Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

17.10.2014 року Карлівським районним судом отримано даний позов, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на їхню користь борг у розмірі 26388 грн., а також понесений ними судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює діяльність із заготівлі худоби у населення та с/г підприємств і залучає до роботи на договірній основі, підрядників - фізичних осіб. 15.03.2012 року між ТОВ «М'ясна Ярмарка «Добриня-2007» (замовник) та [PERSON] (підрядник), укладено договір: відповідач мав виконувати на замовлення позивача, роботи із заготівлі худоби. Оплата виконаних відповідачем робіт, здійснювалась за договірною ціною. Для забезпечення виконання умов договору, 21.11.2012 року відповідачу була видана позика з каси товариства, у розмірі 27000 грн. Відповідач виконав роботи із заготівлі худоби на 612 грн. і в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору. 26388 грн. боргу відповідач не повернув, хоча 01.12.2012 року написав розписку і зобов'язався повернути такі кошти. Оскільки відповідач не повернув кошти за договором позики в добровільному порядку, позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву в якій просить суд розглядати справу без його участі, при цьому зазначає, що підтримує позов і не заперечує проти винесення заочного рішення. (а.с. 39) Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 19). Причина неявки відповідача суду не відома; заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви позивача, суд вважає за можливе винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розписка є письмовим документом на підтвердження укладення договору позики та його умов. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору, підтверджуючи як укладення договору, так і його умови, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. В матеріалах справи міститься розписка від 01.12.2012 року, згідно якої [PERSON] взяв 26388 грн. в борг від ТОВ «М'ясна ярмарка Добриня 2007» і зобов'язався повернути до 31.12.2012 року. (а.с. 9) Оригінал розписки долучено до матеріалів справи, отже борг, на час розгляду справи, не повернуто. На підтвердження видачі відповідачеві позичкових коштів, позивач також долучив до матеріалів справи видатковий касовий ордер від 21.11.2012 року, згідно якого товариством було перераховано відповідачу 27000 грн. (а.с. 8) На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивачем дійсно було передано відповідачу 26388 грн. При вирішенні спору про стягнення боргу за договором позики, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Окрім розписки і видаткового касового ордера, до матеріалів справи також долучено договір від 15.03.2012 року, що був укладений між сторонами. У договорі [PERSON] виступає як підрядник, а товариство, як замовник. (а.с. 5-7) Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України - за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Згідно пунктів 2.1, 3.1 укладеного між сторонами договору, замовник оплачує виконану підрядником роботу і така оплата проводиться з каси підприємства. Договір не містить положень про попередню оплату послуг чи про виконання робіт з матеріалу замовника. (а.с. 5-7) Проаналізувавши норми ЦК України про відносини підряду та дослідивши зазначені вище докази, суд приходить до висновку, що відносини, які підтверджені розпискою від 01.12.2012 року - є відносинами позики. Кошти було передано [PERSON], як позику. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача, борг за договором позики у розмірі 26388 грн.

Outcome: approved