Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 09.01.2014 [PERSON] підписав заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 09.01.2014 та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок. З метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №б/н від 09.01.2014 ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], 01.03.2016 уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов і правил надання продукту кредитних карт. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 16.02.2017 року має заборгованість за кредитним договором - 31085,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлені у передбаченому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України . Під час судового розгляду встановлено, що 01.03.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднано до Умов надання продукту кредитних карт, позивач отримала кредит у розмірі 10000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. З умовами та правилами користування кредитною карткою відповідач був ознайомлений та підтвердив свою згоду на неї, про що свідчить його підпис на заяві. Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та процентами, а саме: 19475,67грн. - заборгованість за кредитом; 2560,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4674,12 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 4374,58 грн. - залишок за несплаченим штрафом , згідно угоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачу надавалася можливість спростувати доводи позивача, щодо розміру заборгованості перед банком, проте заперечень відповідач не надіслав, а тому суд приходить до висновку, що відповідач погоджується із розміром заборгованості. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, виходячи з викладеного між сторонами склалися договірні правовідносини, обов'язок по сплаті кредиту залишається не виконаний до цього часу, вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не здійснив, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміну задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягають стягненню судові витрати, оскільки підтверджені квитанцією. Оцінивши в сукупності встановлені обставини, відповідні їм норми закону, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved