Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

16.04.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що її дочка [PERSON] має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батько яких записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Діти проживають разом із нею, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідач з вересня 2015 року усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина та дочки, не здійснює батьківської турботи про них, державну допомогу сім`ям з дітьми та допомогу на дітей одиноким матерям витрачає на власні потреби. В лютому 2016 року вона зверталась до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення аліментів на дітей, 30.06.2016 року судом ухвалено рішення, яким частково задоволено позов, а саме: стягнуто аліменти на дітей, а в частині позбавлення батьківських прав відповідача відмовлено. 21.12.2018 року судом було видано виконавчий лист, який вона здала до відділу ДВС, станом на 01.03.2019 року існує заборгованість по аліментах в розмірі 62792,53 грн. Відповідач з березня 2017 року почала проживати з гр.. [PERSON] , за весь час їхнього проживання відповідач не працювала, вела аморальний спосіб життя та постійно знаходилась в оточенні асоціальних осіб разом із якими вживала алкогольні напої. З вересня по грудень 2018 року відповідач перебувала під соціальним супроводом Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в зв`язку з жорстоким поводженням по відношенню до [PERSON] з боку її співмешканця [PERSON] . За період супроводу відповідач не завжди виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи та 14.12.2018 року полишила своє місце проживання виїхавши до співмешканця до м. Києва, а дітей залишила без нагляду дорослих. 18.12.2018 року вона, [PERSON] , приїхала з Житомирської області до онуків і з того часу постійно з ними проживає та турбується про них, телефонувала відповідачу, однак остання повідомила, що діти їй не потрібні, адже заважають їй влаштовувати своє особисте життя. Вона добровільно, в інтересах дітей, взяла на себе обов`язки матері, увесь час піклується про здоров`я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток, повністю матеріальної їх забезпечує, створила для онуків усі необхідні умови для нормального проживання, розвитку й виховання, в кімнаті прибрано, всі необхідні речі по догляду за дітьми придбані та знаходяться в належному стані, діти навчаються у школі. Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її дітей та рішення про можливість [PERSON] бути опікуном онуків, тому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] ; призначити її, [PERSON] , опікуном неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. 13.05.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24.07.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала. Представник третьої особи, за довіреністю у справі, Дишлюк Володимир Олександрович , в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю відповідача - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та бабусею неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , батько дітей записаний зі слів матері згідно ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 10-16, 17 -20,29). Неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом із бабусею в кімнаті [ADDRESS] , в якій створені усі належні житлово - побутові умови, бабуся добросовісно виконує батьківські обов`язки, піклується про них, займається їх вихованням і матеріальним утриманням, забезпечує дітей необхідним харчуванням, одягом, взуттям, шкільним приладдям, що підтверджено матеріалами справи (а.с.31,32) та показами свідків. Також, встановлено, що позивач - [PERSON] перебуває на обліку потенційних опікунів у службі у справах дітей Білоцерківської міської ради і включена до єдиного банку даних, за місцем проживання характеризується добре, громадський порядок не порушує, станом на 01.03.2019 року не знятої чи не погашеної судимості не має, за станом здоров`я не має хвороб, які б перешкоджали їй виховувати дітей, у смт. Яблунець Ємільчинського району Житомирської області проживає у приватному житловому будинку разом із цивільним чоловіком та має господарство, за рахунок якого утримує свою сім`ю та онуків, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 25,30,31,33) та показами свідків. Відповідач - [PERSON] [INFO] полишила своє місце проживання та поїхала в м. Київ до співмешканця [PERSON] , не вказавши повної адреси, залишивши своїх дітей без нагляду дорослих, і з того часу не піклується та не турбується про дітей, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не піклується про фізичний і духовний їх розвиток, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 25,26) та показами свідків. Також, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2016 року ( а.с. 21-22), було задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на дітей, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частина з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.02.2016 року і до повнолітня дітей, в частині позбавлення батьківських прав відмовлено, попереджено відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання своїх дітей та покладено на Службу у справах дітей контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків. На підставі вказаного рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 21.12.2018 року було видано виконавчий лист про стягнення аліментів та Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження, станом на 01.03.2019 року згідно матеріалів виконавчого провадження заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 62792,53 грн. ( а.с. 23,24). З листа Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 29.01.2019 року № 62/02-15 ( а.с. 25), вбачається, що з вересня по грудень 2018 року сім`я [PERSON] перебувала під соціальним супроводом, в зв`язку з жорстоким поводженням по відношенню до [PERSON] , [INFO] , з боку співмешканця матері [PERSON] ,1986 року народження. З сім`єю велася робота психологом Центру та психологом мобільної бригади соціально - психологічної допомоги постраждалих від насильства, разом з цим матері було рекомендовано, з метою підвищення її рівня батьківського потенціалу, пройти відповідний курс, від якого вона відмовилась. [PERSON] не завжди виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи, рекомендації ігнорувала. Часто не виходила на контакт. Проте, враховуючи, що [PERSON] виїхав в інший населений пункт та не створював загрози для дітей, сім`ю було знято із соціального супроводу. Однак, через нестабільну поведінку матері, сім`я [PERSON] залишилась на обліку Центру. Під час моніторингу виявлено, що [PERSON] із середини грудня 2018 року переїхала до гр. [PERSON] , на телефонні дзвінки не відповідає, адреса її проживання невідома. До дітей приїхала бабуся, [PERSON] , яка проживає у смт. Яблунець Ємільчинського району Житомирської області. Згідно рішення від 12.03.2019 року за № 171 ( а.с.34), виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що відповідає інтересам дітей, та згідно рішення від 15.03.2019 року за № 369 ( а.с. 33), вважає за доцільне встановити над дітьми опіку, призначивши опікуном дітей їх бабусю - [PERSON] . Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст..151 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними, схожі положення містяться і в ст. 243 Сімейного Кодексу, в якій зазначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків в повній мірі щодо дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не турбується про харчування, медичний догляд, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти та розвитку здібностей. Також, судом встановлено, що вихованням, піклуванням, утриманням дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , займається їх бабуся [PERSON] , яка забезпечує онуків харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до їх внутрішнього світу, піклується про їх фізичний та духовний розвиток та створила для них належні умови для проживання, розвитку та їх росту. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам в їх сукупності, враховуючи рішення виконавчого комітету, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , встановлення над неповнолітніми опіки та призначення [PERSON] , їх опікуном.

Outcome: approved