Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

17.10.2016 року позивач звернувся до суду із вищевказаним способом. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають дитину: [PERSON], 2015 року народження, яка в даний час проживає з матір'ю. Рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради № 518 від 04.10.2016 року визначено спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною наступним чином: вихідні через вихідні з п'ятниці 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. неділі за місцем проживання батька з обов'язком поверненням дитини до постійного місця проживання, до повноліття дитини. Проте, відповідач не виконує зазначене рішення, в зв'язку з чим він просить суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановивши порядок зустрічей з дитиною, підтриманий Органом опіки та піклування 04.10.2016 року. Позивач в судовому засіданні стверджував, що неодноразово намагався врегулювати з відповідачкою питання щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак його спроби позитивного результату не дали. Посилаючись на викладені обставини, просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні із малолітньою донькою [PERSON], 2015 року народження, визначити дні побачень з дитиною: вихідні через вихідні з п'ятниці 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. неділі за місцем його проживання. Представник позивача підтримав позицію позивача. Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково. Зазначила, що вона не заперечує проти того, щоб дитина бачилася з батьком, однак через малий вік дитини, якої ще не виповнилося 2 роки, вона не вбачає можливим залишати дитину у батька в нічний час. Представник відповідача висловив аналогічну позицію, та просив суд при вирішенні даного спору врахувати малолітній вік дитини. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради підтримала позивача та позицію, викладену у рішенні № 518 від 04.10.2016 року, зазначивши, що позивач створив належні умови для перебування дитини за місцем його проживання, стосунки, які склалися в позивача з його дитиною можна вважати гармонійними та такими, що не викликають занепокоєння. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника Органу опіки та піклування Обухівської міської ради Київської обалсті, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Рішенням Обухівського районного суду від 09 листопада 2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5). З пояснень сторін та доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що відповідачка з дитиною на даний момент проживає за адресою: [ADDRESS]. З 26.04.2016 року відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] (а. с. 17). Рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради від 04 жовтня 2016 року № 518 громадянину [PERSON], 1977 р. н., встановлений час побачення та спілкування з дитиною - малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], у наступний спосіб: вихідні через вихідні, починаючи з п'ятниці 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. неділі за місцем проживання батька та з обов'язковим поверненням дитини до постійного місця проживання, а також строком до [INFO]. З пояснень сторін, а також з наданих ними письмових доказів, встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, у результаті яких у сторін виник спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні дитини позивачем. Із доказів позивача, наданих в обґрунтування позовних вимог вбачається. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] на підставі договору оренди житлового приміщення від 29.08.2016 року (а. с. 7). З акту обстеження умов проживання від 12.09.2016 року за вищевказаною адресою вбачається, що квартира складається з двох кімнат, для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, умови задовільні (а. с. 8). За адресою місця проживання позивач характеризується позитивно, веде здоровий спосіб життя, підтримує добросусідські відносини (а. с. 9). Суд не приймає зауваження представника відповідача стосовно неналежної форми поданого доказу, так як законодавством не передбачено в імперативній формі вимог щодо оформлення характеристики особи. Відповідно до довідки Державної фіскальної служби Городищенського відділення (а. с. 10) його дохід за півроку складає 557 688,89 грн. (а. с. 10). Доводи представника відповідача, що позивач є агресивною людиною, завдавав їй тілесних ушкоджень під час сумісного проживання, спростовуються витягом з кримінального провадження від 23.01.2017р., згідно з яким кримінальне провадження за зверненням [PERSON] від 05.08.2015 р. за ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України. Аналогічно, довідка із Центральної районної лікарні № 19, видана [PERSON] від 23.01.2017 р. не доводить, що перебування відповідачки на зберіганні вагітності на стаціонарі двічі, в період з 13.09.16- 19.09.16, з 20.12.16 - 30.12.2016, стало наслідком протиправних, агресивних дій позивача в її бік. Із документів, наданих представником відповідача, у виді медичних довідок на дитину [PERSON] (консультативний висновок від 23.03.2016 року та результати аналізів від 14.03.2016 року) не вбачається, що саме дії позивача, який провів з дитиною два тижні на Різдвяні свята в 2015 році, стали наслідком цього захворювання. При вивченні доказу у виді Договору про здійснення соціального супроводу від 03.09.2015р. № 9, відповідно до якого Обухівським центром соціальних служб для сім'ї та молоді був встановлений контроль за виконанням батьківських обов'язків [PERSON] відносно її малолітньої дитини, представник Органу опіки та піклування пояснила, що підставою встановлення такого супроводу стало, головним чином, поведінка [PERSON], яка неналежним чином виконувала обов'язки матері, покладені на неї законодавством України. Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами ще під час сумісного шлюбу склалися неприязні стосунки, які будуються на взаємних звинуваченнях і образах, і певним чином порушують баланс інтересів дитини в її спілкуванні із батьком. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин. що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд, приймаючи рішення в даному спорі, враховує пояснення відповідача [PERSON], як матері дитини, та свідка [PERSON], який доводиться відповідачці чоловіком, відповідно до яких дитина в нічний час погано спить, серед ночі встає та кличе маму, при цьому дитина дужа доброзичлива, комунікабельна, спілкується без напруження зі всіма членами сім'ї, в тому числі із позивачем. З урахуванням встановлених судом обставин, малолітнього віку дитини, якій ще не виповнилося двох років, характеристику дитини, висновку Органу опіки та піклування Обухівської міської ради, балансу інтересів дитини та її батька, а також варіантів можливого спілкування з дитиною батька запропонованих сторонами, суд вважає, що на даному етапі за необхідне встановити наступний порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні своєї дочки [PERSON], 2015 року народження: вихідні субота та неділя з 09:30 год. до 18:30 год. через вихідні за місцем проживання батька та з обов'язковим поверненням дитини до постійного місця проживання. У разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial