Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

16.03.2021 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, який в подальшому уточнив, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 12.02.2021 року за реєстраційним номером 23658, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що він\~не має\~ніяких фінансових\~зобов`язань за\~кредитними договорами.\~Останній раз\~він мав\~кредитні відносини\~у 2006\~році з\~АТ «Родовід\~Банк»,\~проте зобов`язання\~були виконані\~в повному\~обсязі,\~про що\~свідчить відсутність\~рішень про\~стягнення заборгованості\~з реєстру\~судових рішень\~та виконавчих\~проваджень.\~ У\~2021\~році він\~дізнався про\~наявність виконавчого\~напису з\~телефонної розмови\~з приватним\~виконавцем,\~яка повідомила,\~що цивільно-правові\~відносини між\~ним та\~АТ «Родовід\~Банк» є\~першопричиною заборгованості.\~Однак на\~його адресу\~не надходило жодних повідомлень про перехід права вимоги до нового кредитора, взагалі про наявність боргу та вимоги про досудове врегулювання спору. Крім того, у виконавчому написі його адреса зазначена м. Київ, що не відповідає дійсності. Тобто, не виконавши вимоги законодавства щодо правового регулювання зміни кредитора, не підтвердивши обсяг своїх прав і обов`язків, новий кредитор має на меті стягнення удаваної, не обґрунтованої та документально не підтвердженої заборгованості в позасудовому порядку, спосіб, що зазвичай не передбачає повного і детального встановлення юридичних фактів шляхом вчинення виконавчого напису. Посилаючись на те, що нотаріусу не було надано усіх необхідних документів на підтвердження безспірності заборгованості в межах строку, за який виконавчий напис може бути видано, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня вимоги минуло більше трьох років, просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 24.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; зобов`язано: приватного нотаріуса Горай О.С. - надати документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 23\~568 від 12.02.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» - надати документи, що були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. 08.04.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» повідомило суд про неможливість надання витребуваних документів, оскільки документи, які слугували підставою для звернення стягнення, знаходяться в приватного виконавця та нотаріуса. 14.05.2021 року приватним нотаріусом надано витребувані судом документи. На виконання вимог ухвали про витребування доказів від 06.05.2021 року приватним виконавцем надано копії виконавчого напису та договору № Ск-1411-030572/9-2008 від 17.09.2008 року. Ухвалою суду від 24.03.2021 року вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання виконавчого напису № 23658 від 12.02.2021 року. Станом на день розгляду справи учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення повідомлень в паперовому та електронному виді, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та поштовими повідомленнями. Сторонами до початку розгляду справи не подано будь-яких заяв, клопотань тощо. Відповідачем не надано відзиву та доказів щодо заперечення позовних вимог. Пояснень від третіх осіб до суду не надходило. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 20.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 23658 у зв`язку із простроченням платежів за кредитним договором № Ск-1411-030572/9-2008 від 17.09.2008 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Родовід Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23 від 07.07.2019 року. З виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 07.07.2019 року по 27.01.2021 року. Сума боргу становить 15\~408 грн., яка складається із: 6\~545 грн. 40 коп. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 4\~318 грн. простроченої заборгованості за комісією, 13 грн. 14 коп. простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 557 грн. заборгованості за комісією, 3\~974 грн. 36 коп. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Також приватним нотаріусом стягнуто зі стягувача плату за вчинення виконавчого напису в сумі 650 грн., яка підлягає стягненню з боржника. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. в порядку примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 23658 від 12.02.2021 року в межах виконавчого провадження 64612047 звернуто стягнення на доходи боржника, про що свідчить постанова від 26.02.2021 року. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року №296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначені умови вчинення виконавчих написів, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому зобов`язання боржника має бути безспірним. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в\~судовому порядку\~може оспорювати\~вчинений нотаріусом\~виконавчий напис:\~як з\~підстав порушення\~нотаріусом процедури\~вчинення виконавчого\~напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказаний висновок узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Відповідно до\~ч.1\~ст.\~27\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно до п.п.2.3 п.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Із матеріалів\~справи вбачається\~і відповідачем\~не спростовано,\~що ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~при подачі\~нотаріусу документів\~для вчинення\~виконавчого напису\~не надало\~письмової вимоги\~до боржника\~про усунення\~порушень шляхом\~погашення заборгованості\~за кредитним\~договором.\~ [PERSON] \~такої вимоги\~не отримував,\~жодних листів\~та претензій\~щодо несплати\~боргу йому\~не надходило. Докази належного направлення та отримання письмової вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним договором відсутні, що свідчить про відсутність безспірності зобов`язання боржника. Також відсутні докази про направлення відповідачу повідомлень про перехід права вимоги від ПАТ «Родовід Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал». Пунктом 286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє безспірність заборгованості в контексті перевірки наявності документів з урахуванням положень, передбачених Переліком. За встановлених судом обставин заборгованість за наданим кредитним договором не є безспірною, а відтак достатні підстави для вчинення виконавчого напису відсутні, тому суд визнає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved