Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

15.08.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя та усунення перешкод у користуванні житлом. Позовні вимоги позивач неодноразово змінювала та уточнювала. Відповідно до останньої редакції позовної заяви [PERSON] заявила наступні позовні вимоги: 1) Визнати обєктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] наступне майно: - трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]; - житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Набережна, буд. 8, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; - земельну ділянку площею 0,1508 га. (кадастровий номер 1825882401:01:001:0035), що розташована за адресою: вул. Набережна, 8, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; - земельну ділянку площею 0,1430 га. (кадастровий номер 1825882400:01:001:0037), що розташована за адресою: вул. Набережна, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; - автомобільний причіп ШЗК 06 Турист, 2006 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі 6N047805); - автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2004 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]). 2) Визнати за позивачем та відповідачем право власності на вищевказане майно по 1/2 частині за кожним. 3) Розділити в натурі вищевказане майно наступним чином: - визнати за [PERSON] право власності на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]; - визнати за [PERSON] право власності на інше майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Набережна, буд. 8, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,1508 га. (кадастровий номер 1825882401:01:001:0035), що розташована за адресою: вул. Набережна, 8, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,1430 га. (кадастровий номер 1825882400:01:001:0037), що розташована за адресою: вул. Набережна, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; автомобільний причіп ШЗК 06 Турист, 2006 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі 6N047805); автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2004 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]). 4) Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 5) Припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на інше майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Набережна, буд. 8, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,1508 га. (кадастровий номер 1825882401:01:001:0035), що розташована за адресою: вул. Набережна, 8, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; земельну ділянку площею 0,1430 га. (кадастровий номер 1825882400:01:001:0037), що розташована за адресою: вул. Набережна, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області; автомобільний причіп ШЗК 06 Турист, 2006 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі 6N047805); автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2004 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]). 6) Присудити відповідачу грошову компенсацію з депозитного рахунку суду у разі невідповідності вартості спірного майна ідеальним часткам сторін. (том 1. а.с. 183 - 188). 09 грудня 2015 року [PERSON] було внесено на депозитний рахунок суду 2999,00 грн. (том 2, а.с. 51). Відповідач [PERSON] 12.11.2014 року подав до суду зустрічний позов (том 1, а.с. 55 - 58) до [PERSON], який ним було уточнено 25.08.2015 року (том 1, а.с. 244 - 247) та заявлено наступні зустрічні позовні вимоги: 1) Поділити майно, набуте [PERSON] за час шлюбу з [PERSON], з припиненням права спільної сумісної власності, виділивши [PERSON] квартиру [ADDRESS] і м. Чуднові. Вартістю 434500 грн., та автомобіль Mercedes-Benz Vito 111CDI, 2004 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]), вартістю 119389,45 грн. 2) Виділити [PERSON] причіп марки ШЗК 06 Турист, 2006 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі 6N047805), вартістю 8732,00 грн.; автомобіль ГАЗ-2752114, 2005 року випуску (реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]), вартістю 50401,20 грн.; житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Набережна, буд. 8, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області, та земельну ділянку площею 0,1508 га. (кадастровий номер 1825882401:01:001:0035), що розташована за адресою: вул. Набережна, 8, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області, загальною вартістю 195100,00 грн.; земельну ділянку площею 0,1430 га. (кадастровий номер 1825882400:01:001:0037), що розташована за адресою: вул. Набережна, с. Дубище Чуднівського району Житомирської області, вартістю 40100,00 грн. 3)Присудити [PERSON] 129778,12 грн., що є грошовою компенсацією за її частку у спільному майні подружжя, які будуть внесені [PERSON] на депозитний рахунок суду. 4) Визнати за [PERSON] право приватної особистої власності на виділене йому рухоме та нерухоме майно. Станом на день ухвалення рішення у даній справі позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не було внесено на депозитний рахунок суду жодної грошової суми. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали свої позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні та на поділі спірного майна саме в порядку заявлених [PERSON] вимог. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні не визнав вимог [PERSON], не погодився на присудження йому грошової компенсації, заперечував проти визнання за [PERSON] права власності на трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], та наполягав на розподілі майна згідно заявлених ним у зустрічному позові вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їх правовідносини. Так, судом встановлено, що сторони з 19.10.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 19.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чуднівського районного управління юстиції та свідоцтвом про шлюб (повторним) серії І-ТП № 114631 від 10.07.2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області (том 1, а.с. 49, 59). Сторони в судовому засіданні визнали, що усе спірне майно було придбано ним за час перебування у зареєстрованому шлюбі. Як вбачається із змісту позовних вимог первісного та зустрічного позовів і [PERSON], і [PERSON] вважають дане майно обєктами їх спільної сумісної власності. Спір між сторонами існує лише з приводу розподілу вказаного майна. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч.4 ст.65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Відповідно до ч.3 ст.61 Сімейного кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. У відповідності до положень частин 2, 4, 5 ст.71 Сімейного кодексу України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Судом встановлено відсутність згоди відповідача за первісним позовом [PERSON] на отримання грошової компенсації за його частку у спільному майні подружжя, тому в цій частині вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають і сума, внесена [PERSON] на депозитний рахунок суду у розмірі 2999,00 грн. має бути їй повернута. Суд не зясовував наявність згоди відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на отримання грошової компенсації за її частку у спільному майні подружжя, оскільки позивачем за зустрічним позовом [PERSON] сума грошової компенсації у розмірі 129778,12 грн. так і не була внесена на депозитний рахунок суду. Що стосується частини позовних вимог за зустрічним позовом [PERSON] про поділ автомобіля ГАЗ 2752-114 (реєстраційний номер [NUMBER]), судом було встановлено на підставі повідомлення керівника Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Любарського, Романівського та Чуднівського районів № 1050 від 26.05.2015 року, що згідно бази даних НАІС автомобіль ГАЗ 2752-114, номерний знак [NUMBER], який належав [PERSON], був 09.12.2014 року перереєстрований на нового власника на підставі довідки-рахунок серії ВІА №829565, виданої 09.12.2014 року Житомирською філією ТОВ «Автоплюс К» (том 1, а.с. 249). Враховуючи, що автомобіль ГАЗ 2752-114 (реєстраційний номер [NUMBER]) [PERSON] було відчужено третій особі добросовісному набувачеві, суду не подано доказів, що [PERSON] даний правочин оспорювався та був визнаний недійсним, сторонами не заявлено вимог про поділ грошей, отриманих за даним договором, тому суд у даному процесі не зясовує, чи було вчинено такий правочин в інтересах сімї, та, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] в цій частині, оскільки автомобіль ГАЗ 2752-114 (реєстраційний номер [NUMBER]) на час розгляду справи не перебуває у спільній власності [PERSON] та [PERSON], натомість власником даного автомобіля є стороння особа. Отже, первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню та наявні правові підстави для визнання спірного майна спільною частковою власністю з визнанням ідеальних часток сторін у цьому майні. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи зазначені вимоги ст.88 ЦПК України, а також наявність у даній справі як первісного, так і зустрічного позовів, які задоволено частково у рівних пропорціях, суд не здійснює перерозподіл понесених сторонами судових витрат. На підставі наведеного вище та

Outcome: partial