Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

15.10.2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості (а.с.1-4). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі № 495/6286/20 за позовом АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Справу призначено до судового розгляду (а.с.53-54). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15.11.2016 року між ПАТ «Ощадбанк (з 15.07.2019 року АТ «Ощадбанк») та [PERSON] на підставі заяви про приєднання № 420805/161116, укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов відновлювальної кредитної лінії (кредиту), [PERSON] встановлено кредитний ліміт у розмірі 14 000,00 грн. з можливим подальшим збільшенням до 40 000,00 грн. строком на 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Так, позивачем свої зобов`язання за вказаним договором виконано в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку. Між тим, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 08.09.2020 року у нього виникла заборгованість на загальну суму - 15 559,37 грн., з яких: 13 283,51 - прострочений основний борг по кредиту; 1 758,52 грн. - відсотки за користування кредитом; 10,00 грн. - комісія; 99,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 336,27 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 57,20 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків; 14,59 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків. Невиконання відповідачем зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення АТ «Ощадбанк» до суду із відповідним позовом. У судові засідання представник позивача не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] відзив або заперечення на позов АТ «Ощадбанк» до суду не надавав та в судові засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було надіслано запит до центру надання адміністративних послуг м. Білгород-Дністровського щодо доступу до персональних даних [PERSON] , [INFO] (а.с.51). Згідно відповіді, що надійшла з центру надання адміністративних послуг м. Білгород-Дністровського, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.52). Так, ухвала суду та повістки про призначення слухання справи, а також копія позовної заяви АТ «Ощадбанк» з додатками до неї були надіслані на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ), яка наявна в матеріалах справи та за якою він зареєстрований. Між тим, усі документи з зазначеної адреси були повернуті до суду без вручення адресату (а.с.63). Відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України). Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, відповідачка - [PERSON] , був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, жодного разу не з`явився в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подавав відзив, а позивач -АТ «Ощадбанк»не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.04.2021 року постановлено розгляд справи 495/6286/20 за позовом АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованостіпровести у заочному порядку. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 15.11.2016 року між ПАТ «Ощадбанк (з 15.07.2019 року АТ «Ощадбанк») та [PERSON] на підставі заяви про приєднання № 420805/161116, укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов відновлювальної кредитної лінії (кредиту), [PERSON] встановлено кредитний ліміт у розмірі 14 000,00 грн. з можливим подальшим збільшенням до 40 000,00 грн. строком на 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Так, позивачем свої зобов`язання за вказаним договором виконано в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленої кредитної лінії на платіжну картку. Між тим, відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 08.09.2020 року у нього виникла заборгованість на загальну суму - 15 559,37 грн., з яких: 13 283,51 - прострочений основний борг по кредиту; 1 758,52 грн. - відсотки за користування кредитом; 10,00 грн. - комісія; 99,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 336,27 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 57,20 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків; 14,59 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків. В добровільному порядку [PERSON] виниклу та непогашену заборгованість відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки)у сумі 15 559,37 грн. не погасив. Невиконання відповідачем зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення АТ «Ощадбанк» до суду із відповідним позовом. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 509, 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно із п. 3.1. Заяви про приєднання, шляхом підписання цієї Заяви до Договору, клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку. Кредитного договору. Пунктом 3.2. Заяви про приєднання передбачено, що відповідно до умов Договору, Банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу за дебетовою-кредитною схемою. Відповідно до п. п. 3.4.1. - 3.4.2. Заяви про приєднання. Банк відкриває [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надає платіжну картку типу «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. Згідно п. 5.5. Заяви про приєднання, [PERSON] підтвердив, що отримав, ознайомився і погодився із Правилами користування карткою. Тарифами, які діють на дату підписання цієї Заяви про приєднання. Пунктами 6.2. - 6.5, 6.6.1. Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання (надалі - Заява на встановлення відновлюваної кредитної лінії) передбачено, що Клієнту надається кредит на споживач потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) на його картковий рахунок № [NUMBER] у сумі 14 000,00 грн. з можливим подальшим збільшенням до 40 000. 00 грн. на строк 36 місяців з можливим продовження на той самий строк. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксовано і складає 28 % річних та сплачується щомісячно Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] в порушення умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу та зазначених вище норм чинного законодавства належним чином не виконав зобов`язання перед АТ «Ощадбанк» щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками та інших платежів, у зв`язку з чим у нього виникла станом на 08.09.2020 року у нього виникла заборгованість на загальну суму - 15 559,37 грн., з яких: 13 283,51 - прострочений основний борг по кредиту; 1 758,52 грн. - відсотки за користування кредитом; 10,00 грн. - комісія; 99,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 336,27 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 57,20 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків; 14,59 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасне погашення відсотків. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved