Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

15.02.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про поділ спільного майна подружжя, під час підготовчого провадження уточнила заявлені позовні вимоги та просила суд: - визнати за [PERSON] право власті на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,2046 га кадастровий номер 3220885001:02:002:0089, яка знаходиться у [ADDRESS] , Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №663303 від 13.04.2007 року; - визнати право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на конструктивні елементи, будівельні, оздоблювальні матеріали, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших сукупних витрат, які були здійснені в процесі будівництва домоволодіння та господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 1032705 гривень; - визнати право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на конструктивні елементи, будівельні, оздоблювальні матеріали, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших сукупних витрат, які були здійснені в процесі будівництва житлового будинку під літерою «А-1» та ганку «а-1», убиральні «В», літнього душу «Г», колонки питної «К», вигрібної ями «Л», вигрібної ями «М», огорожі «№1», ворота «№4», літньої кухні «Б-1», веранди «б-1», погреба «Д», хвіртки. «№2», ворота «№3», огорожі «№5», за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину вартості автомобіля ЗАЗ 110307 «Таврія» д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 16255 гривень; - стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. (а.с.3-8, 213-217 т.1). В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що з\~07.11.1982\~року вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 23.09.2013 року рішенням Дніпровського районного суду м.Києва було розірвано. Зазначила, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі, ними було спільно набуто майно подружжя: земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, на якій з 1998 року літню кухню, заклали фундамент житлового будинку, а також побудували огорожу, ворота, хвіртку, вбиральню, літній душ, колонку питної води, дві вигрібні ями, а також був придбаний транспортний засіб ЗАЗ 110307 «Таврія» д.н.з. [NUMBER] . Вважає, що в силу ст.ст. 60, 69,70 СК та ст.372 ЦК України, набуте ними під час шлюбу майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, зазначає, що у разі неможливості поділу об`єкту незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 лютого 2018 року було задоволено заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 3220885001:02:002:0089, яка знаходиться у селі Мартусівка Бориспільського району Київської області (а.с.53 т.1.) Ухвалою судді від 23 травня 2018 року (а.с.91 т.1) відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. 27.09.2018 відповідач в особі свого представника адвоката Білика Г.І. подана зустрічна позовна заява про поділ спільного майна подружжя (а.с.118-121 т.1), за змістом якої відповідачем заявлено зустрічні позовні вимоги: - визнати об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на конструктивні елементи, будівельні, оздоблювальні матеріали, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших супутніх витрат, які були здійснені в процесі будівництва домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на конструктивні елементи, будівельні, оздоблювальні матеріали, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших супутніх витрат, які були здійснені в процесі будівництва житлового будинку «А-Ф», убиральні «В», літнього душу «Г», колонки питної «К», вигрібної ями «Л», вигрібної ями «М», огорожі «№-1», ворота «№ [NUMBER] » за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на конструктивні елементи, будівельні, оздоблювальні матеріали, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших супутніх витрат, які були здійснені в процесі будівництва літньої кухні «Б-1, веранди «б-1», погреба «Д», хвіртки №2», ворота «№3», огорожі «№5» за адресою: [ADDRESS] ; - в рахунок компенсації різниці в вартості конструктивних елементів, будівельних, оздоблювальних матеріалів, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших супутніх витрат, які були здійснені в процесі будівництва домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , визнати за [PERSON] 1/2 частину вартості автомобіля марки ЗАЗ Таврія д.н.з. [NUMBER] , належної [PERSON] , в розмірі 16 225гривень. Зустрічна позовна заява обґрунтована наступним. Дійсно, у період шлюбу на закріпленій за відповідачем земельній ділянці по [ADDRESS] з 1998 року ним було розпочато забудову земельної ділянки, де було закладено в 2000 році фундамент житлового будинку та в 2005 році завершено будівництво літньої кухні з гаражем, погріб і частково огорожа. В 2008 році були зведені господарські споруди: завершена огорожа, ворота, хвіртка та вигрібні ями. У зв`язку з хворобою відповідача, житловий будинок так і не побудовано. В цьому зв`язку зазначає, оскільки розпочате будівництво житлового будинку та господарських будівель споруд у період шлюбу не завершено та не прийнято в експлуатацію, воно є сукупністю будівельних матеріалів та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а отже є предметом поділу. Ухвалою суду від 04.12.2018, яка відображена у протоколі судового засідання, зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду (а.с.153-154 т.1). 22.10.2018 представник позивача адвокат Стадний Д.С. подав заяву про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.152 т.1). 22.10.2018 представник відповідача адвокат Білик Г.І. подав заяву про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.189-190 т.1). Ухвалою суду від 13.06.2019, яка відображена у протоколі судового (а.с.219-220т.1) задоволено заяви представників сторін щодо виклику свідків. 28.10.2018 представником позивача подано заяви про витребування письмових доказів (а.с.156,158-159 т.1), а саме: - витребувати в Мартусівській сільраді Бориспільського району Київської області( за наявності) та в Ревненській сільраді Бориспільського району Київської області засвідчені копії всіх рішень органу місцевого самоврядування, щодо вилучення, виділу земельної ділянки [PERSON] , площею 0,2046га, кадастровий номер 3220885001:02:002:0089, яка знаходиться у селі Мартусівка, Бориспільського району Київської області; державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 663303 від 13.04.2007 р., яка належить [PERSON] , що проживає [ADDRESS] ; а також інші рішення, що стосуються земельної ділянки та/або рішення, які стосуються будівництва житлового будинку на вищезазначеній земельній ділянці; а також його заяви та клопотання про виділ земельної ділянки; - витребувати від КП БРР Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» Лісевич О.С. (Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Нова, буд.5в), матеріали (документи) інвентаризаційної справи № 16127 засвідчені належним чином та надати технічний паспорт виготовлений на замовлення [PERSON] або будь-які інші документи, що стосуються будівель побудованих на земельній ділянці площею 0,2046га, кадастровий номер 3220885001:02:002:0089, яка знаходиться у с.Мартусівка, Бориспільського району Київської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 663303 від 13.04.2007 року, а також витребувати відповідь в розумінні Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, яким чином у виданому [PERSON] технічному паспорті від 25.10.2017 року було визначено таку споруду як «Літня кухня» та яким нормативним документом передбачено таку назву будівлі. Ухвалою суду від 28.12.2018 заяви представника позивача адвоката Стадного Д.С. про витребування письмових доказів задоволено частково, витребувано від КП Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації належним чином завірені копії документів інвентаризаційної справи № 16127 на домоволодіння [ADDRESS] (а.с.163-165 т.1). Ухвалою судді від 13.06.2-19 (а.с.219-220,222 т.1) закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. 05.02.2020 відповідач [PERSON] та його представник адвокат Білик Г.І. подали письмову заяву відповідача про відмову від зустрічного позову та закриття провадження у справі за зустрічним позовом, наслідки закриття провадження відповідачу зрозумілі (а.с.10-11 т.2). Ухвалою сулу від 05.02.2020 прийнято відмову відповідача [PERSON] від зустрічного позову до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та закрито провадження у даній цивільній справі в частині заявлених зустрічних позовних вимог про визнання об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] щодо конструктивних елементів, будівельних, оздоблювальних матеріалів, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших супутніх витрат, які були здійснені в процесі будівництва домоволодіння, визнання права власності на конструктивні елементи, будівельні, оздоблювальні матеріали, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших супутніх витрат , які були здійснені в процесі будівництва домоволодіння, визнання права власності на частину земельної ділянки, у зв`язку з відмовою від позову (а.с.14-15 т.2). У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов та викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні первісний позов визнали частково, посилаючись на те, земельна ділянка була набута відповідачем в процесі приватизації, , також зазначають, що автомобіль був проданий та знятий з реєстрації. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків: [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, надані суду документи, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони позивач [PERSON] та [PERSON] з 07 листопада 1982 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 23 вересня 2013 року (а.с.12,13 т.1). У період шлюбу на підставі рішення Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 15.12.2005 року № 323 28 сесії 2 скликання відповідач [PERSON] отримав у власність земельну ділянку загальною площею 0,2046 га кадастровий номер 3220885001:02:002:0089, яка знаходиться у [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД №663303 від 13.04.2007 року, а також Довідкою №410 від 18.10.2017 , виданої Мартусівською сільською радою Бориспільського району Київської області (а.с.14,207 т.1). Як вбачається зі змісту рішення виконавчого комітету на той час Ревненської сільської ради народних депутатів від 28.08.1994 року земельна ділянка площею 0,20 га для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] була закріплена за [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] у складі сім`ї : [PERSON] ,1962 р.н. жінка, [PERSON] , 1986 р.н., - син, [PERSON] , 1986 р.н.-дочка, - та йому було дозволено будівництво житлового будинку. З метою будівництва житлового будинку на підставі вказаного рішення на ім`я відповідача [PERSON] було оформлено та видано : Паспорт на забудову садиби в сільському населеному пункті, План забудови садиби, отримано Типовий проект 145-24-133/1.2 на одноквартирний жилий будинок з 5-кімнатною квартирою в двох рівнях (а.с.16-17,18, 19-21 т.1). Також складено Акт виносу в натуру земельної ділянки індивідуального забудовника, затверджений головним архітектором Бориспільського району, ПАТ «Київоблгаз» у 2011 році розроблено Робочий проект реконструкції існуючої системи газопостачання житлового будинку [ADDRESS] (а.с.28-39 т.1). Як визнано сторонами, підтверджено показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, а також підтверджується даними інвентаризаційної справи №16127 на домоволодіння [ADDRESS] , який виготовлений за результатами проведеної у 2017 році інвентаризації КП БРР Бориспільським районним «Бюро технічної інвентаризації», на земельній ділянці, яка перебуває у власності відповідача, у період шлюбу сторонами здійснено будівництво наступних будівель і споруд: закладено фундамент житлового будинку під літерою «А-1» площею основи 128,8 кв.м. (6% готовності) та ганку «а-1» площею 16,5 кв.м., побудовано- літня кухня «Б-1» площею 85,9 кв.м., веранда «б-1» площею 5,5 кв.м., убиральня «В», літній душ «Г», колонка питна «К», вигрібна яма «Л», вигрібна яма «М», огорожа «№1», хвіртка «№2», ворота «№3», ворота «№4», огорожа «№5», погріб «Д» (а.с.113-115,198-203 т.1). Згідно з довідкою №16127 від 25 жовтня 2017 року КПБРРБР БТІ, станом на 31.12.2012, та як визнано сторонами, на даний час, право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстроване. Також зазначено, що при проведенні інвентаризації 25 жовтня 2017 року виявлено самовільно розпочате будівництво житлового будинку, самовільно побудована літня кухня та веранда до неї; побудовані будівлі «В»- убиральня, «Г»- літній душ, «Д»- погріб, відповідно до інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 року №127 та зареєстрованої і Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 не є самовільно побудовані. Як вбачається з показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , початок будівництва житлового будинку та будівництво літньої кухні і господарських будівель (убиральня, погріб) здійснювалась у період 1995-2000 році, що частково підтверджується Характеристикою будинку, господарських будівель і споруд , складеної при інвентаризації будинку у 2017 року (а.с.115-на звороті т.1) та відповідно до Паспорту на забудову садиби в сільському населеному пункті. Інвентаризаційна вартість фактично побудованих сторонами будинку, господарських будівель і споруд складає 1032705 гривень (а.с.115 на звороті). За змістом ч.1-3 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до вимог ч.2,3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Відповідно до звіту про оцінку експертно-грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,2046 га, кадастровий номер 3220885001:02:002:0089, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка станом на 15.05.2018 року становить 640000 гривень. Згідно до\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні положення закріпленні в ч.3\~ст. 368 ЦК України. Згідно\~ст. 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до змісту частин 1, 2, 3\~статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до частини 2 статті 372 ЦК України та частини 1\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд, також враховує, що згідно з вимогами ч.1 ст.62 Сімейного кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Наведені встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а також вимоги чинного сімейного та цивільного законодавства дають суду підстави дійти висновку, що земельна ділянка, право власності на яку було набуто відповідачем в процесі приватизації в період шлюбу та з метою її використання на потреби сім`ї- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, вартість якої внаслідок її забудови істотно збільшилась, зважаючи на загальні вимоги чинного сімейного законодавства та відсутність між подружжям інших угод, має визнаватись спільною сумісною власністю подружжя, а з урахування заявленої вимоги щодо її поділу та у зв`язку з відсутністю підстав для відступу від рівності долей в рівних частках по Ѕ частині за кожною із сторін. Крім того, у зв`язку з неможливістю поділу в натурі незавершеного будівництвом самочинно збудованого житлового будинку та господарських споруд, а також спором, що виник між сторонами, з метою захисту порушеного права позивача, слід визнати право спільної сумісної власності на конструктивні елементи, будівельні, оздоблювальні матеріали, обладнання з урахуванням проведених будівельних робіт та інших сукупних витрат, які були здійснені в процесі будівництва домоволодіння та господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на завдання цивільного судочинства, таке рішення сприятиме відновленню порушеного та оспорюваного відповідачем права позивача на набуте під час їх шлюбу за рахунок спільних коштів та спільної праці майно. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача Ѕ частини оціненої позивачем вартості придбаного під час шлюбу автомобіля ЗАЗ 110307 «Таврія» д.н.з. [NUMBER] , суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягає частковому задоволенню. Так, сторонами визнано і долученими до матеріалів справи письмовими доказами підтверджується, що під час шлюбу подружжям у 2005 році був придбаний зазначений автомобіль, який на момент судового розгляду був відповідачем відчужений за ціною 10700гривень, що підтверджується відомостями сервісних центрів МВС України, договором купівлі-продажу транспортного засобу від 07.06.2018 року (а.с.88,117 т.1, а.с.9 т.2 ). Вищевказаний Договір купівлі-продажу автомобіля укладений відповідачем після розірвання шлюбу без згоди та відома позивача в порушення вимог ст..ст.60,63,65 СК України, та позивачем не оспорюється. Підстави сумніватися в дійсності викладеної в договорі інформації, в тому числі щодо ціни, за яку було відчужено спірний автомобіль, у суду відсутні. Клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи з метою визначення дійсної ринкової вартості автомобіля позивачем заявлено не було. Водночас наданий суду висновок спеціаліста про вартість транспортного засобу в сумі 32450 гривень (а.с.82-85 т.1) не може бути прийнятий до уваги, оскільки оцінка здійснювалось без фактичного огляду транспортного засобу та врахування його технічного стану, тобто в порушення п.4.1 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», у чинній на той час редакції, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003\~ №142/5/2092 та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159, яким визначено, що о цінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Зважаючи на вимоги ст.ст.12,13,81 ЦПК України позовні вимоги позивача в цій частині слід визнати частково доведеними та стягненню на користь позивача підлягає Ѕ частина від фактично отриманих від продажу спірного автомобіля коштів, що становить суму 5350 гривень. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постановах: від 27 квітня 2016 року у справі № 6-486цс16; від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1587цс16. Так, Верховний Суд України зазначив, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі і суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. За приписами\~статті 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати на суму 8769 гривень 43 копійки (35грн.40коп.- за заявою про забезпечення позову та 1% від задоволених позовних вимог (1/2 вартості домоволодіння 1032705грн., Ѕ вартості земельної ділянки 640000грн., Ѕ частина вартості автомобіля 10700 грн., що становить: 516352,50грн. + 320000грн. + 5350грн. = 841702,50грн., а 1% від цієї суми дорівнює 8417,03грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial