Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

17.05.2021 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] (далі також - [PERSON] , [PERSON] , позивачі) до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про визнання права користування майном, зобов`язання не чинити та усунути перешкоди у користуванні майном, стягнення витрат на усунення недоліків майна з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання утриматись від дій, що порушують право, та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні майном. До виходу суду у нарадчу кімнату відповідач заявив про існування додаткових доказів на підтвердження розміру понесених ним судових витрат, у зв`язку з чим питання про розподіл судових витрат між сторонами під час ухвалення рішення не вирішувалось, що відповідно до положень статті 270 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення. 20.05.2021 від позивача [PERSON] надійшла заява, у якій він просив включити до складу судових витрат усі суми сплаченого ним судового збору та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, а вирішення питання про розподіл судових витрат провести з урахуванням раніше поданих ним заяв та заперечень щодо включення до складу судових витрат відповідача оплати послуг його представника [PERSON] , статус якого як адвоката він не визнає, необґрунтованості витрат відповідача на проїзд, а також його міркувань щодо наявності підстав для покладення на відповідача усіх судових витрат з огляду на зловживання ним процесуальними правами. У встановлений рішенням суду строк від відповідача [PERSON] надійшла заява про компенсацію судових витрат в загальному розмірі 88 407 грн. та додаткові докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, а саме: акт приймання послуг з правової допомоги від 18.03.2018, згідно якого адвокатом Мельником О. М.за період з 01.11.2017 по 21.02.2018 витрачено на надання йому правової допомоги 34 години (6 годин - підготовка звернень до ВССУ з приводу роз`яснення рішення суду касаційної інстанції (3 аркуші); 10 годин - підготовка зустрічного позову (5 аркушів); 10 годин - підготовка клопотання про зняття арешту; 6 годин - підготовка до участі у процесі, ознайомлення з матеріалами справи; 2 години - участь у судовому засіданні); квитанція до прибуткового касового ордеру від 18.03.2018 на суму 17 000 грн.; акт приймання послуг з правової допомоги від 12.05.2021, згідно якого адвокатом Мельником О. М.за період з 25.05.2019 по 10.05.2021 витрачено на надання йому правової допомоги 60 годин (2 години - підготовка заяви-заперечення на клопотання позивача про залучення співвідповідача (4 аркуші); 4 години - підготовка проекту заперечень на уточнення позову (18 аркушів); 4 години - підготовка проекту апеляційної скарги (5 аркушів); 2 години - підготовка доповнення до апеляційної скарги (3 аркуші); 3 години - підготовка проекту відповіді на відзив (7 аркушів); 5 годин - підготовка заперечень на касаційну скаргу (11 аркушів); 23 год. - участь в судових засіданнях в суді першої інстанції; 10 годин - підготовка заперечень на позовну заяву (25 аркушів); 3 години - підготовка заяви (6 аркушів); 3 години - підготовка заяви про постановлення окремої ухвали (4 аркуші); 1 година - підготовка клопотання щодо дослідження доказу (2 аркуші); квитанція до прибуткового касового ордеру від 12.05.2021 на суму 30 000 грн. 24.05.2021 від представника третьої особи [PERSON] надійшла заява про компенсацію судових витрат [PERSON] в загальному розмірі 31 500 грн. та додаткові докази на підтвердження його витрат на правничу допомогу, а саме: акт приймання послуг з правової допомоги від 17.05.2021 та квитанція до прибуткового касового ордера від 17.05.2021 на суму 11 500 грн. Вирішуючи питання про судові витрати у даній справі, суд виходить з наступного. Відповідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом статті 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги (частина 12 статті 141 ЦПК України). Загальний розмір заявлених [PERSON] вимог майнового характеру становив 1 958 892,10 грн., а рішенням суду від 17.05.2021 дані вимоги позивача задоволено на 159 295,37 грн., тобто на 8/100 частин (159 295,37х100/1 958 892,10). Окрім того, із заявлених [PERSON] вимог про визнання права на користування восьми приміщеннями загального призначення та усунення перешкод у користуванні ними задоволено вимоги щодо п`яти таких приміщень. Отже вимоги позивача немайнового характеру задоволені на 63/100 частин (5х100/8). В цілому вимоги позивача [PERSON] задоволені на 355/1000 частин (8/100+63/100)/2). Із заявлених позивачем [PERSON] вимог про визнання права на користування шістнадцятьма приміщеннями загального призначення та усунення перешкод у користуванні ними задоволено вимоги щодо п`яти таких приміщень, тобто на 31/100 частин (5х100/16). Із заявлених відповідачем [PERSON] чотирьох вимог немайнового характеру (зобов`язання утримуватись від дій, що порушують право; зобов`язання не чинити перешкод у користуванні електричною мережею та електрощитовою; зобов`язання не входити в приміщення цокольного поверху; зобов`язання не використовувати цокольний поверх) задоволено дві вимоги, тобто зустрічний позов задоволено на Ѕ частину. Дослідженням матеріалів справи та здійсненими судом арифметичними розрахунками установлено, що у зв`язку з розглядом цієї справи позивач [PERSON] поніс витрати на сплату судового збору в судах усіх інстанцій в розмірі 31 722,48 грн. (т. 1 а.с. 19; т. 2 а.с. 118; т. 3 а.с. 209; т. 4 а.с. 166; т. 6 а.с. 1; т. 6 а.с. 177; т. 8 а.с. 15, 224; т. 9 а.с. 103; т. 10 а.с. 45, 177; т. 12 а.с. 164) та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в розмірі 9 840 грн. (т. 4 а.с. 93, 100). Отже загальний розмір понесених позивачем [PERSON] судових витрат склав 41 562,48 грн. Позивач [PERSON] понесла витрати на сплату судового збору в розмірі 743,60 грн. (т. 1 а.с. 21; т. 4 а.с. 163). Відповідач [PERSON] поніс витрати на сплату судового збору в судах усіх інстанцій в розмірі 2 162,40 грн. (т. 5 а.с. 69; т. 9 а.с. 35, 178, т. 11 а. с. 128; т. 2 виділених матеріалів а.с. 128; т. 4 виділених матеріалів а.с. 56-а) та витрати на проїзд для участі в судових засіданнях в розмірі 2 653,55 грн. (т. 7 а.с. 161-184, 216). З огляду на заявлення відповідачем та третьою особою вимог про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та подання позивачем заперечень проти задоволення цих вимог, суд вбачає підстави для детального дослідження матеріалів справи щодо судових витрат відповідача і третьої особи та обставин участі адвоката Мельника О. М. у даній справі. Судом установлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 12.01.2016 адвокат Мельник О. М. прийняв на себе зобов`язання надавати правову допомогу третій особі на стороні відповідача [PERSON] (т. 5 а.с. 193). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Частина 1 статті 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору(стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже обов`язковою умовою договору про надання правової допомоги, що визначена законом, є вартість правових послуг. Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Дослідженням змісту укладеного між адвокатом Мельником О. М. та [PERSON] договору про надання правової допомоги установлено, що у ньому відсутня умова щодо вартості правових послуг. Доказів, які б свідчили про те, що сторони даного договору при укладенні договору або пізніше погоджували дану умову, суду не надано. Зважаючи на викладене, суд визнає необґрунтованими та відхиляє усі вимоги третьої особи щодо розподілу його витрат на правничу допомогу. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 27.04.2016 адвокат Мельник О. М. також прийняв на себе зобов`язання надавати правову допомогу [PERSON] (т. 6 а.с. 239). Сторони даного договору погодили, що розмір однієї години роботи адвоката (почасової оплати послуг) становить 500 грн. На первісному розгляді справи в суді першої інстанції адвокат Мельник О. М. не брав участі у судовому процесі як представник відповідача. 26.08.2016 відповідач [PERSON] подав до Апеляційного суду м. Києва заяву про компенсацію судових витрат в розмірі 9 402,41 грн., а саме: 1 402,41 грн. витрат, пов`язаних з явкою до суду, та витрат на правову допомогу адвоката Мельника О. М. в сумі 8 000 грн., надавши договір про надання правової допомоги, акт приймання адвокатських послуг від 25.08.2016, згідно якого адвокатом за період з 27.07.2016 по 30.08.2016 витрачено на надання йому правової допомоги 16 годин (3 години - ознайомлення з матеріалами справи, консультація; 8 годин - підготовка заперечень на апеляційну скаргу; 1 година - подання заперечень; 2 години - підготовка до ведення справи; 2 години - підготовка та участь в судовому засіданні) та прибутковий касовий ордер на суму 9 402,41 грн. (т. 6 а.с. 235-236, 237-238, 239, 240, 241). В Апеляційному суді м. Києва Мельник О. М. брав участь у судовому процесі як представник відповідача в судовому засіданні 20.09.2016 протягом 1 години. В подальшому [PERSON] брав участь у судовому процесі в суді апеляційної інстанції як представник відповідача і третьої особи, а саме 01.12.2016 -- 9 хвилин; 21.12.2016 - 1 година (т. 7 а.с. 36, 127-128, 136-137). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.12.2016, постановленою за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду, поданої позивачем [PERSON] , було відмовлено у відшкодуванні витрат відповідача, пов`язаних з явкою до суду першої інстанції (1 402,41 грн.), та у компенсації витрат на правову допомогу в сумі 8 000 грн. з підстав їх необґрунтованості та недоведеності (т. 7 а.с. 139-142). 10.01.2017 [PERSON] звернувся до Апеляційного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації судових витрат в загальному розмірі 15 643,64 грн., до якої додав: оригінали та копії квитків на поїзд загальною вартістю 1 041,23 грн.; акт приймання адвокатських послуг від 21.12.2016, згідно якого адвокатом за період з 20.09.2016 по 21.12.2016 витрачено на надання правової допомоги 21 годину (1,5 години - участь в судовому засіданні; 3 години - підготовка проекту заяви/клопотання про скасування заходів забезпечення позову (4 аркуші); 1 година - ознайомлення з матеріалами апеляційного провадження, отримання копій документів; 3 години - підготовка заяви про відвід судді (5 аркушів); 4 години - підготовка проекту заперечень на ухвалу судді (6 аркушів); 1 година - отримання копій документів; 1,5 годин - підготовка пояснень щодо заперечень на апеляційну скаргу (2 аркуші); 1 година - підготовка документів для компенсації судових витрат (протягом дня); 1,5 годин - підготовка та участь в судовому засіданні апеляційного суду; 2 години - підготовка заяви (2 аркуші); 1,5 годин - участь в судовому засіданні апеляційного суду), квитанцію до прибуткового касового ордеру від 21.12.2016 на суму 5 200 грн., акт приймання адвокатських послуг від 25.08.2016, згідно якого адвокатом за період з 27.07.2016 по 30.08.2016 витрачено на надання правової допомоги 16 годин (3 години - ознайомлення з матеріалами справи, консультація; 8 годин - підготовка заперечень на апеляційну скаргу (6 аркушів); 1 година - подання заперечень на апеляційну скаргу; 2 години - підготовка до ведення справи; 2 години - підготовка та участь в судовому засіданні); квитанцію до прибуткового касового ордеру (оригінал) від 25.08.2016 на суму 9 402,41 грн. (т. 7 а.с. 155-190). 02.02.2017 [PERSON] подав до Апеляційного суду м. Києва копії квитків на поїзд загальною вартістю 209,91 грн. (т. 7 а.с. 214). Додатковою ухвалою 02.02.2017 Апеляційний суд м. Києва стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу згідно акту від 21.12.2016 в сумі 5 200 грн. та витрати, пов`язані з явкою до суду апеляційної інстанції, в сумі 1 251,14 грн., а усього на загальну суму 6 451,14 грн. (т. 7 а.с. 222-223). 03.04.2017 до суду касаційної інстанції надійшли заперечення на касаційну скаргу та заява про компенсацію судових витрат за підписом відповідача та його представника [PERSON] (т. 8 а.с. 68-72, 73-78). До заяви про компенсацію судових витрат додано акт про надання послуг з правової допомоги від 18.03.2017, згідно якого адвокатом за період з 01.02.2017 по 18.03.2017 витрачено на надання правової допомоги 30 годин (1,5 год. - консультації по справі; 16 годин - підготовка проекту заперечень на касаційну скаргу; 5 год. - підготовка проекту заперечень на касаційну скаргу; 6 годин - підготовка проекту клопотання в касаційний суд; 1,5 годин - оформлення матеріалів справи для подання їх до касаційного суду) та квитанція до прибуткового касового ордера від 18.03.2017 на суму 15 000 грн. (т. 8 а.с. 80-81, 82). 20.11.2017 [PERSON] звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про роз`яснення ухвали від 13.09.2017 (т. 8 а.с. 102-103). Ухвалою Верховного Суду від 30.05.2017 у задоволенні даної заяви відмовлено з підстав її необґрунтованості (т. 8 а.с. 116). Під час нового розгляду справи [PERSON] брав участь у судовому процесі як представник відповідача в суді першої інстанції у таких засіданнях: 08.10.2018 - протягом 1 години; 08.04.2019 - протягом 1 години; 31.05.2019 - протягом 1 години 15 хв.; 09.09.2019 - протягом 1 години 30 хв.; 05.03.2021 - протягом 1 години; 10.03.2021 - протягом 4-х годин 30 хв.; 11.03.2021 - протягом 5-ти годин; 12.03.2021 - протягом 2-х годин; 09.04.2021 - протягом 15 хв.; 30.04.2021 - протягом 2-х годин; 14.05.2021 - протягом 5-ти годин 30 хв. (т. 8 а.с. 142-143, 243-244; т. 9 а.с. 83-85, 155-158; т. 12 а.с. 203-204; т. 13 а.с. 18, 35-36, 41, 61; 81-82, 147-148). В судових засіданнях у судах апеляційної та касаційної інстанції [PERSON] участі не брав, з матеріалами справи не знайомився. В матеріалах справи наявні такі заяви (клопотання), підписані представником відповідача [PERSON] : клопотання про скасування заходів забезпечення позову та з інших питань від 10.09.2018 (т. 8 а.с. 124-131); заперечення на заяву позивача про залучення співвідповідача від 31.05.2019 (т. 9 а.с. 90-93); заява про залучення [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи від 04.03.2021 (т. 12 а.с. 135); викладений у письмовій формі зміст вступної промови відповідача [PERSON] (т. 12 а.с. 242-250, т. 13 а.с. 1-17); заява про застосування до позивача заходів процесуального примусу (т. 13 а.с. 20-26); заява про постановлення окремої ухвали (т. 13 а.с. 89-94); заява про компенсацію судових витрат (т. 13 а.с. 102-104); заява/клопотання з процесуальних питань (т. 13 а.с. 106); повторна заява про постановлення окремої ухвали, до якої додано нотаріально посвідчену довіреність від 03.03.2018, згідно якої [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в судах усіх інстанцій та у державних органах на строк до 03.03.2023 (т. 13 а.с. 109-111, 112). Інші заяви (клопотання), які зазначені в актах приймання адвокатських послуг, підписані особисто [PERSON] , а порівнюючи їх форму та зміст із формою та змістом процесуальних документів, які подавались відповідачем ще до залучення адвоката Мельника О. М. до участі у справі як його представника, суд визнає переконливими доводи позивача про те, що усі процесуальні документи, в тому числі і ті, на яких міститься підпис представника відповідача (окрім заяви про постановлення окремої ухвали), складені однією особою. Наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, з якого вбачається, що [PERSON] у 1995 р. Херсонською обласною КДКА видавалось свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (т. 8 а.с. 45), також дає підстави поставити під сумнів реальність його витрат на професійну правничу допомогу. Окрім того, судом установлено численні невідповідності і протиріччя у документах, наданих відповідачем на підтвердження здійснення вказаних витрат. Так, 26.08.2016 [PERSON] до Апеляційного суду м. Києва було подано заяву про компенсацію судових витрат в розмірі 9 402,41 грн., в тому числі витрат, пов`язаних з явкою до суду, в сумі 1 402,41 грн., та витрат на правову допомогу в сумі 8 000 грн., до якої було додано акт приймання адвокатських послуг, згідно з яким за період з 27.07.2016 по 30.08.2016 адвокатом витрачено на надання йому правової допомоги 16 годин, проте у доданому до даної заяви прибутковому касовому ордері (його основній частині, яка свідчить про факт здійснення господарської операції, і має зберігатися у отримувача коштів) та у квитанції до нього зазначена сума 9 402,41 грн., що суперечить даним акту приймання адвокатських послуг. 10.01.2017 [PERSON] до Апеляційного суду м. Києва було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації судових витрат в загальному розмірі 15 643,64 грн., до якої було додано той же акт приймання адвокатських послуг від 25.08.2016 (в оригіналі) та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 25.08.2016 (в оригіналі) незважаючи на те, оригінальна квитанція до прибуткового касового ордеру від цієї ж дати вже знаходилась в матеріалах справи. 03.04.2017 до суду касаційної інстанції надійшло поштове відправлення із запереченнями на касаційну скаргу та заявою про компенсацію судових витрат за підписом відповідача та його представника, до якої було додано акт про надання послуг з правової допомоги від 18.03.2017 та квитанція до прибуткового касового ордера від цієї ж дати. Водночас звертає на себе увагу той факт, що вищезазначені документи були передані [PERSON] на пошту у м. Херсоні датою їх складення (18.03.2017), в той час як [PERSON] здійснює свою адвокатську діяльність у м. Києві (адреса проживання: [ADDRESS] - т. 12 а.с. 3). Дослідженням змісту квитанцій до прибуткових касових ордерів (відривної частини прибуткового касового ордеру), наданих відповідачем на підтвердження реальності понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, установлено відсутність реєстрації прибуткових касових ордерів у касовій книзі, що не відповідає вимогам Положень про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджених постановами Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 та від 29.12.2017 № 148. Більше того, дані Положення взагалі не передбачають можливості складання прибуткових касових ордерів підприємцями - платниками єдиного податку, та обмежують розмір готівкових розрахунків сумою в 10 000 грн., а відтак квитанції до прибуткових касових ордерів, видані адвокатом Мельником О. М., не є належними доказами сплати йому готівкових грошових коштів. Доказів зарахування отриманих від [PERSON] готівкових грошових коштів на банківський рахунок адвоката Мельника О. М. суду не надано. Відтак, за результатами оцінки доказів, наданих на підтвердження розміру витрат відповідача на правничу допомогу, суд дійшов висновку про їх невідповідність критеріям належності та достовірності, у зв`язку з чим вимоги про їх розподіл вважає необгрунтованими і недоведеними та відмовляє у їх задоволенні. Що стосується витрат сторін на сплату судового збору, витрат позивача [PERSON] , пов`язаних з проведенням експертизи, та витрат відповідача, що пов`язані з явкою до суду, які підтверджені належними та допустимими доказами, то суд здійснює їх розподіл за правилами, установленими статтею 141 ЦПК України. Оскільки позов [PERSON] задоволений на 355/1000 частин від заявлених вимог, на відповідача слід покласти 355/1000 частин понесених ним судових витрат, що становить 14 754,68 грн. (41 562,48/1000х355). Позов [PERSON] задоволений на 31/100 частин від заявлених вимог, а тому на відповідача слід покласти 31/100 частин сплаченого нею судового збору, що становить 230,52 грн. (743,60х31%). Зустрічний позов [PERSON] задоволений на Ѕ частину від заявлених вимог, а тому на позивача [PERSON] суд покладає Ѕ частину понесених ним судових витрат, що становить 2 407,98 грн. (4 815,95/2). Отже в підсумку за результатами заліку взаємних вимог суд стягує з відповідача на користь [PERSON] судові витрати в сумі 12 346,70 грн. (14 754,68 - 2 407,98), а на користь [PERSON] - в сумі 230,52 грн.

Outcome: approved