Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

17.02.2020 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня\~)\~Коваленко В.В\~.\~\~звернувся до суду з заявою, в якій просить продовжити примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі положень\~Закону України «Про психіатричну допомогу». В обґрунтування\~заяви зазначено,\~що [PERSON] \~була госпіталізована\~до Лікарні\~27.10.2010\~року о\~13-20\~год.\~Направлення на\~госпіталізацію було\~видане фельдшером\~МСП №\~204\~ [PERSON] ,\~який після\~особистого огляду\~ [PERSON] \~зробив висновок\~про необхідність\~її \~госпіталізації у\~психіатричний стаціонар\~для обстеження\~або лікування\~у зв`язку\~із наявністю\~у неї\~тяжкого психічного\~розладу,\~який обумовлює\~її безпорадність\~і неможливість\~самостійно задовольняти\~основні життєві\~потреби.\~Підставою для\~висновку про\~необхідність госпіталізації\~є відомості\~про поведінку\~ [PERSON] ,\~які надійшли\~від фельдшера\~МСП-204\~Климко.\~На підставі\~цих відомостей\~ [PERSON] \~була оглянута\~лікарем-психіатром\~у прийомному\~відділенні об\~13-20\~год.\~27.10.2010\~року,\~який підтвердив\~висновок про\~необхідність госпіталізації.\~08.04.2015\~року [PERSON] \~рішенням Московського\~районного суду\~м.\~Харкова позбавлена\~дієздатності.\~21.07.2016\~року рішенням\~Червонозаводського районного\~суду м.\~Харкова до\~хворої застосована\~примусова госпіталізація.\~У подальшому\~рішеннями судів\~від 25.01.2017\~року,\~14.07.2017\~року,\~05.02.2018\~року,\~17.08.2018\~року,\~05.03.2019\~року та\~22.08.2019\~року продовжено\~примусову госпіталізацію\~ [PERSON] \~17.02.2020\~року [PERSON] \~була оглянута\~комісією лікарів-психіатрів\~Лікарні.\~Комісія дійшла\~висновку,\~що [PERSON] \~страждає на\~тяжкий психічний\~розлад у\~формі шизофренії\~параноїдної,\~безперервного типу\~перебігу,\~внаслідок якого\~не здатна\~самостійно задовольняти\~свої основні\~життєві потреби\~на рівні,\~який забезпечує\~її життєдіяльність,\~потребує продовження\~примусової госпіталізації\~в психіатричний\~стаціонар згідно\~ст.\~14\~ Закону України «Про психіатричну допомогу», та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно\~Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 17.02.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 18.02.2020 року на 13 годин 45 хвилин, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Байбікова О.А. підтримала заяву про продовження примусової госпіталізації та викладені в ній доводи. Зазначила, що стан [PERSON] обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Показала, що амбулаторне лікування [PERSON] в даний час є неможливим. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про продовження госпіталізації [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник\~\~ [PERSON] - адвокат Чепурова А.Л. в судовому засіданні просила вирішити питання про продовження госпіталізації [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку на розсуд суду. [PERSON] в судовому засіданні в цілому не заперечувала проти продовження госпіталізації, проте остаточно з`ясувати думку [PERSON] не виявилось можливим через відсутність продуктивного контакту з вказаною особою. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] була госпіталізована до Лікарні у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу у формі шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, внаслідок якого вона не здатна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.08.2019 року продовжено у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару Лікарні. Згідно акту\~психіатричного огляду\~особи,\~госпіталізованої до\~психіатричної лікарні\~у примусовому\~порядку згідно\~ст.\~14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» №\~31/1141\~від 17.02.2020\~року,\~складеного комісією\~лікарів Лікарні,\~ [PERSON] \~страждає на\~тяжкий психічний\~розлад у\~формі шизофренії\~параноїдної безперервного\~типу перебігу,\~внаслідок якого\~не здатна\~самостійно задовольняти\~свої основні\~життєві потреби\~на рівні,\~який забезпечує\~її життєдіяльність\~(не\~може займатися\~домашнім господарством,\~не може\~робити покупки,\~готувати їжу,\~самостійно приймати\~підтримуючу терапію),\~потребує продовження\~примусової госпіталізації\~в психіатричний\~стаціонар згідно\~ст.\~14\~ Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що [PERSON] психічно хворіє з 1995 року, коли вперше з`явилася невпорядкована поведінка, обмани сприйняття. У зв`язку з цим лікувалася у Лікарні з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Повторно неодноразово госпіталізувался до Лікарні із загостренням галюцинаторно параноїдної симптоматики, неправильними формами поведінки. Після виписки вдома підтримуючого лікування не отримувала, наступало погіршення стану. Дана госпіталізація пов`язана з тим, що вдома стала злісною, напруженою, конфліктувала з сусідами, не спала ночами. Частиною другою\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно\~ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, яке обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для продовження примусової госпіталізації у відношенні [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару.

Outcome: approved