Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

15.03.2017 [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на прожиття та на утримання дитини: [PERSON], [INFO] сторони не досягли домовленості в укладенні договору на сплату аліментів на утримання дитини: [PERSON], [INFO] в грошовій або натуральній формі, тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача на утримання дитини: [PERSON], [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн із заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення нею повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення справи не надходило. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами справи заочно. Суд дослідивши матеріали справи доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 17 січня 2013 року у сторін народилася дитина [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 72 від 22.01.2013, батько дитини - [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зазначеною нормою встановлено обов'язок батьків утримувати дитину, а ст. 181 СК України встановлено способи реалізації даного обов'язку, зокрема: визначаються за домовленістю між батьками; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже, при невиконанні обов'язку по утриманню дитини добровільно, суд може за заявою одного з батьків своїм рішенням зобов'язати примусово стягнути аліменти на утримання дитини з одного батьків. Відповідач зазначені обов'язки по утриманню дитини не виконує у добровільному та договірному порядку, тому їх необхідно стягнути. Згідно із ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 15.03.2017, тому присуджувати аліменти необхідно саме з цієї дати. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved