Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

16.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,0433 га, яка розташована по [ADDRESS] (далі - Земля). В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, що складалась з будинку по [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій він розташований. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак оформити свої спадкові права на Землю у нотаріальній конторі не може у зв'язку з наявністю розбіжностей розміру Землі фактичного користування та розміру, зазначеного в Державному акті на неї. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, відповідач - поклався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що в [INFO] рокупомер [PERSON] - чоловік позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на Землю, яка згідно копії Державного акту на право власності на землю від 20.10.1994 року належала померлому. Позивач є спадкоємицею померлого за закономпершої черги, після смерті чоловіка спадщину прийняла та 04.04.2011 року отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок по [ADDRESS], якій розташований на Землі. При розробці технічної документації із землеустрою та обміру Землі Товариством з обмеженою відповідальністю «Геозвягель +», яке спеціалізується на діяльності у сферах інжинірингу, геології та геодезії, 30.10.2015 року було встановлено, що конфігурація та площа Землі в Державному акті не відповідає конфігурації та її площі по факту, у зв'язку з чим продовження розробки технічної документації та присвоєння Землі кадастрового номера є неможливим. Листом приватного нотаріуса від 02.11.2015 року позивачу було рекомендовано звернутись до суду з приводу оформлення своїх спадкових прав на Землю у зв'язку з виявленою розбіжністю площ її фактичного користування 0,0433 га та площі, зазначеної в Державному акті - 0,05045 га. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Основним юридичним документом на право власності на землю за життя спадкодавця був державний акт на право приватної власності на землю (ст. 126 ЗК України в редакції від 01.01.2004 року). З введенням в дію з 05.03.2009 року нової редакції ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав, яка, в свою чергу, проводиться за заявочним принципом. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя [PERSON] правомірно набув на Землю право власності, отримав Державний акт, який зареєстрував в Книзі записів (реєстрації) державних актів, та відкрито користувався Землею. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Землю. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved