Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

15.07.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просили визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] ; стягнути з відповідачів судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . Однак, за вказаною адресою не проживають майже два роки без поважних причин. Крім того, відповідачі не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей у квартирі немають і взагалі квартирою не цікавляться. Ухвалою від 19.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 15.08.2019 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що ні вона, ні [PERSON] не проживають за вказаною адресою з 2008 року, у зв`язку з обставинами, що склалися, проживають за іншою адресою. Будь-яких посягань на майно володільців вказаної квартири не здійснювали і взагалі не мають наміру там проживати. Станом на 15.08.2019 року вона знята з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] поки що не має фізичної можливості знятися з місця реєстрації , так як перебуває на навчанні у [ADDRESS] (Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут) і, відповідно, проживає там. Позивачі, зважаючи на родинні відносини безперешкодно могли вжити заходів щодо повідомлення їм (відповідачам) своєї вимоги про зняття з реєстрації місця проживання. Проте, жодним чином не сповістили про своє бажання, не зробили спробу у досудовому порядку вирішити питання, що свідчить про відсутність спору і навіть про порушення прав відповідачів та обтяження додатковими витратами. Відтак, вважає безпідставною вимогу позивачів про стягнення судового збору з відповідачів на користь позивачів та просила суд врахувати вказані обставини при вирішенні питання розподілу судових витрат. Крім того, зазначила, що [PERSON] являється студентом денної форми навчання та є безробітнім. Позивачі до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідачі до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно Довідки виданої ОСББ «НАУЗ» № 18 від 11.07.2019 року, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Право власності позивачів на квартиру [ADDRESS] підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21 грудня 2006 року, виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради згідно з розпорядженням № 3564-р від 21.12.2006 року. Судом встановлено, що відповідачі у вищезазначеній квартирі не проживають з 04.04.2008 року, спірною житловою площею не користуються, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несуть, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання осіб за місцем їх реєстрації від 10.07.2019 року. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] 15.08.2019 року була знята з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка № 23, видана головою правління ОСББ «НАУЗ» від 19.08.2019 року та ксерокопія паспорту серії [NUMBER] , виданого Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18.09.1998 року. Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності [PERSON] у жилому приміщенні спірної квартири, понад п`ять років без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] , оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більш строків, встановлених ст. 71 ЖК України. За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. Оскільки між позивачами та [PERSON] відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користуються зазначеною квартирою більше п`яти років, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , та підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою. Згідно ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково. Як вбачається з відзиву на позовну заяву позивачі не вжили заходів щодо досудового вирішення спору. Крім того, як вбачається з довідки № 23, виданої головою правління ОСББ «НАУЗ» від 19.08.2019 року та ксерокопії паспорту серії [NUMBER] , виданого Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18.09.1998 року [PERSON] 15.08.2019 року була знята з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] , тобто одразу як дізналась про існування даної позовної заяви, що свідчить про можливість досудового вирішення спору, яким позивачі не скористались. Тому судові витрати понесені позивачами відносяться за їх рахунок. На підставі наведеного та

Outcome: partial