overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

15.10.2014 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № MRXRFF13300275 від 07.10.2011 року відповідач отримав кредит в сумі 3407,80 грн. на придбання товару на строк з 07.10.2011 року по 06.10.2013 року з умовою щомісячної сплати 176,25 грн. та зі сплатою 0,01 % на місяць, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, відповідач не виконав обов`язки, передбачені кредитним договором, заборгованість станом на 18.08.2014 року склала в сумі 8486,37 грн., з якої заборгованість за кредитом в сумі 3262,32 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 3,91 грн., заборгованість по комісії в сумі 647,52 грн., заборгованість по пені в сумі 3692,32 грн., штраф (фіксована складова) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 380,30 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 8486,37 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

15.10.2014 року до суду з позовом звернулася [PERSON] про розірвання шлюбу. В своєму позові вона вказала, що 05.11.2011 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Муховецької сільської ради Немирівського району, про що видано свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER]. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними не склались, вони мають різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заві. Просить суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засідання позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони помиритись не бажають, сім'я фактично розпалась і подальше її збереження неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

15.10.2014 року до суду із даним позовом звернувся [PERSON]. Посилається на те, що проживає по [ADDRESS]. Він є власником будинку відповідно до свідоцтва про право власності. В цьому ж будинку зареєстрована його колишня невістка, [PERSON], проте вже протягом більше п'яти років відповідачка не проживає у вказаному будинку, а тому втратила право користування ним. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В судове засідання відповідачка не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася завчасно і належним чином. Вислухавши позивача, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві особистої власності позивачу [PERSON]. В даному житловому будинку зареєстрована також колишня невістка позивача, відповідачка [PERSON], яка більше п'яти років за місцем реєстрації без поважних причин не проживає. Наведені вище обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 08.05.2008 року; витягом про реєстрацію права власності від 27.10.2008 року, копією рішення Турківського районного суду Львівської області від 23.10.2012 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; довідкою Розлуцької сільської ради Турківського району Львівської області від 08.10.2014 року № 831. Не довіряти даним доказам у суду підстав немає. В силу ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

15.10.2014 року, до суду надійшла позовна заява Подільської районної в м.Києві державної адміністрації (далі - Адміністрація) до [PERSON], в якій просить: -«Виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення.» (а.с.2-4) Свою вимогу мотивує тим, що згідно з наказом КП»Поділ - Житло» №42 від 29.01.2008 року, [PERSON], як майстру ремонтної групи ЖЕКу №702, було дозволено користуватися кв.[ADDRESS]. Відповідач проживає у вищевказаній квартирі, хоча ордер на вселення йому не видавався, договір найму не укладався. На підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації №1112 від 10.12.2010 року, буд.[ADDRESS], відноситься до сфери управління Адміністрації. Звільнити вищевказане жиле приміщення відповідача відмовляється, а тому Адміністрація вимушена звернутися до суду за захистом свої прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Мороза Д.С. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.48) Відповідач причин неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його розписка на поштовому повідомленні.(а.с.47) Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

15.10.2014 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачі просять визнати за ним, як спадкоємцем після смерті [PERSON], право власності на спадкову частину [ADDRESS], посилаючись на те, що нотаріус відмовляє у оформленні та видачі спадкових документів, оскільки спадкоємці не надають оригіналу правовстановлюючого документа на вказану спадкову частину квартиру. У судовому засіданні представник позивачів позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши листа з проханням розглянути справу за відсутності представника нотаріальної контори. Представник позивачів не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про право власності від 27.11.1997 року, [PERSON] і [PERSON] у рівних долях були власниками [ADDRESS]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від 08.01.2010 року, [PERSON], помер [INFO] року. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії постанови відповідача від 21.05.2014 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав ненадання оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Чинним на час відкриття спадщини і розгляду даної справи судом, ЦК України, не передбачено набуття права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, на підставі рішення суду. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає. Оскільки в задоволенні позову відмовляється, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, понесені позивачами судові витрати, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

15.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Із позову вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. По зазначеній адресі була зареєстрована відповідачка. З 03.05.2013 року по зазначеній адресі відповідачка не мешкає, забрала свої речи та переїхала жити за іншою адресою, по [ADDRESS]. Особистих речей відповідачки у квартирі немає. Позивачка просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради проти позову заперечувала, надала суду висновок, та заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідки про склад родини, відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок позивач є власником зазначеної квартири (а.с. 11-12). Відповідно до акта КП «СЄЗ», відповідачка за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована з травня 2013 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

15.10.2014 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 20.07.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 231. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20.07.2001 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в грудні 2013 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.07.2001 року - а.с.3. Шлюбні відносини припинені в грудні 2013 року, з причини відсутності взаєморозуміння, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

15.10.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 02.06.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини припинені з 08.06.2013 року у зв'язку з втратою взаєморозуміння, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON] (а.с.25 заява), відповідач [PERSON] проти позову заперечень не надав. (а.с. - 13-17,20-24 повідомлення). Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.06.2007 року в Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 226 ( а.с. 4- копія свідоцтва про шлюб). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту з червня 2013 року, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала заяву про залишення їй прізвища - [PERSON], суд вважає за необхідне залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

15.10.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалася, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден, судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.02.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 110, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову до суду 243,60 грн., однак заявив клопотання про залишення судових витрат за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

15.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 04.08.1995 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя між ними не склалося через часті непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. Від шлюбу мають двох дітей доньку [PERSON], 1998 року народження та сина [PERSON], 2001 року народження. Шлюбні стосунки між ними припинені з січня 2014 року, спільне господарство не ведеться. При таких обставинах, на думку позивача, збереження сім'ї не можливе, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін. Дослідивши докази, що містяться у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.08.1995 року, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2014 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 17.( а.с. 5) Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається, подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки вони не мають наміру на відновлення шлюбних стосунків, всі ці обставини свідчать про те що сім'я сторін розпалась остаточно. При таких обставинах, суд вважає, що реєстрація шлюбу на даний час носить формальний характер і шлюб має бути розірвано. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

15.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 липня 1988р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. У 2007р. вони припинили шлюбні відносини по причині, що виникали постійні суперечки, із-за непорозуміння та різності характерів, на підставі чого просить розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву від 16.01.2015р. в якій просив розглянути справу без його участі та проти заочного розгляду справи не заперечував, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 13 лютого 2015 року. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 02 липня 1988 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 10 та Шмирківською сільською радою Хмельницької області було видане Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 2 липня 1988 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії [NUMBER], виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 04.11.1999р. (а.с.6). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Позов був поданий до суду 15 жовтня 2014 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved