Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

16.01.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить: розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] зареєстрований 14 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2015 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №167. Стосунки між позивачкою та відповідачем не склались. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть з 29.12.2015 року. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча є молодим, здоровим, працездатним чоловіком, який в змозі надавати допомогу своєму малолітній донці. У зв'язку з чим, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилась. Надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 14 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №167, прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а. с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] року та батьками вказані - [PERSON], [PERSON] (а. с. 4). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального, або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України, при цьому суд виходить з відсутності доказів того, що відповідач не має інших дітей чи непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні, те, що відповідач не страждає на будь-які захворювання. Тому, суд виходить із захисту інтересів дітей та того розміру аліментів, який відповідає прожитковому мінімуму для відповідного віку дитини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду, то суд на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved