Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

15 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, вони мають двох спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, шлюб було розірвано на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області. З часу розірвання шлюбу вони стосунків не підтримують та припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Після розірвання шлюбу, за взаємною згодою діти залишились проживати з відповідачкою і перебувають на її утриманні. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 березня 2005 року, з нього на користь відповідачки [PERSON], стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісяця на кожну дитину, починаючи з 3 березня 2005 року і до повноліття дітей. Після вступу в законну силу рішення Корюківського районного суду Чернігівської області, яким було визначено розмір аліментів, його матеріальний стан суттєво змінився в бік погіршення, тому він вимушений звернутись з даним позовом до суду та просить: зменшити розмір аліментів з розміру 1/2 частини до розміру 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно та визнати виконавчий лист виданий Корюківським районним судом Чернігівської області таким, що не підлягає подальшому виконанню і відкликати його з Відділу державної виконавчої служби. У судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позов підтримав повністю. У судове засідання від відповідачка надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом, сторони перебували шлюбі, зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області 04 вересня 1998 року, від якого мають двох спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Сімейне життя з відповідачкою не склалось, шлюб було розірвано на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області. З часу розірвання шлюбу вони стосунків не підтримують та припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Після розірвання шлюбу, за взаємною згодою діти залишились проживати з відповідачкою і перебувають на її утриманні. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 11 березня 2005 року, з нього на користь відповідачки [PERSON], стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 3 березня 2005 року і до повноліття дітей. Після вступу в законну силу рішення Корюківського районного суду Чернігівської області, яким було визначено розмір аліментів, його матеріальний стан суттєво змінився в бік погіршення. Коли судом визначався розмір стягуваних аліментів на користь відповідачки на утримання двох неповнолітніх дітей, він не заперечував бо на той час він проживав один, працював на ПАТ «Слов'янські шпалери «Корюківської ФТП», отримував пристойний заробіток близько 4-5 тисяч гривень, проживав вдома, тому отримуваних коштів було достатньо для сплати аліментів у визначеному судом розмірі, залишок коштів був достатнім для задоволення його потреб. Але після економічної кризи та після падіння курсу національної валюти він втратив роботу, перебував в районному центрі зайнятості як безробітний. У 2013 році він працевлаштувався та працює в ТОВ «Підйомні машини», яке знаходиться в м. Києві. Його «чиста» заробітна плата становить близько 3000 грн., після відрахувань з неї виплата становить 2400 грн., що підтверджується довідкою. Його заробітна плата суттєво зменшилась, від тої, яка була на попередньому місці роботи на час визначення судом розміру аліментів, гроші з того часу суттєво обезцінились. Хоча він і працює в м. Києві, але свого житла там не має, вимушений орендувати кімнату в квартирі, за яку сплачує близько 1200 грн. щомісячно. Після відрахування з його заробітку аліментів, йому на руки виплачують приблизно 1200 грн. яких достатньо тільки для сплати за наймане житло, тому він вимушений брати кредити і просити допомоги у своїх родичів. Зараз у нього є несплачений банківський кредит у розмірі близько 10000 грн., тому він вимушений просити суд зменшити розмір стягуваних аліментів. Відповідно до чинного сімейного законодавства батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки з часу визначення позивачу за рішеннями суду аліментів матеріальний стан позивача суттєво змінився, тому суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей з розміру 1/2 частини до розміру 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. По набранню рішенням суду чинності виконавчий лист №2-223 від 14.03.2005 року про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно слід відкликати без подальшого виконання. Оскільки позов задовольняється, то судовий збір, сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за ним.

Outcome: approved