Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про відшкодування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів, відповідно до якого просила суд: - стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь грошову суму в розмірі 17188,57 грн. на відшкодування заборгованості по аліментам на утримання їх дитини [PERSON], [INFO], станом на 01.10.2016 року; - стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь грошову суму в розмірі 12690,00 грн. на відшкодування неустойки (пені) у мірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення станом на 01.10.2016 року; - збільшити розмір аліментів, утримуваних з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь на утримання їх дитини [PERSON], [INFO], з 400 грн. до 1000 грн. щомісячно; - стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь судові витрати. 04.04.2017 року позивачем було подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої вона просила суд: - стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь грошову суму в розмірі 10 653,21 грн. на відшкодування неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення станом на 01.04.2017 року; - збільшити розмір аліментів, утримуваних з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь на утримання їх дитини [PERSON], [INFO], з 400 грн. до 1000 грн. щомісячно; - стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на її користь судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2008 рік. Мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. У 2007 року вона звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області із відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 400 грн. щомісячно. З початку, відповідач платив аліменти на утримання сина, але пізніше почав затримувати виплату аліментів і на теперішній час відповідач зовсім не платить аліменти. Станом на 01.04.2017 р. заборгованість відповідача становить 15 849,00 грн. Тому, на сьогоднішній день, вона бажає, щоб відповідач сплатив неустойку (пеню) за несплачені аліменти. Крім того, вона також бажає, щоб було збільшено розмір аліментів стягнутих з відповідача на її користь, оскільки у зв'язку із інфляцією в Україні, стягнутих 400 грн. на місяць зовсім не вистачає їй, при цьому, син навчається в школі і у нього є значні витрати на одяг, канцелярські прилади, харчування, і таке інше. В даний час вона не працює, а тому коштів на утримання дитини їй не вистачає. З огляду на викладене, з посиланням на ст.ст.192, 196 СК України вона просить задовольнити заявлені нею позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та просив суд у його задоволенні відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що у нього не має грошових коштів на сплату аліментів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2005 року по 2008 рік. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області у 2007 році з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 400 грн. щомісячно. Станом на 01.04.2017 року заборгованість відповідача становить 15 849,00 грн. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного суду України від 11 вересня 2013 року в справі 6-81цс13, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано та, з урахуванням встановленого, обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно з розрахунком пені, складеним відповідно до вимог Закону, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за період з вересня 2007 року по березень 2017 року включно, складає 10653,21 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в звязку з чим в цій частині позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленості між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. З урахуванням того, що з дня винесення рішення про стягнення аліментів, у зв'язку із інфляцією в Україні, 400 грн. на місяць не вистачає позивачу на утримання дитини, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів з 400 грн., але, з урахуванням майнового стану відповідача, не на 1000 грн., як просила позивач, а на 800 грн. щомісячно, в звязку з чим в цій частині позов задовольняє частково.

Outcome: partial