Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

16.01.2019 року заявник звернувся до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Марківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області. В обґрунтування своїх вимог, заявник посилається на те, що 31 жовтня 2018 року він звернувся до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 розділу ХІV-1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 13 листопада 2018 року за №5126/03.1-18, отримав відмову в призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, на підставі поданих ним документів загальний стаж його складає 5 років 8 місяців 11 днів. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) згідно сплати страхових внесків. Пільговий стаж зараховується виключно за відомостями по спеціальному стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5). Йому не зараховано загальний та пільговий стаж за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу пенсійного фонду України (форма ОК-5) згідно сплати страхових внесків, у зв'язку з тим, що в формі ОК-5 вказано його прізвище як «[PERSON]», а згідно паспортних даних його прізвище «[PERSON]». Вказаний факт для нього має юридичне значення, оскільки в разі встановлення цього факту, він зможе звернутися з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до статті 114 розділу ХІV-1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, в заяві просив розглянути справу у його відсутність, прохав заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа, Марківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до таких висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області 11.06.2001 року, прізвище, ім'я по батькові заявника зазначене - «[PERSON]», російською мовою як «[PERSON]», [INFO], уродженець міста Краснодон Луганської області (а.с.10-14). Відповідно до копії Трудової книжки [NUMBER], заявник працював шахтарем в ПАТ «Краснодонвугілля» Луганської області (а.с.15-28). Прізвище заявника зазначено російською мовою як «[PERSON]», дата народження «[INFO]» (а.с.15). На даний час заявник досяг пенсійного віку і для призначення пенсії звернувся до Марківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області де були надані індивідуальні відомості про застраховану особу згідно його облікової картки платника податків [NUMBER]. Відповідно до облікової картки платника податків виданої 25.10.1999 року [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.35). На підставі облікової картки платника податків заявнику [PERSON] були видані індивідуальні відомості про застраховану особу, в яких його прізвище значиться українською мовою як «[PERSON]», реєстраційний номер облікової картки платника податків зазначений «[NUMBER]», серія та номер паспорта вказана [NUMBER] (а.с. 30- 34). На підстави викладеного, у суду не має сумнівів в тому, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), які видані Марківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області 16.01.2019 року, допущена помилка при написанні прізвища заявника, та помилково вказано прізвище як «[PERSON]», замість «[PERSON]», як зазначено в його паспорті та обліковій картці платника податків (а.с.13-14,35). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Суд враховує, що у всіх вказаних документах, а саме: свідоцтві про народження [NUMBER] від 02.08.1966 року (а.с.37), паспорті громадянина України Серія [NUMBER] (а.с.10-14), трудовій книжці [NUMBER] від 06.07.1984 року (а.с.15-28), співпадає прізвище, ім'я та по батькові, дата народження заявника, тому є всі підстави вважати, що вказані докази є належними та містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги заявника. Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5), номер облікової картки [NUMBER], виданої на ім'я «[PERSON]» Марківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області 16.01.2019 року, заявнику [PERSON], [INFO]. Понесені заявником судові витрати у справі не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved