Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. З позовної заяви поданої позивачем [PERSON] вбачається, що він проживає в [ADDRESS] і є власником даної квартири. В даній квартирі поряд з ним прописані його родичі, а саме: сестра, [PERSON], її чоловік, [PERSON] та їх дочки, [PERSON] та [PERSON], які з 1996 року в квартирі не проживають, так як виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, і стали громадянами цієї країни, мають там власне житло в якому і прописані, на підтвердження цього свідчать копії їх паспортів. Відповідачі в його квартирі не проживають понад сім років, окрім того ніякої участі в утриманні даної квартири не приймають та нею не користуються, а добровільно виписатися не бажають. Не проживаючи в квартирі понад строки, встановлені законом, вони втратили право користування нею. Із актів обстеження від 15.05.2013 року, 04.09.2013 року та 03.12.2013 року вбачається, що [PERSON] з сім'єю в даній квартирі відсутні, і не проживають на протязі десяти років в ній. Оскільки добровільно виписатися з квартири відповідачі не бажають, він не має змоги вільно розпоряджатися нею, а тому з даним позовом звернувся до суду. Просить постановити рішення, яким визнати [PERSON], 1969р.н., [PERSON], 1964р.н., [PERSON], 1987р.н. та [PERSON], 1989р.н., такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без його участі (а.с.20). Відповідачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, проте надіслали на адресу суду заяву в якій позов визнали повністю, не заперечують щодо задоволення та просять справу розглядати у їх відсутності (а.с.18). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі - [PERSON], являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію права та копією договору дарування квартири (а.с.4-5). З довідки виданої КП «Житловик» за №4365 від 05.12.2013 року вбачається, що поряд із власником квартири по [ADDRESS] зареєстровані сестра власника, її чоловік та дві їхні дочки (а.с.9). З копій паспортів відповідачів вбачається, що вони зареєстровані та проживають за адресою уч.6, ТИЗ «ГУВД-Коробово», Ленінськи район, Московської області, Російської Федерації (а.с.6-8). З актів обстеження від 15.05.2013 року, 04.09.2013 року та 03.12.2013 року вбачається, що [PERSON] з сім'єю в квартирі [ADDRESS] відсутні, і не проживають на протязі десяти років в ній (а.с.10-12). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS], понад строки встановлені законодавством, а тому їх слід визнати, такими, що втратили право на користування даним житловим приміщенням, позов слід задовольнити і визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], особами, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі наведеного, ст.ст. 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved