Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

15 лютого 2018 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. 03 жовтня 1999 року вона уклала шлюб з [PERSON]І, який зареєстрували у виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Від шлюбу маю- ть двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. У серпні вони припинили сумісне проживання, діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. У звязку з тим, що відповідач має нере- гулярний мінливий дохід, просила стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, про- сила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги не визнав, відмовляється платити аліменти на утримання дітей, у звя- зку з тим, що він залишив будинок дружині та дітям, крім того він добровільно матеріально до- помагає дітям, на даний момент не працює. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відзиву до суду та позивачу не надіслав. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 314664, виданого повторно від 05.12.2017 р. (а.с.4), видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.10.1999 р. у викон- клмі Дмитрівської сільської ради, актовий запис № 14. Згідно копіїй свідоцтв про народження серії 1-ЖД № 321729 та серії І-ЖД № 369686 (а.с.5-6), у сторін у справі народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 03.12. [INFO]. Довідкою Дмитрівської сільської ради № 289 від 14.03.2018 р. (а.с.14) підтверджується, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобо- вязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність ди- тини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст.27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до до- сягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твер- дій грошовій сумі. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.3 ст.83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, які знаходяться на утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на їх ут- римання. Посилання відповідача що він не працює, залишив будинок позивачу та дітям, та те, що син відмовляється від аліментів, він не підтвердив доказами. Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь пози- вача на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 930 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 15.02.2018 р. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп., від- повідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved