Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

16.04.2013 року [PERSON] звернувся до Ровеньківського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як колишньої дружини. Заявлені вимоги мотивовані тим, що з 10.08.1991 року вона з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 12.03.2012 року. Від шлюбу в них є син - [PERSON], [INFO], який є інвалідом другої групи безстроково і проживає з нею. У зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, позивач не мала можливості працювати. Так як ніяких джерел для існування в неї не має, вважає, що має право на утримання від колишнього чоловіка, який може надавати матеріальну допомогу в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку починаючи із дня звернення з позовом до суду. Заявлені вимоги позивач уточнила, просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частки його доходу (заробітку, пенсії, страхових виплат) з дня звернення з позовом до суду до 12.03.2016 року. В судовому засіданні позивач та її представник надали пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві і заяві про уточнення позову, підтримали змінені позовні вимоги, просили суд їх задовольнити. Відповідач заявлені вимоги не визнав, суду надав письмові заперечення в яких зазначив, що згідно рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.07.2013 року по справі № 424/3538/13-ц він сплачує аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, починаючи з 17.04.2013 року, безстроково. Син не є таким, що потребує стороннього догляду, тому, оскільки колишня дружина є працездатною, вона може влаштуватися на роботу для забезпечення свого існування. Крім цього, відповідач зазначив, що він є інвалідом третьої групи і виплати, які він у зв'язку з цим отримує, необхідні йому для особистого лікування. В судовому засіданні відповідач та його представник надали пояснення аналогічні тим, що викладені в письмових запереченнях, просили суд відмовити в задоволенні позову повністю. Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. З 10.08.1991 року [PERSON] з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), який було розірвано на підставі рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 12.03.2012 року по справі № 2-2176/12 (а.с. 5). Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який з 01.03.1996 року є інвалідом дитинства (а.с. 8). З 01.11.2012 року йому встановлено другу групу інвалідності безстроково (а.с. 8). Згідно рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.07.2013 року по справі № 424/3538/13-ц відповідач сплачує аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, починаючи з 17.04.2013 року, безстроково (а.с 66). Сторони з сином проживають за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідкою виконавчого комітету Дзержинської селищної ради № 973 від 16.04.2013 року та побутовою характеристикою № 325 від 16.04.2013 року (а.с. 7, 12). Згідно записів в трудовій книжці [PERSON], з 28.12.1998 року вона не працювала (а.с. 10-11). На даний час позивач також не працює. З 08.05.1997 року відповідач є інвалідом третьої групи безстроково, що стверджується довідкою МСЕК серії 2-10 ЛИ № 0053654 від 11.05.2004 року (а.с. 20, 33). Відповідач працює електрослюсарем 3 розряду в Державному підприємстві «ОД Луганськвуглереструктуризація» Свердловській дирекції по ліквідації шахт л.ш. «Ворошилівська» (а.с. 64), отримує пенсію по інвалідності (а.с. 63) та виплати від відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області (а.с. 65). З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу (ч. 4 ст. 76 СК України). Відповідно до ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені норми та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу з відповідачем, оскільки є такою, що потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надати таку допомогу. Суд вважає, що розмір утримання, який просить задовольнити позивач є необґрунтованим з огляду на те, що відповідач є інвалідом третьої групи безстроково та сплачує аліменти в розмірі 1/6 частки доходу на повнолітнього непрацездатного сина, згідно рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 01.07.2013 року по справі №424/3538/13-ц, який проживає з позивачем. При визначенні розміру утримання судом також враховано, що [PERSON] не потребує постійного стороннього догляду, однак, є таким, що потребує надання соціально-побутової допомоги. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити частково, а саме, стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти в розмірі 1/10 частки його доходу починаючи з 16.04.2013 року до 12.03.2016 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовити за не обґрунтованістю. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial