overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

15.08.2018 року заявник звернулася до Старобільського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність громадянці України [PERSON], [INFO], правовстановлюючого документу трудової книжки від 11.08.1975 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 06.08.1975 року заявник розпочала свою трудову діяльність у Краснодонській фабриці індивідуального пошиву та ремонту одягу. Цим підприємством 11.08.1975 року заведено трудову книжку на імя заявника. При заповненні трудової книжки було допущено помилку у імені заявника , а саме замість належного «Наталия» помилково було зазначено «Наталья». В даний час заявник має право на пенсійне забезпечення. Для отримання пенсії заявнику необхідно надати органу пенсійного забезпечення трудову книжку , але у звязку з зазначеною помилкою , вона не може бути прийнята як належна. Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що зазначені в заяві вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~(окреме провадження ) в\~порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявник та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились , до суду надали письмову заяву в якій просили суд справу розглянути без їх участі, на заявлених вимогах наполягали. Представник заінтересованої особи до суду не зявився , до суду надав письмову заяву в якій просив суд справу розглянути без його участі. Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені заявницею, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтуються на вимогах Закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

15.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки доходу, посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає нерегулярно та не в обсязі, необхідному для утримання сина. Ухвалою судді від 30.08.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 25.10.2018р. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечує, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки доходу до його повноліття. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні матері, а відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку своєчасно не надає. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму, стан здоров'я і матеріальне становище сторін, дитини, які знаходиться на утриманні матері та 13 березня 2018 року отримала компресійний перелом грудного відділу хребта, у звязку з чим потребує постійного піклування та догляду, матеріальне становище платника аліментів, який має регулярний дохід , будь-які стягнення за виконавчими листами з нього не провадяться. Розмір аліментів, які просить відповідачка стягнути на утримання неповнолітнього сина, відповідачем не оспорюється. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі по 1/3 частини заробітної плати щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

15.08.2018 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрований 05.12.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, мотивуючи свої вимоги тим, що життя не склалося і між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповаги і вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо і з 2016 року припинили шлюбні відносини і проживають окремо. В судовому засідання позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, пояснюючи, що під час надання строку для примирення, вони не помирилися і він особисто не бажає поновляти подружні стосунки. Відповідачка у судовому засіданні з позовом згодна і не заперечувала проти розірвання шлюбу, враховуючи бажання чоловіка проживати окремо. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї, і шлюб доцільно розірвати. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 05 грудня 2015 року, який зареєстрований Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 955 (а.с. 9). Від шлюбу є син [PERSON], [INFO] і відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини записаний позивач, який проживає з матірью. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає необхідним розірвати шлюб між подружжям, виходячи з того, що сторони під час примирення не досягли згоди на продовження спільного подружнього життя. Судові витрати позивач прохає залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

15.08.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.04.2016 року, шлюбні відносини з відповідачем припинені через постійні сварки та непорозуміння, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відстутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 22.04.2016 року між сторонами було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] Шлюбні відносини припинили з 15.06.2018 року, через постійні сварки та непорозуміння, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

15.08.2018 року позивач звернулась до Святошинського районного суду з позовом, вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 10.08.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1016, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.08.2018 р. провадження у справі відкрито. Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.08.2013 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1016 та видано відповідне свідоцтво (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 5). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

15.08.2018\~року позивач\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~розірвання шлюбу.\~Вимоги обґрунтовувала\~тим,\~що 03.06.2006\~року вона уклала шлюб з відповідачем. Життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені. 04.11.2006 року у них народилась дитина - [PERSON]. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачкою та відповідачем почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає, що подальше збереження сімї не можливе в звязку з чим шлюб між ними повинен бути розірваний, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 03.06.2006 року, про що 03.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 25, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). 04.11.2006 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 405455 від 09.10.1996 року (а.с. 4). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112\~СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

15.08.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 20\~квітня 2007\~року між\~нею та\~відповідачем було укладено шлюб. В період шлюбу у них народилися діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Життя з відповідачем не склалося, з 2013 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Підставою для розірвання шлюбу є втрата між позивачкою та відповідачем почуття взаємної поваги та любові, відсутність нормального морального клімату в родині, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 20.04.2007 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 066239 від 20.04.2007 року (а.с. 5). 29.05.2007 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 132313 від 22.06.2008 року\~ (а.с. 6). 05.08.2008 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 187917 від 22.08.2008 року\~ (а.с. 7). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.\~112\~СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, що шлюбні відносин сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

15.08.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 11 червня 2005 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 56. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 14.11.2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть з квітня 2018 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 11 червня 2005 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 56. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила залишити прізвище «Дерусова». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 11 червня 2005 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ №002031.\~ Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8, 9). Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

15.08.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини - доньки [PERSON], [INFO], просить стягнути аліменти в розмірі 1\\4 частки його заробітку щомісячно на доньку до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~[PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №205801. В порушення вимог ст. ст.84, 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свою доньку, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

15.08.2018\~року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою 1 в будинку 7а по проспекту Мира в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не проживає за зазначеною адресою понад шість місяців, а саме з 2014 року, без поважних причин, житло залишив добровільно. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. В судовому засіданні проти позову заперечував. В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали і просили суд його задовольнити. Відповідач позов не визнав, зазначив, що йому перешкоджають користуватись житлом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 1972 року зареєстрований, є наймачем та постійно проживає в [INFO]. В квартирі також зареєстрований відповідач онук позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім»ї. Згідно довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області [PERSON] тривалий час проживає в [INFO]. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 14.08.2018 року (а.с.8) відповідач у спірній квартирі не проживає з травня 2014 року. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі в судовому засіданні також підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON] Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що йому тривалий час чинять перешкоди у користуванні квартирою, однак, як вбачається з наданих Чернігівським ВП ГУНП матеріалів зі зверненням з приводу користування квартирою відповідач звернувся 11.09.2018 року, тобто вже після звернення позивача до суду, до цього часу відповідач до правоохоронних органів не звертався. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст..72 ЖК України). За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved