Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

15.02.2017 [PERSON] звернулася з названим позовом в суд та просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для достатнього забезпечення та виховання дитини, яка проживає разом з нею. Відповідач є хорошим та турботливим батьком, купує дитині подарунки та солодощі, але існують щомісячні першочергові потреби дитини, на які в неї коштів не завжди вистачає, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти. Відповідач [PERSON] визнав позов частково, не заперечує стягненню з нього аліментів на утримання дочки на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, посилаючись на хронічне захворювання ноги, особисті потреби та те, що він постійно спілкується з дочкою, возить її на дитячі розваги, що також вимагає матеріальних витрат. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Подружжя перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2007 по 21.03.2017, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №041826 (а.с.5) та копією рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.03.2017 про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї виконавчого комітету Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №527 від 19.09.2016 та довідкою виконавчого комітету Гланишівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №526 від 19.09.2016 (а.с.7,8). За станом здоровя неповнолітня [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває. Позивач [PERSON] працює медичною сестрою у ТОВ „Переяслав-Дент, її заробітна плата є мінімальною та становила у 2016 році 1500 грн., а з січня 2017 року\~ становить 3200 грн., що визнала сама позивачка (а.с.10). Відповідач [PERSON] працює провідним фахівцем у ДВНЗ „Переяслав-Хмельницький ДПУ ім. Г.Сковороди, його середньомісячна заробітна плата за вересень 2016 року лютий 2017 року складає 4415,71 грн., що підтверджується довідкою ДВНЗ „Переяслав-Хмельницький ДПУ ім. Г.Сковороди №572 від 17.03.2017. Відповідач має хронічне захворювання лівої кінцівки, що підтверджується копією виписки-направлення з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради „Переяслав-Хмельницький центр первинної медико-санітарної допомоги. Відповідач періодично дарує подарунки дитині та купує солодощі, що визнали і позивач, і відповідач в судовому засіданні. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 183 та 184 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. В силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже,\~ у звязку із значним\~ покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне\~ погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, у ст.182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне\~ становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача; наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи матеріальне становище обох сторін, те що відповідач має проблеми зі здоровям, працює і має регулярний але не великий заробіток, спілкується з дитиною та не заперечує стягненню з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача, вважаючи цей розмір посильним для відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положенням ст.88 ЦПК України Законом України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями та присуджує їх з відповідача на користь держави, так як позивач відповідно до закону звільнена від сплати судового збору при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial