Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

16.01.2020 р. заявники звернулись до суду з спільною заявою, в порядку ч.3 ст. 293 ЦПК України, про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.01.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області. В обґрунтування вимог заяви зазначили про те, що подружнє життя між ними не склалось з причини втрати почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо, та розмір аліментів на дитину, про що укладено нотаріально посвідчену угоду. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати. Заявники в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких вимоги підтримали та просили свою заяву задовольнити, примирення не бажають. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, не заперечуючи проти її задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. В силу ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що заявники зареєстрували шлюб 23 січня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області, про що складено відповідний актовий запис №11. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього, серії [NUMBER] , виданого повторно 14.05.2019 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області. Спільна дитина заявників проживає з матір`ю [PERSON] . Згідно договору про виховання та утримання дитини від 09.01.2020 р., посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сердюк Л.І. та зареєстрований в реєстрі за №13, сторони досягли згоди щодо утримання та місця проживання спільної дитини. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Враховуючи викладене вище, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та дитини, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved