Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

16.07.2019 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові зазначено, що 31.03.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №810/4-27/2/1-8-034. В порушення умов кредитного договору, позичальник [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 28.05.2019 року він має заборгованість в розмірі 98030,43 грн. Позивач вимагає стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №810/4-27/2/1-8-034 від 31.03.2008 року у розмірі 98030,43 грн. та судовий збір в сумі 1921 грн. 28.08.2019 року ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області цивільну справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням на офіційному веб-сайті Валківського районного суду Харківської області. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомлений, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача в порядку, передбаченому ст.ст. 279, 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31.03.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №810/4-27/2/1-8-034 від 31.03.2008, та отримано останнім кредит в сумі 76140 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості.(а.с.13) Крім того, між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №810/4-27/2/1-8-035 від 31.03.2008 року, в якому зазначено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами (транш) зі сплатою 16,00% процентів річних за кредитом, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 5795,10 грн, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 10 березня 2015 року. Вказані обставини підтверджено долученою до позову копією договору відновлювальної кредитної лінії №810/4-27/2/1-8-034 (далі - Договір), яка містить підпис [PERSON] (а.с.8) Згідно умов договору позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3.3.5. Договору, позичальник зобов`язаний погасити кредитору в повному обсязі кредит в строк, встановлений в п.п.1.1.1, 1.1.3 цього договору. Пунктом 4.1 Договору встановлено, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, зазначених у п.п. 1.1.1, 1.1.3, 3.3.13, 2.4, 2.5, 2.14 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобов`язань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Таким чином, оскільки [PERSON] не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та не сплатив платежі по відсоткам, а також іншим витратам відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором - зобов`язання за вказаним договором належним чином відповідач не виконав. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги умови кредитного договору та розрахунок наведений позивачем. За відсутності заперечень з боку відповідача судом встановлено, що станом на 28.05.2019 року утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 98030,43 грн., а саме: 42268,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 26201,74 грн. - сума заборгованості за відсотками; 15254,24 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 8778,75 грн. - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 3508,29 грн. - розмір інфляційних витрат за кредитом; 2018,88 грн. - розмір інфляційних витрат за відсотками. Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом, процентами та іншими витратами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved