Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

16.03.2015 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом та, уточнивши коло відповідачів 30.10.2015 року, просив суд виселити відповідачів, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку за адресою: вул. Підлісна, 16 с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області із зняттям їх з реєстрації, поклавши на відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 28.02.2013 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, загальною площею 211.20 кв.м., який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Валове, вул. Підлісна, буд. 16, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідачам направлялися письмові повідомлення з вимогою добровільно звільнити спірний житловий будинок, проте дана вимога залишається без задоволення, у звязку з чим, на підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» вони підлягають примусовому виселенню. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно письмового клопотання представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 102,117). Відповідачі, будучи кожен окремо належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. На адресу суду повернулися поштові конверти з судовими повістками, якими відповідачі неодноразово викликалися в судові засідання з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 81-88, 111-116), що свідчить про невручення відповідачам судових викликів, однак вони вважаються такими, що вручені їм належним чином в силу п.5 ч.5 ст.74 ЦПК України. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору органу опіки та піклування Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації, в судове засідання також не зявилися, надавши до суду заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутності, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.118, 119). Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Судом встановлено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2013 року на користь позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором № KRH0GK00150525 від 26.05.2006 року в розмірі 284 592,87 грн., звернуто стягнення на будинок, загальною площею 211.20 кв.м., літню кухню, вбиральню, сарай, підвал, бесідку, замощення, огорожу № 1-5, та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Валове, вул. Підлісна, буд. 16, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № KRH0GK00150525 від 26.05.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.11-15). Зазначене вище домоволодіння належить відповідачу - [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 121,122). Цим же договором купівлі-продажу від 26.05.2006 року встановлено, що спірний житловий будинок придбано покупцем [PERSON] за рахунок кредитних коштів, отриманих на підставі кредитного договору № KRH0GK00150525 від 26.05.2006 року (п. 2.1. Договору). За даними Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 15.05.2015 року, крім власника [PERSON], [INFO], в будинку за № 16 по вул. Підлісна в с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області зареєстрованими значаться відповідачі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] разом з дружиною [PERSON], [INFO], донькою [PERSON], [INFO] і пасинками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які фактично за вказаною адресою не проживають (а.с. 61,62,62,64). Згідно з п. 14.9 Договору іпотеки особи, які мешкають або зареєстровані у предметі іпотеки (при їх наявності), дали згоду на їх виселення у разі звернення. В липні 2014 року відповідачам направлялося письмове повідомлення, вручене 30.07.2014 року, з вимогою про добровільне виселення їх з вищевказаного будинку (а.с.16,19-22), однак до цього часу зазначена вимога залишається без задоволення, чим порушується право позивача. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу приписів ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР. Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду. Таким чином, частина 2 статті 109 ЖК УРСР установлює загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченого іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення. Натомість, як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Такої позиції притримується і Верховний Суд України в постановах від 24.06.2015 року (справа № 6-447цс15) та від 30.09.2015 року (справа №6-1892 цс15), які в силу ст. 3607 ЦПК України є обовязковими для судів. У справі, що розглядається, судом встановлено, що спірний житловий будинок, розташований по вул. Підлісна, буд. №16 в с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, придбаний відповідачем [PERSON] за рахунок отриманого від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредиту (а.с.122); інші мешканці цього будинку відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не є наймачами даного житлового приміщення в розумінні ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», оскільки в матеріалах справи відсутній відповідний договір найму (оренди) житла, укладеного між власником спірного житла [PERSON] та кимось із них, а сама по собі реєстрація проживання не надає особам статусу наймача житлового приміщення, тому суд приходить до висновку про відсутність правових перешкод для їх виселення. Щодо виселення малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суд виходить з такого. Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем (ст.ст. 8, 18 Закону України «Про охорону дитинства»). Матеріалами справи встановлено, що малолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є дітьми власника [PERSON], не вважаються вони і членами сімї наймачів спірного житла, а оскільки в ході розгляду справи підтвердилася правомірність виселення їх законних представників, тому і їх виселення не суперечитиме вимогам закону, адже відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання дитини є місце проживання її батьків (усиновлювачів). Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо виселення відповідачів з житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Підлісна, буд. №16 в с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, без надання їм іншого жилого приміщення, ґрунтуються на вимогах закону, а відтак підлягають задоволенню. Що стосується вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, суд зазначає, що в силу ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про виселення особи, яке набуло законної сили є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання. Тобто, за наявності рішення суду про виселення відповідачів, орган реєстрації зобовязаний зняти відповідачів з реєстрації в силу прямого припису закону, що свідчить про безпідставність відповідної вимоги позивача, а тому суд відмовляє в її задоволенні. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на те, що солідарне стягнення з відповідачів судового збору діючим законодавством не передбачено, тому суд,

Outcome: partial