Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

17.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, так як 30.04.2004 року він позичив громадянину [PERSON] грошові кошти в сумі 30000,00 доларів США, про що останнім було написано власноручну розписку, яка відповідно до норм ст.ст. 1046,1047 ЦК України носить ознаки договору позики. Відповідно до вищевказаної розписки, відповідач зобов'язувався повернути запозичені кошти на першу вимогу позивача. 10.12.2013 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення боргу на загальну суму 30000,00 доларів США, що відповідно до курсу долара США станом на дану дату, еквівалентно 247 800 грн. Дане повідомлення [PERSON] було отримане 14.12.2013 року. Станом на 16.01.2014 року відповідачем відповіді на вимогу не надано, кошти не повернуто. Тому, в зв'язку з порушенням відповідачем взятих на нього зобов'язань, станом на 17.01.2014 року заборгованість за ним становить 30000,00 доларів США, що еквівалентно 239 790 грн. - основного боргу та проценти за користування коштами у сумі 18792 доларів США, що еквівалентно 150 204 грн. 40 коп. 17.03.2014 року від позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з [PERSON] на свою користь кошти у сумі 30000 доларів США, що еквівалентно 290982 грн., проценти за користування коштами у сумі 19176 доларів США, що еквівалентно 185 995 грн. 69 коп. та судові витрати. Тому, для захисту своїх порушених прав, позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом. Позич [PERSON] та його адвокат [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення. Судом на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 30.04.2004 року він позичив громадянину [PERSON] грошові кошти в сумі 30000,00 доларів США, про що останнім було написано власноручну розписку, яка відповідно до норм ст.ст. 1046,1047 ЦК України носить ознаки договору позики. Відповідно до вищевказаної розписки, відповідач зобов'язувався повернути запозичені кошти на першу вимогу позивача. 10.12.2013 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення боргу на загальну суму 30000,00 доларів США, що відповідно до курсу долара США станом на дану дату, еквівалентно 247 800 грн. Дане повідомлення [PERSON] було отримане 14.12.2013 року. Станом на 16.01.2014 року відповідачем відповіді на вимогу не надано, кошти не повернуто. Тому, в зв'язку з порушенням відповідачем взятих на нього зобов'язань, станом на 03.03.2014 року заборгованість за ним становить 30000,00 доларів США, що еквівалентно 290 982 грн. - основного боргу та проценти за користування коштами у сумі 19176 доларів США, що еквівалентно 185 995 грн. 69 коп. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцю таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст. 1047 ЦК України, визначена обов'язкова письмова форма до договору позики, на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання позичкодавцем визначеної грошової суми. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм ч.2 п.1 ст.1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом 30 днів від дня пред'явлення позичкодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що відповідач своїх зобов'язань перед позивачем, щодо повернення грошових коштів за вимогою останнього не виконав, тому з нього підлягають стягненню кошти в сумі 30 000 доларів США, що еквівалентно 290 982,00 грн. за розпискою а також судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 3775,80 гривень. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За постановою Національного банку України «Про регулювання грошово- кредитного ринку» від 09 серпня 2013 року №315, починаючи з 13 серпня 2013 року облікову ставку встановлено у розмірі 6,5%. З огляду на викладене, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача відсотки за користування коштами у розмірі 19176 доларів США, що еквівалентно 185 995 (сто вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 69 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved