overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

16.08.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який, згідно з рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.12.2015 року було розірвано. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що з 08.06.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.12.2015 року було розірвано (а.с. 6). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

16.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 14.10.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 34647,94 гривень, так як відповідач добровільно сплати борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 14.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит 5110,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 31.07.2016 року склався борг перед банком 34647,94 гривень, а саме борг за тілом кредиту 2746,91 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 26413,03 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3600,00 гривень, штраф 250,00 гривень, штраф 1638,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленнях договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

16.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 16.11.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 11965,94 гривні, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 16.11.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит у розмірі 8890,88 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 01.08.2016 року склався борг перед банком 11965,94 гривень, а саме борг за тілом кредиту 8465,11 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 892,13 гривень, заборгованість за пенею та комісією 1693,00 гривень , штраф 915,70 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

16.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 19.03.2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 45883, 12 гривень, так як відповідач добровільно сплати борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з,явився ,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 19.03.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит 15200.00 гривень . Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 09.08.2016 року склався борг перед банком 45 883.12 гривень, а саме борг за тілом кредиту 11 611.18 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 29260.84 гривень, заборгованість за пенею 2350.00 гривень , штраф 500.00 гривень, штраф 2161.10 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться .Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

16.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони зареєстрували шлюб 18.08.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, на примирення позивач не згоден. Просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.08.2007 року у відділі РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №648, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.107 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

16.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №85 в будинку №24 по вулиці Доценка в місті Чернігів по причині не проживання там без поважних причин понад шість місяців. В судове засідання позивача не прибув, в поданій до суду заяви від 17.10.2016 року просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстровані в [INFO], що підтверджується довідкою з Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради від 20.07.2016 року. Як вбачається із заяви відповідача від 10.07.2015 року, [PERSON] не заперечує про того, щоб позивач зняв її з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. На переконання суду (виходячи з наявних по справі доказів) відповідач втратив право на користування вищевказаним помешканням у відповідності до вимог ст.71 ЖК України, так як він був відсутній там без поважних причин понад шість місяців, відсутні підстави встановлені законом, згідно яких за відповідачем зберігалося житло понад шести місяців і вказані обставини є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

16.08.2016 року позивач звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.02.2009 року виконавчим комітетом Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №1.Зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї не склалися, було відсутнє взаєморозуміння. На даний час вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що їхня сім»я розпалася та зберегти її неможливо. А тому має твердий намір розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.02.2009 року серії І-ТП №049122. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], 01.08.2009 р. н., про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №105790. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Доводи позивача відповідачем не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., який вона стягувати з відповідача на її користь не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

16.08.2016 року позивачка [PERSON] подала до суду цивільний позов до відповідача, в якому просить розірвати з ним шлюб. Перед початком судового засідання позивачка заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2013 року. Від шлюбу сторони дітей не мають . Від позивачки надійшло клопотання, що після розлучення вона залишає собі прізвище «[PERSON]» Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 13 квітня 2016 року, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, сім'я існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

16.08.2016 року позивачка [PERSON] подала до суду цивільний позов до відповідача, в якому просить розірвати з ним шлюб. Перед початком судового засідання позивачка заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку: [PERSON], [INFO] яка мешкає з відповідачкою. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2015 року, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, сім'я існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у зв'язку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітній дитині. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

16.08.2016 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач, у свою чергу, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останньої, та яка мешкає разом з позивачкою, знаходячись на її утриманні, що відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідачем доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, при цьому, останнім заявлені позовні вимоги визнані, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 16.08.2016 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved