Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

17.07.2015 року позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту №500209322 від 17.05.2011 року у розмірі 18333,87 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.05.2011 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №500209322. Відповідно до вищевказаного договору відповідачу було надано кредит у сумі 10720 грн. строком до 20.05.2013 року. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за договором кредиту №500209322 від 17.05.2011 року передано ТОВ «Росвен Інвест Україна». Згідно розрахунку заборгованості станом на 23.12.2013 року борг за даним договором в загальному розмірі становив 18333,87 грн. Оскільки [PERSON] заборгованість згідно умов договору не сплачує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за договором позики в розмірі 18333,87 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання до суду не з'явився, про день слухання справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, а саме відповідно до умов кредитного договору №500209322 від 17.05.2011 року відповідачу [PERSON] було надано кредит в розмірі 10720 грн. Як вбачається з матеріалів справи, банком зобов'язання за договором кредиту виконані. 23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір про факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступив на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» , своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором №500209322 від 17.05.2011 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (а.с.5-8). Із долученого до справи розрахунку заборгованості за договором №500209322 від 17.05.2011 року вбачається, що отримані кошти відповідач за умовами договору не повертає та не сплачує. Згідно з ч.1 ст. 1049 України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №500209322 від 17.05.2011 року, право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Росвен Інвест Україна» відповідно до договору про відступлення права вимоги від 23.12.2013 року, відповідач взяті на себе за договором позики зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за договором позики у розмірі 18333,87 грн., з яких: 7536,69 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 3840 грн. прострочена комісія, 1207,18 прострочені відсотки, 5750 грн. пеня. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 18577 (18333,87+243,60) грн. 47 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved