Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

16 грудня 2019 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Великобагачанської РДА Полтавської області, як органу опіку і піклування до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав у відношенні їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на його утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів їх доходів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання, матеріального утримання свого сина. Зокрема, не проявляють щодо нього батьківської турботи, не звертають уваги на стан його здоров`я та харчування, не цікавляться його навчанням у «Полтавському вищому міжрегіональному професійному училищі», не забезпечують матеріально, незважаючи на те, що син в зв`язку навчанням проживає окремо у м. Полтаві. При цьому відповідачі зловживають спиртними напоями, ведуть нездоровий спосіб життя, не працюють. Незважаючи на постійну профілактичну роботу з сім`єю з боку Служби у справах дітей Великобагачанської РДА, роз`яснення батькам наслідків невиконання ними батьківських обов`язків, останні для себе належних висновків не зробили та продовжують ухилятись від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою судді Сиволапа Д.С. від 08 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. Заяв по суті справи від учасників справи не надходило. В судовому засіданні представник позивача Олефіренко Л.А. позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні оскільки захистити інтереси дитини іншим шляхом неможливо. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Надала пояснення аналогічні доводам позовної заяви, зокрема вказала, що відповідачі зловживають спиртними напоями, проживають в антисанітарних умовах, взагалі не цікавляться сином та не здійснюють його матеріального утримання. Незважаючи на проведену виховну роботу та неодноразові попередження про можливість позбавлення батьківських прав, належних висновків для себе вони не зробили. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими судом про час та місце судового засідання до Шишацького районного суду не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву, від них до суду не надходило, в зв`язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів. Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, допитавши свідків, з`ясувавши думку дитини щодо доцільності позбавлення його батьків батьківських прав, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 04 червня 2003 року (а.с.7). Згідно довідки Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області від 02 січня 2020 року № 02-33/05 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає. [PERSON] зареєстрований за [ADDRESS] , але фактично не проживає (а.с.42). Відповідно до довідки виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради від 28.11.2019 № 1892/0222 відповідачі [PERSON] , її чоловік [PERSON] та син [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Полтавське вище міжрегіональне професійне училище» від 06.11.2019 № 685 [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на денній формі навчання. Строк навчання з 03.09.2018 по 30.06.2021 року (а.с.20). 21 лютого 2019 року адміністрація ДНЗ «Полтавського вищого міжрегіонального професійного училища» звернулась із листом до служби у справах дітей Великобагачанської РДА з проханням притягнути батьків [PERSON] до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків або позбавлення їх батьківських справ. Мотивуючи це тим, що батьки взагалі не цікавляться умовами навчання сина та його матеріальним забезпеченням. При цьому допомогу хлопчику продуктами харчування, речами, коштами замість батьків надає педагогічний колектив. Сам неповнолітній [PERSON] при цьому характеризується виключно з позитивної сторони. Матеріальний стан його є дуже скрутним (а.с.21-22). Як встановлено судом з матеріалів справи в період з 25 січня 2001 по 25 травня 2016 року неповнолітній [PERSON] перебував на обліку служби у справах дітей Великобагачанської РДА, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах (а.с.11-12). На підставі наказу вказаної служби від 06.11.2019 № 35 повторно взятий на облік в зв`язку перебуванням у складних життєвих обставинах (а.с.13). В 2012-2013 роках [PERSON] та [PERSON] письмових попереджались про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с.29-31). Згідно наявних в матеріалах справи актів на протязі 2015-2019 років спільними комісіями служби у справах дітей Великобагачанської РДА, працівниками поліції (міліції) неодноразово обстежувались матеріально побутові умови проживання неповнолітнього [PERSON] і кожного разу вони визнавались незадовільними (а.с.23-28). Так, згідно останніх за часом актів, датованих 25.10.2018, 29.01.2019, 18.11.2019, санітарний стан приміщення в якому проживає родина незадовільний, в будинку брудно, речі розкидані. [PERSON] та [PERSON] не працюють, тимчасово підробляють по найму, зловживають спиртними напоями, неналежно виконують батьківські обов`язки. 19 листопада 2019 року комісією з питань захисту прав дітей винесено рішення № 32 про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] (а.с.33-34), а 06 грудня 2019 Великобагачанською РДА, як органом опіки складено висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав в судовому порядку (а.с.35-38). Крім матеріалів зібраних державними установами повне самоусунення відповідачів від виконання батьківських обов`язків, зловживання ними алкогольними напоями та проживання в антисанітарних умовах підтверджується показаннями свідків у справі [PERSON] та [PERSON] , які є жителями с. Довгалівка Великобагачанського району та педагогічними працівниками, а отже добре обізнані зі станом справ у сім`ї відповідачів. Крім того, допитаний в якості свідка [PERSON] - класний керівник неповнолітнього [PERSON] повідомив, що за декілька років навчання [PERSON] у м. Полтаві батьки жодного разу не цікавились навчанням сина та не надавали йому матеріальної допомоги, в тому числі на придбання одягу, харчування тощо. Дитина знаходиться на фактичному утриманні педагогічного колективу училища та проживає у гуртожитку. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] підтримав позбавлення його батьків батьківських прав. Пояснив, що батьки його навчанням взагалі не цікавляться, за весь час навчання у м. Полтаві вони лише декілька разів спілкувались з ним телефоном. Матеріально батьки його взагалі не підтримують. В будинку де проживають батьки відсутні елементарні побутові умови, всі зароблені на тимчасових заробітках гроші батьки витрачають на горілку. Статтею 150 СК України визначено коло обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК). Згідно зі ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК). Згідно з п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК України). Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно приписів ч.ч. 4-5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У своєму висновку від 06 грудня 2019 року № 01-32/429 орган опіки та піклування в особі Великобагачанської РДА дійшов категоричного висновку про необхідність позбавлення відповідачів батьківським праві відносно неповнолітнього [PERSON] (а.с.35-38). Згідно ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно листа Великобагачанського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13.02.2020 № 02/52 сім`я відповідачів знаходиться на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, але під соціальним супроводом не перебуває. Батьки також характеризуються даною установою негативним чином, як особи, що зловживають алкогольними напоями, та не займаються вихованням неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Тобто, такий захід може бути застосований лише коли вичерпані інші заходи впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків. Як встановлено судом з пояснень учасників судового розгляду, показань свідків, а також з матеріалів справи, відповідачі у справі на протязі декількох років ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] , не забезпечують належним чином його щоденні природні потреби у харчуванні, придбанні одягу, засобів особистої гігієни, навчального приладдя, не цікавиться станом його здоров`я, умовами його навчання та успішністю, умовами проживання у обласному центрі в зв`язку з навчанням у професійному навчальному закладі. Тобто приоритетним відповідачі вважають забезпечення своїх природних потреб та влаштування власного життя. Незважаючи на роз`яснювальну та профілактичну роботу та інші заходи превентивного характеру, що були вжиті в межах компетенції працівниками Служби у правах дітей, начального закладу у якому навчається син, органами опіки та піклування в особі Великобагачанської РДА, фахівцями Великобагачанського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, відповідачі належних висновків для себе не зробили та продовжують ухилятись від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина. Враховуючи викладене, виходячи насамперед із інтересів дитини, суд вважає необхідним застосувати до [PERSON] та [PERSON] такий крайній захід впливу, як позбавлення їх батьківських прав, оскільки інші передбачені вимогами СК України заходи не забезпечать зміну ними своєї поведінки та належне виконання батьківських обов`язків. Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд виходив з наступного. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального гарантованого розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Згідно ч. 2. ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві позивачем не обґрунтовано заявлений розмір аліментів у вигляді 1/3 частини доходів відповідачів, не визначено в якому порядку (дольовому чи солідарному) підлягають стягненню аліменти з обох відповідачів. Крім того гарантований розмір аліментів запропоновано стягувати у вигляді 30, а не 50 відсотків прожиткового мінімуму, що суперечить вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Враховуючи вищевикладене, суд при визначенні розміру аліментів керується вимогами СК України та усталеною судовою практикою в цій частині. Виходячи з приписів ст. 182 СК України та зважаючи на відсутність у відповідачів інших дітей, необхідність отримання [PERSON] утримання від обох батьків, суд вважає, що з кожного відповідача необхідно стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів їх доходу Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК та повністю покладає їх на відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем до кожного відповідача було заявлено по дві позовні вимоги (позбавлення батьківських справи та стягнення аліментів), а при подачі позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.14 ч.2 ст. 3 та п.3 ч.1 ст. 5 ст. Закону України «Про судовий збір» - судовій збір у розмірі 1681,60 грн (840,80 х 2) підлягає стягненню з кожного відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved