Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

17.07.2020 року Головне управління Національної поліції в Київській області звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою, шляхом направлення засобами поштового зв`язку (зареєстрована судом 21.07.2020 року), мотивуючи тим, що відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 03.09.2019 у справі № 357/8551/19 до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 12019110030001275 від 06.05.2019 за ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 126 КК України, громадянина [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. На виконання даної ухвали суду за відповідачем було закріплено електронний засіб контролю - електронний браслет № [NUMBER] та мобільний контрольний пристрій (трекер) № [NUMBER] . Відповідачу було роз`яснено вимоги, передбачені ст. 195 КПК України, правила користування електронним засобом контролю, а також звернуто його увагу на те, що відмова від носіння електронного засобу контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в роботу з метою ухилення від контролю є невиконанням обов`язків, покладених слідчим суддею, судом, про що складено відповідний протокол від 05.09.2019. Згідно розписки даної відповідачем, останній отримав складові елементи спостереження (трекер) № 35433017, вартість якого станом на 04.02.2013 складає 9430,00 грн. та електронний браслет № 078СЕ28509 вартістю 4 920,00 грн. 11.01.2020 до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області надійшов письмовий рапорт начальника відділу моніторингу системи електронного контролю УОАЗОР ГУНП в Київській області капітана поліції Трущенко Віктора, в якому він повідомляє, що на обліку відділу моніторингу системи електронного контролю УОАЗОР ГУНП в Київській області перебуває обвинувачений [PERSON] , якому згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2019 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Під час перебування під домашнім арештом, відповідач неодноразово порушував умови вказаного запобіжного заходу визначені судом. 10.01.2020 близько 09 год. 00 хв., спільно з дільничним офіцером поліції Білоцерківського ВП старшим лейтенантом поліції Мельничуком А.Ю., прибувши до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для супроводження по адміністративній справі [PERSON] встановлено, що на тілі обвинуваченого відсутній електронний засіб контролю. При спілкуванні з обвинуваченим [PERSON] , останній повідомив, що електронний браслет він самостійно зняв з себе та викинув, чим порушив визначені раніше зазначеною ухвалою суду обов`язки. В ході проведення перевірки було встановлено, що відповідач, що проживає за адресою: [ADDRESS] , в ніч з 09.01.2020 на 10.01.2020 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, за місцем свого проживання самостійно зняв з себе електронний браслет, який разом з складовим елементом спостереження (трекером) та його зарядним пристроєм з третього поверху викинув з вікна свого помешкання у двір будинку. Відповідач повідомив, що вказані дії він вчинив у зв`язку з тим, що йому набридло носити електронний браслет, тому він вирішив позбавитися електронних засобів контролю. В ході проведених заходів неподалік будинку [ADDRESS] , електронний браслет № 078СЕ285С було знайдено, але встановити місцезнаходження складового елемента спостереження (трекер) № 35433017 та зарядного пристрою до нього не надалося можливим. Таким чином, відповідачем втрачено мобільний контрольний пристрій (трекер) № 35433017, хоча він і був ознайомлений щодо обов`язку носити його. Вказаний браслет та контрольний пристрій спостереження знаходиться на балансі ГУНП в Київській області і його втрата унеможливлює виконання обов`язків щодо контролю за підозрюваними, яким обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Відповідно до наданої Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Київській області вартість мобільного контрольного пристрою (трекеру) № 3543017 складає 9430,00 грн. Тому, просили стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Національної поліції в Київській області матеріальну шкоду завдану втратою мобільного контрольного пристрою (еркеру) № 3543017 у розмірі 9430,00 грн. та судові витрати у справі. 14.09.2020 суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, про передачу справи за підсудністю іншому суду та 29.07.2021 вказана справа була направлена до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. 10.08.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області отримано вказану справу та 11 08.2021 судом прийнято до провадження дану справу та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином, 12.10.2021 представник позивач, за довіреністю - Євгенія Роменська, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління Національної поліції в Київській області, заяву про відмову від позову та заперечення проти заочного розгляду справи до суду не подала. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подав. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 03.09.2019 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/8551/19, провадження № 1-кп/357/1282/19 (а.с.9), щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні № 12019110030001275 від 06.05.2019 за ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 126 КК України, громадянина [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до двох місяців, тобто до 03.11.2019. 01.11.2019 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/8551/19, провадження № 1-кп/357/1282/19 (а.с.10-11), щодо обвинуваченого громадянина [PERSON] , [INFO] , було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто до 01.01.2020. 27.12.2019 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/8551/19, провадження № 1-кп/357/1282/19 (а.с.12-13), щодо обвинуваченого громадянина [PERSON] , [INFO] , було продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, тобто до 27.02.2020. 17.01.2020 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/8551/19, провадження № 1-кп/357/459/20 (а.с. 6), щодо обвинуваченого громадянина [PERSON] , [INFO] , було змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 11.05.2021 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/8551/19, провадження № 1-кп/357/789/21 ( а.с.46-49), [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 126 КК України, з урахуванням ч.1 ст. 70, ст.75 КК України, призначено покарання у виді п`ять років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Також, з матеріалів справи ( а.с.16-21) вбачається, що на виконання ухвали суду від 03.09.2019 за [PERSON] , [INFO] , було закріплено електронний засіб контролю - електронний браслет № [NUMBER] та мобільний контрольний пристрій (трекер) № [NUMBER] . Відповідачу було роз`яснено вимоги, передбачені ст. 195 КПК України, правила користування електронним засобом контролю, а також звернуто його увагу на те, що відмова від носіння електронного засобу контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в роботу з метою ухилення від контролю є невиконанням обов`язків, покладених слідчим суддею, судом, про що складено відповідний протокол від 05.09.2019. Згідно розписки даної відповідачем, останній отримав складові елементи спостереження (трекер) № 35433017, вартість якого станом на 04.02.2013 складає 9430,00 грн. та електронний браслет № 078СЕ28509 вартістю 4920,00 грн. З листа заступника начальника відділення поліції № 2 ПП Сергія Мерзлюка від 24.01.2020 за № 1182/2020 ( а.с.5) вбачається, що 11.01.2020 до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області надійшов письмовий рапорт начальника відділу моніторингу системи електронного контролю УОАЗОР ГУНП в Київській області капітана поліції Трущенко Віктора, в якому він повідомляє, що на обліку відділу моніторингу системи електронного контролю УОАЗОР ГУНП в Київській області перебуває обвинувачений [PERSON] , якому згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2019 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Під час перебування під домашнім арештом, відповідач неодноразово порушував умови вказаного запобіжного заходу визначені судом. 10.01.2020 близько 09 год. 00 хв., спільно з дільничним офіцером поліції Білоцерківського ВП старшим лейтенантом поліції Мельничуком А.Ю., прибувши до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, для супроводження по адміністративній справі [PERSON] встановлено, що на тілі обвинуваченого відсутній електронний засіб контролю. При спілкуванні з обвинуваченим [PERSON] , останній повідомив, що електронний браслет він самостійно зняв з себе та викинув, чим порушив визначені раніше зазначеною ухвалою суду обов`язки. В ході проведення перевірки було встановлено, що відповідач, що проживає за адресою: [ADDRESS] , в ніч з 09.01.2020 на 10.01.2020 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, за місцем свого проживання самостійно зняв з себе електронний браслет, який разом з складовим елементом спостереження (трекером) та його зарядним пристроєм з третього поверху викинув з вікна свого помешкання у двір будинку. [PERSON] повідомив, що вказані дії він вчинив у зв`язку з тим, що йому набридло носити електронний браслет, тому він вирішив позбавитися електронних засобів контролю. В ході проведених заходів неподалік будинку [ADDRESS] , електронний браслет № 078СЕ285С було знайдено, але встановити місцезнаходження складового елементу спостереження (трекеру) № 35433017 та зарядного пристрою до нього не надалося можливим. Згідно довідки від 22.06.2020 № 1079/109/29/1-20 ( а.с.22) та інвентаризаційної картки обліку основних засобів в бюджетних установах ( а.с.23), мобільний контрольний пристрій (трекер) № [NUMBER] (інвентаризаційний номер: 101483806) перебуває на балансі ГУНП в Київській області та його вартість складає 9430,00 грн. Ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилом передбаченим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. За таких обставин, оскільки відповідачем шляхом недбалого ставлення та втрати мобільного контрольного пристрою було завдано шкоду державі Україна в особі Головного управління Національної поліції в Київській області, беручи до уваги те, що права та інтереси позивача були порушені відповідачем, і вказані порушені права та інтереси підлягають захисту судом, суд приходить до висновку, про стягнення з [PERSON] на користь Головного управління Національної поліції в Київській області матеріальної шкоди завданої втратою мобільного контрольного пристрою (трекеру) № 3543017 у розмірі 9430,00 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 2197,00 грн. (а.с.32), тому з відповідача на користь позивача стягуються вказані судові витрати.

Outcome: approved