Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

15.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.07.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося, відповідач не рахувався з її думками, планами, поглядами на життя, про сім`ю не дбав, завжди ставив власні інтереси вище сімейних. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24.07.2012 року у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №223, а також після розірвання шлюбу бажає іменуватися « [PERSON] ». Ухвалою судді від 21.09.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України з повідомленням сторін, та призначено судове засідання на 16.12.2020 року на 14 годину 45 хвилин. Ухвалою суду від 16.12.2020 року розгляд справи відкладено на 16 годину 30 хвилин 02.04.2021 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належно повідомленою про час та місце розгляду справи. Разом із позовною заявою, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайбі судової влади України, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 24.07.2012 року, зареєструвавши шлюб у Залізничному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №223 (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони дітей не мають. Частиною 2 статті 3\~СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї. Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.3\~ст.105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2\~ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 3\~ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок (а.с.1). Що стосується позовної вимоги щодо зміни прізвища позивачки, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а отже при розірванні шлюбу судом може бути відновлено дошлюбне прізвище особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Проте, згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3) дошлюбне прізвище позивачки вказано « [PERSON] », а позивачка бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, якими було б підтверджено належність позивачці [PERSON] до реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] прізвища « [PERSON] », а тому, у задоволенні позову у цій частині необхідно відмовити. А тому,

Outcome: partial