overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 18.04.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У даному шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає із відповідачем. Шлюбно-сімейні стосунки між ним та відповідачем фактично припинені з жовтня 2014 року, до чого призвела різність характерів та відсутність взаєморозуміння. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не прибула, надавши заяву про визнання нею предявленого позову. Просила вирішувати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 18 квітня 2008 року, актовий запис № 225. У даному шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає спільно із відповідачем [PERSON] Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої доньки, а також майнового характеру, станом на день вирішення справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 487,20 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 25.01.2014 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO]: Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25.01.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 113199 від 25.01.2014 року, актовий запис №04 (а.с.3) Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується, копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №202977 від 23.08.2014 року (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони з квітня 2015 року проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.04.2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 12.04.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження від 16.04.2013 року, серії [NUMBER], актовий запис №463 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Як встановлено в судовому засіданні шлюбні відносини сторони не підтримують з жовтня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згодна, відповідач щодо розірвання шлюбу заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 13 січня 2015 року у виконавчому комітеті Недобоївської сільської ради Хотинського району, за актовим записом № 02 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Даний шлюб вони зареєстрували вдруге. Від даного шлюбу в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що їхня сімя розпадається вже не перший раз, причина в тому, що вони не знаходили спільного у вирішенні сімейних проблем, не поважали один одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та скандали. Таким чином, збереження сімї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене, просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі та розірвати їхній шлюб. Спору про майно на даний час не виникає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Також просить не стягувати з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано 13 січня 2015 року у виконавчому комітеті Недобоївської сільської ради Хотинського району, за актовим записом № 02 (а.с.4). Від шлюбу в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про майно не виникає. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, примирення та збереження сімї суперечить інтересам позивачки, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач, звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] в якому з урахуванням поданих уточнень просив суд, розірвати укладений з відповідачкою шлюб, зареєстрований 04.07.2009 р. Базаліївською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 02. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем не склався. Кожен з подружжя тривалий час не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємну повагу один до одного, в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Позивач до зали судових засідань не з'явився, подавши до суду заяву про уточнення позовних вимог, та розгляд справи без його участі. Відповідач до зали судових засідань також не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 04 липня 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Базаліївською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 02, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22.10.2009 р. Базаліївською сільською радою Чугуївського району Харківської області(а.с.6), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 15.10.2012 р. Виконавчим комітетом Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с.7). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилався на ті обставини, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 13.08.2011 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис № 1254. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалось через різні інтереси, погляди на життя, на права та обовязки подружжя, через що виникли суперечки, лайки які привели до того, що спільне життя і збереження шлюбу стало не можливим. В січні 2015 року чоловік пішов із сімї і з цього часу сторони мешкають окремо. Тому подальше збереження сімї позивач вважає не можливим. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Дочка після розірвання шлюбу залишається мешкати з позивачем. Також після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач , в судове засідання не зявися, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як слідує з письмових заяв сторін та з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна та місця проживання дитини сторони не мають. Таким чином, є всі підстави, для задоволення позовних вимог позивача. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 листопада 2005 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, постійні конфлікти та сварки. З січня 2013 року вони проживають окремо. На даний час у неї утворилася сім'я з іншим чоловіком, з яким вона має намір одружитися. Тому вона вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і просила їх шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.15/. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає /а.с.14/. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 12 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №428 /а.с.5/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, вже більше двох років проживають окремо, у позивача утворилася інша сім'я. На думку позивача, примирення та збереження сім'ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 липня 1998 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 липня 1998 року, актовий запис № 943 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а/с 9). Крім того, від [PERSON] позивач має сина [PERSON], 15 жовтня 2014 року (а/с 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19 червня 1993 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Будинком укладення шлюбів м.Іркутськ. Від шлюбу мають двох дітей, повнолітнього сина [PERSON] [INFO] та неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припиняли неодноразово, останній раз шлюбні стосунки припинили у липні 2015 року і з серпня 2015 проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, просила справу розглянути за її відсутності, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Бичкова». Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІІІ-СТ №486385 (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину-сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з липня 2015 року. Ухвалою суду від 27.11.2015 року, сторонам надався строк для примирення один місяць, однак примирення між сторонами не відбулось. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, надання строку для примирення не призвело до збереження сімї, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] що підтверджується свідоцтвами про народження дитини. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просила: - стягнути з [PERSON] аліменти на кожну дитину у розмірі 800 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. - стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 949 грн. у звязку з втратою працездатності щомісячно на протязі строку її інвалідності та хвороби. Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у шлюбі з 01 лютого 2002 р. по 04 листопада 2015 р. На даний час шлюб між сторонами розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.11.2015 року.\~Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] призначена 2 група інвалідності, строком до 01.05.2018р., що підтверджується копією довідки медико соціальної експертної комісії від 16.04. 2015 року. Так як відповідно до ст. ст. 75, 76 СК України: право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Outcome: approved