Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

15 квітня 2014р. [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач обґрунтувала тим, що перебувала із відповідачем [PERSON] в шлюбі, який вже розірвано. Від шлюбу мають спільних дітей - двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з 27 вересня 2013р. до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] не виконував добровільно рішення суду щодо сплати аліментів, було відкрито виконавче провадження, проте і в примусовому порядку [PERSON] не виконує свій обов'язок щодо утримання доньки [PERSON]. Посилаючи на вищевикладене позивач просила стягнути із [PERSON] на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 10329грн. 66коп. та судовий збір. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на повному їх задоволені, посилаючись на те, що з вини відповідача не були сплачені аліменти з вересня 2013р. до квітня - травня 2014р. Відповідач спочатку проти позову заперечував в судовому засіданні, а в кінці судового засідання визнав позов частково за період після набрання у січні 2014р. судового рішення чинності і посилався на те, що позовні вимоги незаконні та необґрунтовані. На час ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання доньок він мав постійне місце працевлаштування - працював в Дніпропетровському локомотивному депо у якості машиніста тепловозу із заробітною платою біля 7 тис.грн. щомісячно. А з 19 лютого 2014р. він працює в Державному підприємстві «Придніпровська залізниця» на посаді помічника начальника служби відокремленого структурного підрозділу «Служба локомотивного господарства». Заробітна плата йому зменшена до 5тис.грн. Після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання, він також надавав допомогу [PERSON] на неповнолітню доньку [PERSON] у добровільному порядку. Вислухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши письмові докази що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом роз'яснювалось сторонам, представникам сторін положення ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 137 ЦПК України та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 16 березня 1999р. відділом РАГС Самарської районної ради м.Дніпропетровська, запис №90 та [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження видане 30 вересня 1992р. відділом ЗАГС Кіровського райвиконкому м.Дніпропетровська. 6 грудня 2013р. рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська було стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати, понесені на неповнолітню доньку [PERSON] у розмірі 428грн. 75коп одноразово та стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. (а.с.а.с.27-30) 29 січня 2014р. вказане рішення першої інстанції рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області було змінено в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] з 1/6 частини на ? частину усіх видів заробітку(а.с.а.с.4-8). 25 лютого 2014р. було відкрито виконавче провадження про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів розмірі ? частини доходу(а.с.36). Із матеріалів справи вбачається, що з 27 вересня 2013р. рішенням суду відповідач був зобов'язаний сплачувати аліменти. [PERSON] було відомо про його обов'язок сплачувати аліменти, але він їх не сплачував. Після оскарження відповідачем рішення суду, воно набрало чинності 29 січня 2014р, після чого він продовжував не сплачувати аліменти. Суд вважає, що з вини відповідача не були сплачені аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] за період з 27 вересня 2013р. по квітень 2014р. Заборгованість була погашена лише 30 квітня 2014р. А тому неустойка (пеня) підлягає стягненню за період із 27 вересня 2013р. по березень 2014р. Разом з тим, суд враховує те, що рішення суду було оскаржено, а тому за листопад та грудень місяці 2013р. в розрахунку необхідно зменшити кількість прострочених днів до 91 днів. [PERSON] з лютого 2014р. по квітень 2014р включно отримав загальну суму доходів у розмірі 16116грн. 75коп.(а.с.112). У суду є всі підстави вважати, що відповідач несвоєчасно сплатив аліменти позивачу і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів позивачу складає грошову суму 8954грн.79коп. згідно такого розрахунку. Судом встановлено, що аліменти позивачу за вересень 2013р. мали бути сплачені [PERSON] 1 жовтня 2013р. а були сплачені лише 30 квітня 2014р. тобто із затримкою в 212 днів. [PERSON] за вересень 2013р. нараховано заробітну плату у розмірі 8970грн. 91коп, утримано податків 1620грн. 14коп. Розрахунок аліментів: із суми 8970грн. 91коп. - 1620грн. 14коп. = 7350грн. 77коп. Аліменти складають: 7350грн. 77коп. / 4 = 1837грн. 70коп. враховуючи той факт, що аліменти за вересень повинні бути сплачені за 4 дні, розраховуємо розмір аліментів за 4 дні вересня: 1837грн. 70коп. / 30 днів * 4 дня = 245грн. 03 коп. - аліменти за вересень 2013р, які мали бути сплачені 1 жовтня 2013р, але були сплачені лише 30 квітня 2014р. Розрахунок неустойки складає: 245,03*1%=2грн. 45коп. - неустойка за один день прострочення, а у нас має місце прострочення на 212 днів, тобто неустойка складає 2грн. 45коп. * 212 днів = 519грн. 46коп. Аліменти за жовтень 2013р. мали бути сплачені відповідачем 1 листопада 2013р, а були сплачені лише 30 квітня 2014р. тобто із затримкою в 181 день, [PERSON] за жовтень 2013р. нараховано заробітну плату у розмірі 8466грн. 18коп, утримано податків 1528грн. 99коп, розрахунок аліментів проведено із суми: 8466,18-1528,99=6937грн. 19коп, аліменти становлять 6937,19/4=1734грн. 30коп. - аліменти за жовтень 2013р, які мали бути сплачені 1 листопада 2013р, але були сплачені лише 30 квітня 2014р. Робимо розрахунок неустойки: 1734,30*1%=17грн. 35коп. - неустойка за один день прострочення, у нас має місце прострочення на 181 день, тобто неустойка складає 17,35*181=3139грн. 8коп. Аліменти за листопад 2013р. мали бути сплачені 1 грудня 2013р, а були сплачені лише 30 квітня 2014р, тобто із затримкою в 91 день. [PERSON] за листопад 2013р. нараховано заробітну плату у розмірі 8432грн. 2коп, утримано податків 1528грн. 99коп, розрахунок аліментів проведено із суми: 8466,18-1522,82=6909грн. 20коп. аліменти становлять: 6909,20/4=1727грн. 30коп. - аліменти за листопад 2013р. які мали бути сплачені 1 грудня 2013р, але були сплачені лише 30 квітня 2014р. Розрахунок неустойки складає: 1727,30*1% =17грн. 28коп. - неустойка за один день прострочення, у нас має місце прострочення на 91 день, тобто неустойка - 17,28*91=1572грн. 48коп. Аліменти за грудень 2013р. мали бути сплачені 1 січня 2014р, а були сплачені лише 30 квітня 2014р, тобто із затримкою в 91день. [PERSON] за грудень 2013р. нараховано заробітну плату у розмірі 5710грн. 80коп, утримано податків 1031грн. 37коп, розрахунок аліментів проводимо із суми: 5710,80-1031,37=4679грн. 43коп. аліменти становлять: 4679,43/4=1169грн. 86коп. - аліменти за грудень 2013р, які мали бути сплачені 1 січня 2014р, але були сплачені лише 30 квітня 2014р. Розрахунок неустойки: 1169,86*1% =11грн. 70коп. - неустойка за один день прострочення, у нас має місце прострочення на 91 день, тобто неустойка - 17,70*91=1064грн. 70коп. Аліменти за січень 2014р. мали бути сплачені 1 лютого 2014р, а були сплачені лише 30 квітня 2014р, тобто із затримкою в 89 днів. [PERSON] за січень 2014р. нараховано заробітну плату у розмірі 8557грн. 82коп, утримано податків 1545грн. 54коп, розрахунок аліментів проведено із суми: 8557,82-1545,54=7012грн. 28коп. аліменти становлять: 7012,28/4=1753грн. 07коп. - аліменти за січень 2014р, які мали бути сплачені 1 лютого 2014р, але були сплачені лише 30 квітня 2014р. Робимо розрахунок неустойки: 1753,07*1% =17грн. 53коп. - неустойка за один день прострочення, у нас має місце прострочення на 89 днів, тобто неустойки складає 17,53*89=1560грн. 23коп. Аліменти за лютий 2014р. мали бути сплачені 1 березня 2014р, а були сплачені лише 30 квітня 2014р, тобто із затримкою в 61 день. [PERSON] за лютий 2014р. нараховано заробітну плату у розмірі 6145грн. 55коп, утримано податків 1025грн. 89коп, розрахунок аліментів проведено із суми: 6146,55-1025,89=5120грн. 66коп. аліменти становлять: 5120,66/4=1280грн. 17коп. - аліменти за лютий 2014р, які мали бути сплачені 1 березня 2014р, але були сплачені лише 30 квітня 2014р. Робимо розрахунок неустойки: 1280,17*1% =12грн. 81коп. - неустойка за один день прострочення, у нас має місце прострочення на 61 день, тобто неустойки складає 12,81*61=780грн. 90коп. Аліменти за березень 2014р. мали бути сплачені 1 квітня 2014р, а були сплачені лише 30 квітня 2014р, тобто із затримкою в 30 днів. [PERSON] за березень 2014р. нараховано заробітну плату у розмірі 5276грн. 30коп, утримано податків 1037грн. 08коп, розрахунок аліментів проведено із суми: 5276,30-1037,08=4239грн. 22коп. аліменти становлять: 4239,22/4=1059грн. 80коп. - аліменти за березень 2014р, які мали бути сплачені 1 квітня 2014р, але були сплачені лише 30 квітня 2014р. Робимо розрахунок неустойки: 1059,80*1% =10грн. 60коп. - неустойка за один день прострочення, у нас має місце прострочення на 30 днів, тобто неустойки складає 10,60*30=317грн. 94коп. Загальна сума неустойки (пені) із вересня 2013р. по березень 2014р. помісячно складає : 519,46грн. + 3139, 08грн. + 1572,48грн. + 1064,70грн. + 1560,23грн. + 780,90грн. = 8954грн.79коп. Згідно ч.ч.1,3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачу зменшено заробітну плату, він сплачує аліменти на двох доньок, хворіє, а також хворіють його батьки, якими він опікується, що підтверджено медичними довідками (а.с. 31, 48-63). За таких обставин, суд вважає можливим врахувати матеріальний та сімейний стан відповідача і зменшити розмір неустойки (пені ) для стягнення із відповідача до 6 тис.грн. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 4 ст.195 СК України, передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Заборгованість відповідача по аліментам по суті ним не оспорювалася, але він погасив її лише після пред'явлення позову про стягнення неустойки. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Але відповідачем не надано до суду доказів відсутності його вини в прострочені сплати аліментів, тобто не доведено відсутність його вини. Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідачу в період з вересня 2013 року по березень 2014 рік було достовірно відомо про обов'язок сплачувати аліменти за рішенням суду від 27 вересня 2013 року. Отже, під час розгляду даної цивільної справи відповідачем не було доведено відсутності його вини в прострочені сплати аліментів за даний період. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню. У зв'язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243грн.60коп. необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved