Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

16.07.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2019. Від подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Більше року сторони не ведуть спільне господарство і фактично не перебувають у шлюбних відносинах. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, воно суперечитиме їхнім інтересам та інтересам малолітнього сина. Тому просить суд шлюб розірвати, залишити їй набуте у шлюбі прізвище [PERSON] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2021 дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подала письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить слухати у її відсутність. В судове засідання відповідач не з`явився, на електронну адресу суду надіслав письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, згоден на розірвання шлюбу. Повідомив, що шлюбні відносини дійсно припинені, він проживає з іншою жінкою, з якою мають спільну дитину [PERSON] . Вважає, що примирення не можливе. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 26 листопада 2019 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 378. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Як зазначив позивач та підтвердив у своїй заяві відповідач, сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно статті 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов висновку, що збереження сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved