Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

17.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просила розірвати договір встановлення права користування земельною ділянкою (емфітевзису), укладений 20.09.2018 року між нею, як власником, та [PERSON] , як землекористувачем, земельної ділянки площею 5.3486 га, яка знаходиться на території Бахмацької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (надалі Договір). Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач на виконання даного Договору, не сплатив їй коштів в сумі 50 000 гривень, які передбачені п. 4.1 його умов. Крім того вважає, що землекористувач скористався складними для неї обставинами, так як вона знаходился в тяжкому матеріальному стані, не повністю розуміла значення та наслідки укладеного Договору, та використав її похилий вік. Волевиявлення не відповідало її дійсній волі. 19.11.2020 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позов в якому він просив відмовити в його задоволенні так як вважає, що викладені в даній заяві обставини, на які посилається позивачка, є необґрунтованими та безпідставними. До підписання даного Договору позивачці було сплачено 50 000 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 20.09.2018 року, в змісті якого мається особистий підпис [PERSON] про отримання нею коштів. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін Договору. Даний ордер оформлений від імені СФГ «Острів Надії», в якому головою та засновником є саме він, а його батько - [PERSON] є членом СФГ. Договір зареєстрований 20.09.2018 року Державним реєстратором Бахмацької районної державної адміністрації Ткаченко В.І., про що був сформований витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію іншого речового права, номер запису 28053914, індексний номер витягу 138818128 від 24.09.2018 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги і просила суд задовольнити їх так як вважає, що позивач обманним шляхом заволодів її земельною ділянкою, яку вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] . Дійсно, вона, не читаючи, підписувала даний Договір, який пропонував їй укласти відповідач, але не розуміла його наслідків. Коштів на виконання умов даного Договору відповідач їй не сплачував і вона не підписувала касового ордеру на їх отримання. Також зазначила, що відповідач, при укладенні Договору, скористався її тяжким матеріальним становищем, так як вона постійно хворіє та потребує лікування. Взагалі, ніякого договору з [PERSON] вона не підписувала. Представник позивачки - адвокат Самойленко М.Д. в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги і просив задовольнити їх, оскільки даний Договір укладений на вкрай невигідних умовах для позивачки, так як вона на той час потребувала коштів. Підписуючи Договір, вона не усвідомлювала його значення та наслідків. Коштів в сумі 50 000 гривень, які визначені п. 4.1. даного Договору, позивачка не отримувала і не ставила підпису на видатковому ордері про їх отримання. Підписи на документах від імені [PERSON] різняться, але сторона позивача не буде зявляти клопотання про проведення почеркознавчої експертизи. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги, на підтвердження яких пояснив, що земельна ділянка, відносно якої укладено спірний Договір, за взаємною згодою була успадкована його сестрою - [PERSON] після смерті їх матері [PERSON] . Відповідач обманним шляхом заволодів даною земельною ділянкою, оскільки [PERSON] під час підписання договору не розуміла його значення та перебувала у хворобливому стані. Жодних коштів на виконання Договору відповідач не сплачував їй. Також зазначив, що [PERSON] потребує лікування в зв`язку з хворобою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. На заперечення позовних вимог пояснив, що є членом СФГ «Острів Надії», засновником та головою якого є його син [PERSON] - відповідач по справі. В зв`язку з тим, що у [PERSON] після оформлення спадщини після смерті матері були технічні проблеми щодо реєстрації права власності на успадковану нею земельну ділянку, він надавав їй допомогу. За кошти СФГ виготовив технічну документацію та в подальшому запропонував укласти договір емфітевзису. Розмір коштів, які повинні бути сплачені за використання земельної ділянки за даним Договором був визначений самою [PERSON] . До підписання Договору кошти в сумі 50 000 гривень були передані [PERSON] згідно видаткового касового ордера, який підписала вона особисто. В подальшому він, його син [PERSON] та [PERSON] приїхали до державного реєстратора з метою зареєструвати Договір. Саме в присутності реєстратора [PERSON] підписала його і після цього реєстратором були виконані всі необхідні дії щодо реєстрації Договору. Реєстратор особисто з`ясовувала у [PERSON] щодо передачі коштів і остання пояснювала, що кошти були передані їй в повному обсязі до підписання Договору. Йому також відомо, що за отримані кошти [PERSON] відразу купила мотоцикл. Представник відповідача - адвокат Бібік В.А. в судовому засіданні заперечуав проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки даний Договір було укладено між сторонами добровільно та як позивачці необхідні були кошти. В його змісті зазначені всі умови на його виконання, узгоджені сторонами. Кошти були передані до підписання договору. СФГ використовує дану земельну ділянку за цільовим призначенням і не порушує його. Невигідні для позивачки умови укладення Договору не були підтверджені останньою в судовому засіданні. Договір в частині сплати коштів виконаний і жодним чином не порушує прав позивачки. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що передбачено ч.1 ст. 89 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні власником земельної ділянки площею 5.3486 га з кадастровим номером 7420380500:09:000:0061, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за № 1-3608, виданого 14.10.2009 року Державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори Чумак Л.В. (а.с. 9). 20 вересня 2018 року між [PERSON] , як власником, та [PERSON] , як землекористувачем, укладено Договір про встановлення права користування вищевказаною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) строком на 49 років (а.с. 4-7). Даний договір зареєстрований 20.09.2018 року Державним реєстратором Бахмацької районної державної адміністрації Ткаченко Валентиною Іванівною, номер запису про інше речове право 28053914. В додаткових відомостях зазначено, що користування емфітевтичним правом встановлюється за плату в розмірі 50 000 гривень за весь термін вкористання земельної ділянки Користувачем, які він сплачує Власнику одноразово та в повному обсязі (а.с. 46). Пунктом 4.1 Договору визначено, що користування емфітевтичним правом встановлюється за плату розмірі 50 000 гривень за весь термін використання земельної ділянки Землекористувачем, які він сплачує Власнику одноразово та в повному обсязі до підписання даного договору (а.с. 5). Звертаючись до суду, позивачка в позовній заяві просила визнати Договір про встановлення права користування земельною ділянкою недійсним та розірвати його. Значення розмежування визнання договору недійсним і розірвання договору підтверджується у Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до абз. 3 п. 5 якої наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. В зв`язку з вищевикладеним позивачкою в підготовчому засіданні були уточнені позовні вимоги про що було зазначалося вище. Емфітевзис - це право користування чужою земельною ділянкою для сільгосппотреб. Відповідно до ч.1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач). Згідно ст. 408 ЦК України строк договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб встановлюється договором і для земельних ділянок державної або комунальної власності не може перевищувати 50 років. Якщо договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб укладено на невизначений строк, кожна із сторін може відмовитися від договору, попередньо попередивши про це другу сторону не менш як за один рік. За приписами ст. 409 ЦК України власник земельної ділянки має право вимагати від землекористувача використання її за призначенням, встановленим у договорі. Власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Власник земельної ділянки зобов`язаний не перешкоджати землекористувачеві у здійсненні його прав. Нормами ст. 410 ЦК України визначено, що Землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в повному обсязі, відповідно до договору. Землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом. Землекористувач зобов`язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації. Відповідно до ст. 412 ЦК України право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; 2) спливу строку, на який було надано право користування; 3) викупу земельної ділянки у зв`язку із суспільною необхідністю. Право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може бути припинене за рішенням суду в інших випадках, встановлених законом. Згідно ст. 651 ЦК України, яка врегульовує питання щодо підстав для зміни або розірвання договору, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Як на підставу своїх вимог позивачка посилаєтся на несплату їй коштів відповідачем згідно Договору в розмірі 50 000 гривень. Як вбачається зі змісту видаткового касового ордера від 20.09.2018 року, підписаного особисто позивачкою, нею отримано від СФГ «Острів Надії», головою та засновником якого являється відповідач [PERSON] , кошти в сумі 50 000 гривень в рахунок виконання Договору емфітевзису (а.с. 45). Вказаний доказ жодним чином не спростований позивачкою. Розпорядженням за № 188 від 19.05.2003 року в.о. голови Бахмацької РДА внесено зміни до установчих документів селянського (фермерського) господарства «Острів Надії», з доповненням списку осіб, які виявили бажання виробляти товарну сільскогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією, до якого увійшли : [PERSON] - голова СФГ «Острів Надії» та [PERSON] - член СФГ «Острів Надії» (а.с 47, 48). Наданий представником позивачки [PERSON] витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку вищезазначеної земельної ділянки станом на 22.12.2020 року в розмірі 126011, 29 грн не може бути підставою для розірвання договору в розумінні положень ст. 626-628 ЦК України, оскільки плата за користування емфітевтичним правом визначалася сторонами Договору за їх взаємною згодою, без урахування грошової оцінки. Крім того, грошова оцінка земельної ділянки змінювалася і відповідно до свідоцтва про право на спадщину, яке позивачка отримала 14.10.2009 року, оцінка спадкового майна, (яке складалося із земельної ділянки з кадастровим номером 7420380500:09:000:0061) становила 27697 грн. 80 коп. (а.с. 59). Виходячи з положень ст. 651 ЦК України, враховуючи наявність договору, який підписаний сторонами та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав не нерухоме майно 20.09.2018 року, сплату коштів за користування емфітевтичним правом позивачці в повному обсязі згідно видаткового касового ордеру від 20.09.2018 року, а також використання відповідачем земельної ділянки відповідно до її цільового призначення, підстави для розірвання Договору відсутні. Крім того, позивачкою не надано доказів щодо обставин укладення Договору на вкрай невигідних умовах, в зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, які до того ж не є підставою для розірвання договору, а можуть бути підставою для визнання його недійсним в розумінні положень ст. 233 ЦК України, на які вона посилається в позовній заяві. Також суд приймає до уваги, що даний договір діяв з 20.09.2018 року і позивачка звернулася з позовом про його розірвання по спливу двох років з дня його укладення. Посилання представників позивачки на те, що остання під час підписання Договору перебувала у хворобливому стані та не розуміла його змісту не заслуговує на увагу, оскільки вказана обставина не підтверджена жодними доказами. Наявність захворювань у позивачки та перебування її на диспансерному обліку згідно довідки, виданої 10.04.2020 року лікарем ЗПСМ Курінської амбулаторії, не підтверджує її неспроможність розуміти значення своїй дій та керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні позивачка є дієздатною особою, і відповідно до пояснень її представника - адвоката Самойленка М.Д. відносно неї відсутні рішення про визнання недієздатною.

Outcome: dismissed