Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

16 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 16 червня 2014 року позовні вимоги [PERSON] у частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за заявою позивачки були залишені без розгляду. Розгляд справи в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу продовжено. В обґрунтування позовних вимог у частині розірвання шлюбу, позивачка посилалася на наступні обставини: з відповідачем перебувають в шлюбі з 12 квітня 2008 року, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 129. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Своє прохання мотивує тим, що протягом останніх років сімейне життя з відповідачем не склалося, а саме: у родині постійно виникають сварки та скандали, які відбуваються у присутності їх малолітньої дитини, вони з відповідачем перестали розуміти один одного. На теперішній час спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а шлюб носить формальний характер. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини немає. Примирення вважає неможливим. Просить суд розірвати шлюб, стверджуючи, що син залишиться на вихованні у неї. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, та зі згоди Позивачки вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 квітня 2008 року, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 129 (а.с.5). Подружжя від даного шлюбу має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку 02 жовтня 2008 року, актовий запис № 827 (а.с.6). Сторони не проживають однією сім'єю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані суду докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, майновий спір між подружжям відсутній, заява відповідає дійсній волі сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сума сплаченого судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved