Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

16 вересня 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення. Під час слухання справи як треті особи були залучені [PERSON] та [PERSON]. В позовних вимогах [PERSON] просить: усунути їй та членам її сім'ї перешкоди у здійсненні права власності на 62/100 частин квартири [ADDRESS], які складаються з двох жилих кімнат 16.7 кв.м. та 20.7 кв.м. і підсобних приміщень шляхом виселення з них [PERSON] та [PERSON] разом з їх неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] до жилої кімнати 23.3 кв.м. у квартирі [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що за ордером їм було надано дві кімнати в комунальній квартирі [ADDRESS]. Коли вони з сім'єю вселились в квартиру, кімнати, які їм були надані за ордером були зайняті [PERSON] та його сім'єю. Тому вимушені були вселитися в кімнату, яка на той час була вільна, сподіваючись, що після оформлення права власності вони зможуть в'їхати в приміщення які їм були надані. Проте після отримання свідоцтва про право власності на житло [PERSON] відмовився звільнити кімнати, які є її власністю, чим чиняться перешкоди в користуванні власністю. 11.11.2015 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення та стягнення коштів. Протокольною ухвалою суду від 14.12.2015 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним. В позовних вимогах [PERSON] просить: усунути перешкоди йому та членам його родини у здійсненні права власності на 38/100 частини квартири [ADDRESS] шляхом виселення з неї [PERSON], [PERSON], [PERSON] та малолітню [PERSON] до житлових кімнат 16.7 та 20.7 кв.м. у квартирі [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 100 000,00 грн. вкладених у ремонт кімнат 16,7 та 20,7 кв.м., які [PERSON] має сплатити за усним договором. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що йому із сім'єю на праві власності належить 38/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] загальною площею 39,08 кв.м. Як зазначає [PERSON], при отриманні у користування вказаних жилих приміщень між ним та [PERSON] було укладено усний безстроковий договір про те, що він зі своєю родиною буде проживати у двох кімнатах , які фактично виділялись [PERSON] та на даний час належать його родині, а [PERSON] буде проживати в його кімнаті. Також між ними була домовленість, що [PERSON] буде проводити ремонтні роботи для поліпшення умов проживання, а в подальшому вкладені в ремонт кошти буде компенсовано за рахунок продажу вказаної комунальної квартири з частки, яка належить [PERSON] та його родині, оскільки вони вирішили продати вказану квартиру. Як зазначив [PERSON], він витратив на ремонт понад 100 000,00 грн., які [PERSON] не має бажання повернути в добровільному порядку. В судовому засіданні [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зустрічний позов визнала в частині переселення в кімнати, які їм належать на праві власності, в частині стягнення коштів за проведений ремонт заперечувала, оскільки вимоги не обгрунтовані. [PERSON] в судовому засіданні не заперечив проти переселення в кімнату, яка належить йому на праві власності у випадку, якщо йому компенсують кошти за проведені ремонтні роботи - первісний позов визнав частково, зустрічний підтримав в повному обсязі. [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення первісного позову у випадку, якщо буде компенсовано кошти, які їх сім'я витратила на ремонтні роботи, зустрічний позов підтримала. [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтримали первісний позов, зустрічний позов визнали частково - в частині переселення у кімнати, які їм належать на праві власності та заперечили проти задоволення зустрічного позову в частині стягнення коштів, оскільки будь-яких домовленостей про подальшу компенсацію вартості ремонту не було. Представник третьої особи - служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримала і первісний і зустрічний позов про виселення та вселення, оскільки таким чином порушуються права дітей. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторони у справі, дослідивши зібрані у справі письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частина 1 статті 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] є комунальною та складається з трьох жилих кімнат площею 23,3 кв.м., 16,7 кв.м. та 20,7 кв.м. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 15.03.2002 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками 62/100 частин квартири [ADDRESS] загальною площею 62,72 кв.м. в рівних частках кожний. Згідно технічної характеристики, 62/100 частин квартири [ADDRESS] становить 62,72 кв.м. та складається з двох житлових кімнат площею 16,7 кв.м. та 20,70 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.03.2002 року, 38/100 частин квартири [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Технічний паспорт на зазначену частину квартири суду надано не було, проте сторони не заперечували, що у власність сім'ї [PERSON] була передана житлова кімната площею 23,3 кв.м. Як було встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, на даний час в кімнаті площею 23.3 кв.м. проживає подружжя [PERSON] та [PERSON], їх повнолітня донька [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. В кімнатах 16,7 кв.м. та 20,7 кв.м. проживають [PERSON], його дружина [PERSON], їх діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Інші приміщення - кухня, ванна кімната, вбиральня та коридори перебувають у спільному користуванні співвласників. Отже, як встановлено в судовому засіданні сторони на даний час проживають у кімнатах, які не належать їм на праві власності, а тому позовні вимоги первісного та зустрічного позову про виселення з кімнат, які сторони займають на даний час та вселення у кімнати, які належать сторонам на праві власності підлягають задоволенню. В судовому засіданні не було встановлено, що позивачу [PERSON] чиняться перешкоди в користуванні підсобними приміщеннями, тому в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Також суд не вбачає підстав для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 100 000,00 грн., оскільки суду не було надано доказів, що вказана сума була витрачена на ремонт житлових кімнат площею 16,7 та 20,7 кв.м. квартири [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial