overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

15 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що йому на праві власності належить гараж бокс № [NUMBER] , що розташований у гаражному масиві «Новатор» по вул. Тернопільській в м. Хмельницькому. На підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №91-Б від 18 квітня 1991 року йому було видано свідоцтво про право власності на гараж, однак у правовстановлюючому документі допущено помилку у написанні прізвища, замість вірного « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », яку виправити не можливо. З огляду на викладене, [PERSON] просить його заяву задовольнити. \~ \~ \~ \~Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги викладені у заяві підтримали в повному обсязі та просили встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на гараж. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Хмельницької міської ради в судовому засіданні не заперечив, щодо задоволення поданої заяви. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у ній докази, вважає, що подану заяву слід задовольнити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на праві власності належить гараж, що розташований в гаражному масиві по [ADDRESS] . Зазначене свідоцтво було видано на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради №91-Б від 18 квітня 1991 року. За замовленням заявника було виготовлено технічний паспорт. Як вбачається з довідки гаражного кооперативу «Новатор» за №112 від 08 вересня 2020 року [PERSON] є членом гаражного кооперативу «Новатор» та займає гараж в блоці №5 бокс [NUMBER] за адресою [ADDRESS] . З довідки цього ж кооперативу №115 від 09 вересня 2020 року вбачається, що [PERSON] за власні кошти збудував вищезазначений гараж у 1991 році, крім цього також вказано і те, що назва «Гаражний масив» змінена на «гаражний кооператив». \~ \~ \~ \~Перешкодою на володінні та розпорядженні належним [PERSON] на праві власності гаражем є помилка у прізвищі, що вказане у свідоцтві про право власності на гараж, у зв`язку із чим він звернувся до виконавчого комітету Хмельницької міської ради для виправлення, однак листом від 23 червня 2020 року №Б-25878-20 йому було відмовлено, оскільки в рішенні виконавчого комітету №91-Б від 18 квітня 1991 року жодних прізвищ вказано не було. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні заяви відсутні, оскільки факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на гараж від 18 лютого 1997 року повністю підтверджується наявними у справі доказами. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

15 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 02 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 29. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 27 липня 2020 року провадження у даній справі відкрито та запропоновано відповідачу подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданими документами отримав 04 серпня 2020 року. Відзиву на позов, заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, не подавав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 червня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 29 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7,8). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

15 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року провадження у даній справі відкрито та запропоновано відповідачу подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно поштових реєстрів відправки, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 05 вересня 2020 року. Відзив на позов або заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, на момент розгляду справи, відповідачем до суду не подавалися. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання. Також суд враховує, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористався своїм правом на подання суду заперечень проти позову та доказів на яких вони ґрунтуються та не надав суду відомостей що до його майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

15 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 14 липня 2001 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідач зловживає спиртними напоями та вчиняє скандали без будь-яких причин. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, в подальшому в судове засідання призначене на 18 січня 2021 року не з`явився, хоча був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року сторонам було надано строк на примирення 3 місяці. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2001 року, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, оскільки позивач після закінчення строку на примирення наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

15 липня 2020 року заявник звернувся до суду із заявою про скасування рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 16.12.2015 року про визнання його безвісно відсутнім в справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа - Білокуракинська селищна рада, про визнання особи безвісно відсутньою, мотивуючи заяву тим, що він з грудня 2012 року не проживав за місцем реєстрації. Зв`язки з сім`єю не підтримував. На даний час йому потрібно рішення про скасування рішення суду про визнання його безвісно відсутнім. В судовому засіданні заявник заяву підтримав і просив суд її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 16.12.2015 року, визнано [PERSON] безвісно відсутнім. Відповідно до ст.45 ЦК України якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи, або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи появу [PERSON] , якого було визнано безвісно відсутнім, наявність його заяви про скасування рішення про визнання його безвісно відсутнім, суд приходить до висновку, що відпали правові підстави вважати його безвісно відсутнім та попереднє рішення суду повинно бути скасовано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

15 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 07 листопада 2015 року зареєстрували шлюб - актовий запис № 310. Фактично шлюбні відносини припинено з жовтня 2019 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. З лютого 2020 року відповідач проживає з іншою жінкою. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. В судове засідання, позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою про виклик до суду, заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності та відзив суду не надав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

15 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 05 вересня 2015 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння та приналежності до різних релігій, з весни 2016 року не ведуть спільне господарство, фактичні шлюбні відносини припинено. Тому, просить шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1356, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27 березня 2019 року (а.с. 4). Також судом встановлено, що між сторонами спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини сторони припинили та до цього часу не підтримують. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з її позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Приймаючи до уваги те, що позивач категорично заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що між ними відношення погіршились до того рівня, що відновлення їх неможливе, суд вважає недоцільним надавати їм строк для примирення. Враховуючи вищевикладене, а також на те, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

15 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 33% процентів з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивує тим, що вони перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб на теперішній час не розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що діти знаходяться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на їхнє утримання. Позов просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб на теперішній час не розірваний. Від цього шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На цей час шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені. Діти сторін залишаються проживати з позивачем, знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 15 липня 2020 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

15 липня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її навчанням, починаючи з дня пред`явлення позову. В судове засідання позивач не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається на першому курсі факультету сходознавства Київського Національного лінгвістичного університету, на денній формі навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2023 року. Донька знаходиться на утриманні у позивача. Відповідно до\~ст. 198 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст.200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги доньці у зв`язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір, то з відповідача підлягають стягненню аліменти на період його навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, з моменту звернення до суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved