Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

15 січня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Як підставу позову позивач зазначає, що присуджених згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року у справі №161/2946/16-ц аліментів у розмірі 1/3 від всіх доходів відповідача недостатньо для задоволення життєвих потреб їх спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Крім того зазначає, що відповідач невчасно сплачує аліменти у зв'язку з чим утворилася пеня у розмірі 5 762,56 грн. З наведених вище мотивів та підстав просить суд збільшити розмір аліментів до твердої грошової суми в розмірі по 1 000,00 грн. на кожну дитину, з врахуванням індексації, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 5 762,56 грн. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні та в письмовому відзиві заперечив щодо позовних вимог з тих міркувань, що він намагається брати участь у відвідуванні дітей, однак позивач робить перешкоди у цьому. Також відповідач посилається на те, що залишив дітям для проживання нерухоме майно. Позов не визнав в повному обсязі, зазначив, що з кінця 2016 року офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має підробітки, має приблизний середній щомісячний дохід у розмірі 300 грн. на місяць, крім того зазначив, що допомагає батькам по господарству та має дохід в натуральній формі. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2006 року до 16 травня 2016 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: 1)[PERSON], [INFO]; 2)[PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2016 року у справі №161/2946/16-ц стягнуто аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову 09.03.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазнає наступне. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У розглядуваному випадку, заявляючи позовну вимогу про збільшення розміру аліментів на підставі ст.192 СК України, позивач фактично заявляє вимогу про зміну способу стягнення аліментів, а саме з частки від доходу, на тверду грошову суму у розмірі 1 000,00 грн. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не виконує рішення суду в повному обсязі в зв'язку з чим винекла заборгованість по сплаті аліментів. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дитини, або поганий стан її здоров'я. Позивач доказів протилежного суду не надала. Відповідач інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надав. Крім того, як слідує з матеріалів справи та пояснень самого відповідача, він має мінливий дохід, постійного місця роботи не має. Доводи відповідача про наявність у дружини дітей цінного рухомого та нерухомого майна жодними доказами не підтверджені. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів суд не знаходить. При цьому, частиною дев'ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов'язків батьків в утриманні дитини, враховуючи мінливий характер доходів відповідача, що позивачем не доведено наявності доходу відповідача в більшому розмірі, ніж він зазначає, враховуючи прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць у 2018 році (станом на день ухвалення рішення прожитковий мінімум складає 1860 грн.), слід змінити порядок стягнення аліментів, а саме стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 930,00 грн. на кожну дитину щомісяця. Також частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Тому суд вважає за необхідним стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Стосовно вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як слідує з довідки головного державного виконавця Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області Лопушанської І.Ф., станом на 01 листопада 2017 року заборгованість відповідача за аліментами становить 18 680,72 грн. (а.с.15). Доказів погашення цієї заборгованості у строки встановлені рішенням суду, відповідач суду не надав. З наданого позивачем розрахунку пені слідує, що загальний її розмірі становить 5 762,56 грн. Враховуючи що відповідач, не заявив жодних заперечень щодо виконаного позивачем розрахунку пені, зокрема не надав свій контррозрахунок, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити також. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. З врахуванням п.п.1,3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України судом визначається сума заявленої позивачем суми позовних вимог 17762,56 (6х1000х2+5762,56) та суми задоволених позовних вимог 16 922,56 грн. (6х930х2+5762,56). За таких обставин, суд приходить до висновку про Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 704,80 грн. за вимогу щодо зміни розміру аліментів та 704,80 грн. за вимогу щодо стягнення пені, а всього 1409,60 грн.., як особа звільнена від його сплати, тому його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1342,93 грн. (1409,60 х16 922,56/ 17 762,56) . Враховуючи викладене,

Outcome: partial