overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

16.03.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання її з відповідачем дитини в твердій грошовій сумі: 1500 грн., посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, як поштою, так і через оголошення в пресі, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 03.03.2005 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі: 1500 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення його від сплати судових витрат, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

16.03.2016 року заявник [PERSON] звернувлась до суду з заявою, заінтересована особа Об*єднана територіальна громада в особі виконкому Краснолиманської міської ради, про встановлення факту родинних відносин. У судове засідання заявник [PERSON] не з*явилась, просить розглянути цивільну справу в її відсутності, вимоги задовольнити, про що до суду надала відповідну заяву. Заінтересована особа - Об*єднана територіальна громада в особі виконкому Краснолиманської міської ради, представник якої у судове засідання не з*явився, просить розглянути цивільну справу у відсутності представника, про що надав до суду відповідну заяву. Дослідивши надані до суду документи та матеріали, всебічно і повно з*ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується заява, об*єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2004 року померла мати заявника [PERSON], яка постійно проживала м. Лиман ( м. Красний Лиман), Донецька область, вул. Головна (50років Жовтня) б.24 а, кв. 6. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із 1/4частини квартири, яка розташована за адресою: м. Лиман, вул. Головна, б.24 а, кв.6. Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1268 частиною 3 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, після смерті спадкодавця [PERSON] є її дочка - [PERSON], яка постійно, з 17.07.1997 року до часу відкриття спадщини, тобто до 07.11.2004 року, проживала разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину немає. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На теперішній час заявник немає можливості оформити свої спадкові права, оскільки відсутнє свідоцтво про її шлюб. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні з досліджених матеріалів справи, а саме: копії свідоцтва про народження; копії свідоцтва про смерть; копії свідоцтва про право власності на квартиру; копії трудової книжки; копії атестату; копій паспортів; встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], яка померла 07.11.2004 року. З урахуванням наведено суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

16.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що в період з січня 2014 року по вересень 2015 року він з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з неї не проводяться. Тому звернувся до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та просив про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, зазначені позивачем обставини не спростувала, доказів на заперечення позову суду не надала. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що в період з січня 2014 року по вересень 2015 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 7), яка проживає разом із батьком (а.с. 6). Відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

16.03.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\~500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. 18.04.2016 року позивач [PERSON] надіслала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матірю. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка проживає разом із матірю. Як вбачається зі змісту позовної заяви відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає (а.с. 1). В заяві про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

16.03.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із означеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 23.10.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 799. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний момент сім'я фактично розпалась з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть та шлюб існує формально. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, шлюб фактично розпався з березня 2014 року, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не має. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

16.03.2016 року позивач [PERSON]. звернулася із вказаним позовом до відповідача вказуючи на те, що 13 червня 2015 року помер [PERSON]. За життя він заповів їй все своє майно.До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлямита спорудами, який розташований по вул.. Свято Троїцькій 107 в смт .[PERSON], Херсонської області . Вона прийняла спадщину після [PERSON], подавши до [PERSON] державної нотаріальної контори Херсонської області заяву про прийняття спадщини. Інших осіб, які мають право на спадщину немає. Так як документи були втрачені ще за життя спадкодавця , відновити їх неможливо. Отже , ситуація, в якій вона опинилася свідчить про неможливість оформлення спадщини через нотаріальну контору , а тому змушена звернутися до суду. Просить визнати право власності в порядку спадкування. Представник позивача [PERSON] [PERSON], надав до суду заяву , згідно якої просить розглядати справу без їх участі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] селишна рада Херсонської області наддали до суду заяву згідно якої просять розглядати справу без іх участі, позов визнають. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності слід прийти до наступних виснвків: Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов»язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в момент його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем після померлого 13 червня 2015 року [PERSON] згідно заповіту, якому на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями за адресою смт.Новотроїцьке, вул.Свято-Троїцька 107 Херсонської області, що підтверджується доказами в справі, а саме копіями документів : заповіту (а.с.4), свідоцтва про смерть (а.с. 5) , паспортів (а.с. 6-7), договір куплі-продажу домоволодіння (а.с.8) витягу з рішення [PERSON] селишної ради про впорядкування нумерації будівель та житлових будинків в смт.Новотроїцьке від 15.02.2016 року №21 (а.с. 9) , технічного паспорту (а.с. 10-12), інших спадкоємців не має, що вбачається з домової книги . Позивач в установлений законом срок звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій , що підтверджується постановою нотаріуса, оскільки відсутні оригінал правовстанавлюючих документу про право власності на будинок. Отже позов треба задоволити. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

16.03.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому в ВДРАЦс по м. Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області за актовим записом № 299 шлюбі з відповідачем з 27.08.2011 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не зявились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 27.08.2011 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

16.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що витратила право користування житловим приміщенням квартирою № 60 в будинку № 50 по вул. Союзній в м. Запоріжжі у звязку з тим, що з 2015 року відповідач не проживає за цією адресою без поважних причин. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до копії договору купівлі-продажу від 21.05.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19076504, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за позивачем. Відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає в [INFO] з грудня 2014 року без поважних причин, що підтверджено актом № 147 від 15.03.2016 року, складеним головою правління ОСББ «Будівник». Статтею 405 ЦК України врегульовані правовідносини між власником житлового приміщення і членами його сім'ї щодо строку зберігання за останніми права користування цим приміщенням у разі їх відсутності. Так, згідно до вимог ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що є всі передбачені ст.405 ЦК України підстави для задоволення позову. Відповідач не проживає в [INFO] без поважних причин більш як 1 рік, тому може бути визнаний таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

16.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Водночас позивач відмовився від надання судом строку на примирення з відповідачем. Відповідач не з'явилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2009 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З січня 2015 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

16.03.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою 1 будинку 30 по вул. Північній в м. Чернігові, у звязку з відсутністю в ньому з часу реєстрації - 11.03.2016 року без поважних причин. Позивач обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що відповідач з часу реєстрації не проживає у будинку 1 будинку 30 по вул. Північній в м. Чернігові, не сплачує за комунальні послуги, зареєстрована особа тітка позивача не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому порядку, зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON],, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Власником 1/4 частини будинку 30 по вул. Північній в м. Чернігові, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 58896981 від 12.05.2016 року, копією договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 23.12.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] є позивач (а.с. 7-8). Відповідно до відомостей адресно-довідкового відділу УДМС України в Чернігівській області, [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO] (а.с. 16), також даний факт підтверджується копією домової книги на цей будинок (а.с.10-12). Факт не проживання відповідача з дня реєстрації в [ADDRESS] підтверджується показаннями свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON]. які пояснили, що відповідач ніколи не проживав за цієї адресою, в тому числі і з 11.03.2015 року. Згідно із ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки в судовому засіданні підтверджено факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] більше року ( дня реєстрації), позовні вимоги підлягають задоволенню, також з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved