Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

16 березня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти за борговою розпискою від 31 січня 2015 року у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, що становить 21554 (двадцять одна тисяча пятсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] на прохання [PERSON], котрий мешкає в одному будинку з позивачем, 31 січня 2015 року надав останньому в борг кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США під розписку складеною відповідачем власноруч. Строк повернення боргу був обумовлений 28 лютого 2015 року. На неодноразові усні вимоги позивача відповідач так і не повернув кошти. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але до суду надав заяву в якій просить провести судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.17). Відповідачу [PERSON] судова повістка надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, але була повернута до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тому, відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-ІV (далі ЦПК України), суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. (а.с.15, 16). В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. В судовому засіданні 07 травня 2015 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, у відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, із розписки від 31.01.2015 вбачається, що [PERSON] (військовий квиток № 0127834) 31.01.2015 взяв у борг у [PERSON] суму коштів еквівалентну 1000 доларів США, та зобовязався повернути останньому гроші в строк до 28 лютого 2015 року. Крім того в розписці вказано, що розписку написано без погроз та тиску. (а.с.3). Із інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи наданої Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області від 21 березня 2015 року вбачається, що у [PERSON], [INFO], місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. (а.с.11). З паспорта громадянина України МА 530448 виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 18 вересня 1998 року вбачається, що [PERSON] народився 31 березня 1969 року у м.Шостка Сумської області. (а.с.18). Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року за №435-ІV (далі ЦК України), одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти встановленої Національним банком України станом на 16 березня 2015 року 100 доларів США становить 2177,0381 гривні. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, судом встановлено, що відповідач взяв у позивача у борг грошові кошти у розмірі 1000 доларів США, які відповідно до розписки від 31 січня 2015 року зобовязався повернути до 28 лютого 2015 року, але у визначений розпискою термін взяті на себе зобовязання не виконав. А тому, враховуючи те, що відповідач своїх заперечень суду не надав, а також те, що розписка є грошовим зобовязанням і після її підпису позичальником всі зобовязання покладаються на позичальника, яким в даному випадку є [PERSON], суд вважає, що позов підлягає до задоволення в межах заявлених вимог, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти отримані відповідачем за розпискою від 31 січня 2015 року в розмірі 1000 доларів США, що становить 21554 гривні 00 копійок. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №29 від 13.03.2015 року на правову допомогу субєктам підприємницької діяльності та громадянам, вбачається, що дана квитанція видана [PERSON], проживаючому [INFO], на загальну суму 350 гривень 00 копійок, яка сплачена позивачем. Підставою є надання правової допомоги по складанню позовної заяви до Шосткинського міськрайонного суду у справі за позовом до [PERSON] про стягнення коштів за борговою розпискою. (а.с.6). Із квитанції № 16 виданої 12 березня 2015 року філія Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок. (а.с.1). З врахуванням вищезазначеного, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути витрати, повязані з розглядом судової справи, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 350 гривень. Крім того, з врахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року за №3674-VI, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок (0,2 розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня 2015 року).

Outcome: approved