Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

16 лютого 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до до [PERSON], [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним. 02 квітня 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON], Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 07 квітня 2009 року між ним, [PERSON] (від імені якого діяла [PERSON]) та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого він, [PERSON], продав, а [PERSON], купив земельну ділянку площею 0,070 га., яка розташована в садовому товаристві «Сокіл» на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. [PERSON] в заяві зазначив, що договір вважає недійсним з наступних підстав. Задовго до укладення договору купівлі-продажу, ним на ім'я дружини [PERSON] була надана довіреність від 14 травня 2008 року, якою він уповноважував вчиняти правочини, щодо розпорядження всім своїм майном. В той же час, він не мав наміру продавати належну йому земельну ділянку, про це було відомо його дружині, оскільки в лютому-березні 2009 року дружині були необхідні гроші, вона задавала йому питання щодо продажу земельної ділянки. Він повідомив дружину про небажання продавати спірну земельну ділянку та заборонив їй використовувати надану раніше довіреність. Позивач зазначив, що у відповідності до ст. 249 ЦК України, особа, яка видала довіреність, може в будь-який час скасувати довіреність. Позивач зазначив, що висловлена ним заборона на відчуження земельної ділянки і є скасуванням довіреності, виданої на ім'я [PERSON] Згідно вимог ст. 248 ЦК України. Представництво за довіреністю припиняється у випадку скасування довіреності особою, яка її видала. В лютому 2010 року йому стало відомо про існування договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня 2009 року Оскільки його представник, який діяв за довіреністю - [PERSON], не мала необхідних повноважень, а особисто він не мав внутрішньої волі на продаж земельної ділянки, договір купівлі-продажу є недійсним. Враховуючи наведене, позивач [PERSON] в заяві просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,070 га., розташованої в садовому товаристві «Сокіл» на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги, зазначив, що до теперішнього часу користується земельною ділянкою. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу [PERSON], в судове засідання не з'явилася. Представник третьої особи - Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази, надані позивачем, приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 травня 2008 року позивач [PERSON] надав своїй дружині [PERSON] довіреність, посвідчену нотаріально, відповідно до якої надав [PERSON] право вчиняти від його імені правочини щодо розпорядження всім його майном. (а.с. 36) У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серія ДПН в № 008032, виданого 24 грудня 1997 року Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,070 га., кадастровий номер № 122328500:04:014:0146, яка розташована в садовому товаристві «Сокіл» на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та надана для ведення садівництва. (а.с. 38) Згідно договору купівлі-продажу, 07 квітня 2009 року між [PERSON] (від імені якого діяла на підставі довіреності [PERSON]) та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON], продав, а [PERSON], купив земельну ділянку площею 0,070 га., кадастровий номер № 122328500:04:014:0146, яка розташована в садовому товаристві «Сокіл» на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та надана для ведення садівництва. Свідок [PERSON] та [PERSON], кожна окремо пояснили, що вони, як члени садового товариства «Сокіл». жодного разу не бучили нового власника земельної ділянки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знайома з [PERSON], оскільки остання орендувала в 2008 році приміщення, мала намір займатися підприємницькою діяльністю, мала намір передати дачу у заставу. Їй відомо, що [PERSON] не отримала ні товар, ні грошові кошти за дачну ділянку. Як зазначалося вище, позивач [PERSON] посилався на недійсність договору купівлі-продажу з тих підстав, що довіреність, на підстав якої діяла від його імені [PERSON], була ним скасована. У відповідності до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно до ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. На підставі ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. У відповідності до ст. 249 ЦК України. 1. Особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. 2. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Згідно вимог п.2 ч.1 ст. 248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала; На підставі ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень. Позивач [PERSON] не надав жодного доказу того, що довіреність від 14 травня 2008 року, на підставі якої діяла [PERSON], була скасована на час укладенні спірного договору купівлі-продажу. Оскільки довіреність не була скасована, суд приходить до переконання, що при укладенні договору [PERSON] діяла в межах наданих повноважень, тому, підстав для визнання договору купівлі-продажу недійсним з зазначених підстав, немає. Позивач [PERSON], також, посилався на недійсність договору купівлі-продажу з тих підстав, та він не мав волевиявлення на продаж земельної ділянки, в зв'язку з чим, суд приходить до наступного. Згідно вимог ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Позивачем [PERSON] не надано суду жодного доказу того, що він не мав наміру укласти договір купівлі-продажу. Як зазначалося вище, позивач [PERSON] 14 травня 2008 року надав своїй дружині [PERSON] довіреність, посвідчену нотаріально, відповідно до якої надав останній право вчиняти від його імені правочини щодо розпорядження всім його майном. Зазначене свідчить про наявність волевиявлення позивача на відчуження належного йому майна, . Пояснення свідків в судовому засідання не спростовують обставин, встановлених судом. В зв'язку з наведеним, в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed