Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

17.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклав шлюб з відповідачкою 22.12.1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через відсутність взаємоповаги, несумісність характерів, байдужість до життя та проблем одне одного, на ґрунті чого відбувались сварки, які поступово призвели до втрати почуття поваги та любові одне до одного. Шлюбні стосунки остаточно припинені з січня 2018 року; спільне господарство ними не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 20.01.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Позивач в підготовче засідання не з`явився; надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність і задовольнити позов. Відповідачка в\~підготовче засідання\~не з`явилася;\~надала суду\~заяву,\~в якій\~повністю визнала\~позов;\~з наслідками\~визнання позову\~ознайомлена;\~просила розглянути\~справу в\~її відсутність. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що 22.12.1995 року відділом РАГС м. Первомайська Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 704. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що відповідно до\~ст. 112 СК України\~є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.\~ За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище « [PERSON] », оскільки заяви про зміну прізвища нею не подано. Позивачем про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved