Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-27 00:00:00

15 січня 2010 року ВАТ «Харківгаз», в особі Чугуївської філії, звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно акту на первинний пуск газу від 06 жовтня 1977 року Чугуївська філія ВАТ «Харківгаз» надала відповідачу послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. Відповідач знаходиться в договірних правовідносинах та є абонентом ВАТ «Харківгаз». Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що договір усна або письмова угода між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюється купівля-продаж, роботи та послуги. Усна угода може оформлятися квитанцією, товарним чеком, квитком, путівкою, талоном, або іншими документами. Посилаючись на зазначену преамбулу, позивач зазначає, що між сторонами має місце усна угода з відповідним оформленням особистого рахунку споживача № 16280, за яким відповідач повинен сплачувати за надані послуги з газопостачання. Свої зобов`язання щодо безперервної поставки природного газу ВАТ «Харківгаз» виконує в повному обсязі. Скарг та заяв зі сторони відповідачів щодо якості поставленого природного газу на адресу позивача не надходило. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідносини, в яких боржник зобовязався вчинити певну дію на користь другої сторони кредитора (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення зазначених вимог закону та п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ № 2246 від 09 грудня 1999 року (в редакції постанови КМУ № 476 від 14 квітня 2004 року), яким передбачено, що споживач вносить плату за використаний природний газ не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, відповідач своєчасно і в повному обсязі не сплачує за спожитий природний газ, тобто ухиляється від виконання зобовязань, у зв`язку з чим на 15 січня 2010 року виникла заборгованість в розмірі 874 грн. 90 коп., яку позивач разом зі сплаченими їм судовими витратами: державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., просить стягнути з відповідача в повному обсязі. У судове засідання від представника позивача надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між сторонами є усна угода з відповідним оформленням особистого рахунку споживача № 16280, за яким відповідач повинен сплачувати за надані їм послуги з газопостачання. Свої зобов`язання перед відповідачем щодо постачання природного газу ВАТ «Харківгаз» виконало в повному обсязі, однак відповідач не сплачує надані позивачем послуги, у зв`язку з чим на 15 січня 2010 року утворилася заборгованість в розмірі 874,90 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком. Зазначене вказує на те, що відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідач належним чином не виконує зобов`язання за договором. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового засідання. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача держмито в розмірі 51 грн. та 30 грн. витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується платіжним дорученням про оплату зазначених послуг (а.с.1,2).

Outcome: approved