Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

17.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Свої вимоги вона мотивує тим, що 18.07.2014 р. між нею та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб. За період шлюбу у них народилася 21.09.2014 року донька Марія. Сімейне життя між нею та відповідачем не склалось, у звязку з тим, що мають різні характери, різні погляди на життя та сім`ю. В теперішній час вони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. За період після розпаду сім`ї відповідач не надає матеріальної допомоги на її матеріальне забезпечення та утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному забезпеченні. Посилаючись на викладене, вона просила суд розірвати їх шлюб та стягувати щомісячно аліменти з відповідача на її користь на утримання доньки Марії, [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі по 1355 гривень, починаючи з дня предявлення позову до досягнення повноліття донькою Марією, тобто до 21.09.2032 року. Також просила стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що на розірвання шлюбу з позивачкою він погоджується, можливість збереження сімї втрачена. Вимогу стосовно сплати аліментів на утримання дитини визнав частково в сумі 800 грн. щомісячно, а вимогу щодо сплати аліментів на утримання дружини не визнав, посилаючись на те, що він не має постійного місця роботи, працює на тимчасових роботах і його середньомісячний дохід становить приблизно 5000 грн., тому він вважає, що не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою. Він визнав, що є працездатною особою, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, інших утриманців не має. Суд, ознайомившись з позовною заявою, заслухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 18.07.2014 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В свідоцтві про народження доньки Марії зазначено, що вона народилася 21.09.2014 року і її батьком є відповідач по справі [PERSON] Судом встановлено, що сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалось у звязку з тим, що мають різні характери, різні погляди на життя та сім`ю. В теперішній час вони разом не проживають, сімейних відносин не підтримують та відновлювати їх не мають наміру, не ведуть спільне господарство. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За період після розпаду сім`ї відповідач не надає позивачці достатньої матеріальної допомоги на її матеріальне забезпечення та утримання дитини, донька проживає з позивачкою та знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як зазначено в ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, не має постійного місця роботи, працює на тимчасових роботах і його середньомісячний дохід становить приблизно 5000 грн., інших утриманців не має, тому він має можливість сплачувати аліменти. Оскільки відсутні докази, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, суд визначає розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, а на утримання дружини - у розмірі 300 грн. щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial