулася до суду для захисту своїх прав та інтересів. 01.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договорами позики із [PERSON] борг в розмірі 110300,00 грн. та 3% річних в розмірі 5511 грн. 98 коп.; а також з [PERSON] борг в розмірі 110300 грн. та 3% річних в розмірі 5511 грн. 98 коп., борг в розмірі 26472,00 грн. та 3% річних в розмірі 924,71 грн., борг в розмірі 19200,00 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 01.10.2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] було залишено без розгляду в частині стягнення заборгованості за договорами позики із\~ [PERSON] боргу в розмірі 110300,00 грн. та 3% річних в розмірі 5511,98 грн.; стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 110300,00 грн. та 3% річних в розмірі 5511,98 грн., боргу в розмірі 26472,00 грн. та 3% річних в розмірі 924,71 грн., боргу в розмірі 19200,00 грн. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] не зявився в судове засідання. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.74 ЦПК України. Не подав заперечень проти позову в частині стягнення з нього заборгованості за договором позики від 30.03.2015 року в розмірі 9600,00 грн. Статтею 224 ЦПК України, передбачено, що \~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що 30.03.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач надала\~ відповідачу грошові кошти в розмірі 9600,00 грн. на строк полтора місяці, тобто до 15.05.2015 року. (а.с.32). В ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зміст договору укладеного між сторонами не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам та відповідає, загальним вимогам і додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суду не було подано доказів на підтвердження факту виконання [PERSON] своїх зобов'язань за договором позики від 30.03.2015 року. Тому суд вважає, що [PERSON] не виконав своїх зобов'язань за договором позики від 30.03.2015 року, після 15.05.2015 року не повернув [PERSON] грошові кошти в розмірі 9600,00 грн. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з внесеними змінами [PERSON], стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики від 30.03.2015 року в розмірі 9600 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved