Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

17.01.2020 року головний лікар КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР Паталах Ф.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про надання дозволу на психіатричний огляд [PERSON] , [INFO] , у примусовому порядку, тобто без її згоди, мотивуючи це тим, що 21.12.2019 року за картою спадкоємності [PERSON] було встановлено діагноз «Деменція», а відповідно до довідки №13 від 08.01.2019 року, виданої ЛКК КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» - «Церебральний атеросклероз 3ст. Прогресуюча дисциркуляторна енцефалопатія. Когнітивні порушення. Виражений вестибулярний синдром. ОА, гонартроз колінних суглобів. НФС ІІ-ІІ». Зі слів [PERSON] , яка звернулася до лікарні з заявою про проведення психіатричного огляду її бабусі [PERSON] , у останньої часто відбуваються приступи агресії, в тому числі до рідних, які її доглядають, вона лається на них, їй здається, що в квартирі постійно знаходяться чужі чоловіки, які намагаються її вбити, зґвалтувати її доньок. Частіше це відбувається вночі. Раніше [PERSON] лікарем-психіатром не оглядалась. На даний момент рекомендовано огляд хворої [PERSON] лікарем-психіатром, але за станом свого здоров`я вона не може надати усвідомлену згоду на проведення такого огляду. У зв`язку з цим вимушені звернутися до суду з цією заявою. Вважає, що ненадання [PERSON] психіатричної допомоги може завдати значної шкоди його здоров`ю. Представник заявника - лікар-психіатр Кісіль Т.В. в судовому засіданні заяву підтримала повністю з підстав, викладених в ній та просить її задовольнити. Пояснила, що на даний час є всі підстави вважати, що [PERSON] страждає на тяжку психічну хворобу, в зв`язку з чим потребує психіатричної допомоги. [PERSON] раніше за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталась, але лікарем швидкої допомоги, який приїхав на виклик, [PERSON] встановлено діагноз «Деменція», який проявляється у стійкій втраті пам`яті, особа не може контролювати себе та не усвідомлює, що відбувається, не може самостійно себе обслуговувати. Таке захворювання є тяжким психічним розладом, для надання психіатричної допомоги необхідно провести огляд [PERSON] лікарем-психіатром, але за станом свого здоров`я вона не може надати усвідомлену згоду на проведення такого огляду. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що вона є рідною донькою [PERSON] , яку привезла в серпні 2019 року з села до м.Запоріжжя і з цього часу проживає разом з нею, доглядає її. Мати самостійно майже не пересувається, себе не обслуговує, потребує постійного стороннього догляду. Поступово на фоні загального захворювання у матері почали відбуватися приступи психічного розладу. Зараз приступи відбуваються майже кожного дня, особливо часто вночі. Під час цих приступів мати не спить, постійно кричить, лається, надати їй будь-яку допомогу неможливо, беручи до уваги, що вона сама не може себе обслуговувати, пересуватися. Вона постійно вважає, що в квартирі чужі чоловіки, які намагаються її вбити, їй вважається, що в роті у неї черві, по ній повзають блохи. Наприкінці грудня 2019 року мати оглядалася лікарем швидкої допомоги, який зафіксував прояви психічного розладу, порекомендував проведення огляду лікарем-психіатром. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Додатково суду пояснила, що вона є онукою [PERSON] . Її бабця вже тривалий час не може самостійно себе обслуговувати. Періодично у неї відбуваються приступи психічного розладу, тоді вона поводиться агресивно, кричить. Бабуся оглядалася лікарем швидкої допомоги, який порекомендував проведення огляду лікарем-психіатром. У зв`язку з цим, вона звернувся із заявою до психіатричної лікарні. Вважає, що ненадання бабусі психіатричної допомоги може призвести ще до більш тяжких наслідків. Прокурор Коломієць А.О. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Відповідно до вимог ч.2 ст.341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку. Разом з тим, заінтересована особа [PERSON] , яка є особою, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, в судове засідання не прибула. Зі слів заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] , які є родичами [PERSON] , а також з наданих суду медичних документів вбачається, що остання через тяжку хворобу самостійно не пересувається, нетранспортабельна, у зв`язку з чим її участь в судовому розгляді є неможливою. З урахуванням зазначеного та думки учасників справи суд вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованої особи [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення представника заявника - лікаря-психіатра, заінтересованих осіб, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачуваних цим Кодексом випадках. Відповідно до п.9 ч.2 ст.293, 339-342 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно зі ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі - Закон), психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. За змістом статті 7 Закону забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ст.11 Закону, психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром: особи, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою; особі віком до 14 років (малолітній особі) - на прохання або за письмовою згодою її батьків чи іншого законного представника; особі, визнаній у встановленому законом порядку недієздатною, якщо така особа за своїм станом здоров`я не здатна висловити прохання або надати усвідомлену письмову згоду, - на прохання або за письмовою згодою її законного представника. У разі незгоди одного з батьків або за відсутності батьків психіатричний огляд особи віком до 14 років (малолітньої особи) проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке ухвалюється не пізніше 24 годин з моменту звернення іншого законного представника зазначеної особи до цього органу і може бути оскаржено відповідно до закону, у тому числі до суду. Законний представник особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, сповіщає орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного про надання ним згоди на проведення психіатричного огляду підопічного не пізніше дня, наступного за днем надання такої згоди. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи. Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення. У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно. У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду. Суд встановив, що [PERSON] . [INFO] , на даний час постійно мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою №13 від 08.01.2019 року, яка видана ЛКК КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5», [PERSON] себе не обслуговує, потребує постійного стороннього нагляду, немає можливості самостійно пересуватися. Їй встановлено діагноз: «Церебральний атеросклероз 3ст. Прогресуюча дисциркуляторна енцефалопатія. Когнітивні порушення. Виражений вестибулярний синдром. ОА, гонартроз колінних суглобів. НФС ІІ-ІІ». Згідно з даними карти спадкоємності від 21.12.2019 року, [PERSON] була оглянута лікарем ШМД та їй було встановлено діагноз «Деменція», рекомендовано проведення огляду лікарем-психіатром. 09.01.2020 року [PERSON] звернулась до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР із заявою про проведення психіатричного огляду [PERSON] , посилаючись на те, що у останньої періодично відбуваються приступи агресії, їй вважається, що в роті у неї черві, по ній повзають блохи, вона весь час чешеться. Їй вважається, що в квартирі знаходяться чужі чоловіки, які намагаються її вбити, зґвалтувати доньок. Починається така поведінка вночі і може продовжуватися більше доби. Потім вона спить, і знову все повторюється. Згідно з висновком лікаря-психіатра Кісіль Т.В. , раніше [PERSON] лікарем-психіатром не оглядалась, за медичною допомогою до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР не зверталась. Водночас одержані медичні відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, у зв`язку з чим ненадання їй психіатричної допомоги може завдати значної шкоди здоров`ю. Внаслідок психічного стану [PERSON] не в змозі надати усвідомлену згоду на проведення психіатричного огляду. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Так, встановлені судом обставини дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у [PERSON] певного психічного захворювання, у зв`язку з чим вона потребує психіатричної допомоги. З метою підтвердження наявності такого захворювання і визначення виду та порядку надання психіатричної допомоги першочергово слід провести психіатричний огляд особи. Однак надати свою усвідомлену згоду на проведення такого огляду [PERSON] не може в силу характеру наявного захворювання, що підтверджено медичними документами, поясненнями лікаря-психіатра та родичів хворої. Водночас, як встановлено судом, [PERSON] неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, поводиться агресивно, лається, їй здається, що в квартирі знаходяться чужі чоловіки, її бажають вбити. Ненадання їй психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану та завдання значної шкоди здоров`ю хворої. Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання погіршення психічного стану особи суд вважає необхідним надати дозвіл на проведення психіатричного огляду [PERSON] без її усвідомленої згоди. Таким чином, заяву головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР Паталаха Ф.В. слід задовольнити. На підставі ст.342, п.9 ч.1 ст.5430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду. Повний текст рішення складено 21.01.2020 року 08.30 год.

Outcome: approved