Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

15.06.2021 представник позивача - адвокат Молчанова Н.В. звернулась до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої посилається на п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України та зазначає, що в рішенні суду від 01.06.2021 не вирішено питання про судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн. Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Враховуючи ч.4 ст.270 ЦПК України, виходячи з обставин справи, суд доходить висновку, що немає необхідності викликати учасників справи в судове засідання для ухвалення додаткового рішення. Згідно зі ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи №235/1907/21 та зміст судового рішення від 01.06.2021, суд зазначає таке. В позові представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та додає копії: - договору про надання правової допомоги від 10.03.2021, - акту приймання передачі від 17.03.2021, - розрахунку витрат на правовому допомогу на загальну суму 6 000 грн та - квитанції до прибуткового касового ордеру від 17.03.2021. Судовим рішенням від 01.06.2021 заявлені позовні вимоги задоволені в повному обсязі та вирішено питання про стягнення з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на користь [PERSON] судових витрат у виді сплаченого судового збору в розмірі 454 грн; питання стягнення судових витрат у виді правничої допомоги не вирішено. За правилами п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України). До позову поданий детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Молчановою Н.В., та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як-то копії: - договору про надання правничої допомоги №04/03/21 від 10.03.2021, - акту приймання передачі по вказаному договору від 17.03.2021, підписаного позивачем та адвокатом, розрахунок витрат на правову допомогу на загальну суму 6000 грн, з яких 500 грн - ознайомлення з документами, 1000 грн - вивчення та аналіз судової практики та нормативно-правових актів, 500 грн - складання та направлення адвокатських запитів, 2000 грн - складання позову, 1000 грн - складання клопотання про забезпечення позову, 1000 грн - засвідчення копії документів, формування та направлення позову до суду, а також квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 17.03.2021, за якою позивачем на підставі згаданого договору сплачено 6000 грн (а.с.33-36). Вказані копії документів направлені відповідачу разом з позовом та отримані останнім. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та доказів неспівмірності таких витрат відповідачем до суду подано не було. Враховуючи викладене, оскільки позов задоволений, зважаючи на приписи ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved