Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

15 квітня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та вказує, що 22 лютого 1996 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб їх розпався, діти постійно проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не цікавиться дітьми, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей якого вони потребують. Позивачка просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 750,00 гривень на кожного щомісячно, а разом 1500,00 гривень щомісячно на двох дітей у твердій сумі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка із відповідачем по справі 22 лютого 1996 року вступила в зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5). 6 березня 2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом державної реєстрації цивільного стану Козівського районного управління юстиції серія 1-ИД № 0540041 від 06 березня 2012 року. Заслухавши доводи позивачки, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що діти проживають разом із позивачкою, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи із слідуючого: Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання\~\~щодо\~\~розміру\~\~аліментів,\~\~суд\~\~повинен урахувати : стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей,\~\~непрацездатних\~\~чоловіка,\~\~дружини,\~\~батьків,\~\~повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегульований, мінімальний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі ст.88 ЦПК України також необхідно стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved