Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

17.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просив усунути перешкоджання з боку [PERSON] у його проживанні в належній їй 1\\2 частині будинку [ADDRESS] шляхом його вселення у вказане житло. Зобов'язати [PERSON] надати йому ключі від вхідної хвіртки до садиби та самого житлового будинку і житлового приміщення, призначеного для його проживання; відшкодування за рахунок [PERSON] понесені ним судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що за рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області від 06.01.1999 року він був усиновлений [PERSON] та [PERSON] і з тих пір проживав разом із батьками в належній їм 1\\2 окремій частині двоквартирного будинку [ADDRESS]. У 2012 чи 2013 році шлюб між батьками був розірваний, батько обрав собі інше місце проживання, а [PERSON] залишилась мешкати у вказаному будинку, також там залишився мешкати і він, але через погіршення стосунків, [PERSON] заявила йому що не вважає його сином та вигнала з будинку. З тих пір він мешкає у будинку [PERSON], за винятком періоду у 2013-2014 роках, коли він навчався на денній формі в Миколаївському університеті ім. В.О. Сухомлинського, а відповідач перешкоджає йому вселитись та мешкати в будинку. В судовому засіданні позивач та його представники [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали та в його задоволенні просили відмовити, так як в 2012 році позивач пішов із спірного будинку за власною ініціативою, що він сам підтвердив в судовому засіданні, ніяких перешкод в проживання в будинку [ADDRESS] [PERSON] позивачу не винила. Більш того, на момент розгляду справи, вона не являється власником будинку. В судовому засіданні [PERSON] в задоволенні позову просив відмовити, так як 27.04.2015 року він купив у [PERSON] будинок [ADDRESS] для проживання свої сім'ї, і він проти, щоб там мешкав позивач. Суд вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ст. 405 ч.1 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається яке на підставу своїх вимог і заперечень. Із копії будинкової книги квартири [ADDRESS] (а.с.34-35) видно, що у вказаному будинку зареєстровані [PERSON] з 28.09.1995 року, [PERSON] з 28.09.1995 року та [PERSON], [INFO] з 25.11.2010 року. З копії договору купівлі-продажу квартири (а.с.28-29) видно, що [PERSON] 27.04.2015продала належну їй на підставі договору про поділ майна подружжя, посвідченого Цихонею В.А. приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області 25.11.2014 року квартиру [ADDRESS], яка складається із двох кімнат загальною площею 70,8 м.кв, жилою площею 26 м.кв. [PERSON]. Із копії довідки Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського від 17.04.2014 року ( а.с.8) видно, що [PERSON] навчається на денній формі з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року, а із довідки того ж університету від 29.05.2015 року (а.с.53) видно, що [PERSON] навчається на заочній формі навчання і термін навчання: 01.02.2015 року - 30.06.2018 року. Із наведеного видно, що [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS] з 25.11.2014 року по 27.04.2015 року. Із пояснень позивача та його представника [PERSON] видно, що [PERSON] у спірному будинку не проживає з осені 2012 року, а згідно вищевказаних довідок Миколаївського національного університету ім. В.О.Сухомлинського позивач навчався на денній формі з 01.09.2013 року по 01.02.2015 року. На підставі викладеного, суд знаходить, що даними в судовому засіданні поясненнями свідка [PERSON] - голови квартального комітету, яку суд вважає незацікавленою в результаті розгляду даної справи, підтверджено те, що на час пред'явлення даного позову відповідач перешкоджала позивачу користуватись квартирою [ADDRESS], а тому позовні вимоги в частині зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у проживанні в квартирі [ADDRESS] необхідно задовольнити. Враховуючи, що на час винесення рішення відповідач не являється власником спірного житла, то в задоволенні позовних вимог пред'явлених до неї в частині вселення позивача в спірну квартиру та вручення йому ключів від вказаної квартири, необхідно відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. понесених ним витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial