Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

16.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14.10.2006 року Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 17, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини фактично припинені з січня 2019 року, збереження шлюбу неможливе, від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , тому він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодна, строк для примирення просить не надавати, а також просить змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2006 року, який зареєстровано Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.10.2006 року (а.с.7). В період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.08.2007 року Котловинською сільською радою Ренійського району Одеської області, актовий запис № 9 (а.с.8). Сторони разом не проживають з липня 2019 року, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Outcome: approved