Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

15.10.2019 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Пужайківської сільської ради Балтського районного суду Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , на правах власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,60 га, кадастровий номер 5120687500:01:002:0242, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058266, яку вона заповідала йому, про що свідчить заповіт, посвідчений 06.03.2006 року Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області, реєстр № 37. [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим, відкрилася спадщина у вигляді зазначеного вище майна, яку позивач у встановленому законом порядку прийняв, так як на день її смерті проживав з нею разом. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] , не має. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим, оскільки в нього відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку спадкодавця. Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача адвокат Печарський В.Д. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності його довірителя, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. (а.с. 44) Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення про задоволення позову. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , на праві власності, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,60 га, кадастровий номер 5120687500:01:002:0242, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058266, виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 09.07.2003 року № 170/А-2003(а.с. 11) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5112458892019 від 26.11.2019 року (а.с. 51-53). Заповітом, посвідченого 06.03.2006 року секретарем Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області Ткаченко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 37, [PERSON] , на випадок своєї смерті, належну їй земельну ділянку розміром 2,60 га, яка розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області на основі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058266, отриманого 02.06.2004 року за № 868 на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації від 09.07.2003 року № 170/А-2003, заповідала [PERSON] . (а.с. 6) Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 419 від 14.07.2015 року, [PERSON] померла [INFO] в с. Пужайкове Балтського району Одеської області. (а.с. 7) Як вбачається зі змісту довідки № 1139 та № 1140, виданих 07.10.2019 року Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області (а.с. 9), [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] . Разом з нею проживали син [PERSON] та онук [PERSON] , [INFO] . Інші малолітні, неповнолітні та непрацездатні особи разом з померлою на день її смерті не були зареєстровані та не проживали. Являючись спадкоємцем за заповітом, [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, так як у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що свідчить довідка приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 11.10.2019 року № 1822/01-16 (а.с. 8). Втрата державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД № 058266, виданого на ім`я [PERSON] підтверджується публікацією в Балтській районній газеті «Народна трибуна» за № 41 (12387) від 12.10.2019 року (а.с. 12-13) Згідно довідок державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 23.11.2019 року № 1571/01-16 (а.с. 49), приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 07.11.2019 року № 2053/01-16 (а.с. 46), приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. від 18.11.2019 року № 876/01-16 (а.с. 47,48), після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності. При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судову засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину [PERSON] , яка померла [INFO] , так як проживав з нею разом на день її смерті, однак не має можливості оформити спадщину через відсутність оригінала правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину [PERSON] судом не встановлено. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.(ст. 1236 ЦК України) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved