Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

15 липня 2016 позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є наймачем квартири за адресою: м. Суми, вул. Джерельна (колишня вул. Гайдара)[ADDRESS]. У вказаній квартирі разом з ним зареєстрована піднаймач [PERSON], яка не проживає в квартирі протягом останніх чотирьох років, так як виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Позивач зазначає, що відповідач не оплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, не цікавиться цим житлом, чим порушуються його права як наймача даної квартири, а тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою. Представник позивача [PERSON] в суді позов підтримав повністю, пояснив, що його брат - позивач [PERSON] деякий час проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою [PERSON] в спірному житловому приміщенні, однак після того, як у брата погіршився стан здоровя, він переніс інсульт, його співмешканка [PERSON] залишила його та виїхала до Російської Федерації, де залишилась постійно проживати та утворила там іншу сімю, і повертатись не збирається. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча повідомлялась про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем її проживання, однак будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідач до суду не подала. Представники третіх осіб: Зарічного відділу у м. Суми Управління міграційної служби України, Управління міграційної служби України в Сумській області в судове засідання не зявились, пояснень щодо позову чи заперечень не подали. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить до державного житлового фонду, квартира не приватизована, і позивач [PERSON] має право проживання та користування даною квартирою як наймач (член сімї померлого наймача) після смерті його матері [PERSON], яка була первісним основним наймачем даної квартири (а.с. 6,7). З документів, наданих позивачем суду, вбачається, що за позивачем [PERSON] бронювалась житлова площа у квартирі [ADDRESS] (нині вул. Джерельна) в м. Суми у 1987 року та видавалось охоронне свідоцтво на бронювання житлової площі на період роботи [PERSON] у районі Крайньої Півночі (а.с. 23-24) Судом встановлено, що позивач [PERSON] на даний час є наймачем квартири за адресою: м. Суми, вул. Джерельна (колишня вул. Гайдара)[ADDRESS]. (а.с.5,9,23,24,25). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] була зареєстрована і проживала у зазначеній квартирі як піднаймач (а.с.5). Згідно пояснень представника позивача та свідків, [PERSON] була цивільною дружиною позивача. Як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання управління ЦНАП Сумської міської ради від 01.08.2016 року, та довідки ТОВ «Сумитехнобудсервіс» від 20.05.2016 року, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 5, 13). Як вбачаться з довідок житлово-експлуатаційної організації ТОВ «Сумитехнобудсервіс» від 20.05.2016 року та від 18.08.2016 року, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 03.11.1985 року, з 10.06.1973 року по 04.09.1984 року, та з 04.11.1992 року по теперішній час (а.с.5, 25). Як вбачається з пояснень представника позивача [PERSON]Б, наданих ним в судовому засіданні, [PERSON] це колишня співмешканка (цивільна дружина) його брата [PERSON], починаючи з 2005 року вони зійшлась з братом і декілька років проживали спільно, і брат її зареєстрував у своєму житлі. Але три чи чот рити роки назад [PERSON] покинула брата і виїхала на постійне проживання до РФ, і там залишилась. Реєстрація [PERSON] у квартирі брата порушує його права, так як приходиться сплачувати комунальні платежі за особу, яка не проживає, а лише зареєстрована. Допитані в суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивача, кожен окремо, суду пояснили, що [PERSON] деякий час проживала в [INFO], так як була співмешканкою [PERSON], але протягом останніх трьох років [PERSON] не проживає у вказаній квартирі і взагалі виїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання. Рік назад син [PERSON] забрав з квартири всі її речі, що там залишались та належну їй побутову техніку: пральну машину, мікрохвильову піч та інше. В матеріалах справи відсутні докази щодо існування будь-якої домовленості між піднаймачем [PERSON]І та наймачем [PERSON] про подальше користування відповідачкою квартирою, з якої вона виїхала. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Порядок вселення до жилого приміщення членів сімї наймача врегульований ст. 65 ЖК України, згідно якого наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно ч. 2 ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в ому ж населеному пункті договір найм жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно роз'яснень п. 11 даної Постанови Пленуму, відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. В даній справі позивач [PERSON] просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в звязку з її виїздом на інше постійне місце проживання, тобто з підстави, передбаченої ст. 107 Житлового кодексу України. Суду надано достатньо доказів, які свідчать про обрання [PERSON] іншого постійного місця проживання, зокрема, це показання свідків про те, що [PERSON] виїхала на постійне проживання до іншої держави, а саме до Російської Федерації до м. Санкт-Петербург, утворила там нову сім'ю, а її син забрав та вивіз всі належні їй речі та майно (одяг, побутову техніку) з квартири, де мешкає позивач [PERSON] Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованими, і відповідач [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 8 в будинку № 14 по вул. Джерельна (Гайдара) в м. Суми в звязку з її вибуттям на інше постійне місце проживання. Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно усної заяви його представника. На підставі ст.ст. 107, 72 ЖК України,

Outcome: approved