Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

15.03.2017 року заявник звернулась до суду із дійсною заявою, в якій зазначила, що не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі [INFO] у м.Сімферополі вона народила дитину, дівчинку, батьком якої є [PERSON]. На підтвердження даного факту їй державним бюджетним закладом охорони здоров'я Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2» було видане медичне свідоцтво про народження №014789 від 04.08.2015 року. Однак при зверненні до Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області їй було відмовлено у державнй реєстрації народження дитини з тих підстав, що на підтвердження факту народження нею був пред'явлений медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Встановлення факту народження дитини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження зразка дійсного на території України. У зв'язку з цим вона змушена звернутись до суду та просить встановити, що [INFO] вона, [PERSON], [INFO], у м.Сімферополь АР Крим народила дитину, дівчинку, [PERSON], батьком якої є [PERSON], громадянин України, [INFO], а також просить допустити негайне виконання рішення у справі. В судове засідання заявник не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просила справу розглядати без її участі. Від заінтересованої особи - Троїцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшла письмова заява, відповідно до якої заінтересована особа просила справу розглядати без участі їх представника. Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом даного судового розгляду являється питання реєстрації народження дитини в особливих умовах, що регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в України, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р., а також деякими міжнародними правовими актами. Відповідно до ч.1 ст..3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII тимчасово окупованою територією визнано сухопутну територію АР Крим та м.Севастополя. Відповідно до ч. 2 та ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту народження дитини на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію народження дитини в позасудовому порядку. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до медичного свідоцтва про народження №014789 від 04.08.2015 року, виданого державним бюджетним закладом «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2», [PERSON], [INFO], [INFO] о 23-35 годині народила дитину, дівчинку (а.с.19). Крім того факт народження заявником [INFO] у м.Сімферополі дитини підтверджується: обмінною картою №2042, з якої вбачається, що пологи [PERSON] відбулись [INFO]; довідкою про народження №3772 від 28.08.2015 року, згідно якої у відділі реєстрації народження м.Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим наявний запис про народження [PERSON], дата народження якої [INFO]; довідкою про склад сім'ї [PERSON], відповідно до якої остання проживає разом із сином та донькою [PERSON], [INFO], свідоцтвом [NUMBER] про реєстрацію місця проживання, яке видане на ім'я [PERSON], [INFO], м.Сімферополь, в тому, що вона дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-24). У заяві заявник зазначила батьком дитини [PERSON],[INFO], з яким вона у зареєстрованому шлюбі не перебуває (а.с.9). При оцінці наданих заявником документів - медичного свідоцтва про народження, обмінної карти №2042, довідки про народження №3772 від 28.08.2015 року, довідки про склад сім'ї, свідоцтва про реєстрацію місця проживання суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Так, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім'я та громадянство. Відповідно до ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, кожен чинний договір є обов'язковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі об'єкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками. При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». За таких підстав надані заявником медичні документи - медичне свідоцтво про народження №014789 та обмінну карту №2042, які видані державним бюджетним закладом охорони здоров'я Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2», а також довідку про народження №3772 від 28.08.2015 року, видану відділом реєстрації народжень м.Сімферополя, довідку про склад сім'ї, видану муніципальним унітарним підприємством «Центральний жил сервіс», свідоцтво [NUMBER] про реєстрацію місця проживання, яке видане відділом реєстрації народження м.Сімферополя суд визнає належними і допустимими доказами на підтвердження факту народження дівчинки [PERSON], [INFO]. Дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає, що факт народження дитини, [PERSON], [INFO] в місті Сімферополь, АР Крим, батьками якої є [PERSON], [INFO], громадянка України, уродженка м.Сімферополь, та [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець села Мусаїт Тараклійського району Республіки Молдова є доведеним, на підставі чого подана заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved