Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

16.08.2017 року позивач звернулася через свого представника до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 11 жовтня 2016 року в м. Первомайськ Миколаївської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по вулиці Катерини Білокур, 16, в місті Первомайську Миколаївської області. 13 червня 1995 року [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, за реєстровим номером 2-1980, за умовами якого все належне їй майно вона заповіла [PERSON] та [PERSON]. Після смерті спадкодавця, [PERSON] спадщину прийняла, а [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Отже, позивачка являється єдиною спадкоємицею за заповітом всього спадкового майна. Так, 01.08.2017 року позивачка звернулася до Першої Первомайської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по вулиці Катерини Білокур, 16, в місті Первомайську Миколаївської області. Проте, постановою від 01.08.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчинені нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Отримати дублікати вказаних вище документів неможливо, оскільки органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати лиш власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. У звязку із зазначеними обставинами, нотаріус розяснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися в судовому порядку. Таким чином, на даний час [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом, і в той же час, за незалежними від неї обставинами, не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства має на це всі права. Представник позивачки в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідачки на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнавала та не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2016 року в м. Первомайську Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 249398 від 11.10.2016 р. (а.с.5). 13.06.1995 року [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, за реєстровим номером 2-1980, за умовами якого все належне їй майно вона заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: -житловий будинок № 16 по вулиці Катерини Білокур (стара назва 17 Партзїзду) в місті Первомайську Миколаївської області, який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою від 16.04.1993 року за реєстровим № 1-910, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом, технічного паспорту на житловий будинок та відповіді КП «Первомайське МБТІ» від 11.08.2017 року № 463/ 04-02-03 (а.с. 8-12); -земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по вулиці Катерини Білокур (стара назва 17 Партзїзду), 16, в місті Первомайську Миколаївської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 16.05.1994 року серії МК № 2138, що підтверджується копіями вказаного акту та відповіді відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (а.с. 13, 14). Рішенням Первомайської міської ради «Про перейменування вулиць, провулків та парків в м. Первомайську» від 28.04.2016 року № 1 вулицю 17 Партзїзду в місті Первомайську Миколаївської області було перейменовано на вулицю [PERSON]. Після смерті спадкодавця, [PERSON] спадщину прийняла, а [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Отже, позивачка являється єдиною спадкоємицею за заповітом всього спадкового майна. [PERSON] звернулась до Першої Первомайської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться по вулиці Катерини Білокур, 16, в місті Первомайську Миколаївської області, через те, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обовязковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За частиною 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що зазначені спадкові житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка для його обслуговування належали за життя [PERSON] і входять до складу спадщини після її смерті, тому відповідно до ст. 16 ЦК України\~з метою захисту прав позивачки на спадкування за заповітом вищевказаного будинку та земельної ділянки для його обслуговування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved