Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

16.01.2018р. [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, по позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на малолітню дитину. Свій позов мотивує тим, що вона є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO], мати цієї дитини [PERSON] померла [INFO] Батько дитини [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, не утримує її. Позивач піклується та виховує онуку разом із своїм чоловіком [PERSON], [INFO] Просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON]; стягнути з [PERSON], аліменти для утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач відповідно до своєї заяви від 14.03.2018р. просив цивільну справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримав. В підготовче судове засідання не з'явився. Також до заяви про розгляд справи без його участі додав, завірені особистим підписом, копії паспорту та ідентифікаційного номеру на двох аркушах. Представник третьої особи також в підготовче судове засідання не з'явився, але 14.03.2018р. до суду надійшла заява від в.о. начальника служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації м.Авдіївки Донецької області, в якій просить провести судове засідання без участі їх представника у зв'язку з виробничою зайнятістю. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України. Суд вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що у малолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 16.06.2009р. виданого відділом РАЦС Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №172. Мати малолітньої дитини, [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про смерть від [INFO] померла [INFO] актовий запис №455 відділу державної РАЦС Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Як стверджує позивач [PERSON], [PERSON] була її донькою. Так, відповідно до копії витягу (далі - Витяг) з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 19.05.2017р. №00018078567, гр.[PERSON] до реєстрації шлюбу 21.02.2009р. мала прізвище «[PERSON]». Відповідно до Витягу від 19.05.2017р. №00018078425, гр.[PERSON] до реєстрації першого шлюбу 10.11.2001р., мала дошлюбне прізвище «[PERSON]». Тобто в судовому засіданні встановлено, що померла [PERSON] є донькою позивача [PERSON] Відповідно до інформації наданої Водянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №11 №509 від 04.12.2017р., у третьому класі школи навчається [PERSON], [INFO], вона проживає в сім'ї [PERSON] та [PERSON], які являються її бабусею та дідусем. Мати дитини померла у 2011 році. Батько дитини не бере участі у її житті та вихованні, не відвідує та не допомагає матеріально, тому бабуся та дідусь наполягають, щоб дитина проживала разом з ними. Протягом навчання дитини у школі, жодного зауваження не було, дівчинка охайна, акуратна, домашні завдання виконує. Характеристикою цієї ж школи №510 від 05.12.2017р. зазначено, що дівчинка навчається у школі з першого класу, зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Навчається на повну міру своїх сил, має досягнення у навчанні, на уроках активна та уважна. Сумлінно ставиться до виконання громадських доручень та активно допомагає, приймає участь у різних конкурсах. Адміністрація школи звернулась з клопотанням №511 від 05.12.2017р. до начальника служби у справах дітей Добропільської міської ради щодо встановлення опіки над малолітньою [PERSON] її бабусею, [PERSON], у зв'язку з тим, що батько дитини не бере участі у вихованні доньки. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов родини [PERSON], [INFO], встановлено, що дівчинка проживає разом із своїми бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS]. родина мешкає в приватному будинку з центральним та пічним опаленням та освітленням. В будинку є все необхідне для життя, дівчина має особисту кімнату в якій є ліжко, письмовий стіл, крісла, шафа для одягу, куточок школяра, санітарний стан квартири задовільний. Дівчина доглянута, має необхідний огляд, ознак фізичного або психічного насилля не виявлено. Аналогічний акт було складено депутатом Білицької міської ради Онищук С.С. від 03.10.2017р. Довідкою виконавчого комітету Білицької міської ради м.Добропілля №3393 від 06.11.2017р. підтверджується, що [PERSON] дійсно мешкає в [ADDRESS]. Згідно побутової характеристики депутата Білицької міської ради на [PERSON], вона мешкає за вищевказаною адресою разом з чоловіком [PERSON], [INFO], разом виховують двох онучок - [PERSON] та [PERSON]. Відносини в сім'ї доброзичливі та довірчі. З сусідами та оточуючими в конфлікти не вступають, з боку знайомих користуються повагою, алкогольні напої не вживають, сусідами характеризуються позитивно. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, про позбавлення батьківських прав гр.[PERSON] вбачається, що до адміністрації звернулась [PERSON] з проханням позбавити батьківських прав гр.[PERSON], [INFO], який після смерті дружини [PERSON] з родиною не проживає, за місцем реєстрації не мешкає, свої батьківські обов'язки не виконує, не займається вихованням та утриманням дитини, на теперішній час його місце знаходження не відоме, тому комісія вирішила клопотати перед судом про позбавлення батьківських прав гр.[PERSON], [INFO], у відношенні його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91)(далі - Конвенція), зокрема зі змісту ст.2 Конвенції вбачається, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї. Статтею 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року № 2947-III (далі- СК України), батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 4 ст.155 СК України, визначено, що ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Згідно ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим(ч.4 ст.167 СК України). Таким чином, зважаючи на відсутність подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуна і приписи ч.3 ст.60 ЦК України та ч.3 ст.166 СК України, вимога позивача про стягнення аліментів на її користь є передчасною. Між тим, в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов'язків відносно його малолітньої доньки - [PERSON], після смерті своєї дружини, тобто з жовтня 2011 року, що підтверджується матеріалами справи та визнанням позову з боку відповідача. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON] з жовтня 2011 року (не займаються вихованням дитини, піклуванням про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не забезпечують її матеріально, оскільки після смерті дружини [INFO] в сім'ї та за місцем реєстрації не мешкає), а отже, є підстави визначені п.2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення гр.[PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] Також, у відповідності до ч.4 ст.167 СК України, оскільки батько дитини позбавлений батьківських прав, мати померла і опікун не визначений, а дитина проживає разом із бабусею, суд вважає за доцільне передати малолітню [PERSON], [INFO] під опіку її бабусі - [PERSON], [INFO] Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вимога щодо стягнення аліментів за відсутності відповідного подання органу опіки та піклування є передчасною. Відсутність задоволення вимог про стягнення аліментів, не позбавляє позивача повторного права звернення до суду після зміни обставин, що викликали таку відмову. На підставі викладеного, ст.ст.2,9 Конвенції про права дитини, ч.1 ч.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2 ст.150, ч.4 ст.155, п.1, п.2 ч.1 ст.164, ст.166 СК України, ст.60 ЦК України,

Outcome: partial