Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

15.04.2016 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що померлий є чоловіком позивача і вказаний вище будинок перебував в його власності. Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріуса з метою прийняти у спадок будинок, проте їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на майно. При цьому позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлому. Вирішити дане питання в позасудовому порядку не можливо. В судове засідання позивач не з'явилася, при цьому надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності і зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника і зазначає, що проти позову не заперечує, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 2017 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1258 ЦК визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі статтею 1261 ЦК, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть [PERSON], яка сталася [INFO]. (а.с. 7) Позивач є дружиною померлого, що вбачається із записів у свідоцтві про шлюб [NUMBER]. (а.с. 6) Надані позивачем докази свідчать, що вона прийняла спадщину після померлого чоловіка. Так, до матеріалів справи долучено свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4,35 га, що успадкована позивачем після смерті [PERSON] (ас. 8), а також витяг про реєстрацію спадкової справи (а.с. 9). З постанови нотаріуса від 27.11.2015 року вбачається, що при цьому позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок по [ADDRESS], оскільки позивачем не було надано нотаріусу документ, що підтверджує право власності померлого на майно. В постанові не зазначено про наявність інших спадкоємців, що також не вбачається з раніше досліджених доказів. (а.с. 10) Позивач не заперечує у позові, що правовстановлюючий документ відсутній, тому суд визнає обґрунтованою відмову нотаріуса. На підтвердження того, що будинок по [ADDRESS] дійсно належав її померлому чоловікові, позивач долучила до матеріалів справи довідку сільської ради від 10.12.2015 року в якій зазначено, що такий будинок значиться за [PERSON], який помер [INFO], згідно даних погосподарського обліку сільської ради. У довідці зазначено, що на день смерті [PERSON] проживав в такому будинку з дружиною (позивач). (а.с. 11) В матеріалах справи також міститься технічний паспорт та довідка ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» виходячи з яких домоволодіння по [ADDRESS] було колгоспним двором головою якого і одноосібним власником якого був [PERSON] Підстава виникнення права власності [PERSON], виходячи з довідки, - свідоцтво на право власності на жилий будинок видане виконкомом Варварівської сільської ради 12.03.1990 року. В техпаспорті відсутні відмітки про самочинне будівництво. (а.с. 12, 13-15) На підставі вищезазначеного, а також з урахуванням того, що відповідно до статей 120, 123 ЦК Української РСР, якими було врегульовано правовідносини щодо колгоспних дворів, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних - суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] йому дійсно належав будинок по [ADDRESS]. Враховуючи що позивач є єдиною спадкоємицею першої черги, яка прийняла спадщину померлого, то вона має право успадкувати і такий будинок. Оскільки позивач не може реалізувати своє право в позасудовому порядку, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS], і складається з житлового будинку, який позначений в технічному паспорті А-1, літньої кухні - Б, б, гаража - В, сараю - Г, сараю - Д, погреба - д, сараю - Е, сараю - Ж, колодязя питного - №3, воріт огорожі - №4, огорожі - №5, воріт огорожі - №6, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON].

Outcome: approved