Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

16 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2000 грн. на місяць. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі та має з ним спільну доньку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року сторони припинили сімейні стосунки та проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає разом з матірю не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, заперечень проти заочного розгляду справи не висловлювала. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON], будучі належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи двічі поспіль не зявився до суду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань з приводу відкладення розгляду справи не надавав, суд відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують. 06 липня 2007 року відділом РАЦС по м. Харкову № 1 Харківського МУЮ зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Коломієць) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 065686 (а.с.9). Подружжя має спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ВЛ № 110943 від 05.04.2008 (а.с.10). Сторонами не заперечується, що неповнолітня дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом поміж іншого враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ч.1 ст. 184 ЦК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно даних ЄДРПОУ відповідач [PERSON] є фізичною особою підприємцем, засновником та керівником Приватного підприємства «Авіаційна майстерня «ЧЕРВОНІ КРИЛА», а також одним з засновником та керівником Приватної виробничо-комерційної фірми «РЕД СТАРС» (а.с.24-29). Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших майнових реєстрів [PERSON] також має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,98га, яку ним передано в оренду (а.с.22-23). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає, що обставини на які посилається позивач підтверджуються належними та допустимими доказами дослідженими судом в судовому засіданні, в той же час відповідачем не надано жодних належних доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог або навіть заперечень на позовну заяву. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що неповнолітня дитина потребує належного утримання від обох батьків, зважаючи на відсутність домовленості між батьками про характер та обсяг утримання спільної дитини, нездійснення відповідачем, який проживає окремо від доньки, участі в її постійному утриманні в добровільному порядку, виходячи із зайнятості відповідача у сфері підприємницької діяльності та наявності у нього коштовного нерухомого майна, яке передано ним в оренду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Враховуючи те, що відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved