Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

16.02.2021 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 20.11.2017 року було стягнуто з [PERSON] на його користь борг у сумі 767 512,26 грн. та 3% річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 34 538,04 грн., а всього 802 050,30 грн. та 10.01.2018 року судом був виданий виконавчий лист у справі № 2/357/3187/17. Постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кички Т.В. від 30.01.2018 року за його заявою було відкрито виконавче провадження. Рішення суду не було виконано боржником у строк, наданий для самостійного виконання рішення суду. Постановою державного виконавця Кички Т.В. від 20.02.2018 року на все майно боржника [PERSON] було накладено арешт. В процесі примусового виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що у боржника [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 046021 від 08.02.2012 року перебуває на праві власності земельна ділянка площею 0,1 га кадастровий номер 3220488300:05:008:0076 для індивідуального дачного будівництва на території Фурсівської сільради Білоцерківського району. Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби листом № 10446 надіслав на адресу державного підприємства «СЕТАМ» пакет документів щодо реалізації вказаної земельної ділянки. Згідно протоколу № 393235 проведення електронних торгів від 18.03.2019 року вказані торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів. Згідно протоколу № 397081 від 08.04.2019 року торги також не відбулись через відсутність допущених учасників торгів. Згідно протоколу № 402258 від 02.05.2019 року торги в черговий раз не відбулись через відсутність допущених учасників торгів. Після останніх торгів державний виконавець повинна була надати йому пропозицію про залишення за ним нереалізованого майна, а саме земельної ділянки. Однак, виконавець тривалий час не здійснювала своїх прямих обов`язків. Він багато разів особисто нагадував їй про необхідність виконати свої обов`язки та лише через сім місяців, а саме 12.12.2019 року старший державний виконавець Кичка Т.В. надіслала йому повідомлення № 98440 з пропозицією залишити за ним нереалізоване майно - земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 3220488300:05:008:0076 для індивідуального дачного будівництва на території Фурсівської сільради Білоцерківського району, власником якої є [PERSON] в рахунок боргу. 17.12.2019 року він надав відповідь на повідомлення старшого державного виконавця, в якому зазначив, що бажає залишити за собою нереалізовану на електронних торгах вказану земельну ділянку. В подальшому старший державний виконавець Кичка Т.В. жодних дій по справі не проводила, акт та постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу не склала. На всі його особисті звернення повідомляла, що вона сильно перевантажена і просила трішки почекати. В зв`язку з впровадженням державою обмежувальних заходів з приводу можливого розповсюдження коронавірусу в березні 2020 року Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби взагалі припинив прийом громадян з будь-яких питань. Тому, його подальше спілкування з старшим державним виконавцем Кичкою Т.В. проходило лише в телефонному режимі, а слухавку при його дзвінках виконавець практично не брала. Коли ж йому вдавалось додзвонитись, то кожного разу в спілкуванні виконавець знаходила якісь причини, якими пояснювала неможливість скласти та надати йому постанову про передачу земельної ділянки в рахунок погашення боргу та акт про факт передачі земельної ділянки. Оскільки постійні телефонні розмови з державним виконавцем не давали жодних результатів, він 16.07.2020 року письмово звернувся до начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби із заявою про надання інформації про стан виконавчого провадження № 55680579 та про хід виконання рішення суду. Відповіді на звернення він не отримав, а усно в телефонному режимі був проінформований державним виконавцем Кичкою Т.В. про те, що вона не може видати постанову та акт, оскільки не отримала повідомлення з поштового відділення про вручення іншому стягувачу відповіді на її пропозицію. Також вона повідомила, що ось-ось вона видасть необхідні документи. Не маючи тривалий час позитивного результату, він 05.11.2020 року повторно звернувся з письмовою заявою до начальника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби, але знову жодної відповіді не отримав, а державний виконавець Кичка Т.В. постійно повідомляла, що їй то одне, то інше заважає виконати свої функціональні обов`язки. В зв`язку з такою поведінкою виконавця він змушений був звернутися до Білоцерківського міськрайонного суду зі скаргою на протиправну бездіяльність державного виконавця та ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 01.02.2021 року скаргу було задоволено та визнано бездіяльність старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Кички Тетяни Василівни щодо не надання йому постанови про передачу мені земельної ділянки в ділянка площею 0,1 га кадастровий номер 3220488300:05:008:0076 для індивідуального дачного будівництва на території Фурсівської сільради Білоцерківського району в рахунок погашення боргу та акту про факт передачі мені земельної ділянки неправомірною. В результаті неправомірної бездіяльність державного виконавця Кички Т.В. йому було завдано матеріальної та моральної шкоди. Це виразилось у тому, що 07.04.2020 року право власності на спірну земельну ділянку було зареєстровано приватним нотаріусом на іншого кредитора [PERSON] , а саме на [PERSON] . Це стало можливим по тій причині, що в період неправомірної бездіяльності державного виконавця Кички Т.В. приватний виконавець Голяченко І.П., не повідомляючи інших кредиторів [PERSON] , в тому числі і його, в обхід вимогам законодавства про черговість задоволення вимог кредиторів, провів окремі торги на ДП «СЕТАМ» (протокол від 31.03.2020 року) та передав земельну ділянку у рахунок часткового погашення боргу кредитору [PERSON] . Такі дії приватного виконавця не могли б мати місце, при належному, своєчасному та правомірному виконанні своїх обов`язків державним виконавцем Кичкою Т.В. Розмір завданої матеріальної шкоди складає 116375,00 грн., оскільки згідно ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається стягувану за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Саме за цією ціною йому повинна була б передана земельна ділянка. Крім того, йому завдано також і моральну шкоду, яку оцінює у 100 000 грн. В період виконавчого провадження тяжко хворіла його дружина [PERSON] , в якої в 2017 році було діагностовано онкологічне захворювання, тому його сім`я потребувала великих коштів на її лікування. Однак, через неправомірну бездіяльність державного виконавця він був обмежений в цих коштах та змушений був позичати їх під відсотки. Він безкінечну кількість разів особисто був на прийомі у державного виконавця, витрачав для цього свій особистий час та кошти. Через нервове перенапруження у нього почались головні болі, він став страждати безсонням, однак, не міг звернутися до лікаря з особистими скаргами на здоров`я, оскільки на першому плані в цей час у нього перебувала дружина. Через нестачу коштів він не міг придбати для неї більш ефективні та вартісні ліки. Все це призводило до його душевних страждань. [INFO] його дружина померла. Причиною її смерті встановлена ендогенна інтоксикація, метастази в печінку, легені, кістки та правої молочної залози. Таким чином, неправомірною бездіяльністю державного виконавця йому завдано моральну шкоду, яка повинна бути відшкодована. В даному випадку через неправомірну бездіяльність державного виконавця він не отримав за ціною третіх торгів земельну ділянку, що завдало йому матеріальну шкоду. Протиправність бездіяльності державного виконавця та його вина встановлена судовим рішенням. Саме через неправомірну бездіяльність державного виконавця стало можливим позбавлення його права на земельну ділянку. Тому, просив у судовому порядку стягнути з Державного бюджету України через державну казначейську службу України (код ЄДРПОУ: 37567646), шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку матеріальну шкоду у розмірі116375,00 грн., моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн. та судові витрати у справі. 18.02.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та в порядку загального позовного провадження призначено підготовче засідання. 09.03.2021 року Білоцерківське управління Державної казначейської служби України подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з наступних підстав. Положенням про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 №1280, визначено, що управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення (далі - управління Казначейства) є територіальними органами Державної казначейської служби України. Основним завданням управління Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів. Управління Казначейства, відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку не здійснює стягнення збитків з Державного бюджету України. Білоцерківське управління Державної казначейської служби України Київської області, як орган державної влади та юридична особа, в жодних правовідносинах з позивачем не перебувало, його законних прав та інтересів не порушувало, та не несе відповідальності за дії державних органів та їх посадових осіб, інших юридичних та фізичних осіб. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2019 №404, затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Даний Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Пунктом 35 Порядку передбачено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів з державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством України за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (п. 38 Порядку). Законом України «Про центральні органи виконавчої влади», який визначає організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України, передбачено, що центральні органи виконавчої влади виконують окремі функції з реалізації державної політики (п.2 ст.1). Центральний орган виконавчої влади здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення) (п. 6 Типового положення про центральний орган виконавчої влади України, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через відповідного члена Кабінету Міністрів України, затвердженого Указом Президента України від 24.12.2010 №1199/2010). Казначейство України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Одним з основних завдань Казначейства України є здійснення безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (пп.3 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215). Враховуючи вищенаведене, безспірне списання коштів з Державного бюджету України здійснюється безпосередньо центральним органом виконавчої влади - Казначейством України, а не його територіальним органом. 10.03.2021 року Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. 31.01.2018 року до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ Київській області на примусове виконання надійшов виконавчий лист № 2/357/3187/17 виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 802050,30 грн. Під час перевірки майнового стану боржника було виявлено, що згідно запитів до УПФУ вона пенсію не отримує, за цивільними та трудовими договорами не працює. Згідно запитів до ДФС України відкриті боржником рахунки у банках та інших фінансових установах відсутні, будь-які інші доходи у боржника відсутні. Згідно запитів до МВС України будь-які транспортні засоби зареєстровані на праві власності за боржником відсутні. Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстровано 1/2 частина квартири [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1 га к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада. 20.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесені дані про арешт до державних реєстрів рухомого та нерухомого майна. Згідно ст. 50 ЗУ « Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому у першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення що належить боржнику. Згідно державного реєстру обтяжень земельна ділянка площею 0,1 га к/н 3220488300:05:008:0076 за адресою: Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, знаходилася під арештом нерухомого майна накладеного Білоцерківським міськрайонним судом Київської області згідно ухвали, виданої Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 01.10.2015 року. Після вирішення судом питання по суті арешт із земельної ділянки площею 0,1 га к/н 3220488300:05:008:0076 було судом знято. 18.10.2018 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області на примусове виконання надійшов виконавчий лист № 2/357/1275/18 від 27.09.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 282663,86 грн. 20.11.2018 року державним виконавцем проведено опис майна боржника, а саме вказаної земельної ділянки, про що винесено постанову про опис і арешт майна боржника та направлено для ознайомлення боржнику, а стягувачу вручено з відміткою отримано. 19.12.2018 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області надійшло від Укрпошти зворотнє повідомлення з відміткою, що боржником отримано постанову про опис і арешт майна боржника від 20.11.2018 року, а саме земельної ділянки площею 0,1 га к/н №4,88300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада. 03.01.2019 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та направлено на виконання до ПП «Український центр експертиз». 14.01.2019 року ПП «Український центр експертиз» надіслав до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки. 15.01.2019 року державним виконавцем винесено повідомлення про ознайомлення сторін з експертним висновком та направлено боржнику для ознайомлення, стягувачу вручено з відміткою отримано вих.. № 1664. 25.01.2019 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області надійшло від Укрпошти зворотнє повідомлення з відміткою, що боржником отримано повідомлення про ознайомлення сторін з експертним висновком. 18.02.2019 року державним виконавцем направлено до ДП «Сетам» пакет документів для проведення на електронних торгах реалізації земельної ділянки площею 0,1 га к/н 220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада. Згідно протоколу про проведення електронних торгів № 393235 від 18.03.2019 року перші електронні торги на ДП « Сетам» не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Згідно протоколу про проведення електронних торгів № 397081 від 08.04.2019 року другі електронні торги на ДП« Сетам» не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. 26.03.2019 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла ухвала по справі № 357/2646/19, 2-з/357/93/19 винесена на заяву [PERSON] про зупинення продажу арештованої земельної ділянки площею 0,1 к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, виставленої на аукціон в рамках даного виконавчого провадження. Згідно Порядку реалізації арештованого майна розділу ІІ підставою для зупинення електронних торгів є рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна. 28.03.2019 року державним виконавцем до ДП « Сетам» направлено вимогу з оригіналом ухвали по справі № 357/2646/19, 2-з/357/93/19 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про зупинення електронних торгів земельної ділянки. Проте, ДП « Сетам» не зупинив електронні торги та не виконав ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі 357/2646/19, 2-з/357/93/19 про зупинення електронних торгів земельної ділянки. Згідно протоколу №402258 від 02.05.2019 року треті електронні торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. 23.05.2019 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області на примусове виконання надійшов виконавчий лист № 2/357/62/18 від 22.01.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1 155883,76 грн. 04.07.2019 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області на примусове виконання надійшов виконавчий лист № 2/357/1768/19 від 20.06.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 169767,16 грн. 25.10.2019 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області на примусове виконання надійшов виконавчий лист № 2/357/3252/19 від 23.10.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 19427,71 грн. Станом 01.12.2019 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області не надходило жодних рішень про вирішення питання по суду у справі № 357/2646/19, 2-з/357/93/19 про зупинення електронних торгів земельної ділянки. 12.12.2019 року до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області надійшло рішення від 18.06.2019 року про відмову у задоволенні позову [PERSON] , а саме всі заходи забезпечення позову застосовані ухвалою від 18.03.2019 року про зупинення продажу арештованої земельної ділянки площею 0,1 к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, виставленої на аукціон в рамках виконавчого провадження, скасовано. Згідно ч.6 ст. 61 Закону України « Про виконавче провадження» у разі не реалізації майна з третіх електронних торгів виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. 12.12.2019 року державним виконавцем винесено повідомлення про передачу арештованого майна, а саме земельної ділянки площею 0,1 к/н 3220488300:05:008:0076 в рахунок гашення боргу та направлено стягувачам. [PERSON] направлено повідомлення про те, що треті торги з реалізації земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] , не відбулися та запропоновано залишити за собою не реалізоване майно. Вищевказане повідомлення №98440 від 12.12.2019 р. одержано стягувачем [PERSON] на руки, з залишенням відмітки про отримання. Стягувачам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] повідомлення направлено рекомендованими листами, про що свідчить список №3263 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. До відділу надійшло письмове клопотання [PERSON] залишити за собою нереалізоване майно - земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок часткового погашення боргу, яке надійшло на відділ з указаною адресою: [ADDRESS] . Також, до відділу надійшли письмові заяви [PERSON] , [PERSON] про залишення за собою в рахунок часткового погашення боргу - земельної ділянки площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, що належись на праві власності [PERSON] . Стягувачем [PERSON] відповідна заява до Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області направлена не була з невідомих причин. Стягувачем [PERSON] повідомлення про передачу арештованого майна в рахунок погашення боргу, а саме земельної ділянки площею 0,1 к/н 3220488300:05:008:0076 отримано не було, що не надало можливість державному виконавцю повідомити дану особа про реалізацію свого права на отримання земельної ділянки в рахунок погашення боргу. Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати рішення державного виконавця. Згідно ст. 46, ч.2 ЗУ « Про виконавче провадження» у разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Згідно ст.61, ч. 10 Закону у разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається у порядку черговості визначеної ст. 46 цього закону, а в межах однієї черги, визначеною ст.46 цього закону у порядку надходження виконавчих документів на виконання. 27.01.2020 року державним виконавцем винесено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, та постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та відправлено [PERSON] листом за адресою вказаною у заяві стягувача [ADDRESS] вих.№30380. В ході вчинення виконавчих дій державним виконавцем виявлено, що згідно бази АСВ1І на примусовому виконанні у приватного виконавця Голяченко І.ГІ. знаходиться виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користі [PERSON] боргу в сумі 40637,00 дол. США в межах якого приватним виконавцем було проведена реалізація та передача в рахунок погашення боргу земельної ділянки площею 0,1 к/н 3220488300:05:008:0076. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним виконавцем Голяченко І.П. 24.12.2019 року внесено зміни до арешту нерухомого майна про те, що накладається арешт на все нерухоме майно, крім земельної ділянки площею 0,1 к/н 3220488300:05:008:0076, а арешт накладений державним виконавцем Білоцерківського MB ДВС ГТУЮ у Київській області 01.10.2018 року на все майно боржника. Ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2021 року по справі № 357/8864/17, провадження № 4с/357/10/21 надійшла до Білоцерківського MB ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) 11.02.2021 року. 24.02.2021 року державним виконавцем подано до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області апеляційну скаргу на ухвалу від 01.02.2021 року по справі № 357/8864/17, провадження № 4-с/З57/10/21, про задоволення скарги [PERSON] на бездіяльність старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м.Київ) Кички Т.В. та визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кички Т.В. щодо не надання [PERSON] постанови про передачу та акту про факт передачі земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 3220488300:05:008:0076, для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на території, Фурсівської сільської ради Білоцерківського району в рахунок погашення боргу. 01.04.2021 року [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що посилання відповідача на існування до грудня 2019 року перешкод у вчиненні дій щодо реалізації майна боржника [PERSON] у вигляді ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 18.03.2019 pоку по справі № 357/2646/19 щодо зупинення продажу належної їй арештованої земельної ділянки не витримує критики. Він, як відповідач по даній справі, повідомляв державного виконавця Кичку Т.В. про хід розгляду вказаної справи. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 18.06.2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13.07.2020 року, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду 18.03.2019 року щодо зупинення продажу земельної ділянки були скасовані. Тим більше, що як зазначає сам відповідач, ДП «Сетам» не виконав ухвалу суду та не зупинив електронні торги. Інших заборон ухвала суду від 18.03.2019 року не містила. Однак, в період з дня проведення третіх електронних торгів, що не відбулись через відсутність допущених учасників торгів, тобто з 02.05.2019 року і до 12.12.2019 року відповідач не виконав жодних дій по реалізації належної боржнику [PERSON] земельної ділянки. Це при тому, що він постійно звертався до державного виконавця Кички Т.В. з проханнями виконати нею свої службові обов`язки. Посилання відповідача на ту обставину, що державним виконавцем 27.01.2020 року винесено акт про передачу йому земельної ділянки у рахунок погашення боргу та постанови про передачу майна у рахунок погашення боргу є відвертою брехнею. Якщо такі документи і існують, то виготовлені вони вже в цьому році, після його звернення до суду. Таке посилання суперечить доводам самого відповідача про неможливість вчиняти виконавчі дії через наявність ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 18.03.2019 року, адже дія ухвали розповсюджувалась до 13.07.2020 року, коли відповідне рішення прийняв Київський апеляційний суд. Відповідачем надано суду супровідний лист № 30380 від 27.01.2020 року, про направлення на його адресу та адресу боржника акту про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу та постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Однак, відповідач не надав суду жодного доказу надсилання вказаних документів адресатам. Якщо вказані документи надсилались поштою, то мали б бути відповідні квитанції поштового відділення на підтвердження відправлення та про отримання адресатами відправлень, а при неотриманні адресатами повідомлень, вони повинні були б повернуті відповідачу. Однак, такі відомості матеріали виконавчого провадження не містять. Крім того, 27.01.2020 року відповідач фізично не міг винести акт про передачу йому земельної ділянки у рахунок погашення боргу та постанови про передачу майна у рахунок погашення боргу, оскільки 24.12.2019 року приватним виконавцем Голяченко І.П. на спірну земельну ділянку був накладений арешт, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Необхідно зазначити, що ні ухвала Білоцерківського міськрайонного суду від 18.03.2019 року по справі № 357/2646/19 щодо зупинення продажу належної боржниці арештованої земельної ділянки ні інші причини, на які посилається відповідач, не завадили приватному виконавцю Голяченко І.П. провести електронні торги та передати спірну земельну ділянку у власність іншому стягувачу. При таких обставинах його позов підлягає до задоволення. 07.04.2021 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач - [PERSON] у судовому засіданні обставини справи викладені у позовній заяві та відповіді на відзив підтримав, просив задовольнити вимоги у повному обсязі та зазначив, що в межах виконавчого провадження державним виконавцем було частково відшкодовано борг у розмірі близько 250000,00 грн., шляхом продажу квартири, яка належала боржнику, однак допущено ряд протиправних дій, які призвели до того, що земельна ділянка, яка належала боржнику та мала перейти йому в рахунок погашення боргу була арештована приватним виконавцем та продана іншій особі на торгах. Матеріальна шкода йому завдана у розмірі 116375,00 грн. відповідно до вартості земельної ділянки, яку він не отримав, у зв`язку із зволіканнями держаного виконавця у вчиненні відповідних дій. Моральну шкоду оцінює у 100000,00 грн., яка полягає утому, що в період з моменту відкриття виконавчого провадження і по даний час він перебуває у нервовому стані, адже розраховував на належне вчинення виконавцем дій щодо виконання рішення суду та отримання коштів. В даний період його дружина хворіла на онкологічне захворювання і їх сім`я потребувала значних кошів на її лікування, а не отримавши кошти в рамках виконавчого провадження він вимушений був просити їх у знайомих у борг, які необхідно було повертати, що значно порушило його звичайний ритм життя, потребувало додаткових зусиль та впливало на стан здоров`я. У липні 2020 року дружина померла. Наразі у боржника наявний житловий будинок, однак до даного часу державним виконавцем не вчинено дій щодо його оцінки та погашення йому боргу у повному обсязі. Представник позивача, адвокат Дмитренко Григорій Васильович, у судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що рішенням суду стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 802050,30 грн., 10.01.2018 року судом видано виконавчий лист та 30.01.2018 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Виконавче провадження об`ємне, оскільки у [PERSON] багато боргів та окремі стягувачі подала різні позови до суду, тому виконання затягувалося. Після третіх торгів щодо земельної ділянки, належної боржнику, державний виконавець мала скласти постанову і акт щодо передачі даного майна позивачу, оскільки він перший подав виконавчий документ на виконання, але дії затягувалися і лише через півроку 12.12.2019 року державний виконавець надала пропозицію. 17.12.2019 року позивач погодився на пропозицію щодо залишення у рахунок боргу земельної ділянки, однак подальші дії державним виконавцем учинені не були, усе завмерло. Потім почалася пандемія і з державним виконавцем можливо було зв`язатися лише у телефонному режимі, і то не завжди, а при розмові вона повідомляла, що зайнята. У грудні 2019 року приватним виконавцем було накладено арешт на земельну ділянку та у квітні 2020 року вона була реалізована. Матеріальна шкода складається з вартості земельної ділянки, на яку розраховував позивач, а моральна шкода є оціночною категорією та полягає у тому, що позивач до даного часу перебуває у напруженому та знервованому стані, в період перебування виконавчого документу на примусовому виконанні його дружина хворіла і потребувала значних коштів на лікування, а позивач розраховував на кошти, які він тримає в межах виконавчого провадження. Оскільки він їх не отримав, в зв`язку з неналежним виконанням державним виконавцем своїх обов`язків, він змушений був позичати кошти в інших осіб, які потрібно було у подальшому повертати, що потребувало додаткових зусиль. Крім того, позивач також потребував лікування, однак в першу чергу він турбувався про дружину, яка згодом померла. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату,час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 55680579, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Ст. 12 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.4ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2017 року, яке набрало законної сили 10.01.2018 року, у справі №357/8864/17, провадження № 2/357/3187/17 ( а.с.6-7), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 767 512,26 грн. та 3 % річних за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 34 538,04 грн., всього 802 050 грн. 30 коп. 10.01.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі №357/8864/17, провадження № 2/357/3187/17, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] кошів у сумі 802 050 грн. 30 коп. ( а.с.44). 30.01.2018 року постановою старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кички Тетяни Василівни відкрито виконавче провадження №55680579 ( а.с.45). 20.02.2018 року старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Кичкою Т.В. винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все майно [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.51-53). 20.11.2018 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Кичкою Т.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада та належить на праві власності [PERSON] , що підтверджено матеріалами спарви ( а.с.52.57). 03.01.2019 року старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Кичкою Т.В. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності (а.с.62) та 09.01.2019 року ПП «Український центр експертиз» надав висновок про визначення вартості земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, яка становить: 166 250 грн. без ПДВ, що належить на праві власності [PERSON] ( а.с.63), та державним виконавцем на адресу ДП «СЕТАМ» направлено пакет документів для організації та проведення електронних торгів з продажу земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] ( а.с.66-67). Згідно протоколу №393235 проведення електронних торгів від 18.03.2019 року (а.с.68), торги з реалізації земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] , не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Згідно протоколу №397081 проведення електронних торгів від 08.04.2019 року (а.с.69), повторні торги з реалізації земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] , не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Згідно протоколу №402258 проведення електронних торгів від 02.05.2019 року (а.с.75), повторні - треті торги з реалізації земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, к/н 3220488300:05:008:0076, яка знаходиться за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада, що належить на праві власності [PERSON] , не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. 12.12.2019 року старший державний виконавець Кичка Т.В. винесла повідомлення №98440 (а.с.79-80), в якому зазначила, що згідно протоколу №402258 про проведення електронних торгів від 02.05.2019 року повторні треті торги з реалізації майна - земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 3220488300:05:008:0076, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Фурсівської сільради Білоцерківського району, власником якої є [PERSON] , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №046021 від 08.02.2012 року, не відбулися у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. У відповідності до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець пропонує вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна - земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 3220488300:05:008:0076 з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Фурсівської сільради Білоцерківського району, власником якої є [PERSON] , та повідомляє, що якщо протягом 10-ти робочих днів з дня отримання цього повідомлення не заявите про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно то арешт з цього майна знімається і воно повертається боржнику. 17.12.2019 року вх. №35582/15.2410 стягувач - [PERSON] надав відповідь на повідомлення старшого державного виконавця ( а.с.82), в якому зазначив, що бажає залишити за собою нереалізовану на електронних торгах земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером: 3220488300:05:008:0076 з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Фурсівської сільради Білоцерківського району, власником якої є [PERSON] , згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №046021 від 08.02.2012 року. Також, встановлено, що на примусовому виконанні у Білоцерківському МВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження до складу якого входять: ВП №55680579 відкрите на підставі виконавчого листа № 2/357/3187/17 від 10.01.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 802050,30 грн.; ВП №57448832 відкрите на підставі виконавчого листа № 2/357/1275/18 від 27.09.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 282663,86 грн.; ВП № 59181975 відкрите на підставі виконавчого листа № 2/357/62/18 від 22.01.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 1155883,76 грн.; ВП № 59460957 відкрите на підставі виконавчого листа № 2/357/1768/19 від 20.06.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 169767,16 грн.; ВП № 60416432 відкрите на підставі виконавчого листа № 2/357/3252/19 від 23.10.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 19427,71 грн., що підтверджено матеріалами справи ( а.с.104-107). Старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС Кичка Тетяна Василівна винесла повідомлення з пропозицією залишити за стягувачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] нереалізоване майно - земельну ділянку, площею 0,1 га з кадастровим номером: 3220488300:05:008:0076, з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Фурсівської сільради Білоцерківського району, власником якої є [PERSON] ( а.с.79-81). Стягувачі, у свою чергу, надали відповіді на повідомлення старшого державного виконавця, в якому зазначили, що бажають залишити за собою нереалізовану на електронних торгах спірну земельну ділянку, а саме: 17.12.2019 року - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] ( а.с.82-89). Також, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 27.01.2020 року старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС Кичкою Т.В. винесено акт про передачу майна стягувачу - [PERSON] у рахунок погашення боргу виданого на підставі протоколу про проведення електронних торгів від 02.05.2019 року за № 402258 та 27.01.2020 року винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу (а.с. 85-90). Однак, у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про направлення даних документів стягувачу, крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.92), 23.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. було винесено постанову про арешт нерухомого майна належного на праві власності [PERSON] в інтересах [PERSON] . Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.12.2020 року (а.с.13), вбачається, що 07.04.2020 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га кадастровий номер 3220488300:05:008:0076 з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, який є стягувачем у виконавчому провадженні №60935088 (перебуває на виконанні у приватного виконавця Голяченко І.П.) та якому була передана зазначена земельна ділянка в рахунок часткового погашення боргу. Отже, в період з 17.12.2019 року по 27.01.2020 року, та на заяви стягувача, старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС Кичка Т.В., враховуючи винесені постанову та акт, жодних ефективних та своєчасних виконавчих дій направлених на виконання рішення суду у спосіб, зокрема передбачений ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження», не здійснила, що призвело до порушення прав стягувача [PERSON] на належне виконання рішення суду. 01.02.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/8864/17, провадження № 4-с/357/10/21, яка набрала законної сили 12.05.2021 року (згідно інформації розміщеної у Державному реєстрі судових рішень), постановлено ухвалу, якою визнано бездіяльність старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кички Тетяни Василівни щодо не надання [PERSON] постанови про передачу та акту про факт передачі земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 3220488300:05:008:0076 для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району в рахунок погашення боргу, неправомірною. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Ст. 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, зокрема, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. ( ч.1). Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).( ч.2). У ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень,відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173 та 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання вказаних рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. У пунктах 5.4, 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110цс18) вказано, що у випадку, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов`язана держава, яка бере участь у справі через відповідні органи: орган, дії, бездіяльність якого призвели до негативних наслідків, та орган Державної казначейської служби України. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79, ч. ст. 78 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Однак, позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами обставини щодо завдання йому матеріальної шкоди, внаслідок тривалого невиконання рішення суду та невчасного вчинення державним виконавцем дій. Позивач в обґрунтування вимог про стягнення матеріальної шкоди посилається на те, що державним виконавцем у порядку виконавчого провадження не здійснено відповідні дії, внаслідок чого земельна ділянка вартістю 116375,00 грн., яка мала перейти йому в рахунок боргу, перейшла у власність іншому стягувачу. Однак, сам факт бездіяльності державного виконавця не може бути підставою для безспірного списання збитків у вигляді стягнення нестягнутої за рішенням суду суми, а вартість земельної ділянки не може вважатися збитками у розумінні статті 22 ЦК України, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.03.2020 року у справі № № 613/814/16-ц, провадження № 61-20218св19. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди не підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., в обгрунтування якої, крім зазначених вище доказів, надав до суду докази (а.с.19-22), з яких вбачається, що [PERSON] з 01.04.1999 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка [INFO] померла у віці 57 років, причиною її смерті встановлена ендогенна інтоксикація, метастази в печінку, легені, кістки та правої молочної залози. Ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Враховуючи встановлені ще у рішенні обставини справи та те, що відповідачем не спростовано доводи позивача, суд дійшов висновку, що правовою підставою для відшкодування моральної шкоди [PERSON] є встановлені судовим рішенням протиправні дії та бездіяльність державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС, внаслідок яких йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних стражданнях та втратах позивача, що призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, до позбавлення можливостей реалізації ним своїх прав, вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя та сім`ї, потребувало додаткових матеріальних затрат та моральних зусиль, тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн., що відповідає засадам розумності та справедливості. Щодо заперечень відповідача про те, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача суд виходить з наступного. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України. Відповідно до ст. 1174 ЦК України обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив одним із відповідачів Державну казначейську службу України в особі Білоцерківського управління. Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. ЇЇ в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. Відповідно до ч.2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Згідно з пунктом 1 пункту 3 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 215, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Державна казначейська служба України. Відповідно до покладених завдань Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 цього Положення). Отже, у цій справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади, зокрема, Державна казначейська служба України, яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18). Статтею 25 Бюджетного кодексу України також визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 15.05.2019 №404, затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок). Даний Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. Пунктом 35 Порядку передбачено, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством України за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (п. 38 Порядку). Законом України «Про центральні органи виконавчої влади», який визначає організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України, передбачено, що центральні органи виконавчої влади виконують окремі функції з реалізації державної політики (п.2 ст.1). Центральний орган виконавчої влади здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (у разі їх утворення) (п. 6 Типового положення про центральний орган виконавчої влади України, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через відповідного члена Кабінету Міністрів України, затвердженого Указом Президента України від 24.12.2010 №1199/2010). Казначейство України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Одним з основних завдань Казначейства України є здійснення безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (пп.З п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215). Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] , шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку (призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади), моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. та згідно ст. 137, 141 ЦПК України судові витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 4621,60 грн.

Outcome: partial