Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

17.07.2018 року \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми: сином [PERSON], [INFO] та дочкою [PERSON], [INFO], а саме забирати дітей до його місця проживання щомісяця першої та третьої суботи та неділі з 14:00 год. в суботу до 14:00 год. неділі; забирати дітей до його місця проживання на літні канікули, які тривають з 25 травня по 01 вересня щороку з 15 липня по 01 вересня; забирати дітей до його місця проживання на осінні канікули щороку на три останні дні канікул протягом останнього тижня жовтня; забирати дітей до його місця проживання на зимові канікули щороку на 9 днів з 25 грудня протягом; забирати дітей до його місця проживання на весняні канікули щороку на чотири останні дні канікул протягом останнього тижня березня. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з відповідачкою [PERSON] має спільних дітей сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 06.05.2015 року діти залишені на вихованні [PERSON] Згідно з розпорядженням голови Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області №199 від 31.07.2015 року позивачу були визначено, що з 10:00 год. до 15:00 год. кожної суботи та неділі він має право спілкуватися з їх дітьми, оскільки з відповідачкою добровільно не змогли вирішити дане питання. Згодом в нього та дітей виникла потреба більше проводити час разом, однак відповідачка не погоджується добровільно надавати таку можливість. Орган опіки та піклування Баранівської міської ради заяву позивача про зміну місця проживання дітей та визначення їх місця проживання з батьком сприйняв крайнє негативно, в результаті чого відповідач взагалі не дає можливості проводити час з дітьми, тому він звернувся до суду за захистом своїх прав та прав своїх неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив задовольнити із зазначених у його заяві підстав. Відповідачка [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі , не заперечували проти їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Баранівська міська рада Баранівського району Житомирської області [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], третьої особи [PERSON], представника третьої особи Баранівської міської ради Житомирської області, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~\~ Нормою ч. 1 ст. 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Як встановлено судом, сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтв про народження дітей (а.с.8,9). Згідно з рішення Баранівського районного суду Житомирської області №273/522/15-ц від 06.05.2015 року неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишені на вихованні матері, відповідачки по справі (а.с.10) Розпорядженням голови Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області №199 від 31.07.2015 року позивачу були визначено, що з 10:00 год. до 15:00 год. кожної суботи та неділі він має право спілкуватися з неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За приписами ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою (ст.142 СК України). Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Згідно п. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З урахуванням вищевикладеного, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач [PERSON] зобов'язаний брати участь у вихованні його дітей і має право на особисте спілкування з ними, а відповідачка [PERSON] не має права перешкоджати позивачу спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Частинами 4 та 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з висновком органу опіки та піклування Баранівської міської ради Житомирської області, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Баранівської міської ради Житомирської області № 147 від 26.06.2018 року визнано недоцільним змінювати місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], порушень прав позивача на виховання та спілкування з дітьми не виявлено (а.с.17,18). Відповідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На думку суду, висновок органу опіки та піклування Баранівської міської ради Житомирської області щодо непорушення права позивача [PERSON] на спілкування та виховання з неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], суд оцінює критично. Висновок органу опіки та піклування не відповідає дійсним обставинам справи, не забезпечує належного захисту прав позивача та дітей щодо виховання та спілкування, не відповідає взаємним інтересам батьків і дітей. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з його дітьми зашкодить їм, буде суперечити інтересам дітей та перешкоджатиме їх нормальному розвитку. Враховуючи, що позивач [PERSON], як батько, має право на спілкування зі своїми дітьми та приймати участь у їх вихованні нарівні з матірю, має достойні умови проживання, регулярні доходи, не має шкідливих звичок, відповідач визнала вимоги у повному обсязі, яке суд приймає, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , тому суд вважає необхідним визначити спосіб спілкування позивача з неповнолітніми дітьми, відповідно до заявлених ним вимог, а саме забирати дітей до його місцем проживання в [INFO] номер 16 Житомирської області щомісяця першої та третьої суботи та неділі з 14:00 години в суботу до 14:00 години неділі; забирати дітей до його місця проживання на літні канікули щороку з 15 липня по 01 вересня; забирати дітей до його місця проживання на осінні канікули щороку на три останні дні канікул протягом останнього тижня жовтня; забирати дітей до його місця проживання на зимові канікули щороку на 9 днів з 25 грудня; забирати дітей до його місця проживання на весняні канікули щороку на 4 останні дні останнього тижня березня. На підставі ст.ст. 19, 141, 150, 153, 157, 159 СК України, ст. 11,12,15 Закону України «Про охорону дитинства».

Outcome: approved