Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

17.05.2019 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Вінницької дирекції АТ Укрпошта», АТ «Укрпошта» про зобов`язання до вчинення дій, відшкодування моральної шкоди (т. 1 а.с. 1-6). Заяви про уточнення позовних вимог були подані позивачами 10.06.2019 року (а.с. 202-205 т.1), 07.10.2019 року (а.с. 69-71 т.2), 16.10.2019 року (а.с. 80-84 т. 2). Позов мотивований тим, що при наданні послуг відповідач самовільно обробляє їх персональні дані, самовільно вносить у розрахункові квитанції повідомлення про надання ними згоди на обробку персональних даних, примушує називати номер мобільного телефону для здійснення відправлення листа, посилки чи бандеролі тощо, мотивуючи це вимогою автоматизованої комп`ютерної програми. На думку позивачів, такі дії відповідача є протиправними, порушують Конституцію України, Закон України «Про захист персональних даних». Вважають , що обробка персональних даних без згоди, про яку в них не питали, а поставили перед фактом при наданні послуг, є недопустимою. Позивачі категорично проти обробки їх персональних даних і своєї згоди на обробку персональних даних в автоматизованих системах вони не надавали. Зауважили, що відсутність добровільної згоди забороняє відповідачеві обробляти їх персональні дані, є неправомірним втручанням в їх особисте життя з боку держави, що також визначено в постанові Великої Палати ВС від 19.09.2018 року у справі № 806/3265/17. Позивачі не дозволяють відповідачу обробляти їх персональні дані та передавати їх третім особам, банківським установам для відкриття рахунків, в тому числі, карткових. Вимагають надавати поштові послуги, використовуючи традиційні методи посвідчення особи - на паперових носіях без застосування автоматизованих систем (реєстрів), і для здійснення конкретної мети: надання поштових послуг, таких як прийом комунальних і інших платежів, виплати пенсій, соціальних та інших виплат, переказів, універсальних поштових послуг тощо. Вважають, що існує реальна можливість надання поштових послуг, зокрема, по сплаті комунальних платежів, без застосування автоматизованих систем, з використанням паперових квитанцій по формі № 47, без занесення інформації до автоматизованої системи. Про це свідчить інформація на сайті «Укрпошти», де вказані тарифи та послуги, що надаються відділеннями поштового зв`язку, на яких встановлені автоматизовані робочі місця, а також тими, де автоматизовані місця відсутні і надання послуг проводиться без застосування автоматизованих систем (реєстрів). Позивачі вважають, що права їх порушені, оскільки в разі надання ними згоди на обробку персональних даних, вони добровільно передають відповідачу (втрачають) свою немайнову власність. Така згода на обробку персональних даних призводить до звуження обсягу прав людини, зокрема, права володіти своїми особистими (персональними) даними. Діючи всупереч чинному законодавству України, в тому числі Закону України «Про захист персональних даних», відповідач, не отримавши їх згоду на обробку персональних даних, самовільно здійснив обробку в автоматизованих системах, чим порушив їх немайнові права, відібравши у них їх немайнову власність і здійснив втручання в особисте життя, за що передбачена адміністративна, кримінальна відповідальність, а також компенсація моральної шкоди. Також відповідач змушує їх отримувати поштові послуги (виплата пенсій, оплата комунальних платежів, відправка листа чи посилки тощо) виключно з «добровільною» згодою на обробку персональних даних (ОПД) та відмовляє в наданні послуг при ненадані такої згоди, відмовляє в наданні послуги, якщо не вказується номер мобільного телефону. Такі дії відповідача, на думку позивачів, порушують їх право, як громадян України та споживачів поштових послуг. З моменту виникнення спірних відносин, відповідач не вжив жодних заходів щодо відновлення порушеного права позивачів, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом та компенсації моральної шкоди. Моральна шкода полягає спричиненні душевних страждань, застосуванні примусу, порушенні спокою. У відділеннях Укрпошти оператори відмовляли позивачам в одержанні поштових послуг якщо вони вказували про заборону обробляти персональні дані або називати номер телефону. Вимога зазначити номер мобільного телефону ставила позивачів у безвихідне становище, оскільки у деяких позивачів телефон взагалі відсутній. Чинним законодавством не передбачено обов`язку громадянина мати мобільний телефон. Вимоги операторів Укрпошти надати мобільний номер, оскільки так запрограмована програма, є свавільними і незаконними. Дані обставини змушували позивачів ходити по відділеннях в надії, що трапиться оператор, який не відмовить у наданні послуг без зазначення номера телефону, а також не змусить дати «добровільну згоду» на обробку персональних даних. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] оцінили завдану моральну шкоду на суму по 20 000 грн. Зазначаючи правовою підставою даного позову ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних», Закон України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 19, 32 Конституції України, просили: визнати протиправними дії АТ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» щодо самовільного внесення персональних даних позивачів в електронні реєстри, щодо самовільного внесення у розрахункові квитанції повідомлення про надання позивачами згоди на обробку персональних даних, якої вони не надавали, щодо примусу позивачів вказувати номер мобільного телефону; зобов`язати відповідача заборонити обробку персональних даних позивачів, знищити персональні дані, що містяться в їх електронних реєстрах та надавати позивачам послуги з прийому комунальних та інших платежів, виплати пенсій, соціальних та інших виплат, переказів, універсальних поштових послуг - на паперових носіях, без застосування автоматизованих систем, без передачі їх персональних даних третім особам, в тому числі банківським установам, за кордон, використовуючи традиційні методи посвідчення особи, згідно виданих на її ім`я документів (паспорт, пенсійне посвідчення тощо), виключно для надання необхідної позивачам послуги; зобов`язати АТ «Укрпошта» виплатити моральну шкоду в розмірі по 20 000 грн. кожному позивачу за привласнення їх персональних даних та незаконну їх обробку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала за обставин, що викладені в позовній заяві, заявах про уточнення позовних вимог та просила їх задоволити. Суду пояснила, що вона та інші позивачі є споживачами послуг відповідача, зокрема, щодо сплати комунальних платежів, послуг поштового зв`язку. В лютому-квітні 2019 року вони зіткнулись із неправомірними діями відповідача, який у квитанціях зазначав про їх згоду на обробку персональних даних, не пояснюючи при цьому мети такої обробки. Однак, фактично такої згоди на обробку персональних даних ні вона, ні інші позивачі, не надавали. Цим порушено їх немайнове право, оскільки без їх згоди відповідач вніс до розрахункових документів відмітку про те, що вони згодні на таку обробку, а їх прізвища, адреси тепер містяться в електронних реєстрах і без їх згоди передаються за кордон або третім особам. Такі дії відповідача є протиправними. Автоматизована обробка персональних даних суперечить Закону, що також підтверджено рішенням Верховного Суду від 19.09.2018 року. Всі позивачі звертались до відповідача з вимогою виключити з реєстрів їх персональні дані і просили надавати їм послуги виключно за встановленням прізвища, імені та по батькові і місця проживання по паспортам, виключно з метою надання конкретної послуги і без збору та внесення відомостей до електронних реєстрів, проте відповідач надав письмові листи з відмовою і зазначив, що послуги можуть бути надані лише за наявності такої згоди, а передача персональних даних третім особам, в тому числі за кордон, здійснюється відповідно до ст. 29 Закону «Про захист персональних даних». Просила зобов`язати відповідача надавати їм, як громадянам України, послуги без застосування автоматизованої системи, оскільки згоди на обробку та використання своїх персональних даних вона не надає. Відповідач є єдиним національним оператором, що надає послуги поштового зв`язку, 100% акцій належить державі, тому зобов`язаний гарантувати надання послуг у неавтоматизованих відділеннях. В такому випадку платежі можуть здійснюватись без обробки персональних даних засобами автоматизації, лише шляхом використання платіжних систем із видачею квитанції. Всі позивачі заперечують, щоб їх платежі із зазначенням персональних даних, вносились в автоматизовану програму, яка також вимагає зазначення номеру мобільного телефону. Просила захистити її та всіх позивачів від самовільного внесення відповідачем даних до електронних баз, а ті, які внесені - знищити, забезпечити право сплачувати платежі і вести облік на паперових носіях. Просила також стягнути на її користь 20 000 грн. моральної шкоди, спричиненої відповідачем за привласнення та обробку без її дозволу її персональних даних. Решта позивачів підтримали пояснення [PERSON] і просили задоволити позовні вимоги, що викладені в уточненій позовній заяві (а.с. 80-84 т.2). Крім того, позивач [PERSON] суду пояснила, що на пошті вона оплачує за комунальні послуги. Дає касиру книжку та гроші та отримує квитанцію про сплату, в якій, зокрема, зазначено, що вона дала згоду на обробку персональних даних, однак, фактично такої згоди у неї не питали і таку згоду вона не надавала. Вона забороняє обробку персональних даних без її згоди, а також забороняє ідентифікацію та використання її даних в автоматизованій системі. Вважає, що присвоєння ідентифікації є посяганням на її право, гарантоване Конституцією, яке не обмежене, і не скасоване. Вона є людиною з інвалідністю, змушена звертатись до суду за захистом її прав, гарантованих Конституцією, тому просила стягнути з відповідача спричинену їй моральну шкоду - 20 000 грн. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Зауважила, що згода на обробку персональних даних має бути добровільною, в той час як такої згоди відповідачеві вона не надавала. Підтримала пояснення позивачів [PERSON] та [PERSON] Наголосила, що бажає, щоб з автоматизованої системи були знищені всі її персональні дані та зі всіх реєстрів також. Вимогу про стягнення моральної шкоди підтримала також, оскільки вважає політику відповідача щодо персональних даних агресивною. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Підтримала пояснення позивачів [PERSON] та [PERSON] . Просила стягнути на її користь з відповідача спричинену їй моральну шкоду - 20 000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити. Суду пояснив, що він мав намір здійснити грошовий переказ, але працівники «Укрпошти» запропонували надати номер телефону, без якого така послуга не надається. Дану пропозицію він уважає порушенням його прав, оскільки мобільного телефону він не має. Послугу з переказу коштів йому не надали. Крім того в лютому 2019 року, при сплаті комунальних платежів йому видали квитанцію, в якій він помітив, що міститься дописка про те, що він надає згоду на обробку персональних даних, хоча такої згоди він фактично не надавав. Квитанція є в матеріалах справи (т. 1 а.с. 151). Такими діями відповідача йому завдано моральної шкоди в сумі 20 000 грн. Підтримав пояснення позивача [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити та стягнути з відповідача на її користь 20 000 грн. моральної шкоди. Підтримала пояснення позивача [PERSON] Наголосила, що вона не бажає давати згоду на обробку своїх персональних даних, але тоді відповідач їй відмовляє у наданні послуг поштового зв`язку. Це принижує її і порушує гідність. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Зауважила, що свою вимогу та вимогу [PERSON] , яку уповноважена представляти, про стягнення з відповідача моральної шкоди вона залишила без розгляду. Підтримала пояснення позивача [PERSON] Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 20 000 грн. залишила без розгляду. Підтримала пояснення позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 20 000 грн. вона залишила без розгляду. Підтримала пояснення позивача [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила вимоги задоволити та стягнути з відповідача на її користь 20 000 грн. моральної шкоди. Підтримала пояснення позивача [PERSON] . Наголосила, що вона по цей час користується послугами відповідача щодо оплати комунальних послуг, сплачує у відділенні № 23. У центральному відділенні «Укрпошти» їй не надають послуг без письмової згоди на обробку її персональних даних. Підтримала пояснення позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на стягненні моральної шкоди в сумі 20 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Суду пояснила, що згоди на обробку своїх персональних даних вона не надавала, однак, у квитанціях про оплату про таку згоду зазначено. Вона заперечує проти цього, однак, оператор каже, що виправити цю помилку не може. Вимогу про стягнення моральної шкоди підтримала, оскільки неправомірні дії відповідача її принижують, завдають моральних страждань. Позивач [PERSON] суду пояснила, що позовні вимоги підтримує, приєднується до пояснень позивача [PERSON] Вона постійно користується послугами «Укрпошти», а у виданих квитанціях про оплату за комунальні послуги зазначено, що вона надає згоду на обробку її персональних даних, хоча такої згоди в неї не питали та вона її не надавала. Вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 20 000 грн. підтримала. Відповідач - АТ «Укрпошта» подав відзив на позов (а.с. 1-3 т.2). Свою позицію обґрунтовував тим, що обов`язок АТ «Укрпошта» обробляти персональні дані користувачів послуг передбачений Законом України «Про поштовий зв`язок», а метою обробки персональних даних позивачів є надання якісних послуг поштового зв`язку і така обробка здійснюється з використанням засобів автоматизації або без використання таких засобів, з урахуванням особливостей процесів надання послуг поштового зв`язку та рівня автоматизації таких процесів. В разі передачі інформації, отриманої від користувача (суб`єкта персональних даних) в рамках надання послуг третім особам з метою належного виконання своїх обов`язків, така передача здійснюється відповідно до ст. 29 Закону, виключно на договірній основі, за згодою суб`єкта, за умови належного її зберігання та захисту третьою особою та/або розпорядником, а також при визначенні відповідальності за забезпечення належного захисту при обробці персональних даних. Відкликання згоди можливе лише на етапі поточної обробки персональних даних, а оскільки в рамках наданих послуг персональні дані позивачів вже були оброблені, відкликання згоди є неможливим. Крім того, без використання таких даних і ідентифікації споживачів якісне і повноцінне надання послуг є неможливим. Оскільки АТ «Укрпошта» не порушувало прав позивачів, підстав для відшкодування моральної шкоди немає (а.с. 1-3, 89-95, 116-123 т. 2). В судовому засіданні представник відповідача - Григоренко С.В. (довіреність від 17.10.2019 року, т. 2 а.с. 106) підтримала надані письмові пояснення та письмові відзиви. Суду пояснила, що даний спір виник з приводу надання позивачами згоди на обробку їх персональних даних, але така згода позивачів була фактично отримана в момент надання послуг від АТ «Укрпошта», оскільки позивачі замовили, прийняли послугу і оплатили її. Відкликання такої згоди можливе було лише в момент здійснення операції, але своєї згоди позивачі не відкликали. Крім того, відкликання згоди на обробку персональних даних, які вже були оброблені в рамках надання послуги, є неможливим. Інформація щодо обробки персональних даних міститься на офіційному сайті «Укрпошти», є загальнодоступною, а також міститься в Політиці конфіденційності АТ «Укрпошта», що розміщена в кожному відділенні та доведена до відома споживачів. Обробка персональних даних позивачів (ПІБ та адреса проживання) здійснювалась виключно для конкретної мети - надання послуг поштового зв`язку. Також звертала увагу, що відповідно до ст. 25 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних, яка здійснюється виключно для особистих або побутових потреб на користь споживачів, може здійснюватись і без згоди суб`єкта персональних даних. Проте, якщо позивачі будуть замовляти послугу щодо поштових відправлень, поштових переказів, то обов`язковою умовою є зазначення найменування адресата, адреса, номер мобільного телефону для реєстрованих поштових відправлень. Якщо будуть здійснюватись комунальні послуги поштовим зв`язком - засоби зв`язку не вказуються. Також підтвердила, що у відділеннях «Укрпошти» працюють неавтоматизовані відділення, де оплата може здійснюватись лише по ПІБ та адресі, за допомогою платіжної системи. Позивачі можуть користуватись такими послугами неавтоматизованих відділень, якщо заперечують щодо обробки їх персональних даних автоматизованими системами. Тому вважає, що вимоги позивачів щодо визнання дій АТ «Укрпошта» протиправними, є безпідставні. Також представник зазначила, що позивачі не надали доказів спричинення їм моральної шкоди, не вказали, у чому саме полягає така шкода, тому вимоги про стягнення по 20 000 грн. також є безпідставними. Судом вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 19.06.2019 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у даній справі (т. 1 а.с. 213). Ухвалою суду від 21.10.2019 року замінено первісного відповідача - Вінницька дирекція ПАТ «Укрпошта» на належного - Акціонерне товариство «Укрпошта» (код ЄДРПОУ 21560045) в особі Вінницької дирекції. Позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до АТ «Укрпошта» про відшкодування моральної шкоди залишені без розгляду. Підготовче провадження у справі № 127/13877/19 закрите (т. 2 а.с. 101-102). Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг поштового зв`язку, що надаються АТ «Укрпошта». Надання послуг поштового зв`язку, зокрема з приводу прийому платежів, виплат, переказів, універсальних поштових послуг здійснюється виключно з обробкою персональних даних, враховуючи специфіку такої обробки у сфері надання послуг, а прізвище, ім`я та по батькові у сукупності з місцем фактичного проживання, дає змогу у повному обсязі ідентифікувати споживача. При оплаті за надані послуги оператор видав позивачам квитанції з автоматизованої системи з відміткою про надання згоди споживачем на обробку персональних даних з метою надання послуг ПАТ «Укрпошта» та здійснення пов`язаних з цим операцій відповідно до Закону України «Про захист персональних даних». Не погоджуючись із такими діями відповідача 25.02.2019 року позивачі [PERSON] (а.с. 124, 126-127, 128, 129 т.1), [PERSON] (а.с. 8 т.1), [PERSON] (а.с. 149-151, 156 т.1), [PERSON] (а.с. 112-121 т.1), [PERSON] (а.с. 162, 164, 165, 167, 169, 171-173, 174 т.1), [PERSON] (а.с. 159-160 т.1), [PERSON] (а.с. 190, 193, 194 т.1), [PERSON] (а.с. 182, 185, 186 т.1), [PERSON] (196, 199, 200-201 т.1), [PERSON] (а.с. 137-139 т.1), [PERSON] (а.с. 133-134 т.1), [PERSON] (а.с. 145 т.1), [PERSON] (а.с. 178-179 т.1), [PERSON] (усно) звернулись до АТ «Укрпошта» з письмовими вимогами щодо виключення їх персональних даних з електронних баз даних на підставі ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних», внесених без їх згоди. Просили надавати їм послуги виключно за прізвищем, іменем, по батькові та місцем фактичного проживання без внесення їх персональних даних до автоматизованих реєстрів. АТ «Укрпошта» надало письмові відповіді про те, що метою обробки персональних даних АТ є надання якісних послуг поштового зв`язку користувачам (суб`єктам персональних даних), обробка інформації, що становить профіль споживання послуг, врегулювання питань у сфері трудових правовідносин та при веденні господарської діяльності у порядку, визначеному законодавством. Обов`язок АТ «Укрпошта» обробляти персональні дані, як володільця персональних даних, передбачений Законом України «Про поштовий зв`язок». Персональні дані в АТ «Укрпошта» обробляються з використанням засобів автоматизації або без використання таких засобів, з урахуванням особливостей процесів надання послуг поштового зв`язку та рівня автоматизації таких процесів. Також АТ «Укрпошта» повідомило, що передає інформацію, отриману від користувачів послуг поштового зв`язку (суб`єктів персональних даних) в рамках надання послуг третім особам з метою належного виконання своїх обов`язків, за згодою суб`єкта персональних даних, та відповідно до вимог законодавства. Передача персональних даних можлива виключно на договірній основі за умови належного їх зберігання та захисту третьою особою та/або розпорядником, а також чіткого визначення її/його відповідальності за забезпечення належного захисту при обробці персональних даних за виключенням випадків прямо передбачених законодавством. Передача персональних даних іноземним суб`єктам відносин з метою обробки за кордон здійснюється з дотриманням умов, визначених у ст. 29 Закону. Відкликання згоди на обробку персональних даних, які вже були оброблені в рамках наданої послуги, є неможливим. В разі відкликання згоди на обробку персональних даних, надання послуги поштового зв`язку припиняється, оскільки надання таких послуг неможливе без оброблення персональних даних користувачів таких послуг. Крім того, на письмові звернення до Міністерства інфраструктури України щодо відмови в наданні згоди на збір персональних даних при наданні послуг поштового зв`язку АТ «Укрпошта», позивачі отримали відповіді від 14.03.2019 року, що АТ «Укрпошта» є акціонерним товариством, 100% акцій якого належать державі. Управління корпоративними правами держави стосовно товариства здійснює Мінінфраструктури. З урахуванням відмови користувачів послуг на обробку персональних даних товариство забезпечить видалення наявних персональних даних у інформаційно-телекомунікаційних системах за отриманими послугами, надання яких передбачало обробку персональних даних. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо надання послуг поштового зв`язку, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Конституції України, Закону України «Про поштовий зв`язок», «Про інформацію», «Про захист персональних даних», «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Рішенням Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 надано офіційне тлумачення положення ч.2 ст.32 Конституції України, зокрема: неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними, і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб. Збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (ч. 4 ст. 32 Конституції України). Акціонерне товариство «Укрпошта» є національним оператором, 100% акцій якого належить державі, тому в силу ст. 15 Закону України «Про поштовий зв`язок» забезпечує надання на всій території України універсальних послуг поштового зв`язку за переліком, який затверджується Кабінетом Міністрів України. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку (ст. 13 Закону «Про поштовий зв`язок». Відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформація» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Відповідно до ст.2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Обробка персональних даних - це дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача) знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем. Мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних. Обробка персональних даних здійснюється відкрито і прозоро із застосуванням засобів та у спосіб, що відповідають визначеним цілям такої обробки (ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних». Частиною 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Персональні дані обробляються у формі, що допускає ідентифікацію фізичної особи, якої вони стосуються, не довше, ніж це необхідно для законних цілей, у яких вони збиралися або надалі оброблялися (ч. 8 ст. 6 Закону). Також ст. 32 Конституції України і ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» передбачене право на вилучення інформації та знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем. Так, відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» суб`єкт персональних даних має право: 1) знати про джерела збирання, місцезнаходження своїх персональних даних, мету їх обробки, місцезнаходження або місце проживання (перебування) володільця чи розпорядника персональних даних або дати відповідне доручення щодо отримання цієї інформації уповноваженим ним особам, крім випадків, встановлених законом; 2) отримувати інформацію про умови надання доступу до персональних даних, зокрема інформацію про третіх осіб, яким передаються його персональні дані; 3) на доступ до своїх персональних даних; 4) отримувати не пізніш як за тридцять календарних днів з дня надходження запиту, крім випадків, передбачених законом, відповідь про те, чи обробляються його персональні дані, а також отримувати зміст таких персональних даних; 5) пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; 6) пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними; 7) на захист своїх персональних даних від незаконної обробки та випадкової втрати, знищення, пошкодження у зв`язку з умисним приховуванням, ненаданням чи несвоєчасним їх наданням, а також на захист від надання відомостей, що є недостовірними чи ганьблять честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи; 8) звертатися із скаргами на обробку своїх персональних даних до Уповноваженого або до суду; 9) застосовувати засоби правового захисту в разі порушення законодавства про захист персональних даних; 10) вносити застереження стосовно обмеження права на обробку своїх персональних даних під час надання згоди; 11) відкликати згоду на обробку персональних даних; 12) знати механізм автоматичної обробки персональних даних; 13) на захист від автоматизованого рішення, яке має для нього правові наслідки. В судовому засіданні встановлено, що в зв`язку з наданням позивачам ряду послуг, надання яких передбачало обробку персональних даних, такі дані позивачів зберігаються в електронних базах даних (інформаційно -телекомунікаційних системах за отриманими послугами) АТ «Укрпошта». Представник відповідача не довів, що АТ «Укрпошта» не є володільцем персональних даних позивачів і не здійснює подальшу обробку персональних даних. Письмові вимоги позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на відкликання згоди на обробку персональних даних не були задоволені відповідачем, тому їх право підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи наведені обставини, норми Закону та безумовне право позивачів на відкликання згоди на обробку персональних даних, а також гарантоване Конституцією України право на вилучення та знищення інформації, суд вважає необхідним зобов`язати АТ «Укрпошта» видалити (знищити) персональні дані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з електронних баз даних (інформаційно-телекомунікаційних системах за отриманими послугами, надання яких передбачало обробку персональних даних) АТ «Укрпошта». Також в судовому засіданні було встановлено, що персональні дані в АТ «Укрпошта» обробляються з використанням засобів автоматизації або без використання таких засобів, з урахуванням особливостей процесів надання послуг поштового зв`язку та рівня автоматизації таких процесів. В судовому засіданні представник відповідача Григоренко С.А. підтвердила, що надання універсальних послуг поштового зв`язку, в тому числі послуг з прийому платежів, виплат, переказів, можливе за допомогою використання платіжних систем, без засобів автоматизації. Разом з тим, позивачі зазначили, що вони неодноразово звертались до відділень АТ «Укрпошта» з проханням надавати послуги без використання автоматизованих систем, встановлювати їх особу за паспортними даними, а не відомостями, що знаходяться в електронних реєстрах АТ «Укрпошти», без зазначення номера мобільного телефону, проте оператори поштових відділень безпідставно відмовляють їм у цьому. Відповідно до наведених норм Закону «Про захист персональних даних», Конституції України, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних. Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі № 806/3265/17, окрім іншого, звернула увагу, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи. Крім того, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи. Суд вважає, що вимоги позивачів щодо зобов`язання АТ «Укрпошта» при наданні послуг (з прийому платежів, виплат, переказів, універсальних поштових послуг) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] здійснювати ідентифікацію осіб за паспортними даними та обробляти персональні дані без використання засобів автоматизації, виключно для надання замовленої послуги, буде належним способом захисту їх прав. При цьому суд враховує, що відповідач є єдиним національним оператором щодо надання послуг поштового зв`язку і відповідачем створена така можливість. Вимога позивачів про визнання дій АТ «Укрпошта» щодо самовільного внесення персональних даних у електронні реєстри, щодо самовільного внесення у розрахункові квитанції повідомлення про надання ними згоди на обробку персональних даних, якої вони не надавали, щодо примусу вказувати номер мобільного телефону задоволенню не підлягає. Позивачами не доведено, що їх персональні дані при наданні послуг відповідачем, були отримані самовільно і незаконно. В АТ «Укрпошта» діє Політика загальних засад обробки персональних даних (а.с. 124-128), Політика конфіденційності, затверджена 14.05.2018 року (а.с. 129-132), Положення про захист персональних даних, затверджене 28.03.2019 року із додатком № 1 - повідомленням користувачів послуг поштового зв`язку про обробку персональних даних (а.с. 133-140 т.2), в яких зазначені загальні засади обробки персональних даних, як то мета і підстави обробки персональних даних, місце обробки і бази персональних даних, суб`єкти відносин, передача персональних даних, порядок доступу до персональних даних, забезпечення безпеки тощо. Повідомлення користувачів послуг Укрпошти про обробку персональних даних розміщені на всіх об`єктах поштового зв`язку, що задіяні у наданні послуг користувачам, а також на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта», є доступними для знайомлення. Відповідно до п. 6.10 Положення про захист персональних даних у разі отримання послуг Укрпошти в об`єктах поштового зв`язку (відділення поштового зв`язку, пересувні відділення поштового зв`язку тощо), згодою суб`єкта персональних даних на обробку персональних даних вважається його добровільне волевиявлення на отримання послуг Укрпошти. Оскільки позивачі підтвердили, що вони замовляли і отримували послуги Укрпошти, надаючи свої персональні дані, а доказів того, що відповідач здійснював таку обробку всупереч їх волі та в порушення ст. 6, 7, 12, 13, 14 Закону України «Про захист персональних даних», немає, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення вимог про визнання дій АТ «Укрпошта» протиправними, немає. Також є недоведеними вимоги позивачів щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Разом з тим позивачами не доведено належними доказами спричинення їм моральної шкоди, наявність умов для компенсації моральної шкоди, як то протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди, причинний зв`язок та вина відповідача, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Також суд вважає не доведеною і не конкретизованою вимогу позивачів щодо зобов`язання відповідача надавати їм послуги без передачі персональних даних позивачів третім особам, в тому числі банківським установам, за кордон. Відповідно до п. 8 Положення про захист персональних даних у АТ «Укрпошта», акціонерним товариством не здійснюється передача персональних даних третім особам, окрім випадків, коли така передача здійснюється: -відповідно до вимог чинного законодавства; -на прохання суб`єкта персональних даних; -з метою надання послуг Укрпошти; -з метою попередження, припинення зловживань з послугами Укрпошти, усунення шкідливих наслідків таких зловживань, притягнення зловмисників до відповідальності. Крім того, відповідно до п. 10 Положення, про передачу персональних даних третій особі Укрпошта протягом десяти робочих днів повідомляє суб`єкта персональних даних, якщо цього вимагають умови його згоди або інше не передбачено законом у порядку, визначеному законодавством або договором з цим суб`єктом. Оскільки особа може звернутись до суду за захистом порушених прав, проте позивачі не довели, що відповідач без їх згоди здійснює передачу їх персональних даних третім особам, за кордон, крім того, такі вимоги позивачів є неконкретизованими, а спосіб захисту спрямований на майбутнє, суд вважає, що позов в цій частині також задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки при зверненні до суду з позовом позивачі були звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», проте дві вимоги немайнового характеру були задоволені, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1536,80 грн. (по 768,40 грн.).

Outcome: approved