Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

17.01.2020 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в заяві до суду просять розглянути справу за їх відстуності та просять позов задовольнити. Представник відповідача - Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в письмовій заяві до суду в межах наданих йому повноважень позовні вимоги визнав повністю, просить розглянути справу за його відсутності, письмовий відзив на позовну заяву не подав. З`ясувавши суть позовних вимог, обгрунтованих належними та допустимими доказами, суд приходить до наступного. Згідно з погосподарськими книгами виконкому Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 1 за 1996-2000 рр. [PERSON] була головою дворогосподарства в [ADDRESS] та їй на праві приватної власності належав житловий будинок із надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці площею 0,42 га, яка згідно рішення виконавчого комітету сільської ради № 3 від 25.01.1996 року була передана у приватну власність, але державний акт не був виготовлений. Після смерті [PERSON] [INFO] , у володіння спадковим майном вступив [PERSON] (а.с.9). Згідно із Технічним паспортом та з актом-висновком про обстеження технічного стану від 14.03.2017 р [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , який був побудований у 1945 році. Загальна площа будинку складає 50,1 кв.м., жила площа будинку складає 16,7 кв.м. (а.с. 10-16). 24 травня 1995 року на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт в користь [PERSON] на все своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не було і з чого б в оно не складалось, а також на все те, на що за законом матиме право, (а.с.8). На час розгляду справи судом заповіт не змінений і не скасований. Наведене стверджується заповітом і спадковою справою (а.с.8, 25-36). [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 18 грудня 1997 року (а.с.6). Із спадкової справи № 96/2019, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину після її смерті та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) розміром 3,04 ум.кад.га. із земель колективної власності КСП ім. Чапаєва с. Улашанівка Славутського району Хмельницької області, посвідчене сертифікатом серія ХМ № 0318680 (а.с.35 зворот). Правовідносини з приводу спадкування виникли у 1997 році та відповідно до Перехідних положень ЦК України 2003 року регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідок Улашанівської сільської ради Славутського району від 30.01.2017 р № 192 та від 05.11.2019 р № 351 вбачається, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] та був зареєстрований з нею в одному будинку по [ADDRESS] та вступив в управління спадковим майном (а.с.27, 9). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлючих документів на цей житловий будинок на ім`я спадкодавця (а.с.5). Відповідно до ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями після смерті [PERSON] , суд, беручи до уваги, що позивач згідно із ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину у строки, визначені у ціій статті та у ч. 1 ст. 1270 ЦК України, вважає що його позовні вимоги щодо визнання за ним в порядку спадкування права на житловий будинок з надвірними будівлями ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved