overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різність характерів і поглядів на життя, а також відсутність взаєморозуміння. Це, в свою чергу, призводило до частих конфліктів. У зв'язку з цим з вересня 2011 року шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Позивач також зазначив, що в листопаді 2009 року його засуджено до кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років і в цей час він перебуває в місцях позбавлення волі. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася. Подала заяву про визнання позову з клопотанням розглядати справу за її відсутності. При цьому просила повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 28.03.2006 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 8, 9) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили у вересні 2011 року і з того часу проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. В рамках розглядуваного позову майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. За згодою сторін дитина залишається проживати разом із відповідачкою. У зв'язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сімї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з січня 2011 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не направляла. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 липня 1995 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом №714. Від даного шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з січня 2011 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10.09.2005 року. Під час перебування у шлюбі, в подружжя народились діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON], вважає, що сімя з відповідачем надалі більше існувати не може, адже відповідач зібрала всі речі та дітей і переїхала на знімальну квартиру. Як згодом з'ясувалось, щоб влаштувати своє особисте життя з іншим чоловіком, з яким проживає на даний момент. Спільне життя припинено між сторонами з 21.07.2015 року, спільне господарство не ведеться. [PERSON] прохає розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, та пояснив, що [PERSON] влітку 2015 року зібрала речі, взяла дітей та поїхала мешкати в інше місце. Причиною цього став інший чоловік. Сімейне життя відновленню не підлягає, оскільки він з відповідачем намагався примиритись п'ять років тому, однак нічого не вийшло. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, проте будь-яких пояснень тієї обставини, що вона покинула спільне місце мешкання за власної ініціативи, остання суду не надала, обмежившись суб'єктивним формулюванням про те, що вони з позивачем не зійшлись характерами. Суд, вислухавши пояснення строні, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10.09.2005 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №013413 видане Ков'язькою селищною радою Валківськог району Харківської області, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на «Сергієнко».(а.с.4) Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-ВЛ №032822, та І-ВЛ №325622 виданих Ков'язькою селищною радою Валківськог району Харківської області, у сторін [PERSON] та [PERSON] є діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. ( а.с.9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Вислухавши пояснення та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що розпад сім'ї стався з ініціативи і з вини відповідача. При таких обставинах, суд не вбачає можливості для збереження сімї, оскільки, подружнє життя суперечить інтересам сторін. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір, у зв'язку із тим, що в розпаді сім'ї винна відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 16.09.1995 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо близько 6 (шести) місяців. Згідно Свідоцтва про зміну імені від 10.11.2014 року, [PERSON] змінив прізвище та ім'я на [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що тривалий час проживали однією сім'єю та перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах з 18.01.2002року. Від даного шлюбу у них народилася дитина, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженням дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не бажає, тому позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 23.11.2013 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з травня 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 23.11.2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №3119. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи проживає із матір'ю. В судовому засіданні сторони повідомили суд, що домовились про проживання дитини із відповідачем. Подружні стосунки між сторонами припинені з травня 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проти надання судом часу на примирення сторони заперечували. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 487,20 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на її користь відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач по справі є її батько [PERSON] З 01.09.2015 року навчається на 1-му курсі денної форми навчання у факультеті Менеджменту і бізнесу Відокремленого підрозділу « Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтв» по 30.06.2019 рік. У звязку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі1/4 від усіх видів його доходів. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с. 2. Довідка від 16.12.2015 року №69/20-1546 підтверджує, що [PERSON] навчається на 1-му курсі у факультеті Менеджменту і бізнесу Відокремленого підрозділу « Миколаївська філія Київського національного університету культури і мистецтв» по 30.06.2019 рік, а.с. 12. \~ Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON], яка продовжує навчання, до закінчення нею навчання, по 30.06.2019 року аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, починаючи з 15.12.2015 року. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 182,183, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2000 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 93. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 10, 11 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 11.03.2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 93( а.с. 4 - копія свідоцтва про одруження). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 2011 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. В період спільного проживання у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, він працює, отримує заробітну плату та зобов'язаний утримувати своїх дітей. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частку його доходу, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони повторно не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 11,13,14,15). Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 16 - заяви). Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю неповнолітніх: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 4,5 - копії свідоцтв про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення дітьми повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2000грн. щомісячно. В підтвердження позовних вимог зазначила, що 24 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Від позивачки надайшла заява. про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Від відповідача та його представника надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали частково в розмірі 800грн.. про що надали письмові заперечення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 24.09.2013 року сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області ( а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як стверджує позивачка донька мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання доньки, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, а саме відповідач самостійного заробітку не має, не працює, має нерегулярний, мінливий доход, в зв'язку з наведеним суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. Як передбачено ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial