Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

17.02.2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Спільних дітей від шлюбу не мають. Відповідач добровільно розірвати шлюб не бажає. Примирення неможливе. Просив постановити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований у Чернігівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 04 серпня 2017 року, актовий запис № 63. 18.02.2021 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.03.2021 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивача у зв`язку з необхідністю витребування нових доказів. До початку розгляду справи від позивача та його представника надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суд не повідомила, поштове відправлення з судовою повісткою повернулось до суду з відміткою «адресат відмовився», відзив на позов не надала, зустрічний позов не пред`явила. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 04 серпня 2017 року у Чернігівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 63 (а.с.49). Сторони від шлюбу спільних дітей не мають. Як вбачається з позовної заяви, сторони не знайшли взаєморозуміння. Сімейні відносини припинені з початку 2019 року. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час шлюб носить формальний характер, позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, заперечує проти надання часу на примирення, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved