Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

15 вересня 2021 року представник позивача Гуревич Максим Геннадійович, який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду із цією позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог позовної заяви зазначив, що 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 247394, про стягнення з [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 8366,65 грн., яка складається з такого: 2700 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5641,65 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 25 грн. плата за вчинення виконавчого напису. На підставі цього виконавчого напису державним виконавцем Бахмутського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) Филимоновою В.Ю. відкрито виконавче провадження № 66652753 з примусового виконання виконавчого напису. Проте позивач вважає, що цей виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, виходячи з того, що згідно зі спірним виконавчим написом, стягнута за ним грошова сума складає 8366,65 грн. за період з 20 червня 2021 року до 28 червня 2021 року включно відповідно до кредитного договору № 3673683 від 09 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», право вимоги за яким відступлено відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року. Однак позивач не визнає наявність заборгованості у сумі, що визначена у виконавчому написі. Разом з тим, з оскаржуваного виконавчого напису видно, що його вчинено не на кредитному договорі, а на окремому бланку, у зв`язку з чим потребують перевірки умови договору, на який посилається нотаріус у спірному виконавчому написі. Позивач стверджує, що не укладав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитного договору, за умовами якого можливо було б нарахувати та стягнути зазначені у виконавчому написі суми. Водночас, розрахунку стягуваних сум у виконавчому написі не наведено та не зазначено, яким чином, на підставі чого та за якою формулою утворилася кожна із стягуваних сум. Крім того, оскільки право вимоги було відступлено іншій особі, тобто відбулася заміна кредитора на підставі договору факторингу, то слід також дослідити цей договір та його умови, оскільки позивачу не було доведено до відома про заміну кредитора та новий кредитор жодних претензій позивачу не пред`являв. До того ж, згідно з випискою з рахунку, доданою відповідачем-1 до матеріалів виконавчого провадження разом з виконавчим написом, станом на 26 червня 2021 року заборгованість за кредитним договором від 09 грудня 2020 року не погашена, відсотки та/або штрафні санкції не нараховуються. У той же час, згідно зі спірним виконавчим написом, відповідач-1 пред`явив позивачеві вимогу за період з 20 червня 2021 року до 28 червня 2021 року, яка включає нараховані відсотки у розмірі 5641,65 грн., що вказує на протиріччя між змістом виконавчого напису та випискою, наданою відповідачем-1 на підтвердження факту заборгованості. Разом з тим, позивач звертає увагу також і на те, що виписка по рахунку на є первинним документом, у зв`язку із чим не може братися до уваги з точки зору її неналежності та недостатності як доказу щодо розрахунку заборгованості, оскільки відомості, зазначені у наданій виписці, не підтверджені бухгалтерськими документами. Таким чином, видаючи спірний виконавчий напис, нотаріус формально підійшов до вказаної нотаріальної дії та не перевірив факту саме безспірності вимог відповідача-1 (з належним підтвердженням, яким не може бути проста вказівка на це у відповідній заяві стягувача), без чого видача виконавчого напису є законодавчо неможливою. У зв`язку із цим, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича № 247394 від 28 червня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 8366,65 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15 листопада 2021 року на 12 годину 45 хвилин. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. 10 листопада 2021 року від директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К. надійшла заява, в якій зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» визнає позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 247394 від 28 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454 грн. та, у разі подання заяви про забезпечення позову, судовий збір у розмірі 227 грн. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна\~особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 28 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, на підставі ст. ст. 87-91\~Закону\~України\~«Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 247394, за яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 3673683 від 09 грудня 2020 року, укладеним ним із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованість за період з 20 червня 2021 року до 28 червня 2021 року у розмірі: 2700 грн. заборгованість за тілом кредиту; 5641,65 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 8366,65 грн. (а.с. 8). Згідно з випискою з рахунку, доданою відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» до матеріалів виконавчого провадження разом з виконавчим написом, станом на 26 червня 2021 року заборгованість за кредитним договором № 3673683 від 09 грудня 2020 року не погашена, відсотки та/або штрафні санкції не нараховуються (а.с. 9). На підставі виконавчого напису № 247394 від 28 червня 2021 року\~державним виконавцем\~Бахмутського\~відділу державної\~виконавчої служби у Бахмутському районі\~Східного міжрегіонального\~ управління Міністерства\~юстиції (м.\~Харків)\~Филимоновою В.Ю. 31 серпня 2021 року відкрито\~виконавче провадження\~ВП №\~66652753 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 8366,65 грн. (а.с. 10). Проте ані копії кредитного договору № 3673683 від 09 грудня 2020 року, укладеного позивачем із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ані доказів направлення рекомендованим листом позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 31 серпня 2021 року державним виконавцем Филимоновою В.Ю. позивачу не надано. У той же час, згідно зі спірним виконавчим написом, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» пред`явив позивачеві вимогу за період з 20 червня 2021 року до 28 червня 2021 року, яка включає нараховані відсотки у розмірі 5641,65 грн., що вказує на протиріччя між змістом виконавчого напису та випискою, наданою відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на підтвердження факту заборгованості. Разом з тим, суд звертає увагу також і на те, що виписка з рахунку на є первинним документом, у зв`язку із чим не може братися до уваги з точки зору її неналежності та недостатності як доказу щодо розрахунку заборгованості, оскільки відомості, зазначені у наданій виписці, не підтверджені бухгалтерськими документами. Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року у справі № 219/9610/21 (провадження № 2-з/219/170/2021) заяву адвоката Гуревича М.Г. про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову, задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 28 червня 2021 року, зареєстрованим в реєстрі за № 247394, про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) грошових коштів у розмірі 8366,65 грн., а також зупинено стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) виконавчого збору у розмірі 836,66 грн. в межах виконавчого провадження № 66652753 від 31 серпня 2021 року, що здійснюється Бахмутським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та заборонити проводити будь-які утримання грошових коштів з рахунків, відкритих у банківських установах на ім`я [PERSON] , а також заборонити проводити утримання грошових коштів із заробітної плати [PERSON] до пред`явлення позовної заяви [PERSON] про визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, та на час розгляду справи за відповідним позовом і до набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі за відповідним позовом (а.с. 11-12). Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України,\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~(чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»,\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону,\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування\~позову позивач\~посилався на\~те,\~що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед банком, оскільки позивач стверджує, що не укладав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитного договору, за умовами якого можливо було б нарахувати та стягнути зазначені у виконавчому написі суми. Водночас, розрахунку стягуваних сум у виконавчому написі не наведено та не зазначено, яким чином, на підставі чого та за якою формулою утворилася кожна із стягуваних сум. Крім того, оскільки право вимоги було відступлено іншій особі, тобто відбулася заміна кредитора на підставі договору факторингу, то слід також дослідити цей договір та його умови, оскільки позивачу не було доведено до відома про заміну кредитора та новий кредитор жодних претензій позивачу не пред`являв. Разом з тим, стороною відповідача не було надано суду, в порушення положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК України, належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Євгену Михайловичу були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в\~статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. Незважаючи на наявну можливість, протягом судового розгляду доводи позивача відповідачем не спростовані. Крім того, відповідач надав суду заяву про визнання позовних вимог. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволенні позову покладаються на відповідача. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. (а.с. 1) та при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову у справі № 219/9610/21 (провадження № 2-з/219/170/2021) у розмірі 454 грн. На підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 454 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 227 грн., а всього 681 грн.

Outcome: approved