Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

15.05.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача\~ про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер 27.09.2012 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить житловий будинок розташований за адресою: вул. Любарська, буд.10, м.Чуднів, Житомирської області. Позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні, спадщину після смерті батька позивач прийняла належним чином. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті її батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, власником якого він був. Позивач звернулася з письмовою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. З метою отримання відомостей про реєстрацію спірного домоволодіння за померлим позивач звернулася до Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації і їй було повідомлено про відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на даний житловий будинок з господарськими спорудами. У судове засідання позивач не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи без її участі. Відповідач Чуднівська міська\~рада Житомирської\~областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява від виконуючої обовязки міського голови [PERSON], згідно якої Чуднівська міська\~рада не заперечує проти задоволення позову. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №2\~від 12.06.2009\~року «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved