Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

16 квітня 2018 року в суд згідно ухвали Ставищенського районного суду Київської області від 13.03.2018р. надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON], про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за рішенням суду від 01.02.2012р. з нього стягуються аліменти у розмірі ? частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання доньки [PERSON], 21.09.2011р.н., і до досягнення нею повноліття. Повідомляє, що після винесення зазначеного рішення у нього змінився сімейний стан та 05.05.2013р. народився син [PERSON]. На даний час на утримання сина за рішенням суду від 30.11.2017р. з нього також стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно. Вважає, що на утримання дітей повинні стягуватися аліменти в однаковому розмірі, а тому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення суду від 01.02.2012р. на користь [PERSON] на утримання їх спільної доньки [PERSON] до 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Перед початком розгляду справи по суті сторони додаткових доказів суду не надали, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ньому. Додатково повідомив, що на даний час він розлучений, а його майновий стан та стан здоровя з часу призначення аліментів на доньку не змінився; постійного місця праці у нього немає. Просив суд задоволити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву від 10.05.2018р., згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, так як вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і не має можливості зявитися на засідання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала заяву від 17.05.2018р. про розгляд справи за її відсутності; проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що за рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 01.02.2012р. по справі № 1024/18/2012, яке набрало законної сили 14.02.2012р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], 21.09.2011р.н., в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до її повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.01.2012р. (а.с. 4). За рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2017р. по справі № 357/10780/17, яке набрало законної сили 04.12.2017р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], 05.05.2013р.н., в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14.09.2017р. і до повноліття дитини (а.с. 5, 28). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, у даній нормі закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану; зміна сімейного стану; погіршення або поліпшення здоровя. Згідно пояснень позивача, наданих в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ні матеріальний стан, ні стан здоровя позивача не змінився з часу призначення аліментів на утримання доньки [PERSON], 21.09.2011р.н. При цьому, посилання позивача [PERSON] на те, що розмір стягуваних аліментів на утримання дітей повинен бути однаковим є помилковим з огляду на неправильне тлумачення останнім норм чинного законодавства. Так, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, що передбачено ст. 7 СК України. Спосіб стягнення аліментів згідно ст. 181 СК України визначається за заявою стягувача аліментів, а їх розмір відповідно до ст.ст. 183-184 СК України судом із врахуванням обставин, визначених ч. 1 ст. 182 СК України. Такий розмір аліментів згідно ч. 2 ст. 182 СК України має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, у разі стягнення аліментів на утримання дітей відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи, що з відповідача за судовими рішеннями стягуються аліменти на утримання двох дітей в частці від його доходу в розмірі 1/4 та 1/6 частки, то загальний розмір таких відрахувань з доходів [PERSON] не перевищує 50 відсотків. За таких обставин, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів на доньку у звязку із стягненням аліментів на сина. Доказів зміни матеріального чи сімейного стану відповідача, стану її здоровя, які б впливали на розмір стягуваних аліментів, позивачем суду не надано, клопотань про витребування таких доказів не зявлено. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, проаналізувавши ст. 192 СК України та надані у Пленумі Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснення, оцінивши кожен доказ окремо та у їх сукупності, враховуючи, обставини даної справи, а також те, що обовязок утримувати дитину є обовязком як матері, так і батька, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання кожної дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, приходжу до висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні, а тому в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. На підставі ст.ст. 141, 181-184, 192 СК України,

Outcome: dismissed