overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 01.10.2011 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого має малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. [PERSON] залишив сім`ю. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона вимушена звертатися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. 25.05.2015 року [PERSON] подзвонив їй по мобільному телефону [NUMBER] і повідомив, що до суду не прийде, тому що мешкає у м. Гостомель Київської області і ніде не працює. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомлений про день, час, місце судового розгляду справи. Заперечень проти позову про стягнення аліментів за період з 17.04.2015 року по 25.05.2015 року не надав, ухиляючись від явки до суду. Суд, вислухавши позивачку, яка наполягає на розгляді справи і постановленні рішення про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, тому що відповідач ухиляється від явки до суду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що справу можливо розглянути за відсутності відповідача, який ухиляється від явки в судове засідання, і позовні вимоги задовольнити з наступних обставин. Відповідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 01.10.2011 року по 13.02.2014 року. Шлюб розірвано за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства щодо малолітнього сина не оспорював. Дитина, згідно з довідкою з місця проживання позивачки, мешкає з матір'ю і знаходиться на утриманні матері. Відповідач працездатний і зобов`язаний утримувати дитину до повноліття. Аліменти на утримання дітей інших не сплачує, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на дитину, суд відповідно зі ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судові витрати, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. у прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини де вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина проживає з нею. Відповідач на утримання дитини матеріальну (грошову) допомогу не надає, самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази та матеріали справи, суд приходе такого висновку. Матеріали справи вказують на те, що сторони з 12 квітня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17 січня 2013 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (копії) серії [NUMBER]. Відповідно до довідки виконкому Казанківської селищної ради Миколаївської області дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи майнове становище відповідача [PERSON], який не працює та з врахуванням вимог ст.182 СК України, суд визначає розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу). На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку і доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання разом припинили, проживають окремо, відповідач ухиляється від утримання доньки, матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає з матірю. Позивач \~надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відгук на позов суду не надав. \~Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182 СК України підлягає \~частковому\~\~задоволенню. \~Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, \~вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого 14.06.2014 року батька [PERSON], вказувала, що вона є спадкоємицею за законом, пропустила строк для подачі заяви у зв'язку з відсутністю коштів необхідних для її оформлення та перебуванням на роботі за межами України; в судове засідання позивачка звернулася письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за її відсутності (а.с. 16-17). Представник Гранівської сільської ради Гайсинського району подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 15). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.06.2014 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 2,91 га розташованої на території Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 00421-Н від 18.12.2001 року (а.с.7,9). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 830/01-16 від 23.04.2015 року спадкова справа після померлого 14.06.2014 року [PERSON] не заводилась (а.с.12). Спірні відносини регулюються: - ч.1 ст.1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч.3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини . Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємицею за законом після померлого 14.06.2014 року батька [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивачки, їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Посилається на те, що вона з відповідачем 14 жовтня 2000 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 07.02.2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач кошти надав на утримання дітей, але не регулярно. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Позивач надала суду заяву, в якій просить справу заслухати в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та свій відзив на позов суду не надав. Суд у відповідності до ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-182 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 07.02.2014 року шлюб між ними було розірвано (а.с.5). Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 3-4 ). Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманню, відповідач кошти на утримання дитини не надає (а.с. 6). Інших стягнень з відповідача не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

17.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання безвісно відсутньою [PERSON], обґрунтувавши свої вимоги тим, що у 2004 році її мати - [PERSON] - безпричинно покинула сім'ю, залишивши її та її брата [PERSON]. [INFO] її батько [PERSON] помер. Після смерті батька піклувальником була призначена її бабуся [PERSON], [PERSON] піклувальник призначений не був. Оскільки її мати безвістно відсутня, батько помер, бабуся хворіє та похилого віку, вона бажає оформити опіку над братом, у зв'язку з чим вона повинна надати документи про відсутність матері. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутньою з 2004 року. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Від ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення заяви не заперечують. Представник зацікавленої особи - Органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області - Зарічна Л.Б. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідків: [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно довідок УДМС усіх областей України [PERSON] не значиться зареєстрованою на території України. Згідно листа №378-03.4-4.6 від 12.05.2015 року Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, данні про смерть [PERSON], [INFO], відсутні. З листа №22/1627 від 30.05.2015 року Управління інформаційно-технічного забезпечення УМВС України в Миколаївській області вбачається, що данні про судимості [PERSON], [INFO] відсутні, тобто вона не відбуває покарання. З листа №6453 від 27.05.2015 року Державної прикордонної служби України вбачається, що данні про перетин кордону [PERSON], [INFO], відсутні. Свідки [PERSON] та [PERSON], вказали, що [PERSON] у 2004 році поїхала до м. Москва на заробітки і з того часу ніяких відомостей про її місцезнаходження нема, вона не дзвонила, не писала, не приїздила, її пошуки через знайомих та родичів не дали результатів. Таким чином, судом встановлено, що у місці постійного проживання [PERSON] відсутні відомості про її місце перебування з 2004 року, що відповідно до ст.43 ЦК України є підставою для визнання її безвісно відсутньою. Згідно до ч.2 ст 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оскільки відсутня інформація про день та місяць одержання останіх відомостей від [PERSON], початком її безвісної відсутності необхідно вважати 1 січня 2005 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

17.04.2015 року, а уточнивши вимоги 04.06.2015 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 813 118,03 грн., з яких: -714 000,00 грн. - сума позики, що станом на 04.06.2015 року є еквівалентом 34 000,00 дол.США; - 17 467,40 грн. - три проценти річних від простроченої суми, в період з 26.04.2013 року по 04.06.2015 року із позики в сумі 276 000,00 грн.; - 81 650,63 грн. - пеня за несвоєчасне повернення суми позики, в період з 17.04.2014 року по 17.04.2015 року.(а.с.а.с.1-2,27-30) Свої вимоги мотивує тим, що згідно з розпискою від 16.01.2013 року (далі - Розписка), відповідачка взяла у неї в борг кошти в сумі 276 000,00 грн., що на час складання Розписки, становило еквівалент коштів в сумі 34 000,00 дол.США та зобов»язалася повернути їх 25.04.2013 року. Умови Розписки відповідачка належним чином не виконує, кошти не повернуті, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні, представник позивачки - [PERSON] позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, причин неявки не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки.(а.с.42) Також вона не з»явилася в судове засідання, призначене на 07.07.2015 року, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату.(а.с.38) Заслухавши думку представника позивачки, який не заперечує про розгляд справи без участі відповідачки та постановлення заочного рішення, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

17.04.2015 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх трьох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, майнового спору між ними немає. Позивачка письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище Панасюк (а.с.3, 10). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно протягом останніх трьох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останніх трьох місяців, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

17.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 10.08.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, з 28.06.2014 року вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Додатково зазначив, що строку на примирення не потребує, оскільки більше року з відповідачем проживають окремо. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 10 серпня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з червня 2014 року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, збереження сімї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

17.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 21 серпня 1999 року перебуває з відповідачкою [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя виявилося невдалим через несумісність характерів, втрату почуттів та взаєморозуміння один до одного. З цих причин шлюбні відносини було припинено в 2012 році, він та дружина проживають за різними адресами. Збереження шлюбу та примирення за викладених обставин він вважає неможливим. Вказав, що спір з приводу місця проживання дитини та розподілу майна відсутній. Син проживає з ним. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохав розглянути справу за його відсутності, вказав, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохала розглянути справу за її відсутності, вказала, що позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 21.08.1999 року, актовий запис № 57. Від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2012 року через виникнення непорозумінь та протиріч, викликаних різними поглядами на подружнє життя, втрату почуття один одного. Спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами, син - разом з батьком. Клопотання про надання терміну для примирення ні від дружини, ні від чоловіка не надходило. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved