overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки: [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що вони з 2011 року проживали з відповідачем в фактичних шлюбних відносинах. Від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З моменту народження доньки відповідач не виділяє кошти на утримання своєї доньки, нехтує своїми батьківськими обов'язками .Дитина проживає з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 199, 200 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що з сторони проживали в фактичних шлюбних відносинах. Відповідач є батьком- [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2). Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманню (а.с3), відповідач кошти на утримання дитини не надає. Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має малолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання доньки. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі ( а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню доньки, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення зі [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

16.12.2013 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 14.11.2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 108. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO],який проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені остаточно в січні 2013 року. Причиною розпаду сім»ї стали різні інтереси, втрата почуття любові та взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надавши письмову заяву за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, оскільки відновлювати сімейні стосунки не має наміру, а також після реєстрації розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, за якою позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі, і вважає, що шлюб повинен бути розірвано. Просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Відповідно вимог ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

16.12.2013 року заявник [PERSON] звернувся до суду із з'явою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу посилаючись на те, що 26.01.2000 року він придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. При складанні договору купівлі-продажу квартири була допущена помилка у перекладі його прізвища та по батькові з російської мови на українську та замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]» 26.05.2000 року він змінив прізвище, ім'я, по батькові з [PERSON] на [PERSON] і в його новому свідоцтві про народження батьком зазначено [PERSON]. На теперішній час він вирішив продати належну йому квартиру, однак через помилку в прізвищі та по батькові нотаріус відмовляє оформити угоду, тому він просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу від 26.01.2000 року, посвідчений приватний нотаріусом [PERSON] квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги викладені в заяві підтримав. Представник зацікавленої особи Красноармійської міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, справу вирішити на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 26.01.2000 року заявник [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.01.2000 року (а.с.8), при складанні якого була допущена помилка у перекладі його прізвища та по батькові з російської мови на українську та замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». 26.05.2000 року заявник [PERSON] змінив прізвище, ім'я, по батькові з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені по батькові (а.с.5). Документом, що підтверджує факт належності договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 26.01.2000 року є довідка (замість військового квитка) від 29.03.1995 року №4/662 (а.с.6), в якій прізвище, ім'я, по батькові заявника вказано на російській мові як «[PERSON]». Оскільки в новому свідоцтві про народження заявника (а.с.4) його батьком вказаний [PERSON], то в договорі купівлі-продажу квартири прізвище, ім'я та по батькові заявника повинно було бути вказано як «[PERSON]» Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 26.01.2000 року і встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, оскільки надає йому можливість продати квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

16.12.2013 року Комунальне автотранспортне підприємство 052810 звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з вивозу твердих побутових відходів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі є наймачами та проживають в [ADDRESS]. КАТП 052810 надає відповідачам послуги з вивозу твердих побутових відходів. У зв'язку з чим за квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] був закріплений особовий рахунок [NUMBER] для здійснення нарахувань за послуги з вивозу ТПВ. Станом на 01.12.2013 року за відповідачами утворилась заборгованість по оплаті за послуги з вивозу твердих побутових відходів в сумі 1829,93 грн.. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги з вивозу твердих побутових відходів в сумі 1829 грн. 93 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача Вишневський Є.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила що заборгованість утворилась в результаті тяжкого матеріального становища, заборгованість буде погашати. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даному позову регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про Житлово-комунальні послуги», Законом України «Про відходи», Правил надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10 грудня 2008 року №1070. Згідно зі ст. 64 ЖК України повнолітні члени родини несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за несвоєчасну оплату комунальних послуг. Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України, наймач та члени родини зобов'язанні вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленим у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки з місця мешкання про склад сім'ї та реєстрації в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та мешкають: наймач [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.3) Згідно довідки - виписки з особового рахунку відповідачів, їх борг за період з 01.09.2004 року по 01.12.2013 року складає 1829,93 грн. (а.с.4). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі отримували послуги з вивозу твердих побутових відходів, але плату за послуги вносили не регулярно, у зв'язку з чим заборгували позивачеві 1829,93 грн. за період з 01.09.2004 року по 01.12.2013 року. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

16.12.2013 року Миколаївський обласний будинок дитини в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини отримуваних нею прибутків, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь Миколаївського обласного будинку дитини. Представник Миколаївського обласного будинку дитини, який діє в інтересах [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач надіслала на адресу суду заву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON] на підставі свідоцтва про народження Серія [NUMBER]. Вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 30.05.2013р. [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначено їй покарання в виді позбавлення волі строком на сім років. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до розпорядження Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 23.07.2013р. малолітню [PERSON], [INFO]., направлено до Миколаївського обласного будинку дитини на повне державне утримання. Відповідно до розпорядження Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 19.06.2013р. малолітній [PERSON], [INFO]., надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування з 19.06.2013 року. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити, стягнувши з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, починаючи з 16.12.2013 року і до її повноліття. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

16.12.2013 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 04.10.1996 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем складалися непогано, але поступово погіршувалися. Сторони постійно сварилися, конфліктували, відповідач нехтував сімейними цінностями. Відповідач матеріально не допомагає позивачу утримувати дітей. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відстуності, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився подав в суд заяву про проведення судового засідання у його відстутності, зазначивши, що позов визнає та просить такий задоволити. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 04.10.1996 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору між сторонами на даний час немає. З відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

16.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами: про стягнення 8860 грн 22 коп у відшкодування матеріальної шкоди (яка включає вартість відновлювального ремонту автомобіля та вартість експертного дослідження), завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази у справі - приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні встановлено, що постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 17.10.2013 року (справа №750/9833/13-п), відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддано стягненню у вигляді штрафу, так як він, керуючи близько 13 години 25 хвилин 02.10.2013 року по вулиці 1 Травня в місті Чернігів транспортним засобом КІА, держномер [NUMBER], в порушення вимог п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ, держномер [NUMBER], що спричинило механічне ушкодження автомобілів (а.с.21). Відповідач не застрахував обов'язкову цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у страховій організації. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №491 від 28.11.2013 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 8312 грн 38 коп, а вартість такого дослідження становить 547 грн 84 коп (а.с.4-20). Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідач заподіяв майну позивача матеріальні збитки в розмірі 8860 грн 22 коп, моральну шкоду в розмірі 1000 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При визначенні розміру моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд виходить із характеру і ступеню моральних страждань отриманих позивачем, враховує те, що позивач змушений був приймати додаткові заходи з організації відновлювального ремонту власного автомобіля. Встановлені обставини є підставами для часткового задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

16.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - [ADDRESS] по причині не проживання там без поважних причин понад шість місяців, зняття відповідача з реєстрації. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач позов визнав. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач (як наймач) мешкає та зареєстрований в [ADDRESS], де також зареєстрована його колишня дружина [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з акту від 03.12.2013 року, затвердженого начальником Комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, відповідач з серпня 1993 року у вищевказаному помешканні не проживає (а.с.6). На переконання суду (виходячи з наявних по справі доказів) - відповідач втратив право на користування вищевказаним помешканням у відповідності до вимог ст.71 ЖК України, так як він був відсутнім там без поважних причин понад шість місяців (з серпня 1993 року і по цей час), відсутні підстави встановлені законом, згідно яких за відповідачем зберігається житло понад шести місяців і вказані обставини є підставами для часткового задоволення позову. Рішення про зняття фізичної особи з реєстрації приймається відповідним державним органом на підставі судового рішення про втрату фізичною особою права на проживання в квартирі, а тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

16.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 2267 грн 95 коп, мотивуючи вимоги тим, що 12.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту №006-24004-121211, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 2010 грн 60 коп, із щомісячним погашенням заборгованості, сплатою 0,01% річних за користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 12.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту №006-24004-121211, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 2010 грн 60 коп, із щомісячним погашенням заборгованості, сплатою 0,01% річних за користування кредитом (а.с.7-14). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.09.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 2267 грн 95 коп, яка включає заборгованість по тілу кредиту, несплачені проценти (а.с.5). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 2267 грн 95 коп, так як зобов'язання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved