Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

17.04.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому документу про освіту, посилаючись на наступне: В 1973 році, він вступив до Донецького музичного училища. 23 червня 1976 року закінчив повний курс названого училища. Рішенням державної кваліфікаційної комісії йому присвоєно кваліфікацію: артист оркестру, керівник духового оркестру, викладач, що підтверджується дипломом від 23 червня 1976 року серії Э-I номер 199444, реєстраційний номер 1949. Зазначений диплом видано на прізвище, українською мовою: «Чеберко Святославу Дмитровичу», російською мовою: «Чеберко Святославу Дмитриевичу». 28 лютого 1997 року заявник отримав паспорт громадянина України ВА номер 598365 виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області. Паспорт видано на імя: українською мовою: «Чеберко Станіслав Дмитрович», російською мовою: «Чеберко Станислав Дмитриевич». При звернені до Управління Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі за консультативною допомогою щодо оформлення пенсії за віком, в процесі розгляду документів заявника посадовою особою пенсійного фонду йому було повідомлено, що в дипломі від 23 червня 1976 року серії Э-I номер 199444, реєстраційний номер 1949, існують неточності в частині зазначення його імені, тож існують сумніви щодо належності зазначеного документу саме заявникові. Зокрема в дипломі зазначено імя заявника як «Святослав», а правильним є «Станіслав». В лютому 2018 року заявник звернувся до Донецького музичного училища з проханням внести виправлення до вищезазначеного диплому в частині написання його імені та листом від 12.02.2018 року за вихідним номером 20 Донецьке музичне училище повідомило його, що дійсно він навчався в даному закладі та документований вищевказаним дипломом, але зазначений лист скріплено підписом та печаткою так званої «Донецької Народної Республіки» та на території України такі документи не мають правової сили. На підставі наведеного та враховуючи, що на даний час внесення змін до диплому про закінчення навчання неможливе, в звязку з чим заявник вимушений звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримавши заявлені вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Заінтересована особа, згідно заяви надісланої УПФУ у Великоновосілківському районі Донецької області до суду не заперечило проти задоволення заяви [PERSON] та клопотало про розгляд справи у відсутність представника управління. При даних обставинах розгляд справи здійснюється за наявними документами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлені наступні обставини. Заявник 23 червня 1976 року закінчив повний курс Донецького музичного училища в звязку з чим йому видано диплом на імя [PERSON]. Згідно копії паспорта серії ВА номер 598365 виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 27.02.1997 року, прізвище та імя батькові заявника зазначено як [PERSON], російською мовою: [PERSON], написання прізвища та імя заявника як [PERSON] також підтверджується і свідоцтвом про народження заявника від 28.03.2018 року. Датою народження заявника, згідно вказаних документів є 17.04.1955 року. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З вищенаведеного суд вбачає, що має місце факт розбіжності у записі імені заявника у його дипломі про закінчення навчання, паспорті та свідоцтві про народження. Зазначені розбіжності перешкоджають заявнику в реалізації його права на отримання пенсії за віком. Таким чином, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved