Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

15.03.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» про стягнення заборгованості із заробітної плати, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 28870,99 грн. 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позовні вимоги мотивовано тим, що [PERSON] працює на Державному підприємстві «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на посаді докера-механізатора комплексної бригади з 1988 року. Покладені на нього обов`язки виконує сумлінно, жодних зауважень під час їх виконання не отримав. Проте з вересня 2020 року відповідачем безпідставно не виплачується заробітна плата, внаслідок чого з вересня 2020 року по лютий 2021 року виникла заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 28870,99 грн. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку стягнути з державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» заборгованість по заробітній платі. Відповідач своїм правом подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався. 2. Рух справи у суді. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 березня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали для подачі відзиву на позов. Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 19 березня 2021 року відповідач отримав 19 квітня 2021 року, однак правом подачі відзиву на позов не скористався. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Розгляд справи здійснюється у прощеному проваджені без виклику сторін. З огляду на розгляд справи без виклику сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга\~статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. [PERSON] з 31.12.2016 працює на Державному підприємстві «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на посаді докера-механізатора комплексної бригади, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] та копією Наказу по особовому складу № 477-к від 30.12.2016. Заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 01 березня 2021 року, яка складає 28870,99 грн., підтверджується довідкою про заробітну плату № 135 від 04 березня 2021 року, виданою Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт». 5. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з частиною першою статті 21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Суд, перевіривши доводи учасників справи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову. Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що [PERSON] працює на Державному підприємстві «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» на посаді на посаді докера-механізатора комплексної бригади. З боку відповідача перед позивачем виникла заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, яка станом на 01 березня 2021 року складає 28870,99 грн. З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та піддягають задоволенню в повному обсязі, шляхом стягнення на його користь нарахованої але не виплаченої заробітної плати. 7. Розподіл судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 908 грн необхідно покласти на відповідача. Згідно пунктам 2, 4 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved