Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

15 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 30 листопада 2015 року внесла до каси № 19 АТ «Мегабанк» 141 000 грн, з метою купівлі автомобіля марки BMW X6, вартість якого складає відповідно до прайсу автосалона ТОВ «Баварія Моторс» 1780709 грн. При цьому номер контракту їй повідомив менеджер автосалону, а сам контракт надано не було. До теперішнього часу гроші їй не повернуті. Автомобіль вона також не отримала. Протягом декількох років вона важко хворіла, а тому не мала можливості звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з ТОВ «Баварія Моторс» 141000 грн. 25 жовтня 2019 року [PERSON] збільшила свої вимоги та просила стягнути з ТОВ «Баварія Моторс» 3 054 645,78 грн. Позивач зазначала, що з метою купівлі вищезазначеного автомобіля вона особисто сплатила в касу № 19 АТ «Мегабанк» 1 787 202 грн, що підтверджується заявами на переказ готівки. 10 жовтня 2019 року вона звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення їй грошових коштів, однак в добровільному порядку кошти їй повернуті не були. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 1212 ЦК України [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь: 1 787 202 грн основного боргу, 1 063 673,45 грн - відсотки з урахуванням індексу інфляції в порядку ст. 625 ЦК України, 203 770,33 грн - відсотки з урахуванням 3% річних, а також 9 605 грн судових витрат зі сплати судового збору. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. При цьому посилався на те, що ТОВ «Баварія Моторс» 13 жовтня 2015 року укладено контракт № 15-181/09 з [PERSON] , за умовами якого ТОВ «Баварія Моторс» зобов`язується поставити та передати, а [PERSON] зобов`язується оплатити та прийняти один новий легковий автомобіль марки «BMW X6 xDrive30d / F16 ». Вказаний автомобіль [PERSON] отримав 12 січня 2016 року, що підтверджується актом прийому-передачі № 16-05. З [PERSON] ТОВ «Баварія Моторс» жодних контрактів щодо купівлі - продажу автомобіля не укладало. Листом від 13 жовтня 2015 року [PERSON] повідомив, що він доручив провести оплату за автомобіль по контракту № 15-181/09 від 13 жовтня 2015 року [PERSON] . Між позивачем та відповідачем не існує будь-якого зобов`язання, яке не було виконане відповідачем, а отже й підстави для застосування ст. 625 ЦК України відсутні. Крім цього, представник відповідача заявив клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності до вимог позивача. Ухвалою суду від 13 січня 2020 року до участі у справі, в якості третьої особи на стороні відповідача залучено [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що 13 жовтня 2015 року він уклав з ТОВ «Баварія Моторс» контракт № 15-181/09 на поставку нового легкового автомобіля марки «BMW X6 xDrive30d / F16 ». Грошові кошти для внесення на банківський рахунок він передав позивачу, яка на той момент, була цивільною дружиною його двоюрідного брата [PERSON] , про що направив до ТОВ «Баварія Моторс» відповідний лист. 12 січня 2016 року після повної оплати за контрактом ТОВ «Баварія Моторс» передала йому автомобіль, про що було складено відповідний акт прийому - передачі. Автомобіль він, [PERSON] , поставив на облік у січні 2016 року. Претензій до ТОВ «Баварія Моторс» він не має, проти задоволення позову заперечує. За клопотанням відповідача в судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] , який повідомив суду, що перебував з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2002 року по червень 2018 року. [PERSON] , за попередньою домовленістю з [PERSON] , вносила до каси банку гроші [PERSON] за контрактом № 15-181/09. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання допитаного в судовому засіданні свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Отже, системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої, другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 13 жовтня 2015 року між ТОВ «Баварія Моторс» та [PERSON] укладено контракт № 15-181/09, за умовами якого продавець взяв на себе зобов`язання поставити та передати, а покупець оплатити та прийняти один новий автомобіль марки «BMW X6 xDrive30d / F16 ». Загальна вартість товару склала 1 845 088,30 грн (а.с. 96-103). Відповідно до акту прийому - передачі автомобіля № 16-15 від 12 січня 2016 року ТОВ «Баварія Моторс» передало [PERSON] вищезазначений автомобіль (а.с. 104). Зазначений контракт є чинним на час розгляду справи. Позивач, в свою чергу, жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що ТОВ «Баварія Моторс» з нею укладало контракт на придбання вказаного автомобілю не надала. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь: 1 787 202 грн основного боргу, 1 063 673,45 грн - відсотки з урахуванням індексу інфляції в порядку ст. 625 ЦК України, 203 770,33 грн - відсотки з урахуванням 3% річних відсутні. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed