Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

16.04.2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Запорізьке регіональне управління (далі Банк) звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за договором кредиту у сумі 609 841,19 грн., на обґрунтування позову посилається на те, що відповідачі не виконують умови укладеного 23.11.2007 року кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту. В судовому засіданні представник Банку наполягав на задоволенні позову та просив стягнути суму заборгованості та сплачений при подачі позову судовий збір. Відповідачі проти задоволення позову заперечували, пояснили, що дійсно заборгували за кредитом, але мають тяжке матеріальне становище, та не мають змоги забезпечити виконання умов договору, автомобіль придбаний за кредитні кошти внаслідок ДТП пошкоджений та не підлягає відновленню, просять застосувати строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку із наступними фактами та відповідними їм правовідносинами. Встановлено, що 23.11.2007 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір №16/2007/980/0412ЮМК. Відповідно до умов договору Банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 250000,00 грн., на придбання транспортного засобу, терміном погашення до 20.11.2012 року. Крім того, Позичальник передає Банку у заставу автомобіль Мерседес-Бенц, д.н.[NUMBER]. Для забезпечення повернення кредитних коштів між Банком та [PERSON] укладено договір поруки №16/2007/980/0412/ЮМК від 23.11.2007 року, згідно якого, поручитель зобов'язується відповідати перед Банком за належне виконання договору Позичальником. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобов'язання за цим договором. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник неналежним чином та не у повному обсязі виконував свої зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором. Заборгованість, яка утворилася станом на 19.02.2014 року у сумі 609841,19 грн., складається з наступного: 242443,30 грн. - заборгованість за кредитом; 264340,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; пеня у сумі - 66700,36 грн.; штрафу у сумі - 3908,47 грн., інфляційна складова кредиту у сумі - 32448,18 грн. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та процентів за користування. При цьому суд виходить із закріпленого ст. 526 ЦК України обов'язку позичальника належного виконання зобов'язання та ст. 541 ЦК України, яка унормовує солідарність відповідальності позичальника та поручителя. Проте, суд залишає без задоволення вимогу про стягнення пені, штрафу та суми інфляції. При цьому суд виходить з правил ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначені суми є за своєю правовою природою неустойкою за прострочення платежів та недотримання умов договору. Заборгованість за тілом кредиту складає 242443,30 грн., розмір відсотків за користування кредитними коштами дорівнює 264340,88 грн., зазначена сума вже перевищу суму основного боргу та підлягає стягненню. Відповідачі не працюють, що підтверджується копіями трудових книжок (а.с.106-110), є інвалідами третьої групи (а.с.96, 98), автомобіль, який був придбаний для ведення підприємницької діяльності, пошкоджений та зберігається на стоянці декілька років (а.с.105). [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1979,86 грн. (а.с.114), [PERSON] отримує пенсію у розмірі 1049,00 грн., це єдине джерело їх існування, таке матеріальне становище можна вважати скрутним, ці обставини суд вважає такими, що мають ознаки істотних для відмови у задоволенні вимоги про стягнення неустойки. Не підлягає застуванню строк, передбачений ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки, оскільки договором (п.7.3, а.с. 61, зворотна сторінка) сторони змінили строк позовної давності, домовившись про строк у десять років, що відповідає правилам ст. ст. 259 ЦК України. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів суд вважає за необхідне стягнути понесені позивачем, документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3654,00 грн. (у рівних частках).

Outcome: partial