Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

17.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, де зазначила, що 22 серпня 1998 року вона уклала шлюб з [PERSON] який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бердянського виконкому Запорізької області, за актовим записом № 369, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ЖС № 041170 від 22.08.1998 року. Від цього шлюбу сторони мають трьох дітей: -Неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 041170 від 22.08.1998 року. -Неповнолітню доньку [PERSON] Луізу Геннадіївну, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 006787 від 13 квітня 2005 року. -Малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 173552 від 29 червня 2011 року. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. За час проживання у шлюбі їх погляди на життя та в побуті розійшлися, у звязку з чим у сімї виникли непорозуміння. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків. Вони систематично влаштовували сварки, неодноразово припиняли шлюб. На теперішній час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведуть в звязку з тим, втратили взаємні почуття довіри та поваги один до одного. Сімя розпалася і зберегти її стало неможливим. Спільне господарство не ведуть з початку 2017 року. У судовому засіданні позивач так як являється глухонімою, через свого перекладача позов підтримала в повному обсязі і просить розірвати шлюб. Відповідач який також є глухонімим, через перекладача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст.ст.158,169 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 22 серпня 1998 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Бердянського виконкому Запорізької області, за актовим записом № 369, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ЖС № 041170 від 22.08.1998 року. Від цього шлюбу сторони мають трьох дітей: неповнолітню сина [PERSON], [INFO], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], малолітню доньку [PERSON], [INFO] Позивач просить залишити їй прізвище «ДМИТРІЄВА». Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після його розірвання надалі іменуватись присвоєним прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Судові витрати залишити за позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сімю зберегти неможливо, так як сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу так як вважає, що шлюб дійсно потрібно розірвати. Таким чином подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення. Також у судовому засіданні вирішувалося питання проживання дітей, де вирішилось, що донька [PERSON] залишається проживати з матірю, а [PERSON] Луіза Геннадіївна та [PERSON] з батьком. На підставі викладеного,

Outcome: approved