overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дітей. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 жовтня 1982 року Глінженською сільською радою Фалештського району республіки Молдова, за актовим записом № 56, згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Після розірвання шлюбу просила привласнити їй дівоче прізвище - [PERSON] та залишити їй на виховання неповнолітнього сина. У позові вона зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Разом не мешкають більше 14 років. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] за актовим записом №4, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позиача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 20 жовтня 2000 року в Білогірському райвідділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, а також через зловживання чоловіком алкогольних напоїв та постійні сварки подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що шлюбні відносини між ними припинилися, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20 жовтня 2000 року в Білогірському райвідділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 26. Під час перебування сторін в шлюбі народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, з 15 вересня 2016 року проживають окремо, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, а в межах суми платежу за один місяць негайно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився на сплату аліментів на утримання дітей у визначеному позивачем розмірі. Крім того, пояснив, що на даний час працює апаратником обробітку зерна ТОВ «Поділля Елеватор», де отримує заробітну плату в розмірі 3500-4000 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Із довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 15 вересня 2016 року № 3309 слідує, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та на її утриманні перебувають дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, працює на посаді апаратника обробітку зерна ТОВ «Поділля Елеватор» і, з показань самого відповідача, його місячна заробітна плата складає біля 3500-4000 грн., доказів того, що не може працювати за станом здоров'я чи з інших причин, а також те, що в нього на утриманні перебувають інші діти чи інші непрацездатні особи суду не надав, а тому здатний утримувати своїх неповнолітніх дітей та сплачувати аліменти. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав, що згідно положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При таких обставинах позов про стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 11 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 142. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що на протязі останніх двох років відносини між нею та відповідачем поступово погіршувалися, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникали сварки, конфлікти що призвело до припинення сімейних відносин. З грудня 2014 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 142, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. У відповідності до ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з грудня 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри, любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання доньки до досягнення нею 23 років. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], яка навчається в м.Вінниця на 2-му курсі Донецького національного університету факультет економічна теорія та потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоч може її надавати. В судове засідання позивачка не зявилася. Надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача також слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

15 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що 05 жовтня 2013 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина, що потребує нотаріального посвідчення у виді земельної ділянки. Заявниця є спадкоємцем по закону після смерті матері. У свідоцтві про народження заявниці вказано її прізвище «Петрова», прізвище матері у свідоцтві про народження заявниці вказано «Петрова», у свідоцтві про смерть, в державному акті про право власності на земельну ділянку та в свідоцтві про право власності на майновий пай прізвище матері вказано «Галушкевич». Просить встановити факт родинних стосунків, що вона є дочкою [PERSON] Заявниця в суді доводи заяви підтримує. Представник заінтересованої особи представник Полонської міської ради [PERSON] просить в письмовій заяві розглядати справу без її участі, не заперечує проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення представника заявниці та її представника, дослідивши інші докази, суд вважає, що є підстави для задоволення заяви. Встановлено, що 05 жовтня 2013 року померла мати заявниці [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина, що потребує нотаріального посвідчення у виді земельної ділянки. Заявниця є спадкоємцем по закону після смерті матері. У свідоцтві про народження заявниці вказано її прізвище «Петрова», прізвище матері у свідоцтві про народження заявниці вказано «Петрова», у свідоцтві про смерть, в державному акті про право власності на земельну ділянку та в свідоцтві про право власності на майновий пай прізвище матері вказано «Галушкевич». Пояснення заявниці узгоджуються із показами свідків [PERSON] та [PERSON], які показали, що матірю заявниці була [PERSON], із письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні паспортом заявниці, свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про укладення шлюбу, згідно з яким заявниця змінила прізвище з «Петрова» на «Левицька», свідоцтва про смерть матері заявниці, державного акта на право власності на земельну ділянку, згідно з яким матері заявниці [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,5273 га за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свідоцтва про право власності на майновий пай, згідно з яким матері заявниці [PERSON] належить майновий пай в СТОВ АФ «Маяк», витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, довідки про склад сім»ї заявниці. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, обєктивно підтверджують правдивість доводів заявниці. Встановлення факту родинних стосунків для оформлення спадщини має для заявниці юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

\~15 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 18 січня 2014 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. В шлюбі, 12 вересня 2015 року, народився син [PERSON]. Разом з тим сімейне життя із відповідачем не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і мешкають окремо один від одного з квітня 2015 року. Син залишився проживати біля неї. Позивачка вважає, що подальше сумісне життя та збереження їх шлюбу неможливе, через що вона звернулася до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позову, просила залишити їй прізвище, обране під час державної реєстрації шлюбу «Даракова». Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути за його відсутності, заперечень щодо задоволення позову не висловив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ФП № 100690, виданого Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 18 січня 2014 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було здійснено актовий запис за №25. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Шахова» на «Даракова».(а.с.4). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного протягом тривалого часу. Згідно копії свідоцтва про народження І-ФП № 237120, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 12вересня [INFO], який проживає разом із матірю (а.с. 6). Про спір між сторонами щодо місця проживання їх неповнолітньої дитини чи розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а також приймаючи до уваги, що шлюб є вільним союзом чоловіка та жінки, тому, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

15 вересня 2016 року Ананьївським районним судом Одеської області винесено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON], третя особа Ананьївська районна державна адміністрація Одеської області, про визнання права власності на житлову будівлю за набувальною давністю. Під час виготовлення повного тексту зазначеного рішення у його резулятивній частині не було вказано про стягнення з позивача в прибуток держави недоплаченого ним судового збору за звернення до суду з позовною заявою. Крім того в резулятивній частині рішення невірно було зазначено загальну вартість майна, на яке позивач просить визнати за ним право власності, а саме, зазначено «115242 гривні 32 копійки», замість вірного «125854 гривні 32 копійки». У судове засідання сторони не з'явились. За таких підстав суд може ухвалити додаткове рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи №491/443/16-ц, вважає, що необхідно винести додаткове рішення, в резулятивній частині якого вказати про стягнення з позивача в прибуток держави недоплаченого ним судового збору за звернення до суду з позовною заявою в розмірі 106 гривень 12 копійок, а також вказати загальну вартість майна «125854 гривні 32 копійки». Згідно зі ст. 220 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

15 вересня 2016 року Богунським районним судом м. Житомира у справі №295/11305/16-ц постановлено рішення яким заяву задоволено та надано [PERSON], [INFO] право на реєстрацію шлюбу з [PERSON], [INFO] 17.09.2016 року до суду надійшла заява від [PERSON], у якій просить ухвалити додаткове рішення щодо надання йому права на реєстрацію шлюбу з [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання. Таким чином, суд розглянув питання у їх відсутності. Згідно\~ст. 220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи, що рішенням суду заяву, подану [PERSON] та [PERSON] задоволен, проте судом не вирішено питання про надання [PERSON] права на реєстрацію шлюбу з [PERSON], суд дійшов висновку що заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

15 вересня 2016 року до суду звернувся з заявою [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що 28.02.1992 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу, згідно якого він є власником квартири №3, що розташована в м.Полтаві по вул.Шведська Могила, 50.Але в даному договорі нотаріусом було зазначено його прізвище «Шафорост» замість «Шахворост». На час оформлення договору купівлі-продажу він не звернув уваги на правильність написання його прізвища і лише згодом виявив наявність у договорі помилки, яка перешкоджає користуватися його власністю на свій розсуд. Просив суд встановити факт належності йому договору купівлі-продажу квартири №3, що розташована в м.Полтаві по вул.Шведська Могила, 50 від 28 лютого 1992 року, укладений між Дослідним господарством НДІС в особі [PERSON] та [PERSON] В судове засідання заявник [PERSON]Ф не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, попередньо надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 лютого 1992 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] придбав в Дослідного господарства НДІС в особі [PERSON] квартиру №3, що розташована в м.Полтаві по вул.Шведська Могила, 50. Крім того, судом встановлено, що в вищевказаному договорі нотаріусом було допущено помилку, а саме невірно зазначено прізвище заявника. Так, в договорі вказано прізвище «Шафорст», а згідно документів, що містяться в матеріалах цивільної справи, а саме: паспорту громадянина України, виданого 19.01.1998 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, картки фізичної особи платника податків від 21.01.2003 року, свідоцтва про народження заявника та свідоцтва по укладення шлюбу заявник є [PERSON]. Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в повному обсязі.

Outcome: approved