Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

15 грудня 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 вересня 2001 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Привітненської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з тим, що у них з відповідачем різні життєві цінності, погляди на сімейне життя та взаємообов'язки подружжя. Відповідач матеріально утримував сім'ю, на зароблені ним кошти за кордоном були повернуті борги за придбаний спільний будинок, проведено ремонтні роботи у будинку, господарських будівлях, придбано автомобіль та інші речі. Незважаючи на це відповідач розпоряджалася спільними коштами на власний розсуд. Дружина не проявляла своїх почуттів, усіляко намагалась виражати неповагу до нього як до чоловіка, а також до його батьків. Остання обмежувала його в спілкуванні з рідними, виражала невдоволення, коли він допомагав своїм батькам у сільськогосподарських роботах, забороняла відповідати на їх телефонні дзвінки. Крім того, коли позивачу необхідна була медична допомога, витрати на лікування понесли його батьки, під час операції та у реабілітаційний період йому також допомагала його мати. Все це призводило до того, що між ним та відповідачем відбувалися постійні сварки. З початку 2015 року подружні відносини між ними припинені. З цього часу спільного господарства вони не ведуть, дружина розпочала розпоряджатися господарством на свій розсуд. Позивач вважає, що збереження сім'ї та примирення з відповідачем є неможливим, а формальна реєстрація шлюбу суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 21 вересня 2001 року виконавчим комітетом Привітненської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 4. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснив, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів на дав. Вони з відповідачем спільно не проживають, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Судові витрати у справі просив залишити за ним. Відповідач позов не визнала. Вважає, що збереження сім'ї є можливим. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 21 вересня 2001 року перебувають у шлюбі, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 114056 від 15 грудня 2016 року (а.с.9). Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про її народження серії І-ЕГ № 076081 від 30 жовтня 2001 року ( а.с.7). Сторони фактично припинили шлюбні відносини і не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за ним.

Outcome: approved