Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

15 травня 2017 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 125 по вулиці Будівельників, будинок 18 в місті Рубіжне. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником зазначеної квартири, в якій зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком попередньої власниці квартири та який з 2006 року в квартирі не проживає,добровільно не знявся з реєстраційного обліку, реєстрація відповідачів в квартирі позивача порушує його права як власника квартири, тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом через оголошення у пресі в газету «Урядовий курєр» № 118 від 27.06.2017. Відповідач заперечень на позов не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи згоду позивача на заочний розгляду справи та неявку в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов\~підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] 20.04.2017 за реєстром № 1176 (а.с. 9-10). Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради від 07.02.2017 у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] як колишній чоловік власника квартири [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316-319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК\~не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема, жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу України. Власник житла має право вимагати визнання попереднього власника або членів його сімї такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останіх з реєстрації. Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки право користування квартирою [PERSON] є складовим змісту права власності його колишньої дружини [PERSON] як колишнього власника квартири, то припинення її права власності на квартиру припиняє в тому числі право користування цією квартирою колишнім членом її сімї, яким є [PERSON] Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Outcome: approved