Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

15 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ГУ ДПС у Дніпропетровській області, у якому просила суд скасувати (припинити) обтяження (у вигляді податкової застави), зареєстроване на підставі акту опису майна № 19, виданого 23.12.2014 Криворізької Північною ОДПІ Міндоходів у Дніпропетровській області, у частині скасування податкової застави стосовно квартири, загальною площею 50,7 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; виключити запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про обтяження у вигляді податкової застави, підставою виникнення обтяження якого є акт опису майна № 19, виданий 23.12.2014 Криворізької Північною ОДПІ Міндоходів у Дніпропетровській області, обтяжувачем є Криворізька північна ОДПІ Міндоходів у Дніпропетровській області, а боржником [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03.07.2019 за нею було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки від 30.05.2008 за № 828838/МБ-І та договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 12.06.2019 за № 623. 10.08.2020, маючи намір продати належне їй майно, позивач уклала попередній договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом. Проте, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, зазначена квартира обтяжена податковою заставою на підставі акту опису майна від 23.12.2014 за № 19, виданим Криворізькою Північною ОДПІ, за даним записом боржником є попередній власник [PERSON] . На сьогоднішній час позивач позбавлена права розпорядитися своїм майном, у зв`язку з чим вона звернулася до відповідача із відповідною заявою про зняття застави, але відповіді не отримала. На її думку, Криворізькою Північною ОДПІ при включенні до акту опису майна від 23.12.2014 за № 19 квартири було порушено вимоги Податкового кодексу, оскільки ця квартира вже була обтяжена та перебувала в іпотеці. Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі, яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено право та строки на подачу відзиву на позов відповідачем, порядок та строк подачі: позивачем - відповіді на відзив, третьою особою - письмових пояснень щодо позову або відзиву. 04 лютого 2021 року від третьої особи [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яку третя особа разом із копією ухвали про відкриття провадження у справі отримала 16 січня 2021 року (а.с. 111), і який суд не бере до уваги з підстав порушення [PERSON] вимог ст.ст. 127, 278 ЦПК України щодо надання третьою особою письмових пояснень у п`ятиденний строк, встановлений судом, за відсутності відповідного клопотання про продовження встановленого судом строку. 10 лютого 2021 року ухвалою суду відкладено розгляд справи до 11 березня 2021 року за клопотанням представника відповідача про продовження строку на подачу відзиву, яке задоволено. 24 лютого 2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до ст.ст.88, 89 Податкового кодексу України податковим керуючим складено акт опису в податкову заставу описаного майна ФОП [PERSON] від 23.12.2014 № 19, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Станом на 11.02.2021 ФОП [PERSON] майно, якої описано в податкову заставу, має податковий борг в сумі 346316,58 грн. У зв`язку з несплатою платником податків у встановлені законом строки нараховані суми, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу. Щодо виключення нерухомого майна з податкової застави представник відповідача послався на норми ст.ст. 93.1 Податкового кодексу України. 01 березня 2021 року від представника позивача за довіреністю [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій він підтримав позовні вимоги, навівши обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) був укладений Договір іпотеки № 828838/МБ-І, предметом якого була двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-16). Згідно з умовами Договору іпотеки Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, що випливає з Кредитного договору - Договору кредитної лінії № 828838/МБ від 30.05.2008, а саме повернення кредиту у розмірі 190 000 грн. до 20.05.2013, передає у іпотеку, а Іпотекодержатель приймає у іпотеку предмет іпотеки (стаття 1 Договору іпотеки). Пунктом 7.4 статті 7 Договору іпотеки визначені підстави звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»; права Іпотекодержателя від свого імені передати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». 30 травня 2008 року вказаний Договір іпотеки був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіда Н.М., а також у зв`язку із посвідченням договору іпотеки накладено заборону відчуження зазначеної у договорі квартири, яка належить [PERSON] , до припинення чи розірвання договору (а.с. 16). 12 червня 2019 року між ПАТ «КБ «Надра» (Первісний Кредитор) та [PERSON] (Новий Кредитор) укладений Договір № 828838/МБ купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, згідно з яким Первісний Кредитор передає у власність Новому Кредитору, а Новий Кредитор приймає у власність права вимоги до Позичальника за Договором кредитної лінії № 828838/МБ від 02.06.2008 з Додатковими угодами/договорами (за наявності) зазначеними у Додатку № 1 до цього Договору (а.с. 21-24). Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 828838/МБ купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 12.06.2019, Позичальником за Договором кредитної лінії № 828838/МБ від 02.06.2008 зі змінами та доповненнями є [PERSON] (а.с. 25). 12 червня 2019 року на підставі нотаріально посвідченого Договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором Первісний Іпотекодержатель ПАТ «КБ «Надра» відступив (передав), а Новий Іпотекодержатель [PERSON] набула (прийняла) належні Первісному Іпотекодержателю права за Договором іпотеки № 828838/МБ-І, включаючи, але не обмежуючи, у разі невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором № 828838/МБ від 02 червня 2008 року, право задовольнити свої вимоги за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки (а.с. 17-20). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 216834527 від 17.07.2020, вбачається, що: -30.05.2008 зроблений запис про Іпотеку 7299565 на підставі договору іпотеки № 828838/МБ-І від 30.05.2008, виданий приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбіда Н.М., щодо об`єкту нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , Іпотекодавець [PERSON] , Іпотекодержатель [PERSON] ; -25.12.2014 зроблений запис про обтяження 32304475, перенесений із запису 8246505, на підставі акту опису майна, виданого 23.12.2014 Криворізькою Північною ОДПІ Міндоходів у Дніпропетровській області, вид обтяження: податкова застава із забороною відчуження, Боржник [PERSON] ; -03.07.2019 зареєстровано право приватної власності за [PERSON] щодо об`єкту нерухомого майна - квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки № 828838/МБ-І, виданого 30.05.2008 ВАТ КБ «Надра», Договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, виданого 12.06.2019 ПАТ «КБ «Надра», номер запису про право власності 32304371 (а.с. 6-11). Відповідно до п. 1 ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката. Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 24 ЗУ «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Частинами 3, 4 статті 334 ЦК України визначено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивач [PERSON] , звертаючись з цим позовом, зазначає, що набувши право власності на нерухоме майно, яке перебуває у податковій заставі, вона позбавлена можливості реалізувати її право власності на спірне майно, зокрема відчужити його. Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. В силу вимог пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема: - майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави; - майно, що не може бути предметом застави відповідно до Закону України «Про заставу». Зі змісту пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України слідує, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Положеннями пункту 90.1 статті 90 Податкового кодексу України визначено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 №2654-XII, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Як зазначено в статті 1 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у власності іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Положеннями статті 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Виходячи з аналізу вказаних норм, суд зазначає, що законодавець встановлює пріоритет іпотекодержателя та передбачає черговість реалізації зареєстрованих прав та вимог на нерухоме майно та, відповідно, черговість повернення заборгованості, в результаті невиконання позичальником своїх основних зобов`язань. Оскільки обтяження у вигляді іпотеки було накладено на майно до складання акту опису та включення його в податкову заставу, то суд приходить до висновку про відсутність у Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області правових підстав на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки відповідач не є першочерговим обтяжувачем. При цьому суд зауважує, що посилання позивача та її представника на порушення Криворізькою Північною ОДПІ Міндоходів у Дніпропетровській області положень п. 87.3 та п. 87.2 статті 87 Податкового кодексу України не є обґрунтованими, оскільки сама по собі реєстрація податкової застави з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків при наявності іншої застави, що була зареєстрована раніше, не суперечить чинному законодавству, оскільки відповідно п. 87.3 ст.87 ПК України заборона стосується лише використання як джерела погашення податкового боргу за рахунок раніше заставленого майна платника податків, а не включення цього майна до податкової застави. Разом з тим, суд вважає, що таке обтяження є перешкодою для реалізації позивачем, як добросовісним набувачем нерухомого майна, права власності на придбане за договором нерухоме майно в частині його відчуження. Такий висновок суду ґрунтується на п. 6 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого відмовляється в державній реєстрації прав на нерухоме майно, при наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. І саме на неможливість відчужити придбане у встановленому законом порядку нерухоме майно посилається позивач у своєму позові, зазначаючи, що вона не може продати квартиру щодо якої наявний запис про обтяження податковою заставою квартири (заборона відчуження). Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що існування обтяження на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у виді опису податкової застави із забороною відчуження порушує право позивача на реалізацію права власності на нього, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр речових прав на нерухоме майно складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. Таким чином, суд вважає за доцільне виключити запис про обтяження нерухомого майна у виді податкової застави саме з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки інші реєстрі, з яких позивач просить виключити запис про обтяження, є лише складовими Державного реєстру прав. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. за подачу позову.

Outcome: approved