Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

16 жовтня 2014 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Заявниця є єдиною спадкоємицею за заповітом, однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на житловий будинок прізвище власника зазначено «[PERSON]». В адміністративному порядку, виправити помилку неможливо. В зв'язку з цим заявник просила встановити факт належності правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житловий будинок її матері [PERSON]. В судове засідання представник заявника надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області судове засідання не з'явився, надав заяву, про розгляд справи без участі представника, при цьому він заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. (свідоцтво про смерть - а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Олександровської селищної ради № 63 від 26 липня 1988 року. Заявниця [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] - а.с. - 4 ) є спадкоємцем за заповітом, який був посвідчений секретарем виконкому Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області 11.06.2012 року. (а.с. 14). Однак при зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у правовстановлюючому документі прізвище власника було зазначено «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть, на підставі якого заведена спадкова справа - «[PERSON]», що підтверджується довідкою державного нотаріуса від 13.10.2014 року. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] підтвердився в судовому засіданні слідуючими доказами: копією Державного акту серії ЯЕ № 443053 від 30.12.2009 року виданого на ім'я [PERSON], відповідно до якого їй було передано у власність земельну ділянку, призначення якої обслуговування житлового будинку, що разташований за адресою [ADDRESS] копією будинкової книги на будинок [ADDRESS], з якої вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована у вказаному житловому будинку; копією заповіту від 11.06.2012 року, відповідно до якого вона заповідала своїй дочці все своє майно та в якому зазначена адреса проживання спадкодавця вул. Східна 15 смт. Олександрівка; копією свідоцтва про шлюб спадкодавця, відповідно до якого вона змінила прізвище на [PERSON]. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення своїх спадкових прав.

Outcome: approved