overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харків, про що є актовий запис № 1550, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачкою. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2003 року, про що є актовий запис № 1550 у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції міста Харків, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

17.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 27.04.2012 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб в Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 250. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу не мають. З червня 2014 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини у звязку із різними поглядами на життя, постійними сварками між ними, непорозуміннями. На цей час вони мешкають окремо, вона вважає, що примирення між ними неможливо, шлюб суперечить її інтересам, а тому просила розірвати шлюб. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], що діє на підставі доручення, до судового засідання на зявилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, в якій повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.(а.с.14, 25-26, 30). Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи шляхом дачі оголошення в газеті «Урядовий курєр» № 124 від 11.07.2015р.(а.с.16, 20 ). Суд постановлює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON]В.(до шлюбу Зарудная) перебувають в шлюбі з 27.04.2012 року. Шлюб зареєстрований в Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 250..(а.с.4). Судом встановлено, що неповнолітніх дітей сторони не мають, з червня 2014 року припинили сімейно-шлюбні відносини з у звязку із різними поглядами на життя, постійними непорозуміннями між ними, примирення між сторонами неможливо, шлюб суперечить інтересам позивачки [PERSON] Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб суперечить інтересам позивачки, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, шлюб між [PERSON]В та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

17.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою та просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрований 22 липня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 754, та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина\~ [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімума для дитини відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду, до його повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 22.07.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, коштів на утримання сина не вистачає. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Судом встановлено, що сторони з 22 липня 2006 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 754. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, спільне господарство сторони не ведуть. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина залишається проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази прийшов до наступного, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 17 червня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову 243,60 грн. судового збору. (а.с.1) Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

17.06..2015 року позивачка звернулась в суд із зазначеним позовом до відповідача , указав ,що складається з ним у шлюбі з 4.06.2011 року . Від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] ,[INFO] народження . Просила стягнути аліменти на її утримання з відповідача у розмірі 1-4 частки з усіх видів заробітку до досягнення дитиною віку 3 років ,так як відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає ,син мешкає з нею,та знаходяться в неї на утриманні . Позивачка у судовому засіданні позов просила задовольнити ,надав пояснення аналогічно викладеним у позові ,просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання , у розмирі 1-4 частки з усіх видів заробітку . Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково ,пояснив що він не може сплачувати аліменти в такому розмірі ,враховуючи його доходи,не заперечував сплачувати аліменти у розмірі 1-8 частки з заробітку. Дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини : Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] ,[INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження і якй мешкає з позивачкою ,та знаходиться в неї на утриманні . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає . Відповідно до частини 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів враховуються встановлені судом обставини, і суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання відповідачки до досягнення дитиною [PERSON] ,[INFO] народження трьохрічного віку, у розмірі 1-4 частки з усіх видів заробітку відповідача , так як з пояснень у судовому засіданні та письмових пояснень відповідача вбачається , що він визнає позов частково ,не заперечує сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною віку 3 років , але у розмір 1-8 частки , може надавати таку матеріальну допомогу і тому позовні вимоги в порядку ч.2 ст.84 СК України слід задоволити повністю, враховуючи матеріальне становище сторін ,а саме надану позивачкою довідку про доходи з якої вбачається що вона отримала щомісячно з січня по листопад 2015 року на утримання дитини допомогу 860 гривень,а усього 9460 гривень(арк.с.61) ,довідку про заробітну плату відповідача ,з якої вбачається , що він отримав доход з січня по жовтень 2015 року 60 065,25 гривень(арк.с65). У судовому засіданні досліджено довідку про стан здоров,я матері відповідача [PERSON],довідка про розмір її пенсії,(арк..с49-50 ),але будь яких доказів що відповідач витрачає кошти на її лікування ,або утримання відповідачем не надано. Пояснення відповідача в той частині що він сплачує за борговою розпискою та залишив житло позивачці з дитиною і тому не може сплачувати аліменти у розмірі 1-4 частика суд вважає безпідставними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

17.06.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. з індексацією відповідно до закону для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Син проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

17.06.2015 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через принципову відмінність поглядів на спільне життя, систематичні сварки психологічну несумісність, відсутність почуття любові та взаєморозуміння. За таких обставин позивачка вважає, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому просить суд розірвати шлюб та відновити її дошлюбне прізвище. До початку судового розгляду представник позивачки та відповідач подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, представник позивачки позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.1994 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, актовий запис №1452 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с. 5). Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сторони спільним побутом не пов'язані, не мають взаємних прав та обов'язків подружжя. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

17.06.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. В позовній заяві зазначила, що відповідач є батьком їх спільної дочки [PERSON] [INFO], яка згідно договору №04.16-14 від 14.08.2014 року навчається на І курсі фінансово-економічного факультету Полтавського національного технічного університету ім..[PERSON] на денному відділенні з платною формою навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В звязку з цим позивачка звернулася в суд з зазначеним позовом і просила стягувати з відповідача на користь повнолітньої дочки [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1142,15 грн. щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги в частині розміру аліментів, які вона просить стягували з відповідача та просила зменшити суму стягуваних аліментів до 600 гривень щомісячно. Відповідач визнав позов, погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно. Представник відповідача просив задовольнити позов та визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів сумою в 600 гривень щомісячно з урахуванням того, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, відповідач не має постійної роботи та не має стабільного заробітку. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В судовому засіданні встановлено, і це визнається сторонами, що сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка навчається на першому курсі Полтавського національного технічного університету ім.М.Кондратюка і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач погодився сплачувати аліменти у сумі 600 гривень щомісячно. Приймаючи до уваги, що змінені позовні вимоги фактично визнаються відповідачем, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття визнання позову та задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст.198, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

17.06.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві зазначає, що 30.05.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 90 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 126259, виданим Водянською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області 01.09.2009 року за № 42 (а.с. 5). Спочатку спільне життя з відповідачем складалося добре. Вони кохали та поважали один одного, разом вели домашній побут. З часом стосунки подружжя погіршилися, зрозуміли, що мають різні погляди на життєво важливі питання, обовязки подружжя в сімї. На даний час дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області за № 658 від 17.06.2015 року (а.с. 6). Позивачка зазначає, що випробовує великі матеріальні труднощі повязані з матеріальною стороною виховання сина, оскільки допомоги при народженні дитини, яку вона отримує на дає можливість повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих а пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку обдарувань. Однак відповідач ухиляється від утримання сина, його виховання, не піклується про його здоровя, фізичний та духовний розвиток. Відповідач добровільно не утримує свою дитину. Враховуючи той факт, що вирішити мирним шляхом питання участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини не представляється можливим, вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та прав сина. Просить стягнути аліменти на неповнолітню дитину. До судового засідання позивачка не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До судового засідання відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки забовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

17.06.2015 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за опалення в розмірі 8721 грн. 89 коп. за період з 01.05.2008 року по 01.12.2013 року, а також просить стягнути з відповідача на їх користь 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. В обґрунтуванні позову вказують, що позивач, виконуючи свої обовязки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач оплату в повному обсязі за отримані послуги не робив. Відповідно з неповною сплатою за отримані послуги у відповідача накопичився борг, у звязку з чим позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, але за заявою боржника судовий наказ від 06.06.2014 року було скасовано. Представник позивача позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також просить застосувати строк позовної давності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає,що відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті за опалення у межах за давністю позову у сумі 1713 грн. 00 коп., так як в даному випадку перебіг строку позовної давності рахується з дня звернення позивачем до суду з заявою про видачу судового наказу, а саме з 06.06.2014 року. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

17.06.2015 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за опалення в розмірі 9981 грн. 81 коп. за період з 01.02.2002 року по 01.02.2014 року, а також просить стягнути з відповідача на їх користь 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору. В обґрунтуванні позову вказують, що позивач, виконуючи свої обовязки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач оплату в повному обсязі за отримані послуги не робив. Відповідно з неповною сплатою за отримані послуги у відповідача накопичився борг, у звязку з чим позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, але за заявою боржника судовий наказ від 10.12.2014 року було скасовано. Представник позивача позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також просить застосувати строк позовної давності. Перевіривши матеріали справи, суд вважає,що відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті за опалення у межах за давністю позову у сумі 1905 грн. 63 коп., так як в даному випадку перебіг строку позовної давності рахується з дня звернення позивачем до суду з заявою про видачу судового наказу, а саме з 15.10.2014 року. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

17.06.2015 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті теплової енергії на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» в сумі 13171 грн. 15 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач будучи повідомленим належним чином в судове засідання не з'явився. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню та відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті теплової енергії в сумі 13171 грн. 15 коп., а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 13414 грн. 75 коп.. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved