overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

17.08.2016 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. У позовній заяві зазначила, що 26.02.2006 року у Яреськівській сільській раді Полтавської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №02. Від шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні стосунки між сторонами не склалися через різні погляди на життя. Після народження доньки позивачка разом з дочкою переїхала жити до своїх батьків. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки сторони майже 10 років проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин. Відповідач надає кошти на утримання дочки, але нерегулярно. У звязку з цим позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, яка й далі буде проживати з позивачкою. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та постановляє заочне рішення. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. У судовому засіданні встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони не підтримують подружніх стосунків. Доказів, які б свідчили про можливість поновлення шлюбних стосунків сторонами не надано. За таких умов шлюб між позивачкою та відповідачем суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно пояснень позивачки, викладених у позовній заяві, відповідач кошти на утримання їх спільної дитини надає нерегулярно. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги пріоритет прав та інтересів неповнолітньої дитини, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Судовий збір стягується з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України та ст.4 ч.2 п.1, ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 180 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

17.08.2016 року позивачка звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 02.10.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, постійно виникали сварки та непорозуміння. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, в наслідок чого вони проживають окремо. Посилаючись на те, що примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, позивачка просила суд розірвати їх шлюб. Сторони в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких просили суд розірвати їх шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.10.2015 року, який був зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 86). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сторони спільно не проживають звернулись до суду з заявами, у яких просили суд розірвати їх шлюб. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

17.08.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 10 червня 2006 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON] , 27 листопада 2006 р. н. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться з 27 грудня 2014 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з 27 грудня 2014 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між позивачкою та відповідачем. За переконанням позивачки подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки примирення між сторонами є не можливим, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Позивачка вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Спільно набутого майна під час подружнього життя у сторін не має. Спір про поділ майна між позивачкою та відповідачем відсутній. В позові позивачка просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, розглядати справу без її участі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання до суду не зявився про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. У відповідності до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, т.я. були підстави для розгляду справи без участі сторін. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: -свідоцтво про шлюб (а.с.5) - свідоцтво про народження дитини (а.с.6) - копія паспорта позивачки (а.с.7) - копія паспорта відповідача (а.с.8) - довідка про склад сім»ї позивачки (а.с.9) У відповідності до ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. У відповідності до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення… Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні та такі, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

17.08.2016року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АЗІНКО» звернулось до суду з позовом до [PERSON] із вимогою про стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 50394,85 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2015 року о 14:30 год. в м.Бердичеві по вул. Житомирській, буд.97-А сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Fiat Doblo (реєстраційний номер [NUMBER]) під керуванням водія [PERSON]та Kia Rio (реєстраційний номер [NUMBER]) під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП, власнику автомобіля Kia Rio (реєстраційний номер [NUMBER]) [PERSON] була завдана матеріальна шкода. 07.07.2015 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія АЗІНКО» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №49554/А, за яким позивач (страховик) взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду страхувальнику, заподіяну застрахованому транспортному засобу у звязку з його пошкодженням, знищенням чи втратою. ПрАТ «Страхова компанія АЗІНКО» виконало свої зобов'язання за даним договором та здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 50394,85 грн. за пошкоджений автомобіль.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

17.08.2016 року Тисменицьким районним судом постановлено рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики відмовити у зв»язку зі спливом позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що при постановленні даного рішення, судом помилково не вирішено позовну вимогу [PERSON] щодо розірвання договору позики та стягнення відсотків по договору позики. Крім того, судом в порушення вимог ст. 88 ЦПК України, помилково не вирішено питання стягнення з позивача судових витрат за вимогу немайнового характеру. Вимогами ст.220 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За таких обставин суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про розірвання договору позики та стягнення відсотків по договору позики слід відмовити у зв»язку зі спливом позовної давності. Крім того, помилково нестягнуті судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з позивача в користь держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

17.08.2017 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 04.11.1989 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. На сьогодні вона не мешкає разом з відповідачем протягом 8 років, спільне господарство не ведеться, кожен з них живе окремим життям. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки спроби примирення результату не дали. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 04.11.1989 відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткінського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 848. Від вказаного шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO].. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору та спору щодо проживання дитини не має, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

17.08.2017 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 12 вересня 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачкою. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, між ними часто виникають сварки, мають різні погляди на сім'ю, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач у наданій заві просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу слухати за її відсутності, позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.09.2009 року виконавчим комітетом Слободищенської сільської ради Бердичівського району, Житомирської області, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 3(а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 133-141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

17.08.2017р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 20.07.2010р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, за час якого у них народилося двоє дітей Діана і Марія, але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними постійно виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з листопада 2012 року стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, діти проживають біля позивача. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб, визначити місце проживання дітей біля неї, а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю не подав. За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.280 ЦПК України та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо і позивач на примирення категорично не згодна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи, що позивач не заявила вимогу про відновлення свого дошлюбного прізвища, вважає, що остання надалі бажає іменуватися прізвищем «Сисецька». Оскільки позивачем не сплачена судовим збором вимога щодо визначення місця проживання дітей, тому в цій частині суд залишає вимоги без розгляду. Також, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 640,00грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

17.08.2017 р. [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини.В обґрунтування позову вказує, що з 26.10.2007 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час вона не працює, здійснює догляд за дітьми, відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги їй не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про захист її прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився,про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим в силу вимог ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що згідно вимог ст.280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 26.10.2007 р. - а.с.4, та являються батьками дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження - а.с.5,6, згідно довідки квартального комітету № 23 від 15.08.2017 р., діти проживають разом з позивачем - а.с.7, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, в судове засідання не з'являється, що свідчить про відмову від реалізації свого права безпосередню участь у судовому розгляді справи та надання суду доказів відповідно до вимог ст.81 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При призначенні розміру аліментів, суд приймаючи до уваги право позивача на утримання від батька дитини, до досягнення останньою трьох річного віку, та виходячи з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір згідно вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

17.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Між подружжям часто виникали конфлікти, що нерідко переходили у взаємні сварки і скандали. Протягом 6 місяців сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Відновлювати відносини не мають наміру, так як між ними відсутні взаєморозуміння, загальні інтереси, утрачені первісні почуття любові і поваги. Угоди на розірвання шлюбу за згодою сторін через органи РАЦС не досягнуто. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 липня 2013 року Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) серії [NUMBER] від 15.08.2017 року, актовий запис № 409. Від шлюбу спільних дітей подружжя не має. Подружнє життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, права й обов'язки дружини, а також по багатьом іншим життєва важливим питанням. При зазначених обставинах між ними постійно виникали конфлікти, які нерідко переходили у сварки і скандали. Усі спроби зберегти родину виявились марними і подружні відносини між сторонами були припинені. Протягом 6 місяців сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують і відновлювати їх не мають наміру, оскільки між ними відсутні взаєморозуміння, загальні інтереси, утрачені первісні почуття любові і поваги. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача. Шлюбні стосунки фактично припинилися. Примирення між сторонами неможливе. Суперечок майнового характеру немає. За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved