Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

17.06.2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 17.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, згодом після досягнення старшою дитиною повноліття, змінити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, а також просила суд визначити місце проживання дітей за фактичним місцем проживання їх матері - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 30.04.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 09.02.2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції 03.10.2012 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач стверджує, що на даний час малолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу головуючим у справі визначено суддю Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 22.06.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами у справі у строки, передбачені ст.275 ЦПК України з повідомленням (викликом) учасників справи. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку, передбаченому ст.ст.128-130 ЦПК України. 20.07.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково та не заперечує відносно визначення місця проживання дітей за фактичним місцем проживання їх матері [PERSON] , а в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] просив зменшити їх розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки 1954 та 1956 року народження та він, будучи моряком не має стабільного доходу на протязі останніх п`яти місяців. До попереднього судового засідання 27.07.2021 року відповідач [PERSON] з`явився, повідомив суд, що не заперечує щодо визначення місця проживання дітей разом з матір`ю та зобов`язується утримувати своїх дітей в повному розмірі у разі досягнення згоди щодо можливості побачень з дітьми з позивачем [PERSON] 31.08.2021 року на адресу суду надійшла заява від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про розгляд справи у їх відсутність, до якої було додано висновок Служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визначення місця проживання малолітніх дітей з їх матір`ю [PERSON] від 23.07.2021 року, а також витяг з рішення виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з їх матір`ю [PERSON] » №204 від 04.08.2021 року та витяг з рішення виконавчого комітету Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області «Про затвердження графіку щодо надання можливості визначення порядку участі, спілкування та зустрічей [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] » №205 від 04.08.2021 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , [PERSON] в частині вимог визначення проживання дітей разом з матір`ю не заперечувала, проте в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітніх дітей просила зменшити їх розмір до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що з 30.04.2010 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 09.02.2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції 03.10.2012 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2021 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області №2327 від 21.12.2020 року та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч.1 ст.182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні рішення по справі суд керується ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» відповідно до якої вбачається, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Ч.1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з огляду на те, що обов`язок утримувати дитину є обов`язком як батька, так і матері, суд вважає за необхідне позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 17.06.2021 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а згодом, починаючи з 23.01.2029 року стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] підлягає задоволенню та буде відповідати інтересам дітей, зможе забезпечити їх належний фізичний та духовний розвиток. Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітніх дітей. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). У частині першій ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановивши обставини справи, суд не приймає до уваги посилання відповідача, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, оскільки ним не надано доказів розміру пенсійного забезпечення зазначених осіб та їх матеріального становища. Жодних інших належним та допустимих доказів погіршення матеріального стану чи стану здоров`я самого відповідача теж надано не було. Відповідач є особою працездатного віку, має місце постійного проживання, наразі працевлаштований, відтак утримання відповідачем інших непрацездатних членів сім`ї не повинно здійснюватися за рахунок зменшення розміру аліментів на дітей позивача, які не проживають разом з ним. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання дітей суд вважає доцільним задовольнити їх, враховуючи наступне. Як вбачається з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.4 ст.19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ст.19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про визначення місця проживання малолітніх дітей з їх матір`ю [PERSON] від 23.07.2021 року комісія не заперечує проти проживання дітей з матір`ю, оскільки це є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що визначення місця проживання дітей за місцем мешкання їх матері відповідає їх інтересам, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 908,00 гривень покласти на відповідача. Згідно в п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: approved