Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

16 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року відкрите провадження у справі. 12 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. 06 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. 24 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Таким чином, розглядалися вимоги заявника в редакції від 24 жовтня 2019 року. На обґрунтування вимог заявник посилалася на те, що 26.07.2016 року в неї вкрали трудову книжку та паспорт СРСР за яким вона проживала та не змінювала на паспорт громадянина України. Про факт крадіжки, звернулася до органів поліції, на що останніми рекомендовано звернутися до органів міграційної служби. Звернувшись до органів міграційної служби з відповідною заявою, мені надано рекомендації звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник зазначає, що вона з моменту народження та по теперішній час проживала на території України, що підтверджується доказами, які додані до заяви. [PERSON] , [INFO] народилася в с. Волоське Солонянського району Дніпропетровської області, що підтверджується посвідкою про народження, в якій зазначено її прізвище [PERSON] , у відповідності до прізвищ батьків. 06.06.1965 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1318, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00019631018 від 21.02.2018 року. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , 1966 р.н. та [PERSON] , 1967 р.н. Вони мешкали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою квартального комітету Бабушкінського району м. Дніпропетровська № 2 від 21.07.2016 року. Шлюб між нею та [PERSON] розірвано 15.11.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 15.11.1989 року. [INFO] від незареєстрованого шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] . Разом з чоловіком вона проживала фактично до січня 1990 року за адресою: [ADDRESS] . З червня 1991 року по липень 1994 року вона фактично проживала в орендованій квартирі з доньками та зятем, який є чоловіком старшої доньки за адресою: [ADDRESS] . З 2002 року без реєстрації мешкала разом з родиною молодшої доньки за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що вказаний факт постійного проживання на території України можуть підтвердити свідки: [PERSON] (донька) та чоловік доньки [PERSON] (зять заявника). У зв`язку з даними обставинами, вона вимушена звернутися до суду з відповідною заявою. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали вимоги, викладені в уточненій заяві в редакції від 24.10.2019 року, просили суд задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській областів судовому засіданні просила винести рішення у відповідності до вимог законодавства України, зазначила, що громадянкою [PERSON] фактично не доведено факт проживання на території України станом на 24.08.1991 року та станом на 13.11.1991 рік, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона разом з своєю матір`ю [PERSON] мешкала до реєстрації шлюбу зі своїм чоловіком [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] . З червня 1991 року по липень 1994 року вона, її чоловік [PERSON] , мати [PERSON] та сестра [PERSON] проживали в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Коли мати пішла працювати в ЖЕК, останній надали житло. Зараз [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] з молодшою сестрою [PERSON] , вона не знає, чому та при яких обставинах у її матері немає паспорта громадянки України. Також зазначила, що її мати [PERSON] ніколи не виїздила за межі України. В судовому засіданні також було допитано в якості свідка [PERSON] , які пояснив, що являється чоловіком [PERSON] , а заявнику [PERSON] зятем. Зазначив, що 25.04.1987 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. Дружині присвоєне прізвище [PERSON] . З серпня 1991 рік по липень 1994 рік він, його дружина [PERSON] (донька заявника), сестра дружини [PERSON] (донька заявника) проживали за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] влаштувалася на роботу в ЖЕК, де їй надали житло. На теперішній час заявник мешкає з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Йому не відомо, щоб [PERSON] коли-небудь виїздила за межі України. Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Волоське Солонянського району Дніпропетровської області, що підтверджується посвідкою про народження серія [NUMBER] , в якій зазначено її прізвище [PERSON] , у відповідності до прізвищ батьків. 06.06.1965 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1318, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00019631018 від 21.02.2018 року. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , 1966 р.н. та [PERSON] , 1967 р.н, що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 15.11.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 15.11.1989 року. Судом також встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка - [PERSON] . Висновком Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28.07.2016 року закінчено перевірку за матеріалами [NUMBER] 140604 від 26.07.2016 року щодо втрати паспорта [PERSON] . Також встановлено, що в липні 2018 року [PERSON] звернулась до Новомосковського РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з заявою про поновлення втраченого документа (паспорта). Згідно довідки Новомосковського районного відділу Головного управління державної міграційної служби № 2230 від 28.04.2018 року, заявник [PERSON] зверталася з питанням щодо проведення перевірки щодо належності її до громадянства України. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 рік або станом на 13.11.1991 рік. У відповідності до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до довідки від 21.07.2016 року, виданої квартальним комітетом Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 10.06.1965 року по липень 1989 року. Згідно довідки адресного бюро управління МВС в Дніпропетровській області від 14.07.2001 року, [PERSON] , 1946 р.н. була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та знята з реєстрації 21.07.1989 року на адресу без реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно до довідок виконавчого комітету Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 432, № 89 від 15.03.2018 року, [PERSON] , [INFO] проживає без реєстрації з 2002 року та по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Пунктами 8 та 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в тому числі, пунктами 1 і 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року передбачено, що при відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та при відсутності документів про те, що станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР, необхідно подати судове рішення про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, враховуючи надані заявником письмові докази, пояснення учасників справи та свідків, суд приходить до висновку, що факти, на які посилається заявник в своїй заяві знайшли підтвердження, в зв`язку з чим, вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на заявника [PERSON] .

Outcome: approved