Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

17.04.2019 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття та її утримання до досягнення сином шести років. Вказує, що в 2018 році уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , 2018 р.н. котрий повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач як батько жодної участі у наданні матеріальної допомоги не приймає, всі кошти витрачає на власні потреби, а позивач не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. В зв`язку з наведеним позивач була змушена звернутись до суду. Просить стягувати з [PERSON] аліменти щомісячно на її користь на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення сином 6 років. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач належним чином неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте, до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про народження від 27.11.2018, виданого Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Хмельницькій області, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України» прожитковий мінімум для дітей віком до шести років становить 1626 грн. Визначаючи розмір аліментів на утримання сина та дружини, суд виходить з того, що відповідач позов визнає, згідно даних довідки ДП «Славутське лісове господарство» від 10.06.2019 №325, нарахована сума заробітної плати [PERSON] за період з 01.01.2019 по 31.05.2019 становить 114167 грн 19 коп., відтак він є спроможним сплачувати аліменти на користь позивача в заявленому розмірі. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1 ст.182 та ст.183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] слід зазначити в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 1626 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення сином шестирічного віку, суд приходить наступного висновку Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством дійсно закріплено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач позов в цій частині також визнає та погоджується сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач на її утримання. Водночас як слідує з вимог ч.2 ст.84 СК України така виплата може здійснюватись лише до досягнення дитиною трирічного віку, а не до шестирічного віку як просить позивач. З цих міркувань, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох років. За наведених вище обставин суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає частковому задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial