Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

16 березня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду в інтересах повнолітнього сина [PERSON] із вказаним вище позовом та зазначила, що з [PERSON] (далі - відповідач) перебувала в шлюбних відносинах з 16.08.1997 року, шлюб розірвано 01.10.2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який весь час проживає з позивачем. Оскільки відповідач не надавав матеріальну допомогу на утримання сина, позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області з відповідача стягувалися аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. У 2013 році [PERSON] продовжив навчання та вступив до ВП НУБіБ України, Ірпінський економічний коледж. У звязку з даними обставинами їх з відповідачем син потребує коштів на утримання. Йому потрібно харчуватись, купувати одяг, спеціальну літературу для навчання, та інші побутові речі, витрачати кошти на проїзд. Позивач з 2011 року не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, знаходиться у декретній відпустці, доглядає меншу доньку, від другого шлюбу із [PERSON]. Але його заробітної плати недостатньо для утримання сина позивача [PERSON]. Своїх доходів він не має, ніде не працює, тож всі витрати на його утримання несе виключно позивач. Відповідач є працездатним та здоровим, працює охоронником в воєнізованій охороні в м. Гребінка, отримує достатню заробітну плату, аби забезпечити утримання свого сина. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати кошти на утримання сина. Позивачу не відомий розмір заробітної плати відповідача, не має відповідної довідки про його доходи, тому просить суд зобовязати надати відповідача відповідну довідку. З огляду на викладене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, позивач надіслала суду заяву, згідно якої підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати без її участі. Відповідач надіслав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 021801 [PERSON], [INFO], відповідач є батьком [PERSON] /а.с. 10/. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі довідки № 111 від 09.03.2016 року відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ірпінський економічний коледж» /а.с.7/, судом встановлено, що [PERSON] дійсно навчається у даному навчальному закладі з 1 вересня 2013 року на денній формі навчання. В позовній заяві позивач зазначила, що всі витрати по утриманню сина [PERSON] несе виключно вона, але її коштів недостатньо для утримання сина, що згідно заяви відповідача він визнав. В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В силу статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII з наступними змінами та доповненнями прожитковий мінімум для працездатної особи становить 1 378,00 грн. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, а також те, що згідно статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для працездатної особи на утримання [PERSON], [INFO], до закінчення ним навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами 16 березня 2016 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів. З огляду на вище зазначене, позов підлягає до задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача згідно пп. 1.1. частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із наступними змінами та доповненнями в дохід держави слід стягнути 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року N 928-VІІІ становить 551 грн. 20 коп. З огляду на вищевикладене, на підставі статті 199, частини 3 статті 181, статей 182, 183, частини 1 статті 191, статті 200 СК України,

Outcome: approved