Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року її батька [PERSON]. В обґрунтування свого позову [PERSON] вказувала, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці, площею 0,17 га, з цільовим призначенням - «для обслуговування житлового будинку та господарських споруд». Земельна ділянка належала батькові позивача на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER], від 26.06.2002 року. [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та фактично проживала разом з [PERSON] на день смерті останнього за адресою [ADDRESS]. Брат позивача - син померлого - [PERSON], 06.03.2015 року звернувся до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON], як за законом, так і за заповітом. Дружина померлого - [PERSON], яка також була зареєстрована та фактично мешкала разом із спадкодавцем, у встановлений законом шестимісячний термін з дня смерті [PERSON] - 06.03.2015 року також звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини на будь-яких підставах, як за законом, так і за заповітом. Крім того, [PERSON] не претендувала на виділ своєї половини в спільному майні подружжя. Отже, [PERSON] є єдиною спадкоємицею першої черги, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] 31.03.2015 року позивач звернулася, з метою оформлення своїх спадкових прав, до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В., яка 31.03.2015 року відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину, мотивувавши свою відмову відповідною Постановою № 101/02-31. Так, приватний нотаріус Трубнікова В.В. зазначила, що у разі відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно оформити спадщину неможливо у зв'язку з чим [PERSON] рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] не з'явилися. [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надійшов лист Бірківського сільського голови [PERSON], яка, від імені територіальної громади, просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, проти позовних вимог та задоволення позову [PERSON] не заперечувала, позовну заяву визнала в повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] (до шлюбу - [PERSON] - копія Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], актовий запис № 547) [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], актовий запис № 27 /а.с. 11, 12/. Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] 23.11.1974 року уклали шлюб, актовий запис № 54 /а.с. 13/. Крім того, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] - копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], актовий запис № 48 /а.с. 14/. Як вбачається з копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], [INFO] року помер [PERSON], актовий запис № 59 /а.с. 10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON], а також діти - [PERSON] та [PERSON] Листом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 07.09.2016 року вих. № 976/02-19 повідомляється, що на день смерті [INFO] року [PERSON] і по даний час за адресою [ADDRESS], були зареєстровані і проживають постійно [PERSON], [PERSON] та її син, а онук померлого - [PERSON] /а.с. 15/. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, [PERSON] та [PERSON] є такими, що фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки були зареєстровані та постійно проживали разом із померлим на день його смерті. В той же час, листом приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубнікової В.В. від 24.11.2015 року вих. № 469/02-17 підтверджено, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 12/2015, заведеної приватним нотаріусом Трубніковою В.В. 06.03.2015 року, єдиним спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину, є його донька - [PERSON] Дружина спадкодавця - [PERSON] та його син - [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на будь-яких підставах, як за законом, так і за заповітом, надавши відповідні заяви. Крім того, [PERSON] не претендувала на виділення своєї частки в спільному майні подружжя. Також до приватного нотаріуса Трубнікової В.В. звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та видачу Свідоцтва про право на спадщину, однак, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS], позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва /а.с. 16, 17/. Відмова приватного нотаріуса Трубнікової В.В. [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину була оформлена Постановою від 31.03.205 року № 101/02-31 /а.с. 18/. Таким чином, судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] Єдиною спадкоємицею після його смерті, яка прийняла спадщину, є позивач [PERSON], оскільки дружина померлого [PERSON] та його син - [PERSON] подали приватному нотаріусу Трубніковій В.В. заяви про відмову від прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS], однак, [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не надано нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення». Тобто, до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв'язку з тим, що відповідно до статті 58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 05.08.1992 року. Згідно з п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року - документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Той факт, що [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS], підтверджується матеріалами справи - наступними доказами. За інформацією Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 07.09.2015 року вих. № 976/02-19 згідно записів по господарських книг № 4 за 1974-1976 р.р. та № 5 за 2011-2015 р.р. житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON]. Будинок збудований у 1974 року. Земельна ділянка для будівництва вищевказаного житлового будинку, площею 0,12 га, була виділена [PERSON] дослідним господарством «Борки» згідно наказу від 12.05.1974 року № 125. Дані щодо введення житлового будинку в експлуатацію у сільської ради відсутні /а.с. 15/. Відповідно до Довідки КП «Зміївське БТІ» від 17.08.2015 року № 2426 згідно архівних матеріалів КП «Зміївське БТІ» рішенням виконкому Готвальдівської міської ради народних депутатів від 17.07.1990 року № 254 було оформлено право власності на власників житлових будинків в [ADDRESS] на ім'я [PERSON], однак Свідоцтво не видавалося, так як [PERSON] станом на 31.12.2012 року не звертався із заявою про оформлення права власності на будинок. Житловий будинок збудований у 1986 році /а.с. 19/. Також в матеріалах справи містяться копії Дозволу на провадження робіт з індивідуального житлового будівництва від 01.07.1974 року та Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, якими [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку в с. Бірки Зміївського району Харківської області /а.с. 26, 27/. Крім того, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,17 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] /а.с. 28/. [PERSON] був власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS], на підставі технічного паспорту на вказаний будинок, що відповідає положенням Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 року № 95 /а.с. 20-25/. З огляду на вищевикладене судом встановлений факт належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] Єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON], однак, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права у зв'язку з тим, що її батько за життя не отримав Свідоцтва про право власності на житловий будинок. На підставі викладеного, суд вбачає підстави для задоволення позову та визнання права власності за [PERSON], в порядку спадкування за законом, на вищевказаний житловий будинок.

Outcome: approved