Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

15.01.2020 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі -\~Лікарня) Коваленко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі положень\~Закону України «Про психіатричну допомогу». В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] був госпіталізований до Лікарні 12.08.2019 року о 21:30 год. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем БШМД № 204 [PERSON] , який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, а також його безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від його матері. На підставі цих відомостей [PERSON] 12.08.2019 року був оглянутий лікаремпсихіатром [PERSON] , який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 15.01.2020 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми безперервного типу перебігу, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для себе і оточуючих (агресивний по відношенню до матері, намагався підпалити квартиру), крім того є безпорадним і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби (не може купити продукти та приготувати собі їжу, здійснювати у повному обсязі самостійно гігієнічні процедури, забезпечити належний стан житла, приймати регулярно ліки). Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 16.01.2020 року на 11 годин 45 хвилин, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Кольцова Г.Г. підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначила, що станом на час розгляду справи [PERSON] продовжує представляти небезпеку для себе та оточуючих, а також є безпорадним і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби. Пояснила, що його лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечувала можливість амбулаторного лікування [PERSON] . Також зазначила, що раніше [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Лікарні на підставі його добровільної згоди. Проте в зв`язку з тим, що на даний час позиція [PERSON] змінилась та він просить його виписати з Лікарні, тобто його добровільна згода на подальше лікування відсутня, Лікарня звернулась до суду з даною заявою. Пояснила, що мати [PERSON] померла восени 2019 року. Таким чином, станом на даний час мати та батько [PERSON] є померлими. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник\~ [PERSON] -\~адвокат Маюрнікова В.Н. в судовому засіданні підтримала позицію [PERSON] , який наполягав на амбулаторному лікуванні. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти його госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, наполягав на амбулаторному лікуванні. Зазначив, що не вважає себе хворим. На уточнююче запитання суду, яким чином він планує організовувати своє подальше життя в разі виписки з Лікарні, пояснив, що планує вдома дивитись телевізор тощо. На уточнююче запитання суду, яким чином він планує організовувати власний побут, зазначив, що йому буде допомагати його троюрідний брат [PERSON] , який обіцяв приходити до нього до квартири та доглядати його. На уточнююче запитання суду [PERSON] зазначив, що знає тільки ім`я троюрідного брата. Прізвище та по батькові брата, його місце проживання йому невідоме. До цієї госпіталізації він брата ніколи не зустрічав та не знав, що в нього є троюрідний брат. Про те, що особа на ім`я [PERSON] є його троюрідним братом, він знає зі слів самого [PERSON] , який йому це повідомив, коли нещодавно почав його відвідувати в лікарні та пропонувати виписатись звідти. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається із супровідного листка № 2449/204, [PERSON] 12.08.2019 року був доставлений до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з попереднім діагнозом: шизофренія. Згідно акту\~психіатричного огляду\~особи,\~госпіталізованої до\~психіатричної лікарні\~у примусовому\~порядку згідно\~ст.\~14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» №\~21/302\~від 15.01.2020\~року,\~складеного комісією\~лікарів Лікарні,\~ [PERSON] \~страждає на\~тяжкий психічний\~розлад у\~формі шизофренії\~параноїдної форми\~безперервного типу\~перебігу,\~в результаті\~чого представляє\~безпосередню небезпеку\~для себе\~та оточуючих\~(постійні\~галюцинації,\~агресивна поведінка,\~повна відсутність\~критики до\~хвороби),\~виявляється безпорадним\~(неможливість\~забезпечити себе\~на елементарно\~біологічному та\~соціальному рівні).\~ Потребує продовження стаціонарного лікування та примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що [PERSON] психічно хворий з 2013 року, коли вперше був у відділенні первинного психотичного епізоду. Симптоматика прогресувала, неодноразово знаходився на лікуванні в 14 відділенні. В останній час прогресує негативна симптоматика, відірваність від реальності, агресивна поведінка, не може себе обслуговувати, ходить в нижній білизні взимку по вулиці, вигукує незрозумілі фрази неіснуючою мовою. Остання госпіталізація в 2018 році. Теперішня госпіталізація з 12.08.2019 року, доставлений психіатричною бригадою швидкої допомоги з рапортом поліції (припинив вживати ліки, став агресивним та неадекватним, б`є людей, намагався підпалити квартиру). Психічний стан при надходженні у відділення контакту доступний формально, орієнтований вірно, на запитання відповідає охоче, але неадекватно, сам з собою розмовляє, постійно відволікається. Сміється, підтверджує, що постійно чує голоси, розмовляє з ними, радиться, тривожний, паралогічний, усвідомлення хвороби відсутнє. Поступово в результаті проведеного лікування стан поліпшився, але залишається нестійким, потребує постійного цілодобового догляду, контролю прийому медикаментів. В період перебування у відділенні 04.10.2019 року отримана електронна довідка про те, що померла мати хворого. До середини грудня 2019 року хворого ніхто не відвідував, станом здоров`я не цікавився. Потім став приходити громадянин, який назвався троюрідним братом, поводиться неадекватно, налаштовує пацієнта на неприймання ліків, створює своєю поведінкою конфлікти в відділенні, погрожує, викликає поліцію, що негативно відображається на стані пацієнта. 15.01.2020 року знову закликав хворого відмовитися від лікування, на зауваженні персоналу реагував агресією, погрозами. Частиною другою\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно\~ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ч. 3ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює його безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, а також його неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, та необхідності лікування [PERSON] виключно в стаціонарних умовах. Доводи [PERSON] щодо відсутності підстав для госпіталізації суд не може визнати обґрунтованими, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. Так, вказані доводи спростовуються пояснення представника Лікарні, даними акту психіатричного огляду особи. У суду відсутні підстави ставити під сумнів компетенцію та висновки лікарів-психіатрів щодо наявності у [PERSON] тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого він представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, крім того, неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, та потребує в зв`язку з цим стаціонарного лікування. Оцінюючи доводи [PERSON] щодо наявності троюрідного брата на ім`я [PERSON] , який готовий йому допомагати та доглядати його після виписки з Лікарні та повернення [PERSON] до своєї квартири, суд враховує таке. Як встановлено судом з пояснень [PERSON] , він крім імені зазначеної особи « [PERSON] » будь-якою іншою інформацією про вказану особу не володіє, раніше, тобто до грудня 2019 року, з ним був незнайомий, про родинні відносини між ними знає виключно зі слів [PERSON] , який нещодавно став його відвідувати в Лікарні. За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи [PERSON] щодо можливості останнього самостійно задовольняти свої основні життєві потреби в разі виписки з Лікарні. Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації [PERSON] до Лікарні у примусовому порядку.

Outcome: approved