Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

16.08.2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 1 648 728,70 грн. Заяву мотивують тим, що в листопаді 2003 року вони позичили [PERSON] та [PERSON] 18 000,00 доларів США із сплатою 20 % річних. На підтвердження укладення договору позики, 16.10.14р. відповідачі надали боргові розписки в яких зазначили, що кошти зобовязуються повернути до 31.12.2015 року. Проте жодних коштів не повернули, строк дії договору сплив, тому вони змушені звернутись до суду за захистом своїх прав. Станом на 31.12.2015р. основна заборгованість із нарахуванням 20 % річних становить 61200 доларів США, в гривневому еквіваленті 1 572 228,00 грн. Також просять стягнути з відповідачів три відсотки річних за прострочення зобовязання в сумі 76 500,70 грн. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викладеним в заяві, просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не зявились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та оголошенням в газеті «Львівська пошта» № 89 від 16.11.17р. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши думку представника позивачів, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в листопаді 2003 року [PERSON] та [PERSON] надали відповідачам [PERSON] та [PERSON] позику в розмірі 18 000,00 доларів США. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до боргових розписок в матеріалах справи від 16.10.14р., відповідачі зобовязались повернути позивачам позичені кошти в розмірі 18 000,00 доларів США зі сплатою 20 % річних до 31 грудня 2015 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як встановлено, відповідачі [PERSON]А та [PERSON] жодних коштів не повернули, добровільно не бажають виконувати зобовязання, строк дії договору сплив. Як вбачається з розписки, сторони домовились про сплату 20 % річних за користування коштами. Так, станом на день спливу строку договору, а саме 31 грудня 2015 року, сума основного боргу з врахуванням 20 % річних становить 61 200,00 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на день звернення до суду 1 572 228,00 грн. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник , який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. Станом на 14.08.17р., тобто на день звернення до суду кількість прострочених днів від дня спливу строку зобовязання становить 592 дні, відповідно три відсотки річних буде становити 2977,84 долари США, що еквівалентно 76 500,70 грн. Згідно з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідачів слід солідарно стягнути суму боргу за договором позики 1 648 728,70 грн. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід солідарно стягнути в користь держави судовий збір.

Outcome: approved