Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

16 липня 2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 132433,09гривень, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1324,33грн. та судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 100,00гривень. В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] грошові кошти у розмірі 132433,09гривень, усі судові витрати. Понесені позивачем стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 червня 2014року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого, він передав [PERSON] грошову позику в розмірі 71288,80гривень, що є еквівалентно 5500,00доларів США із строком повернення до 01.11.2014року. Укладення договору підтверджується розпискою від 07.03.2011року. На даний час сума позики не повернута. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Вказав, що на час розгляду справи судом відповідач борг не повернув. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Так, з долученої до матеріалів справи розписки від вбачається, що 18 червня 2014року [PERSON] позичив у [PERSON] грошову суму в розмірі 71288,80гривень, що є еквівалентно 5500,00доларів США, яку зобовязувався повернути до 1 листопада 2014року. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні встановлено, що ні на вказані в розписках строки, ні на час розгляду справи судом відповідач вказаних сум грошей позивачу не повернув. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищенаведеного, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач порушив умови договору позики, не повернув позивачу гроші на загальну суму 132433,09гривень позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1324,33гривень, сплачені позивачем при подачі позову до суду та судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 100,00гривень.

Outcome: approved