Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

16 серпня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого, послалася на таке: вона є власницею житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Житлова квартира їй належить на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 березня 2017 року. Відповідачка [PERSON] , зареєстрована за зазначеною вище адресою, але тривалий час там не мешкає. Наразі позивачка не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідачку. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад 1 рік без поважних причин. Позивачка до судового засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі, підтримує позов та просить його задовольнити. Відповідачка до судового засідання не прибула, хоча була належним чином сповіщена про день та час розгляду справи, якихось заперечень суду не надала. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивачки, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивачка [PERSON] є власницею житлової квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 березня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун С.М. (а.с.8-10). Відповідачка [PERSON] , зареєстрована за зазначеною вище адресою, що вбачається з наданої довідки № 4977 від 27.05.2021 року з ВК Первомайської міської ради (а.с.20), але не мешкала та мешкає там, згідно акту № 1303 від 05.08.2021 року, складеного комісією в складі майстра РІМ [PERSON] , економіста по ДПР [PERSON] , мешканців квартири [ADDRESS] [PERSON] та № 44 [PERSON] (а.с.19). Позивачка не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідачку, це і стало підставою для звернення до суду з позовом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов`язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідачка, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання в житловій квартирі позивачки більше року, визначила для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивачка повністю підтвердила обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається і з акту № 1303 від 05.08.2021 року, що в спірній житловій квартирі відповідачка тривалий час не мешкає. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідачки без поважних причин.

Outcome: approved