Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

15 квітня 2016 року позивач звернувся до суду із дійсним позовом до відповідача. Свій позов обґрунтувала тим, що 10 січня 2012 року помер [PERSON], який за своє життя [PERSON] вчинив заповіт на її імя . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва, площею 1,9573 га. на території [PERSON] сільської ради, що належить померлому на підставі державного акту серії ВН № 206739. Вона як спадкоємець за заповітом, бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON], але з поважній причині пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса у визначений законом 6-ти місячний строк, тобто до 10.06.2012 року, оскільки в червні та липні 2012 року мала загострення хронічного захворювання та в звязку з цим звернулася до лікаря та знаходилася на лікуванні В звязку з чим вимушена звернутися до суду та просить визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засіданні позивач [PERSON] 22 червня 2016 року позов підтримала просила його задовольнити . В судове засідання призначене на 19.07.2016 року позивач не зявилася попередньо подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справ у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у вирішені спору покладається на думку суду. Суд , вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], помер 10 січня 2012 року в с. Побережне, Вінницького району Вінницької області, як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №218690, видане 12 січня 2012 року виконкомом [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.4). За життя спадкодавець [PERSON], 28 березня 1996 року склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не було б та з чого б воно не складалось та все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він за законом матиме право заповів [PERSON]. Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 44 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, на земельну ділянку, загальною площею 1,9573 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 206739 виданого 20.11.2003 року (а.с.6). Відповідно до довідки № 247 від 28.03.2016 року виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Вінницького району Вінницької області, про те, що померлий [PERSON], на момент смерті 10.01.2012 року проживав один за адресою: с. Побережне, вул. Польова 24, Вінницького району, Вінницької області (а.с.9). Згідно позовної заяви, заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, позивач [PERSON] не подала з поважних причин, оскільки вона перебувала на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою від 08.06.2016 року (а.с.22). З відповіді завідувача Вінницької районної державної нотаріальної контори від 07.07.2016 року , вбачається, що відповідно до Спадковго реєстру спадкоємців померлого 10 січня 2012 року [PERSON] до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилися. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Дослідивши поважність причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд вважає пов'язані з об'єктивними і істотними труднощами для спадкоємця, так як вона перебувала на амбулаторному лікуванні у звязку зі загостренням хронічного захворювання (а.с.22), а також врахувавши те, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці, з дня набрання набранням рішенням законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved