Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

15 червня 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про поділ спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно. Згодом, доповнивши позовні вимоги, вказала наступне. [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/5 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1994 року. Право власності належним чином зареєстровано. Позивачка прийняла спадщину фактично як спадкоємець першої черги, проживала разом із спадкодавицею на час її смерті та забрала речі матері. Окрім позивачки, спадкоємцями першої черги являються відповідачі - чоловік померлої - [PERSON], та син померлої - [PERSON], які спадщину не приймали. Інших спадкоємців немає. Оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса виявилось неможливим. Оскільки відповідачі не відмовились від спадщини своєчасно в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, тепер не бажають отримувати спадщину, вони згодні, щоб спадщина була поділена і позивачка успадкувала 1/5 частину квартири, яка належала померлій [PERSON] за життя. Позивачка направила нотаріусу заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини через те, що відповідачі у справі не уклали з нею добровільно договір поділу спадкового майна. За ст. 549 ЦК України (1964 р.), який діяв на час смерті матері, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Спадщина приймається і частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріально, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось з них, що передбачалось ст. 562 ЦК України. Позивачка зареєстрована та проживає в спадковій квартирі, яка належить їй, матері, відповідачам у справі та донці позивачки - [PERSON], в розмірі 1/5 частини кожному. Відповідач [PERSON] забезпечений житлом в іншому місці, в спадковій квартирі не проживає. Відповідачі являються спадкоємцями першої черги за законом, які в установлений строк не відмовились від спадщини, вони мають право на поділ майна і оскільки фактичний поділ майна склався, за позивачкою необхідно визнати право власності на 1/5 частини квартири, яка належала померлій [PERSON], у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи, допитавши свідка, прийшов до наступного. Із свідоцтва про народження позивачки слідує, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01 червня 2000 року Новенською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1994 року померлій [PERSON] на праві спільної сумісної приватної власності належала 1/5 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). В письмових поясненнях від 29 грудня 2015 року, наданих Мелітопольською районною державною нотаріальною конторою на звернення [PERSON] з приводу оформлення спадщини за законом після померлої [INFO] матері - [PERSON] позивачці повідомлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], місце реєстрації смерті - с. Садове, Мелітопольського району, Запорізької області, та роз'яснено, що згідно Цивільного кодексу України фактом прийняття спадщини є спільне проживання з спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою відповідної сільської ради. Таку довідку необхідно було надати в Мелітопольську районну державну нотаріальну контору та отримати запит до бюро технічної інвентаризації за місцем знаходження майна, в іншому випадку роз'яснено право звернутися до суду з питань продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно (а.с. 11). Згідно листа від 16 вересня 2016 року, наданого Мелітопольською районною державною нотаріальною конторою, після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа в Мелітопольській районній державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с. 48). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що перебував з позивачкою в зареєстрованому шлюбі з 1994 року по 08 січня 2004 року. З 02 липня 2000 року він з проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], знятий з реєстраційного обліку 05 грудня 2000 року, разом з ним проживала і позивачка. Також, підтвердив той,факт, що позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавиці - її матері. За ст. 256 ч. 2 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових чи немайнових прав. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 529 ЦК України (1964 р.) при спадкоємстві за законом першої черги, є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За ст. 549 ЦК України (1964 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 562 ЦК України (1964 р.) передбачено, що поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка фактично вступила в управління й володіння спадковим майном. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт володіння [PERSON] спадковим майном після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]., враховуючи зазначені обставини, суд вважає можливим поділити спадкове майно - квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті [INFO]. [PERSON] між [PERSON], [PERSON] та [PERSON],виділивши у власність [PERSON] 1/5 частину даної квартири та визнати за [PERSON] право власності на 1/5 частину квартири, яка розташована за вищевказаною адресою після смерті матері [PERSON].

Outcome: approved