Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

15.03.2016 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов від керівника Новомосковської місцевої прокуратури в інтересах Петриківської державної районної адміністрації до [PERSON] про повернення тимчасово зайнятої земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в провадженні слідчого відділення Петриківського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження, відомості про яке 04.09.2015 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 12015040520000566 за фактом самовільного зайняття земельної ділянки, загальною площею 28,3495 га, розташованої на території Шульгівської сільської ради за межами населеного пункту [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. Спеціалістами Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області, було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] № 44/5 від 23.10.2015, відповідно до якого [PERSON] самовільно використовує земельну ділянку загальною площею 28,3495 га, яка знаходиться території Шульгівської сільської ради за межами населеного пункту. Проте,кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито у зв'язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України з огляду на викладене нижче. Відповідно до договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та Петриківською районною державною адміністрацією від 26.07.2002, на підставі розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації № 235 від 23.07.2002, у користуванні відповідача [PERSON] перебувала земельна ділянка на території Шульгівської сільської ради загальною площею 37 га. Відповідно до 1.1 договору, орендодавець передав орендарю земельну ділянку за рахунок невитребуваних паїв колишнього КСП «Дружба». Строк дії вказаного договору оренди скінчився у 2007 році, проте акт прийому-передачі щодо повернення земельної ділянки до держави сторонами не підписано. Крім того, за результатами перевірки головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель Управління контролю за використанням і охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області на ім'я [PERSON] винесено припис з вимогою вжити заходів для усунення порушень вимог земельного законодавства. Згідно з п. 2.1 вказаного договору, земельна ділянка в оренду надається строком на 5 років. Початок дії договору є «26» липня 2002, а днем його закінчення - «26» липня 2007. Позивач зауважує на ч. 1 ст. 29 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди) де передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, зазначених договором оренди. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для забезпечення своїх вимог до орендодавця. Відповідно до п. 5.2 договору оренди, об'єкт вважається фактично переданим орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання земельної ділянки за участю представників сільської (селищної) ради та Петриківського районного відділу земельних ресурсів, а п. 6.2 договору передбачено, що кожна сторона несе відповідальність за виконання умов даного договору згідно з діючим законодавством України. Позивач посилається на ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» , якою визначено те, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Згідно зі ст. 56 Закону України «Про охорону земель», юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Таким чином, позивач вважає, що земельна ділянка площею 37 га використовується [PERSON] без законних на те підстав, за відсутності вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, також, без державної реєстрації права власності на земельну ділянку, права постійного користування та права оренди земельної ділянки та документів, що посвідчують право на земельну ділянку, що, на думку позивача, є порушенням ст.ст. 125, 126 ЗК України. Також, у позові зазначено, що відповідно до ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до закону, виникають з моменту такої реєстрації. Однак, відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності (користування) на спірну земельну ділянку у [PERSON] відсутнє. Отже, позивач звертається до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, де указано, що порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно зі ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема за самовільне зайняття земельних ділянок. Позивач просить застосувати норми ст. 212 ЗК України, де вказано, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Позивач пояснив, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», листом від 12.03.2016 Новомосковською місцевою прокуратурою повідомлено Петриківську районну державну адміністрацію про пред'явлення Новомосковською місцевою прокуратурою позовної заяви в інтересах держави в її особі до [PERSON] про повернення тимчасово зайнятої земельної ділянки площею 37 га, розташованої на території Шульгівської сільської ради за межами населеного пункту. Враховуючи, що строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між Петриківською районною державною адміністрацією та [PERSON] закінчився ще у 2007 році, а органом виконавчої влади в : собі Петриківської райдержадміністрації позову про примусове повернення земельної ділянки до цього часу не пред'явлено, позивач вважає, що даний факт свідчить про неналежне здійснення таким органом владних повноважень, що слугує підставою для представництва інтересів держави органами прокуратури у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved