Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

17.10.2016 року [PERSON], звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 21.03.2005 року помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-АМ № 009718, актовий запис № 19, 15.03.2006 року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-АМ № 031111, актовий запис № 10. Спадкодавцями були зроблені заповітні розпорядження, якими вони заповіли [PERSON] належні їм на праві власності земельні ділянки, заповіти зареєстровані в реєстрах за номерами 72, 73. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки Державні акти про право власності на земельні ділянки за невстановлених обставин були втрачені. Видати нові державні акти на право власності на земельні ділянки відділ Держгеокадастру в Погребищенському районі не має можливості. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON], особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, вона на підставі ст. 1298 ЦК України, звернулась до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 12.10.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та вимагала визнати за нею право власності на земельні ділянки. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер 21.03.2005 року в с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії, І-АМ № 009718 (а.с.8) та [PERSON], яка померла 15.03.2006 року в с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії, І-АМ № 031111 (а.с.9) були власниками земельних ділянок площею 2,4478 га та 2,4478 га що підтверджується звітами експертних грошових оцінок земельних ділянок (а.с. 16-17), які розташовані на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області. У встановлений законом строк позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом, подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме; державних актів про право власності на земельні ділянки (а.с.14-15). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 21.03.2005 року в с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії, І-АМ № 009718 та [PERSON], яка померла 15.03.2006 року в с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії, І-АМ № 031111, були власниками земельних ділянок площею 2,4478 га та 2,4478 га, що підтверджується звітами експертних грошових оцінок земельних ділянок, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області. У встановлений законом строк позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом, подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме; державних актів про право власності на земельні ділянки, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved