Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

16.08.2019 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом про визнання за нею права власності на кооперативну квартиру. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що їм з чоловіком [PERSON] , відповідачем у справі, за час перебування у шлюбі на підставі ордеру № 2613 від 27.11.1978 року, виданого виконавчим комітетом Жданівської міської ради народних депутатів згідно з рішенням № 533 від 15.11.1978 року, була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] в ЖБК «Жовтневий-126». Пайовий внесок за квартиру був виплачений нею за рахунок особистих коштів, про що була видана довідка від 12.03.2019 року № 15 ОСББ «Жовтневий-126». Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. При розірванні шлюбу між сторонами існувала домовленість, щодо реєстрації права власності на позивача. Вони з відповідачем домовлялися зареєструвати право власності на квартиру за нею, проте, коли вони звернулися до Центру надання адміністративних послуг, відповідач відмовився у добровільному порядку зареєструвати квартиру на її ім`я. У зв`язку з наведеним вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом та просить, в порядку ст. 392 ЦК України, визнати за нею право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] . Ухвалою від 21.08.2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недодержанням при її поданні вимог ст. 175 ЦПК України, позивачу наданий строк для усунення недоліків. Ухвалою від 25.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Представник третьої особи керівник ОСББ «Жовтневий -126» Фіщук Л.Р., у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Маріупольської міської ради, до судового засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З ордеру на житлове приміщення серії КО № 2613 від 27.11.1978 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Виконкому Жданівської міської ради народних депутатів № 533 від 15.11.1978 року було надано право на зайняття квартири [ADDRESS] . Як вбачається з довідки № 15 від 12.03.2019 року за підписом голови ОСББ «Жовтневий-126»\~Гребьонкіну В.О., як члену ЖБК «Жовтневий-126», на підставі рішення Виконкому Жданівської міської ради народних депутатів № 533 від 15.11.1978 року надана у користування квартира [ADDRESS] , загальною площею 45,6 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м. пайовий внесок за вищезазначену квартиру в розмірі 4803 крб. було повінстю сплачено. Згідно з довідкою № 258/05-61 від 02.03.2004 року, виданою Маріупольським міським відділом РАЦС, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.1975 року до 13.01.2000 року. Згідно з інформацією, наданою Маріупольським бюро технічної інвентаризації за вих. № 1175 від 11.04.2019 року, [PERSON] на час набрання чинності наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» не зареєстровано право власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №53588629 від 13.08.2020 року, державний реєстратор прав на нерухоме майно Дейнега І.М., відмовила [PERSON] , у державній реєстрації права власності на приватну квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки подані документи на державну реєстрацію зазнченого домоволодіння не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. ч. 1, 4\~ст. 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч. 4\~ст.\~334\~ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(в редакції від 1 січня 2013 року), державна реєстрація прав є обов`язковою, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Положення\~ст.328 ЦК України\~передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.\~128\~ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. За положеннями ст. 15\~Закону України «Про власність», який діяв до набрання чинності законної сили\~Цивільним кодексу України\~в редакції 2003 року, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Вказані норми дублюються у\~ст. 384 ЦК України, де зазначено, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири. З пункту 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15\~Закону України «Про власність»\~член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4\~ст.12 ЦПК України цивільне\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За ч.ч. 1, 3\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1, 2, 3\~ст. 76, ст.ст. 77, 79, 80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Таким чином, враховуючи, що за час сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , було повністю всплачено пайовий внесок за квартиру, беручи до уваги визнання відповідачем позову та відсутність заперечннь інших учасників справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про визнання за нею права власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] , підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved