Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

15.07.14 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з 13.04.1990 року, який було розірвано 22.07.2003 року. Від даного шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку брати участь в вихованні дитини, грошової допомоги на утримання сина не надає, згоди по утриманню сина вони дійти не можуть, у зв'язку з чим, вона вимушена була звернутися до суду. До судового засідання від позивачки надійшла заява, в якій позов підтримала в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд за згодою позивача вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано, актовий запис в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу №556 від 22.07.2003 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу видане відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси 02.09.2003 року серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради від 20.07.199 року, актовий запис № 597. Дитина мешкає з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.07.2014 року й до досягнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO] року. Суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved