Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

17.04.2013 року позивач звернулася до суду з даним позовом ,посилаючись у своїх вимогах на те , що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею. В 2012 році донька вступила на 1 курс денної форми навчання господарсько-правового факультету Національного університету «Юридична академія імені Ярослава Мудрого» . 06.08.2012 року нею була здійснена оплата освітньої послуги за перший рік навчання у розмірі 19400 грн. Послуги банку за відправлення грошових коштів склали 97 грн. Крім цього , нею була здійснена оплата за перший рік проживання доньки в гуртожитку №13 університету в сумі 3212 грн. Відповідач до повноліття доньки сплачував аліменти та згідно рішення Марківського районного суду від 06.03.2013 року з нього також стягнуті аліменти на період її навчання. Позивач вважає, що понесені нею витрати на навчання являються додатковими та такими , що викликані особливими обставинами , а саме розвитком здібностей дитини , її навчанням у вищому учбовому закладі та викликаною у зв'язку з цим необхідністю проживання в іншому місті, тому просить суд стягнути з відповідача половину від понесених нею витрат, що становить 11354 грн. 50 коп. Позивач просила справу розглянути без її участі, надавши про це заяву. Представник позивача [PERSON] просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав , просив суд відмовити в їх задоволенні , посилаючись на те,що понесені витрати позивача є не витратами, пов'язаними з розвитком здібностей дитини, а витратами, пов'язаними з навчанням, які були стягнуті з відповідача при досягненні донькою повноліття. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків , з кого присуджено стягнення аліментів на дитину , а також той з батьків , до кого вимога про стягнення аліментів не була подана , зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину ,що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини ,її хворобою, каліцтвом тощо). Судом встановлено ,що сторони перебували у шлюбі , від якого мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір'ю. В 2012 році донька вступила на 1 курс денної форми навчання господарсько-правового факультету Національного університету «Юридична академія імені Ярослава Мудрого» , що підтверджується довідкою з місця навчання №06-2364 від 07.09.2012 року та договором про навчання №59/2ф від 14.07.2012 року. Позивачем здійснена оплата освітньої послуги за перший рік навчання у розмірі 19400 грн., що підтверджується квитанцією №13 від 06.08.2012 року. Послуги банку за відправлення грошових коштів склали 97 грн. Крім цього , позивачем було здійснена оплата за перший рік проживання доньки в гуртожитку №13 університету , яка згідно квитанції №5059 від 28.08.2012 року склала 3212 грн. Всього витрати склали 22706 грн. Згідно з рішенням Марківського районного суду від 06.03.2013 року з відповідача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на період навчання повнолітньої доньки в сумі по 500 гривень щомісяця , починаючи з 28.01.2013 року і до закінчення навчання . Позивач з такою сумою аліментів погодилася і в апеляційному порядку рішення суду не оскаржила . Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Та обставина , що позивач понесла витрати в сумі 22706 грн. саме в зв'язку з розвитком здібностей дитини до досягнення нею 18 років , в судовому засіданні не доведена, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed