Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

16.02.2021 року до Буського районного суду Львівської області надійшла заява представника позивачів [PERSON] про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи Красненська селищна рада Золочівського району Львівської області, приватний нотаріус Буського районного нотаріального округу Дячик A.B. про визнання права власності в порядку спадкування та визнання недійсним договору дарування, скасування запису про державну реєстрацію прав. Рішенням Буського районного суду Львівської області від 09.02.2021 позов задоволено, визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Позивачем [PERSON] понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач подав копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги, копію додатку №2 до договору про надання правової допомоги, копію акту приймання виконаних робіт. Просить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 6500 грн. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Сторони, третя особа в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлялись про час та місце проведення судового розгляду. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом установлено, що рішенням Буського районного суду Львівської області від 09.02.2021 року позов задоволено, визнано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . З додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 11.11.2019 року у цивільній справі № 943/2239/19 вбачається, що узгодження оплати правової допомоги - 12500 грн. З додатку №2 до договору про надання правової допомоги від 11.11.2019 року у цивільній справі № 943/2239/19 вбачається, що узгодження оплати правової допомоги - 4000 грн. З квитанцій № 2-11/19, №1-02/21 вбачається, що від позивача [PERSON] отримано кошти за надання правової допомоги в цивільній справі №943/2239/19 - 6500 грн. Відповідно до актів приймання виконаних робіт від 15.11.2019 року та 09.02.2021 виконавець здав, а замовник прийняв виконання робіт: юридичні послуги на загальну суму 6500 грн, по справі №943/2239/19, що слухається у провадженні Буського районного суду Львівської області. Юридичні послуги включали себе: підготовка та подання позовної заяви з додатками, представництво інтересів клієнта в Буському районному суді Львівської області у справі №943/2239/19. Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч.5, ч.6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 137 ЦПК України за наявності клопотання іншої сторони. Відповідачами жодних клопотань про неспівмірність витрат на правничу допомогу не подавалось. Разом з тим, враховуючи приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги представника позивачів [PERSON] про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, підлягають до задоволення, а тому з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно в користь позивача [PERSON] 6500 гривень витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved