Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

15.06.2018 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом відповідача, [PERSON], про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів за період з липня 2016 року по серпень 2017 року в сумі 5398,45 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно виконавчого листа № 2-3619 виданого Ізюмським міськрайонним судом Харківської області 16.12.2006 року з відповідач на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Відповідач не систематично сплачує аліменти на утримання дитини, всіляко ухиляється від їх сплати, тому має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 17752,14 грн. В зв'язку з не своєчасною сплатою відповідачем аліментів, весь тягар з утримання дитини лежить на позивачці. Тому вона просить суд стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в період з липня 2016 року по серпень 2017 року в сумі 5398,45 грн. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Позивачка просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Матеріалами справи встановлено, що про розмір заборгованості по стягненню аліментів станом на 31.01.2018 року складає 15014,93 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості по стягненню аліментів виконавчої служби № 4690 від 22.02.2018 року (а.с.6) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, і зі змісту цієї норми випливає, що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів. При цьому, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку встановленому СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Відповідно до довідки Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському , Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції у Харківській області станом на 01.09.2017 року заборгованість по аліментам складає 17752,14 грн., а саме: згідно повідомлення ІМРЦЗ борг станом на 27.07.2016 складає 2980,75 грн., а з липня 2016 року по 01.09.2017 року 17752,14 грн ( а.с.6). Заборгованість по аліментам утворилась через несплату відповідачем своєчасно та в повному обсязі аліментів на утримання доньки. Згідно частини 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Згідно частини 1 статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена статею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Відповідно до статті 196 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із частиною третьою статті 74 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі від 01 серпня 2018 року у справі №61-21629св18, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду при розгляді по цій категорії справ. Згідно виконавчого листа аліменти з відповідача стягують щомісячно, починаючи з 13 листопада 2006 року і до повноліття дитини. З огляду на викладене сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить: у липні 2016 року фактичному стягненню підлягало 271,48 грн., борг зі сплати аліментів за липень 2016 року становить 271,48 грн.; сума пені за липень 2016 року становить (31 день х 271,48 грн.х1%)=84,15 грн. у серпні 2016 року фактичному стягненню підлягало 1803,65 грн., борг зі сплати аліментів за серпень 2016 року становить 1803,65 грн.; сума пені за серпень 2016 року становить (31 день х1803,65 грн.х1%)=559,13 грн. у вересні 2016 року фактичному стягненню підлягало 1803,65 грн., часткова сплата становить 509 грн., борг зі сплати аліментів за вересень 2016 року становить 1294,65 грн.; сума пені за вересень 2016 року становить (30 днів х 1294,65 грн.х1%)=388,40 грн. у жовтні 2016 року фактичному стягненню підлягало 2055,96 грн., часткова сплата становить 1012,00 грн., борг зі сплати аліментів за жовтень становить 1043,96 грн.; сума пені за жовтень 2016 року становить (31 день х 1043,96 грн. х 1%) = 323,63 грн. у листопаді 2016 року фактичному стягненню підлягало 2054,93 грн., часткова сплата становить 1012,00 грн., борг зі сплати аліментів за листопад 2016 року становить 1042,93 грн.; сума пені за листопад 2016 року становить (30 днів х 1042,93 грн. х 1%) = 312,88 грн. у грудні 2016 року фактичному стягненню підлягало 2054,93 грн., часткова сплата становить 1012,00 грн., борг зі сплати аліментів за грудень становить 1042,93 грн.; сума пені за грудень 2016 року становить (31 день х 1042,93 грн. х 1%) = 323,31 грн. Пеня за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року становить 1991,50 грн. у січні 2017 року фактичному стягненню підлягало 2041,03 грн., часткова сплата становить 1012,00 грн., борг зі сплати аліментів за грудень становить 1029,03 грн.; сума пені за грудень 2016 року становить (31 день х 1029,03 грн. х 1%) = 319 грн. у лютому 2017 року фактичному стягненню підлягало 2055,96 грн., борг зі сплати аліментів за лютий 2017 року становить 2055,96 грн.; сума пені за лютий 2017 року становить (28 днів х 2055,96 грн. х 1%)= 575,67 грн. у березні 2017 року фактичному стягненню підлягало 2055,96 грн., борг зі сплати аліментів за березень 2017 року становить 2055,96 грн.; сума пені за березень 2017 року становить (31 день х 2055,96 грн. х 1%)= 637,35 грн. у квітні 2017 року фактичному стягненню підлягало 2030,26 грн, часткова сплата становить 1012 грн., борг зі сплати аліментів за квітень 2017 року становить 1018,26 грн.; сума пені за квітень 2017 року становить (30 днів х 1018,26 грн. х 1%)= 305,48 грн. у травні 2017 року фактичному стягненню підлягало 2025,12 грн., часткова сплата становить 1012 грн., борг зі сплати аліментів за травень 2017 року становить 1013,12 грн.; сума пені за травень 2017 року становить (31 день х 1013,12 грн. х 1%)= 314,07 грн. у червні 2017 року фактичному стягненню підлягало 2025,12 грн., часткова сплата становить 1012,00 грн., борг зі сплати аліментів за червень 2017 року становить 1013,12 грн.; сума пені за червень 2017 року становить (30 днів х 1013,12 грн.х1%)=303,94 грн. у липні 2017 року фактичному стягненню підлягало 2051, 98 грн., часткова сплата становить 1012,00 грн., борг зі сплати аліментів за липень 2017 року становить 1039,98 грн.; сума пені за липень 2017 року становить (31 день х 1039,98 грн. х 1%)= 322,39 грн. у серпні 2017 року фактичному стягненню підлягало 2027,11 грн., борг зі сплати аліментів за серпень 2017 року становить 2027,11 грн.; сума пені за серпень 2017 року становить (31 день х 2027,11 грн. х 1%)= 628,40 грн. Пеня за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2017 року становить 3406,30 грн. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивачки належить пеня за прострочення сплати аліментів на утримання сина в сумі 5397,80 грн. З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial