Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

16.05.2016 року ПАТ Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Полтава звернувся до Кобеляцького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до умов договору № [NUMBER] від 10.12.2014 року [PERSON] відкрито кредитну лінію у розмірі не більше 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних. Банк свої зобовязання виконав, однак відповідач у порушення умов договору у встановлений строк не проводив чергові платежі. Станом на 28.04.2016 року за відповідачем по укладеному з ПАТ Державний експортно-імпортний банк України» договору № [NUMBER] від 10.12.2014 року рахується заборгованість на загальну суму 6682,36 грн. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Полтава заборгованість за договором № [NUMBER] від 10.12.2014 року у розмірі 9468,07 грн., сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн. Представник позивача, ПАТ Державний експортно-імпортний банк України», в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та прохав задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання відповідача, прохав провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. За нормою ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 10.12.2014 року між ПАТ Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір № [NUMBER], згідно якого відповідачу відкрито кредитну лінію у розмірі не більше 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних (а.с. 10-15). Відповідач за кредитним договором свої зобовязання належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає, а тому станом на 28.04.2016 року утворилась заборгованість по кредиту на загальну суму 6682,36 грн., яка складається з: - сума простроченої основної заборгованості 3774,67 грн.; - пеня на суму основної заборгованості 819,05 грн.; - сума прострочених відсотків 1689,30 грн.; - пеня на суму прострочених відсотків 399,34 (а.с. 6). Зальний індекс інфляції за період з серпня 2014 року по березень 2016 року становить 173,80 %, таким чином інфляційні втрати становлять 2785,71 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного слід стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Полтава заборгованість в сумі 9468,07 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн..

Outcome: approved