Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

17.05.2018 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла зазначена позовна заява. 11.06.2018 року з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вказана позовна заява надійшла за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідачів на свою користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 47858,86 грн., зокрема: стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім»: несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 26572,78 грн.; пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 28.12.2016 року по 30.04.2018 року включно в сумі 10927,08 грн.; 1670,84 грн. - 3% річних за період з 28.12.2016 року по 30.04.2018 року включно; 6188,16 грн. - індекс інфляції за період з 28.12.2016 року по 30.04.2018 року включно, а всього 45358,86 грн.; стягнути з [PERSON] витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500,00 грн., франшизу по полісу №АЕ/5689410 в розмірі 1000,00 грн., а всього 2500,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.05.2016 року о 16 год. 20 хв. на автодорозі Р-02 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя (поблизу с. Аули) сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу Ланос» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Як зазначає позивачка, постановою судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АЕ/5689410 від 14.09.2015 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача. Згідно висновку експертного дослідження №0106/16/16 від 09.06.2016 року, розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Деу Ланос» державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП складає 49018,56 грн. За складання висновку позивач сплатила 1 500,00 грн. Позивачка зазначає, що 28.08.2016 року звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі необхідні документи для прийняття рішення та виплату страхового відшкодування, однак їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, проте 05.12.2017 року було сплачено страхове відшкодування в сумі 21 445,78 грн. та пеню в сумі 4 367,52 грн. Сплата пені, як зазначає позивач, підтверджує незаконність дій страхової компанії. На час звернення до суду з позовом заборгованість страхової компанії по виплаті страхового відшкодування становить 26 572,78 грн. (49 018,56 грн. - 1000,00 грн. - 21 445,78 грн.). Так як у встановлені діючим законодавством строки страхова компанія не здійснила виплату страхового відшкодування, тому має бути стягнуто пеню, 3% річних та інфляційне збільшення боргу. Крім того, [PERSON] , як винуватець дорожньо-транспортної пригоди має сплатити 1 000,00 грн. франшизи та 1 500,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Разом з тим, до суду надійшло клопотання позивачки про слухання справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить їх задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, відзиви на позовні вимоги до суду не надійшли. У відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається із заяви, позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «ДЕУ», державний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 09.05.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «ДЕУ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «ВАЗ», державний номер [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] під керуванням [PERSON] . Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 року (справа №178/1361/16-п) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Як зазначено в постанові суду, 09.05.2016 року о 15 год. 40 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] , на 360 км автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ, що на території Криничанського району Дніпропетровської області, відволікся від керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з стоячим на узбіччі автомобілем «Деу Ланос» державний номерний знак [NUMBER] , чим [PERSON] вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до полісу №АЕ/5689410 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ» державний номерний знак [NUMBER] , застрахована ПрАТ «Київський страховий дім» в період часу з 15.09.2015 року по 14.09.2016 року. Полісом встановлена страхова сума (ліміт відповідальності на одного потерпілого) за шкоду, заподіяну майну в сумі 100 000,00 грн. та франшиза в розмірі 1 000,00 грн. Згідно з висновком №0106/16/16 від 09.06.2016 року складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. за заявою [PERSON] , вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу «Деу Ланос» державний номерний знак [NUMBER] складає 49018,56 грн. при цьому, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Деу Ланос» державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 50325,21 грн. 28.09.2016 року, [PERSON] звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 12.01.2017 року ПрАТ «Київський страховий дім» відмовив [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, з тих підстав, що розділом 8 вищевказаного полісу «Особливості умови використання забезпеченого ТЗ», сторонами даного правочину встановлено, що до керування транспортними засобами не допускаються особи з водійським стажем менше 3-х років та/або, якщо водійський стаж страхувальника є меншим 3-х років. Тобто, оскільки водійський стаж [PERSON] становить менше ніж 3 роки, цивільно-правова відповідальність даної особи, у відповідності до умов правочину - не є застрахованою. Як зазначила позивач в позовній заяві, 05.12.2017 року їй було перераховане страхове відшкодування в розмірі 21 445,78 грн. та 4 367,52 грн. пені. Зазначене також підтверджується листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №632/13-12 від 17.01.2018 року. Отже з матеріалів справи вбачається що страхова компанія визнала свій обов`язок сплатити страхове відшкодування та здійснила виплату за вирахуванням франшизи та суми податку на додану вартість, яке розраховане на підставі Звіту №79/56.07.16 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного 13.07.2016 ФОП « [PERSON] » згідно з яким (звітом) вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в тому числі ПДВ становить 24 318,94 грн. Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до пункту 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожних споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже, як встановлено судом, Страховик виконав власні зобов`язання - оглянув пошкоджений автомобіль позивача, на його замовлення був складений звіт з визначення розміру майнової шкоди та виплачене страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та ПДВ. Позивач звертаючись до суду з позовом просив стягнути різницю між виплаченим страховою компанією страховим відшкодуванням за Звітом складеним на її замовлення та Звітом, який складений на замовлення позивача згідно з яким вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та вирахуванням ПДВ становить 49 018,56 грн. Позивач не зверталася до суду з клопотанням про витребування копії Звіту на підставі якого страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування. В позовній заяві позивач не зазначає за яких обставин суд має взяти до уваги як належний доказ вартості матеріального збитку саме Висновок, складений на замовлення позивача. Таким чином, оскільки суду не надано доказів що розмір матеріального збитку, визначений страховою компанією з порушенням вимог діючого законодавства, до суду позивач не зверталася з клопотанням про призначення експертизи для можливості встановлення реального розміру збитків на день дорожньо-транспортної пригоди, тому суд не вбачає підстав для стягнення з страхової компанії на користь позивача заявленої суми страхового відшкодування. Крім того, позивачка просить стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» за період з 26.12.2016 року по 30.04.2018 року включно: пеню у розмірі 10927,08грн., 3 % річних у розмірі 1670,84 грн. та інфляційні витрати у розмірі 6188,16 грн. Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З матеріалів справи вбачається що 28.09.2016 року позивач звернулась до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування та були надані всі необхідні для прийняття відповідного рішення документи, тобто останній день для сплати страхового відшкодування - 26.12.2016 року. В той же час, як вбачається, страхова виплата була проведена 05.12.2017 року, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційне збільшення та пеню, нараховані на суму 21 445,78 грн. за період з 28.12.2016 року по 04.12.2017 року, що становить відповідно 2 689,20 грн. інфляційні збитки (сукупний індекс інфляції 112,54), 602,79 грн. (342 дні прострочки) - 3% річних, 915,00 грн. (5 282.52 грн. - 4 367,52 грн.) - пені. В позові позивачка просить стягнути з [PERSON] на свою користь витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500 грн. та франшизу в сумі 1000,00 грн. Так, ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як вбачається з полісу №АЕ/5689410 від 14.09.2015 року, розмір франшизи за даним договором становить 1000,00 грн. Отже, в розумінні ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в даному випадку, з відповідача, як з особи, відповідальної за завдані збитки на користь позивачки, підлягає стягненню франшиза за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в сумі 1000,00 грн. Водночас, відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Так, як вбачається з висновку №0106/16/16 від 09.06.2016 року складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., позивачка як потерпіла особа самостійно обрала експерта для визначення розміру шкоди автомобіля, завданої внаслідок ДТП, яка відбулась 02.05.2016 року. Таким чином, з врахуванням зазначеного та вимог положень ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати на автотоварознавче дослідження потерпілому, має відшкодовувати страховик, а не винувата особа. Отже, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача - [PERSON] витрат за проведене автотоварознавче дослідження в розмірі 1500,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд стягує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial