Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

15 березня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору, укладеного шляхом підписання заяви 14 вересня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 04 березня 2018 року у нього утворилася заборгованість у сумі 38 423 грн. 53 коп., яка складається з наступного: 15 569 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 4 512 грн. 50 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 16 035 грн. 53 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, зокрема 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 805 грн. 88 коп. штраф (процентна складова). У звязку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, пені та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з останнього вказану суму боргу. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а. с. 29). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання також не зявився, причин неявки не повідомив (а. с. 38). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що на підставі анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 14 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачу кредитну лінію із встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що [PERSON] під розпис ознайомлений із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила) і Тарифами банку, погодився, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, зобовязався виконувати вимоги вказаних Умов та Правил і регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 6). Згідно з п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь - який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання вказаного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та Правил клієнт зобовязаний: погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь яким із грошових зобовязань, передбачених діючим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (а. с. 8-22). Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Базова відсоткова ставка на місяць нараховується на залишок заборгованості у розмірі 2,5%, а за тратами з 01 вересня 2014 року 2,9%, з 01 квітня 2015 3,6%. Розмір щомісячних платежів, враховуючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді, становить 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості), а з 01 квітня 2014 року 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості). Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та /або процентів становить 0,24% від загальної суми заборгованості, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості нараховується за кожен день прострочення кредиту + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше. Штраф при порушені строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, нараховується: 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії (а. с. 7). Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на картковий рахунок. З наявного в матеріалах справи розрахунку, який не суперечить умовам кредитного договору вбачається, що станом на 04 березня 2018 року у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитом у загальному розмірі 38 423 грн. 53 коп., яка складається з наступного: - 15 569 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, - 4 512 грн. 50 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, - 16 035 грн. 53 коп. заборгованість за пенею, а також штрафи у загальній сумі 2 305 грн. 88 коп. (а. с. 5). Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 36 117 грн. 65 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 вересня 2016 року, яка складається з наступного: 15 569 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 4 512 грн. 50 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 16 035 грн. 53 коп. пені. Що стосується вимог про стягнення з відповідача штрафів у загальному розмірі 2 305 грн. 88 коп., то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Із матеріалів справи вбачається, що в даному випадку штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тобто, з огляду на викладене, а також зважаючи на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь банку штрафів у сумі 2 305 грн. 88 коп. необхідно відмовити. Крім того, відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1 656 грн. 26 коп. (а. с. 1). Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають кошти в сумі 37 773 грн. 91 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial