Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

15 червня 2016 року позивач [PERSON] спілка «Залоговое Агенство» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2288 від 19.12.2012 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 19 грудня 2012 року між [PERSON] спілкою «Залоговое Агенство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2288, відповідно до умов якого [PERSON] отримала від КС «Залоговое Агенство» кредит у вигляді грошових коштів в сумі 73248,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком на 36 фактичних місяців від дати отримання кредиту. У звязку з неможливістю виконання в повному обсязі та своєчасно [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 2288 від 19.12.2012 року, КС «Залоговое Агенство», [PERSON] та [PERSON] уклали договір переведення боргу № 2288/1, відповідно до умов якого для своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором № 2288 [PERSON] передає всі свої права та зобовязання по кредитному договору, а [PERSON] приймає та зобовязується належним образом виконувати всі умови та зобовязання по кредитному договору. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 07.06.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 123106,07 грн., а саме: залишок непогашеної суми кредиту у сумі 46311,52 грн., заборгованість по сплаті процентів у сумі 76794,55 грн. У звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію юридичної особи, [PERSON] спілка «Залоговое Агенство» зареєстровано виконавчим комітетом Горлівської міської ради Донецької області 13.05.2004 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору № 2288 від 19.12.2012 року встановлено, що між КС «Залоговое Агенство» та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого [PERSON] отримала від КС «Залоговое Агенство» кредит у вигляді грошових коштів в сумі 73248,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості строком на 36 фактичних місяців від дати отримання кредиту зі змінюваною процентною ставкою. 19.12.2012 року КС «Залоговое Агенство», [PERSON] та [PERSON] уклали договір переведення боргу № 2288/1, відповідно до умов якого для своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором № 2288 [PERSON] передає всі свої права та зобовязання по кредитному договору, а [PERSON] приймає та зобовязується належним образом виконувати всі умови та зобовязання по кредитному договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] Статтею 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем станом на 07.06.2016 року складає 123106,07 грн. Дана заборгованість складається з залишку непогашеної суми кредиту у сумі 46311,52 грн., заборгованості по сплаті процентів у сумі 76794,55 грн. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2288 від 19.12.2012 року, у загальному розмірі 123106,07 грн. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-УІ від 08.07.2011 року, судовий збір за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Позивачем було сплачено при подачі позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 1846,59 грн., відповідно до квитанції від 10.06.2016 року, але розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року становить 1378,00 грн. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, а також витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 630,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved