overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

15.01.2018 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 22 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області. В обґрунтування вимог позивач пояснив, що не можуть мати спільний побут, не мають бажання проживати разом, на даний час сторони стосунків не підтримують. 17.01.2018 ухвалою судді позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 05.02.2018 ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.26,27). На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ТП №116344, що сторони - [PERSON] та [PERSON] перебувають шлюбі, зареєстрованому 22.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №1207 (а.с.28). 07 грудня 2014 року у сторін народилася дочка [PERSON] (а.с.10). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради та [PERSON] (далі відповідачі) про визначення додаткового місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини матері [PERSON], яка померла 06.03.2017 року. В обґрунтування позову зазначив, що він є юридично необізнаним, постійно проживає в Російській Федерації та працює вахтовим методом (6 місяців працює після цього 3 місяці відпочиває) в районах крайньої півночі, а тому не мав можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини матері. Зазначене, на думку позивача, є підставою для визначення йому додаткового строку для подання цієї заяви в судовому порядку. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала з тих підстав, що позивач не надав доказів на підтвердження існування обставин, які перешкоджали позивачеві своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини матері; також вважає, що [PERSON] не є належним співвідповідачем по справі, оскільки в справі відсутні докази наявності в [PERSON] права спадкування майна матері позивача. Позивач і співвідповідач [PERSON] не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України (далі Кодекс) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписом частини другої статті 83 Кодексу позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Згідно з частиною першою статті 84 Кодексу учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане позивачем разом із позовною заявою (ч. 2 ст. 83 Кодексу). Звертаючись до суду з цим позовом позивач не надав суду докази на підтвердження факту смерті матері - [PERSON], яким може бути свідоцтво про смерть, а додані до відзиву відповідача документи про поховання [PERSON] не є підтвердження цього, через невідповідність по батькові матері позивача і похованої особи; позивач не надав докази існування поважних причин для пропуску ним шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини матері, зокрема, роботи в районах крайньої півночі Російської Федерації вахтовим методом, а звичайна необізнаність позивача і спадковим правом України не є безумовною підставою для визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини; позивачем не надано докази того, що співвідповідач [PERSON] має право на спадщину його матері і, як наслідок цього, може бути належним співвідповідачем у цій справі. Суд також констатує, що не надавши по справі необхідні докази, які підтверджують обгрунтованість заявлених вимог, позивач, водночас, не порушував перед судом клопотання про витребування доказів у порядку, передбаченому частиною першою статті 84 Кодексу. За таких обставин, предявлений позов не підлягає задоволенню в звязку з не доведенням позивачем своїх матеріально-правових вимог.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON], зацікавлена особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Із заяви вбачається, що [INFO] помер чоловік заявниці - [PERSON], [INFO]. За фактом смерті було видано довідку про причини смерті №189 від 10.10.2017 року та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2017 року, що посвідчує факт смерті. В листопаді 2017 року для державної реєстрації смерті заявницеюбули подані документи до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, який за результатами їх розгляду відмовив у державній реєстрації смерті. Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця міста Часів-Яр Донецької області, громадянина України, визнавши датою його смерті [INFO] та місцем смерті Україна, Донецька область, місто Ясинувата, причина смерті гостра черепно-мозкова травма, множинні переломи черепу та кісток обличчя. На час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримує та просить її задовольнити. Зацікавлена особа - представник Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду не з'явилася. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі, що підтверджується: копіями паспорта, копією свідоцтва про укладення шлюбу, довідкою про смерть №189 від 10.10.2017 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2017 року, фотосвітлиною, відмовою у проведенні державної реєстрації смерті та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця міста Часів-Яр Донецької області, громадянина України, визнавши датою його смерті [INFO] та місцем смерті Україна, Донецька область, місто Ясинувата, причина смерті гостра черепно-мозкова травма, множинні переломи черепу та кісток обличчя. На час смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 25.10.2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1607. Від шлюбу вони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подальше спільне проживання з відповідачем із збереженням сім'ї вважає неможливим, оскільки подружні відносини з відповідачем припинені, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Позивач подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи. Просить суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 25.10.2013 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 25.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1607 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що подружні відносини з відповідачем припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі стягнути з відповідача [PERSON] При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй заповіту після смерті тітки [PERSON], яка померла [INFO], вказуючи на те, що в даному заповіті записано прізвище спадкоємця «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Заявниці встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просять задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, при цьому подали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Із заявою згодні. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, спадкової справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). За життя [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], про що склала заповіт посвідчений секретарем Краснопільської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за № 16 від 10.05.199 року (а.с. 6). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] доводилась заявниці рідною тіткою, що підтверджується свідоцтвами про народження матері заявниці та спадкодавця. Згідно паспорта заявниці (а.с. 5) її прізвище ім'я, по батькові - [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 149/2006 від 28.03.2006 року заведеною Коропською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], яка померла [INFO] вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом подачею заяви. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або в паспорті. Як убачається з роз'яснень, які містяться в п. 12постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Оскільки факт належності заповіту, встановлення якого заявниці необхідно для оформлення спадщини, знайшов своє підтвердження в матеріалах справи суд оцінивши вказані докази у їх взаємному звязку, знаходить підстави для задоволення заяви. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.04.1996 року між сторонами був укладений шлюб, від якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на доньку [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 16.01.2018 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження, відповідачу надано пятнадцятиденний строк з дня вручення дано ухвали для подання відзиву на дану позовну заяву, а також розяснено сторонам, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію даної ухвали відповідач отримав 22.01.2018 року, однак відзив до суду не надійшов. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідним свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 147199 (копія на а.с. 6) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю Павлюк лени Олександрівни, [INFO] Довідкою Лелітської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 807 від 20.12.2017 року підтверджено, що [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працює, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що є істотною обставиною. Як встановлено судом [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Також з відповідача, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 05.08.2015 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з червня 2017 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи, про причини неявки не повідомив. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 05.08.2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №1699. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2017 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

15.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.08.2013 року. Як на підставу позову посилається на те, що з 17.08.2013 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, на примирення не згодні, відновлення шлюбу вважає неможливим, фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2017 року. Від сумісного проживання мають спільного сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишиться проживати з нею за взаємною згодою з відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач не зявлявся, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2017 року, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою за взаємною згодою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 17 серпня 2013 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ваврушко) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №882. Від сумісного проживання подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, за їх спільною згодою малолітній син [PERSON], [INFO], залишиться проживати з позивачкою [PERSON] Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved