Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

15.03.2019 року [PERSON] звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 13.06.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 211. В обґрунтування позову зазначила, що 13.05.2015 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Спільне господарство не ведеться з 2016 року. Фактичні шлюбні відносини припинені. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 02.05.2019 року на 10 годин 00 хвилин в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Зазначила, що строк для примирення непотрібен. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу між ним та позивачем. Зазначив, що строк для примирення не потрібен. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 13.06.2015 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 211 зареєстровано шлюб, актовий запис за № 211, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 5). В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 04.09.2009 року та серії [NUMBER] від 22.02.2017 року відповідно. (а.с. 6, 8). Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень сторін та з доводів позовної заяви, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, суд на підставі положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення про розірвання шлюбу в підготовчому судовому засіданні. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, відповідно до заяви позивача, після розірвання шлюбу суд залишає позивачу прізвище «[PERSON]». Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved