overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

15.08.2003 року, сторони уклали поміж собою шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 11 у виконкомі Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Від нього сторони мають сина- [PERSON], [INFO]. З грудня місяця 2013 року сторони проживають окремо, а до цього більше року не підтримавали подружніх стосунків.Спільне життя між ними не склалось із-за відсутності взаємних: поваги,любові,порозуміння.Припинив подружні стосунки , сторони не поновлювали їх.Не погоджуючись на примирення з відповідачем, позивач просить шлюб поміж ними розірвати. Позивачнадав суду письмову заяву, в якій не погоджуючись на примирення з відповідачем і підтримуючи свої вимоги, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач повторно не з*явилася в судове засідання,хоча була повідомлена про нього належним чином і від неї не надійшло пояснень своєї поведінки. Перевіривши матеріали справи ,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити , так як дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження поміж ними шлюбу суперечило б , як їх так і інтересам дитини .Сторони тривалий час біля двох років не підтримують подружні стосунки і за це цей період ніхто з них заходів для примирення і збереження шлюбу не приймав і не бажає приймати. Дитина від шлюбу знаходиться на утриманні відповідача і питання про визначення місця її прооживання, зараз не виникає. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Відповідач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

15.08.2007 р. позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-18036-150807 У відповідності до зазначеного договору, позивач відкрив картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті та надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 тис. грн. Згідно до умов договору , відповідач брав на себе зобов»язання щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також проценти та пеню за користування кредитом. Але взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 20.10.13 р утворилась заборгованість на загальну суму 2797.63 грн, яку просить суд стягнути, бо у добровільному порядку [PERSON] свої зобов»язання не виконує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач письмово звернувся до суду, де просить розглянути справу у його відсутності, за наявними доказами, які є у справі, та ухвалити заочне рішення. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних доказів, та відповідно до ст.. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводити. Судом встановлено , що 15.08.2007 р між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір за № 001-18036-150807, відповідно до якого, Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. Дійсно, станом на 20.10.2013 р, загальна заборгованість відповідача за зазначеним кредитним договором складає 2797.63гн.а.с5-.9, 12 Факт невиконання взятих на себе зобов»язань з боку [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості від 20.10.2013 р а.с.12, за яким відповідачка не виконала взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту. Згідно до ст.. 629,526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обґрунтовані, суд вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати згідно до ст..88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

15.08.2012 р. ПАТ за кредитним договором без номера надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 грн.. [PERSON] умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів не виконує, виник борг в розмірі 13649 грн., який ПАТ просить стягнути із відповідача, а також судовий збір і витрати на оголошення. Представник позивача позов підтримав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії кредитного договору без номера від 15.08.2012 р. ПАТ надав [PERSON] кредит. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] станом на 31.12.2015 р. борг складає 13649 грн., з них 1412 грн. боргу по кредиту, 8410,86 грн. боргу по процентах за користування кредитом, 2700 грн. пені і комісії, 500 грн. фіксованого штрафу і 626,14 грн. процентна складова штрафу. Таким чином судом встановлено невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з цим позов підлягає задоволенню із стягненням судового збору і витрат на оголошення в газеті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

15.08.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,04 га, що знаходиться в [ADDRESS] та призначена для ведення садівництва. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вказана земельна ділянка належала її чоловіку [PERSON], який помер [INFO] року. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яку вона прийняла. До складу спадщини, окрім іншого майна, увійшла вище зазначена земельна ділянка. Однак постановою нотаріального органу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині земельної ділянки. Посилаючись на законність набуття права власності на земельну ділянку спадкодавцем, позивачка просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на зазначену земельну ділянку. В судове засідання представник позивачки не з'явився, надавши заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про визнання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку площею 0,04 га, розташовану в [ADDRESS], призначену для ведення садівництва. Даний факт підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії МК № 3213, який видано 28 червня 1995 року на підставі рішення виконкому Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 30.08.1994 р. № 36 і зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 74. (а.с. 9) Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] доводився позивачці чоловіком. (а.с. 33) [INFO] року [PERSON] помер у віці 72 років в м. Миколаєві. У відповідності до ст. 1269 ч. 1 ЦК України позивачка, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріального органу, прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] за законом. (а.с. 25) Таким чином в силу ст. 1218 ЦК України позивачка успадкувала усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті останнього. До таких успадкованих позивачем прав відноситься і право на земельну ділянку спадкодавця. (а.с. 23, 24) Всіма сторонами по справі визнається право власності спадкодавця [PERSON] за життя на земельну ділянку, а також факт прийняття спадщини після смерті останнього позивачкою. Отже, в силу ст. 61 ч. 1 ЦПК України зазначені обставини не підлягає доказуванню. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, за викладених обставин позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

15.08.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і [PERSON] 23.11.2002 року відділом РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №133. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В позові також зазначила, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спільне життя не склалося. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вже тривалий час вони мешкають окремо, живуть своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе і суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, в порядку ст.74 ЦПК України. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надходило. Згідно протоколу судового засідання Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.10.2013 року вбачається, що [PERSON] позов не визнає, просив надати термін для примирення строком на 6 місяців. Ухвалою суду від 09.10.2013 року сторонам був наданий строк для примирення терміном 2 місяця (а.с.24) та ухвалою суду від 20.12.2013 року - терміном на 4 місяці (а.с. 34). Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.11.2002 року (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Наданий судом строк в 6 місяців до позитивних наслідків не привів, примирення сторін не відбулося. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач, яка під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» зазначила про намір залишити шлюбне прізвище. На підставі ст.ст.24,110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

15.08.2013 року ТОВ «Гранд Бізнес Груп» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики №167/10 з додатками №1,3 та додатковою угодою №2 у розмірі 5551,23 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із матеріалів справи, 26.06.2010 року між ТОВ «Гранд Бізнес Груп» та [PERSON] було укладено договір позики №167/10, відповідно до умов якого [PERSON] отримала грошові кошти у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, безоплатності та цільового характеру використання у сумі 20000,00 грн., з кінцевим терміном погашення, згідно графіку погашення заборгованості до 15.03.2016 року. 26.06.2010 року було укладено додаток №3 до договору позики, де сторони підтверджують, що учасник отримав дозвіл на суму 20000,00 грн., а також, що на момент підписання додатку №3 відповідачем було сплачено 22 чистих внесків на суму 6111,16 грн. та адміністративні витрати в кількості 22, що в сумі становить 1008,24 грн. Згідно графіку погашення заборгованості за договором, що міститься в додатку №1, а також додатку №3 відповідач, починаючи з 15.04.2010 року і до 15.03.2016 року зобов'язаний погашати надану позику рівними частинами по 277,78 грн. щомісячно. За період з 23.03.2010 року по 17.12.2012 рік відповідачем було сплачено чистих внесків на загальну суму 14448,77 грн. Починаючи з січня 2013 року відповідач зобов'язання належним чином не виконує, станом на червень 2013 року залишок неповернутої позики становить 5551,23 грн. щомісячних платежів. Крім того, між ТОВ «Гранд Бізнес Груп» та ПП «Житомирська міська юридична консультація» було укладено договір про надання юридичних послуг від 23.04.2013 року, відповідно до умов якого, а саме: до п. 3.1 ТОВ «Гранд Бізнес Груп» зобов'язується сплатити за надані юридичні послуги 380,00 грн. Згідно касового ордеру від 23.04.2013 року, позивачем здійснено оплату за складання позовної заяви в розмірі 380,00 грн. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону та умов договору. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

15.08.2014 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність та що позов підтримує. Із позову видно, що 22.05.2012 року позивач уклав шлюб з відповідачкою по справі, шлюб було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 197. З липня 2012 року позивач з відповідачкою разом не проживають, родина розпалася остаточно, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, причиною розпаду родини послугувало відсутність між ними взаєморозуміння, на цьому ґрунті склалися неприязні відносини. Спільне життя з відповідачем не бажає продовжувати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася але була допитана у порядку судового доручення Жовтневим районним судом м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, та на адресу суду був направлений протокол судового засідання Жовтневого районного суду м. Ростов-на-Дону Російської Федерації про допит відповідачки по справі, відповідно до якого вбачається, що відповідачка проти позову про розірвання шлюбу заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову, пояснює що у них від шлюбу є спільна дитина якій виповнилося девять місяців, та що письмові заперечення до позову вона надішле пізніше до Краматорського суду. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, що об'єктивно підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.47), пакетом документів про допит відповідачки компетентним судом (а.с. 36-43). Судом встановлено, що сторони одружилися 22.05.2009 року. З липня 2012 року позивач з відповідачкою разом не проживають, родина розпалася остаточно, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, причиною розпаду родини послугувало відсутність між ними взаєморозуміння, на цьому ґрунті склалися неприязні відносини. Спільне життя з відповідачкою позивач не бажає продовжувати. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Посилання відповідачки на те що сторони по справі мають спільну дитину не знайшли свого письмового підтвердження. Заперечень від відповідачки по позову до суду не надходило. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Майнових суперечок нема. При розподілі витрат по розірванню шлюбу суд враховує думку сторін, а також матеріальне становище сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

15.08.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 грн. (а.с. 2-3). 12.11.2014 р. позивачка подала до суду уточнену заяву (а.с. 59-60), в якій просить залишити без розгляду позовні вимоги, викладені на а.с. 2-3 та стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача до досягнення повноліття сином. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала уточнені позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 62). Відповідач надав заяву (а.с. 61), в якій визнав уточнені позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходились у шлюбі до 27.01.2014 р. (а.с. 8), мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який мешкає з позивачкою (а.с. 7). Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоровя дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини. При цьому суд бере до уваги і визнання позову відповідачем (а.с. 61). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

15.08.2014р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем з 07.08.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач з 2010 року проживає окремо і добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки не бажає. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.08.2014 року та до повноліття [PERSON], [INFO]. Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

15.08.2014р. до Слов»янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року. Шлюб було зареєстровано виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, за актовим записом № 56. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Даний шлюб для кожного з них є першим. Вони припинили спільне проживання та шлюбні стосунки, в зв'язку з тим, що між ними зникло взаєморозуміння. Вважає, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею, спору щодо цього не існує. Відповідач надає матеріальну допомогу (аліменти) на утримання дитини за відповідним рішенням суду від 11.10.2013 року. Спору між ними про поділ спільного, сумісно нажитого під час шлюбу майна, не існує. Просить суд: - розірвати шлюб, зареєстрований 29 серпня 2009 року в виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, за актовим записом № 56, між нею та відповідачем; - після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; - судові витрати покласти на відповідача. Позивачка в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не був присутній, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2009 року в виконкомі Миколаївської міської ради Донецької області, за актовим записом № 56 (а. с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 4). Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, через взаємні непорозуміння та різні погляди на життя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розділ спільного майна та місце проживання спільної дитини немає.

Outcome: approved