Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

16.08.2016 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що від спільного подружнього життя у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2011 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час такий розмір аліментів є занадто малим, оскільки дитина подорослішала і потребує більших витрат на її утримання та навчання. Крім того, погіршився стан здоровя позивача, вона є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням і не може працювати в повну силу, щоб матеріально утримувати та задовольняти потреби сина. Відповідач добровільно не бажає збільшити розмір матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, працездатний та має дохід. Тому позивач звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з даним позовом і просить збільшити розмір аліментів на утримання сина до 1000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Суду пояснила, що з 2011 року витрати на утримання дитини збільшились. Вона з 2012 року хворіє і у 2013 році їй встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням. Вона часто перебуває на лікарняному, внаслідок чого зменшується її заробітна плата, а лікування потребує значних витрат. Аліментів в сумі 300 грн., які сплачує відповідач, на утримання дитини не вистачає. Відповідач додатково не допомагає утримувати сина, не спілкується з ним та не обізнаний про потреби дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що у нього на утриманні перебуває ще одна дитина від першого шлюбу, якій в грудні 2016 року виповниться 18 років. Розмір аліментів, які просить стягувати позивач, є занадто великий і він не в змозі сплачувати цю суму, оскільки не отримує заробітну плату. Він дійсно працює на посаді голови Фермерського господарства «Бойчука», однак підприємство не функціонує і тимчасово припинило свою діяльність. Заробітна плата йому не нараховується та не виплачується, а тому його дохід є занадто малий, щоб сплачувати аліменти в розмірі більше, ніж 300 грн. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06 квітня 2010 року розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7). Під час спільного подружнього життя у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2011 з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 29.04.2011 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що з 2012 року стан здоровя позивача значно погіршився, їй встановлено ІІІ групу інвалідності, вона часто перебуває на лікуванні, що підтверджується копіями довідки до акту огляду МСЕК, листків непрацездатності, виписок із медичної карти [PERSON], епікризів хвороб позивача (а.с. 9, 25-45). Згідно довідки комунальної установи «Могилів-Подільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] з 2013 року має 3 групу інвалідності та знаходиться на «Д» обліку в Кукавській АЗПСМ (а.с. 25). Великі та часті витрати позивача на лікування позбавляють її можливості належним чином забезпечувати дитину. Разом з тим, витрати на утримання сина з 2011 року значно збільшились, оскільки син дорослішає, потребує більших витрат на харчування, приладдя для школи та розвитку. На даний час сума аліментів 300 грн., які сплачує відповідач, є невідповідною витратам, яких потребує дитина сторін. Також при визначенні розміру аліментів суд враховує, що мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2016 року становить 1531 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зважаючи на погіршення стану здоровя позивача, на мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку, встановлений на законодавчому рівні, та на рівний обовязок батьків утримувати дитину, суд вважає, що позов є обґрунтованим. При визначенні способу стягнення аліментів суд керується положеннями ст. 184 СК України, яка визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, Фермерське господарство «Бойчука», головою якого він працює, на даний час тимчасово припинило свою діяльність, а тому він не отримує заробітну плату. Цей факт підтверджується довідкою про доходи відповідача, згідно якої за період з січня 2016 року йому нарахована та виплачена заробітна плата лише в серпні 2016 року. Крім цього, згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, в рішенні Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.05.2011 також встановлено, що [PERSON] працює головою Фермерського господарства «Бойчука», однак заробітну плату не отримує, а тому призначено аліменти у твердій грошовій сумі (а.с. 13). Дані обставини дають суду підстави вважати, що дохід відповідача є мінливим, а тому призначення судом аліментів у частці від його доходу, призведе до неможливості виконання рішення суду та, відповідно, до невиконання відповідачем обовязку щодо утримання дитини. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який фізично здоровий, має доходи, а також має на утриманні іншу дитину, яка в грудні 2016 року досягне 18-річного віку.

Outcome: partial