Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

15 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, в якому просить суд зобовязати відповідача замінити поставлені їй дві міжкімнатні двері у належній їй квартирі [ADDRESS] на інші, які передбачені договором, а саме виготовлені із профілю «Rока», колір профілю «Каштан», заповнення профілю «Сома», стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. в рахунок спричиненої їй моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до договору № 00074312 від 12 листопада 2014 року, укладеного між сторонами, відповідач зобовязався виконати роботи із встановлення ПВХ конструкцій - двох міжкімнатних дверей із наступними характеристиками - профіль «Rока 8kn, 8za-pl», колір профілю «Каштан», заповнення профілю «Сома» у належній позивачу на праві власності квартирі [ADDRESS]. Відповідно до договору позивачем було сплачено відповідачу 7600 грн., із яких 100 грн. в якості завдатку, а іншу суму в процесі виконання робіт відповідачем. В рамках встановленого договором строку відповідач встановила обумовлені договором металопластикові вироби, що підтверджується накладною № 741 від 30 листопада 2014 року. Проте згодом позивач виявила, що встановлені міжкімнатні двері не відповідають тим, що позивач замовляла у відповідача. Так, на відміну від умов укладеного договору № 00074312 від 12 листопада 2014 року, згідно якого відповідач повинна була встановити двері із профілю «Rока», відповідач фактично поставив та встановив двері з іншого, набагато дешевшого профілю - «Вензель Каштан». Окрім цього, відповідач має відшкодувати спричинену неправомірними діями моральну шкоду, яка полягає в тому, що позивач сильно обурена цинічною поведінкою представників відповідача, які, взявши в неї велику грошову суму, не виконали своїх зобовязань, фактично обманувши позивача. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із проханням замінити двері, що принижує її людську гідність. Окрім цього, позивач сильно переживає з приводу того, що сталося. Спричинену моральну шкоду оцінює в 2000 грн. 10.01.2018 року відповідачем подано заяву згідно якої вона з позовними вимогами відповідач повністю не згодна, вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на наступне. Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач виявила недоліки в поставленому товарі 05.12.2014 року в звязку з чим було складено відповідний акт. Поряд з цим, з позовною заявою до суду [PERSON] звернулась лише 15.11.2017 року тобто майже через три роки після виявлення начебто недоліків. При цьому, позивач жодним чином не скористалась досудовим порядком врегулювання спору, який регламентований статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Більше того, покупець товару мав право обміняти його на протязі 14 днів без жодних обмежень (ч. 1 ст. 9 вищезгаданого Закону), враховуючи, що двері були встановлені 30.11.2014 року, тобто за пять днів до складення акту про виявлення недоліків. Умови укладеного 12.11.2014 року з позивачем договору виконані у повному обсязі, а доводи [PERSON], виходячи з наявних у справі доказів, не знаходять свого підтвердження. Також, просить застосувати строк позовної давності передбачений п.4 ч.2 ст.258 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, міжкімнатні двері позивачу були встановлені 30.11.2014 року, а начебто недоліки щодо якості товару виявлені останньою 05.12.2014 року. Таким чином, останнім днем для пред'явлення позову було 05 грудня 2015 року. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала дала пояснення відповідно до обставин, викладених в позові, зазначила, що договір з відповідачем вона уклала 12.11.2014, двері поставили - 30.11.2014, претензій в неї не було. Те, що профіль дверей не відповідає замовленню і є дешевшим, ніж вона замовляла, вона виявила приблизно через півроку, потім підтвердила, що погано пам'ятає, так як багато часу пройшло, і підтверджує акт складений сусідами 05.12.2014 року, пояснила, що зверталась до відповідача з претензіями в усному порядку, доказів звернення в неї немає, до суду за захистом своїх прав раніше не зверталась так як в неї не було часу та можливості, вважає, що звернулась в межах трирічного строку позовної давності, так як їй було встановлено не ті двері, які вона замовляла. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні обставинам, викладеним в заяві від 10.01.2018 , зазначив, що відповідач вважає, що договір було виконано належним чином та в повному обсязі, що підтверджується актом виконаних робіт від 30.11.2014 року, де позивач зазначила, що претензій не має, вважає, що позивач доказів недоліків товару, його фальсифікації не надав, так як сусіди не є спеціалістами, які можуть визначити недоліки товару, а з наданих фото не вбачається де і які двері на них зображені. Заявив про застосування строку позовної давності відповідно до п.4 ч.2 ст.258 ЦК України. Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали договір № 00074312 від 12 листопада 2014 року, відповідно до умов якого, замовник отримує, а виконавець зобовязується виконати роботи зі встановлення ПВХ конструкцій за розцінками виконавця (п.1.1. договору). Відповідно до п. 2.1., 2.3., 2.4., 2.5. договору вартість виробу складає 4700 грн. профіль Roka 8 kn, 8za-P1, колір профілю Каштан, заповнення Сота. Згідно п. 2.7 договору вартість встановлення до доставки входять до вартості виробу. Пунктами 3.1., 3.2. зазначеного договору встановлено, що замовник зобов'язується сплатити вартість замовлення, а виконавець після виконання п. 3.1. зобов'язується виготовити та встановити обумовлені угодою вироби протягом 30 днів. Таким чином, судом встановлено, що договір № 00074312 від 12 листопада 2014 року, укладений між сторонами по справі, є змішаним і поєднує в собі елементи договорів купівлі продажу та надання послуг. Позивач сплатила ціну товару та послуг у сумі 4700 грн., про що сторони не заперечують. 30 листопада 2014 року відповідачем були виконані роботи зі встановлення ПВХ конструкцій та згідно накладної № 741 від 30 листопада 2014 року були встановлені наступні вироби: Полотно Rокка 8W-P1+скло, Полотно Rокка 8W-P1, обналичка стоєва, коробка стоєва, ручка-защела LEX 891 ef, петлі 100*63*2mm-2BB PB, загальною вартістю виробів у розмірі 4700 грн. Згідно акту здавання-приймання виконаних робіт від 30 листопада 2014 року, послуги за договором № 00074312 виконані повністю та у строк, замовник претензій за якістю, строками та комплектації не має. Послуги виконав «ПП Александров», прийняла [PERSON] за адресою: [ADDRESS]., позивач підписала акт та зазначила, що не має претензій до встановлення дверей. Зазначені вище обставини визнаються сторонами, та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1\~ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, у порядку та строки, що встановлені\~законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи,споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» фальсифікована продукція - продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи. У відповідності до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Зі змісту\~ст.76 ЦПК України\~вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77,78,79,80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивач як на підставу позову посилається на фальсифікацію проданого товару, у звязку з чим вважає позов поданим в межах встановленого законом загального трирічного строку позовної давності. На підтвердження зазначеного надає акт від 05 грудня 2014 року складений комісією у складі членів правління ОСББ «Дніпровська, 551» [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до якого дійсній власниці квартири № 33 [PERSON] встановлені дві міжкімнатні двері з серії Вензель Каштан, проте замовлені були дві двері Roka 8 kn, 8za-P, Каштан. Вартість дверей згідно договору 4700 грн. (договір № 00074312 від 12 листопада 2014 року), комісія дійшла висновку, що двері встановлені з іншої серії та нижчої ціни, та фото дверей. Проте суд не може прийняти зазначені докази, як докази фальсифікації товару, недоліків товару, оскільки вони не є належним, допустимими та достатніми в розумінні ст. 77,78,80 ЦПК України, з огляду на те, що висновок в акті від 05.12.2014 було зроблено сусідами - особами які не володіють спеціальними знаннями, необхідними для надання висновку стосовно профілю встановлених дверей, недоліків товару та фальсифікації товару, а з наданих позивачем фото не вбачається де і які двері на них зображені. Інших доказів на підтвердження фальсифікації товару позивачем не надано, клопотань про проведення експертизи, інших клопотань не заявлено. Таким чином, позивачем на надано суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів фальсифікації проданого товару. Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Визначення істотного недоліку міститься у п.12\~ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів». Зокрема, істотним недоліком вважається недолік який робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. З позовної заяви вбачається, та в судовому засіданні встановлено, що позивач обґрунтовуючи позовні вимоги виходить з того, що відповідачем була встановлена не та продукція, яка була передбачена договором, тобто продукція має недолік. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у звязку з недоліками придбаного товару. Перебіг позовної давності починається від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених ст. 680 ЦК України, а якщо на товар встановлено гарантійний строк від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (ст. 681 ЦК України.) Таким чином, судом встановлено, що до даних правовідносин застосовується спеціальна позовна давність в один рік, як до вимог у звязку з недоліками придбаного товару. За правилами ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, недоліки товару були виявлені позивачем 05.12.2014, тобто позивач дізнався про порушення свого права 05 грудня 2014 року, а з позовними вимогами щодо усунення недоліків придбаного товару звернулась 15 листопада 2017 року. Таким чином, позивачем пропущено позовну давність при зверненні до суду з вимогою про заміну встановлених дверей, передбачену ст. 258,680 ЦК України. Позивачем не заявлено та судом не встановлено поважних причин такого пропущення, передбачених ч. 5 ст. 267 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як встановлено судом позивачем не надано суду належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів обґрунтування позовних вимог, фальсифікації проданого товару, існування недоліків, істотних недоліків проданого товару. При розгляді заяви відповідача про застосування строку позовної давності, сплив якої, згідно з ч. 4\~ст. 267 ЦК України, є підставою для відмови в позові, судом приймаються до уваги положення п. 11\~постанови Пленуму Верхового Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з яким, - встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки не знайшов свого обґрунтування та підтвердження в судовому засіданні та позивачем пропущений встановлений законом строк позовної давності для звернення до суду.

Outcome: dismissed