Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

15 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» про визнання договору оренди землі недійсним. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилався на те, що він є власником земельної ділянки площею 3,12 га., кадастровий номер 1223283300:01:015:0257, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 077264 від 21.03.2002 року. У вересні 2015 року він отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 42093534 від 11.08.2015 року, з якого йому стало відомо, що ним. [PERSON] нібито укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» строком на 5 років. [PERSON] в заяві зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача з проханням надати на його адресу примірник договору оренди землі, але так його і не отримав. Позивач [PERSON] посилався на те. що він не укладав та не підписував договір оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», про існування договору оренди йому не було відомо. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, в звязку з чим, у відповідності до ст. 203, 215 ЦК України, договір оренди землі повинен бути визнаним недійсним. В звязку з наведеним, [PERSON] просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 11 серпня 2015 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» і ним, [PERSON] щодо земельної ділянки площею 3,12 га., кадастровий номер 1223283300:01:015:0257, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який зареєстрований 11 серпня 2015 року реєстраційною службою Петріківського районного управління юстиції Дніпропетровської області за № 23576714. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов [PERSON] в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що відсутні підстави для визнання договору недійсним, що договір оренди землі між сторонами було укладено, договір пройшов державну реєстрацію у реєстраційній службі Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, земельна ділянка була передана [PERSON] за актом приймання-передачі, крім того, ще до укладення договору оренди, а саме 24.07.2015 року [PERSON] отримав від товариства авансову виплату в рахунок орендної плати в сумі 3\~030,55 грн., що підтверджується відомістю на виплату грошових коштів № 532 від 24.07.2015 року. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 077264 від 21.03.2002 року, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,12 га., кадастровий номер 1223283300:01:015:0257, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. [PERSON] до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. [PERSON] зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Позивачем [PERSON] не надано суду оригінал примірника оспорюваного договору оренди землі, як зазначалося вище, позивач посилався на те, що договір ним не укладався, примірник договору не вручався. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен», в судовому засіданні посилався на те, що оригінал договору оренди був втрачений, надавши до суду копію реєстраційної справи по передачі в оренду земельної ділянки на території Мар'янівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 11.08.2015 року, в якій міститься договір оренди земельної ділянки. [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 42093534 від 11.08.2015 року, право користування спірною земельною ділянкою зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» строком до 11.08.2020 року на підставі договору оренди з [PERSON], рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 23576714 від 11.08.2015 року, державна реєстрація проведена державним реєстратором Реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Як зазначалося вище, позивач [PERSON] посилався на відсутність його волевиявлення на укладення договору, та він не підписував зазначений договір [PERSON] вимог ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Та обставина, що у сторін договору відсутні оригінали договору оренди, сама по собі не є підставою для визнання договору недійсним, оскільки зареєстроване право, в даному випадку - право користування спірною земельною ділянкою, є пріоритетним, позивач повинен надати докази відсутності волевиявлення на укладення договору. На підставі вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів відсутності в нього волевиявлення щодо укладення договору оренди землі. Крім того, судом встановлено, що ще до укладення договору оренди, а саме 24.07.2015 року [PERSON] отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» авансову виплату в рахунок орендної плати в сумі 3\~030,55 грн., що підтверджується відомістю на виплату грошових коштів № 532 від 24.07.2015 року, що свідчить про наявність наміру позивача на укладення договору оренди. В звязку з наведеним, в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Outcome: dismissed