Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

16 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], які залишились на утриманні позивача, домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник заявили клопотання про зменшення позовних вимог. Просили суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 200 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач пояснила суду, що відповідач не надає матеріальної допомоги, офіційно не працює, є працездатним, а тому може надавати допомогу на утримання дітей. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, будь-яких клопотань не заявляв, заперечень проти позову не подав, тому суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 29 червня 2006 року (а. с. 5). Відповідно до свідоцтв про народження сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (арк. справи 7,8) . Довідками Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 23 грудня 2016 року № 592 та від 06 лютого 2017 року № 53, які наявні в матеріалах справи, доводяться ті обставини, що діти проживають з позивачем та відповідач офіційно не працює на території сільської ради. З відповіді Старовижівського районного центру зайнятості встановлено, що станом на 02 лютого 2017 року відповідач [PERSON] на обліку в Старовижівському районному центрі зайнятості не перебуває, за період з 2010 року по 2016 рік за послугами до центру зайнятості не звертався. Згідно із частиною 1\~статті 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України,\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено\~статтею 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд оцінивши всі наявні в матеріалах справи доказів в їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини: відповідач є працездатним, офіційно не працює, в Старовижівському районному центрі зайнятості на обліку не перебуває, крім спільних з позивачем дітей, інших утриманців немає, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, оскільки працює за наймом. Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дітей, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень на кожну дитину є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дітьми повноліття. Згідно з підпунктом 3 частини 1 статті 5 \~Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Підпунктом 1 пункту 1 частини 2\~статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що \~ставка судового збору за подання позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України, \~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Отже, з урахуванням зазначених вимог закону, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень. Згідно з пунктом 1 частини 1\~статті 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, та

Outcome: approved