Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

16 серпня 2018 року [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» моральної шкоди завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обовязків у розмірі 170\~000,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 24.10.1993 по 28.01.2016 року він працював на підприємстві відповідача шахті «Ювілейна» підземним гірничим робітником, підземним прохідником, підземним кріпильником та підземним роздавальником вибухових матеріалів. 19 вересня 2001 року, під час виконання трудових обовязків із ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травми у вигляді закритого двох- пяткового переламу стопи зі зміщенням, підвивих стопи, садну правої стопи, пошкодження дистального мало-тазового синдесмозу. Внаслідок нещасного випадку йому завдано моральну шкоду, яка полягає фізичних стражданнях, зміні його особистого життя. Не погодившись із позовом відповідач подав до суду письмовий відзив в якому просив закрити провадження у даній справі посилаючись на існування рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказав, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2018 року з відповідача на користь позивача було стягнуто моральну шкоду у розмірі 14000,00 гривень. Зазначив, що дане рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на письмовий відзив. Додатково пояснила, що рішенням суду було стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду у звязку з професійним захворюванням. Крім того вказала, що згідно акту розслідування нещасного випадку встановлена вина самого позивача у його трудовому каліцтві, а тому заявлений розмір моральної шкоди є завищеним. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим наступне. Позивач [PERSON] 24.10.1993\~по 28.01.2016\~року,\~часу звільнення\~у звязку\~з виходом\~на пенсію,\~перебував у\~трудових відносинах\~з відповідачем\~та працював\~підземним гірничим\~робітником,\~підземним прохідником,\~підземним кріпильником\~та підземним\~роздавальником вибухових\~матеріалів на\~шахті «Ювілейна».,\~що підтверджується\~копією трудової\~книжки останнього\~та не\~заперечувалось сторонами\~під час\~розгляду справи. (а.с.6-13). Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві, на підприємстві ВАТ «Суха Балка», форми Н-1 за №27, затвердженого 21.09.2001 року головою правління ВАТ «Суха Балка» вказано, що 19.09.2001 року о 05 годині 20 хвилин у буровому штреку №1, блоку 34-40, залежі «Гнездо», гор. 1082 м. стався обвал та порушення породи, ґрунту тощо. Внаслідок нещасного випадку [PERSON] отримав закритий 2-х лодижечний перелам правої голені зі зміщенням, підвивих стопи зовні, садна правої голені, ушкодження дистального малогомілкового синдесмозу. [PERSON] не знаходився у стані алкогольного спяніння. Згідно зазначеного акту причиною настання нещасного випадку є порушення трудової і виробничої дисципліни. Особами які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON]- прохідник дільниці №3, [PERSON]- гірничий майстер дільниці №3. (а.с.14-15). Згідно виписки з акту огляду ЛТЕК від 29.05.2002 року, [PERSON] при первинному огляді встановлено 30% втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, у звязку із трудовим каліцтвом з 29.05.2002 року до 01.06.2003 року, з переоглядом 01.06.2003 року. (а.с.16) Згідно виписки з акту огляду ЛТЕК від 28.05.2003 року, [PERSON] при повторному огляді встановлено 25% втрати професійної працездатності, без визначення групи інвалідності, у звязку із трудовим каліцтвом з 01.06.2003 з переоглядом 01.06.2005 року. ( а.с.17) В подальшому, відповідно до виписок з актів оглядів МСЕК від 29.06.2005, 18.07.2007, 03.06.2009, 23.06.2011, 19.06.2013, 16.07.2014,11.05.2016 року [PERSON] при повторних переоглядах було встановлено 25% втрати професійної працездатності, без визначення групи інвалідності, у звязку із трудовим каліцтвом. (а.с. 18-24) Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 20.02.2018 року, [PERSON] при повторному огляді встановлено 35% втрати професійної працездатності, з яких 15%- хронічне обструктивне захворювання легень, 20% трудове каліцтво-2001 року, без визначення групи інвалідності безстроково. (а.с. 25) Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців. За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обовязків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Суха Балка» є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасному випадку, який стався із [PERSON] під час виконанням ним трудових обовязків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у [PERSON] 20% втрати працездатності у звязку з трудовим каліцтвом, наявність вини самого позивача у нещасному випадку повязаному з виробництвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Суха Балка», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 20\~000,00 гривень без утримання податку з доходів фізичних осіб. При цьому суд не враховує доводи представника відповідача щодо існування рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2018 року з ПрАТ «Суха Балка» на користь [PERSON] було стягнуто моральну шкоду заподіяну позивачеві саме у звязку із професійним захворюванням останнього.( а.с.36-37). Крім того, згідно ст.141 ЦПК України з ПрАТ «Суха Балка»\~\~ підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial