Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

15 листопада 2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 22 лютого 2013 року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська. буд. 39. кв. 41. Померлий [PERSON] є його рідним батьком, однак в його свідоцтві про народження він записаний як [PERSON]. Внесення відповідних змін до актового запису про його народження є неможливим. Він вчасно, у встановлений законом строк, звернувся до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з метою прийняти спадщину за заповітом. Однак нотаріус попередив, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, як родичу першого ступеня споріднення, тому що в його паспорті вказане по батькове [PERSON], а не Генійович. Нотаріусом восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори було рекомендовано звернутися до суду за вирішенням цього питання. З додатків, які надані до даної заяви вбачається, що у зв'язку із труднощами перекладу були допущені помилки з причин невірного перекладу по-батькові [PERSON]. На підставі викладеного просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та ним, а саме, що він є рідним сином [PERSON], [INFO], який помер 22.02.2013 року. В судовому засіданні заявник підтримав заву та просив її задовольнити на підставі викладених обставин. Пояснив, що у 50-х роках замість [PERSON] батька писали, як [PERSON]. Заінтересована особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, згодні з будь-яким рішенням суду (а.с.21-22). Заінтересована особа - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.27). Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 1935 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 409 ( а.с.17). Відповідно до військового квитка від 06 жовтня 1964 року, посвідчення Міністерства транспортного будівництва, атестату про середню освіту, диплому зазначено [PERSON], [INFO] (а.с.14-16). 21 березня 1966 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЯК № 1087418 від 21 березня 1966 року (а.с.10) 03 грудня 1965 року народився [PERSON], батьками якого зазначено: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 101485 від 17 липня 1966 року (а.с.5). У жовтні 1974 року [PERSON] надано ордер № 68 на квартиру [ADDRESS], склад сім'ї зазначено [PERSON] основний квартиронаймач, [PERSON] дружина та син [PERSON] (а.с.11). Квартира [ADDRESS] на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 січня 1997 року (а.с.12). Паспорт серії АН 255232 та пенсійне посвідчення видано на [PERSON], [INFO] (а.с.8, 13). 04 березня 2008 року [PERSON], [INFO] заповів на випадок його смерті належну йому частину квартири № 41, розташовану в будинку № 39 по вул. Молодогвардійська, м. Дніпропетровська Іваненку [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.6). 22 лютого 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 498797 від 26 лютого 2013 року (а.с.7). Також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що заявник син померлого. Пояснили, що вони працювали та жили не по далеку з батьком заявника. Його всі називали [PERSON], ніколи не чули, що його ім'я [PERSON]. Іншого батька у заявника не має. Це одна особа. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України судовим порядком може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Приймаючи до уваги досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що у зв'язку із труднощами перекладу були допущені помилки з причин невірного перекладу ім'я [PERSON] у зв'язку з чим суд вважає вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення.

Outcome: approved