Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

16.08.2019 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 19.08.2019 р. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . За життя він залишив заповіт, посвідчений 10.06.2011 р. за реєстровим номером 161 секретарем виконкому Керменчицької сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, яким заповідав позивачу земельну ділянку, згідно державного акту серії ІV-ДН № 033701, площею 13,72 га, яка розташована на території ДП № 12, п. № 82 Керменчицької (Октябрської) сільської ради, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 27.02.2019 р. вона звернулась до державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , проте їй було відмовлено, в зв`язку з тим, що при формуванні витягу з Державного земельного кадастру відсутній розділ «Відомості про право власності» та графи про: прізвище, ім`я та по батькові, документ, що є підставою для виникнення права та документ, що посвідчує право. Внести зміни в даний розділ відсутня технічна можливість, тому встановити факт належності земельної ділянки нотаріусу неможливо. Крім того, представником позивача [PERSON] надано нормативно-правове обґрунтування відсутності права на спадкування, у якому зазначено наступне. 18.09.2019 р. ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області [PERSON] , яка є дружиною померлого спадкодавця та на момент його смерті досягла 61 року, тобто теоретично мала право на обов`язкову частку, залучено у якості третьої особи. Зазначає, що згідно вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області по справі № 1/0505/62/2012, який набрав законної сили 16.10.2012 р., [PERSON] була визнана винною за статтею 121 ч. 2 КК України, тобто у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (спадкодавця); відповідно до довідки про причину смерті № 46, виданої у лютому 2012 р., причиною смерті є колота різана рана правого стегна з розірванням судин. Таким чином, вважає, що [PERSON] не має право на спадкування, відповідно до положень ч. 1 ст. 1241, ч. 6 ст. 1224 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Шепель М.А., підтримала позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Позивач, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, бажання приймати участь у судових засіданнях не висловив. Його інтереси забезпечені участю у розгляді даної справи представником позивача. Обмеження на представництво відсутні. Представник відповідача, Керменчицька сільська рада, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Повідомили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі. Просили справу розглядати без їх участі. Третя особа, [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала клопотання про розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає за можливе, за таких обставин, розглянути справу у судовому засіданні, без участі позивача, представника відповідача, третьої особи [PERSON] , на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи,\~належним чином завірену копію спадкової справи померлого [INFO] [PERSON] на 120 аркушах, судом фактично встановлено наступне. Заповітом, складеним 10.06.2011 року о 15-22 год. у селищі Октябрське Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] , [INFO] заповідач [PERSON] приватну земельну ділянку площею 13,72 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території ДП № 12; п. 82 Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області і переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтвердженого Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ДН № 033701, виданого 10 травня 2001 року Октябрською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області; заповіт посвідчено 10 червня 2011 року [PERSON] , секретарем виконкому Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області; заповіт зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 161 (а.с. 28). Даний заповіт має номер у спадковому реєстрі 51441518, є чинним (а.с. 33-34). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДН № 033701, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Октябрської сільської ради від 06.03.2001 р., йому передана у приватну власність земельна ділянка, площею 13.72 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території ДП № 12; п. № 82 Октябрської с/р; мета, призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 48). [PERSON] помер [INFO] у селищі Октябрське Великоновосілківського району, Донецької області, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с. 27). Спадкова справа спадкодавця [PERSON] зареєстрована у спадковому реєстрі 53064345, має номер у нотаріуса 182; дата реєстрації 10.07.2012 р. (а.с. 45). 10.07.2012 р. [PERSON] звернулась до Великоновосілківської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , за заповітом, посвідченим виконкомом Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 10.06.2011 року та зареєстрованому у реєстрі за № 161 (а.с. 26). Таким чином, позивач у межах встановленого ч. 1 ст.. 1270 ЦК України , звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , яка сталася 07.02.2012 [INFO] . Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 14.01.2019 р. скасовано заборону, накладену ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01.02.2018 р., на видачу Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 13,72 га, кадастровий № 1421284000:01:002:0074, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Керменчицької (колишня Октябрська) сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, яка належить [PERSON] , на підставі Державного акту приватної власності на змелю, серія ІV- [NUMBER] 033701 та скасовано арешт на зазначену земельну ділянку (а.с. 110-111). На підставі заяви [PERSON] , [INFO] , державний нотаріус Кравець С.В. звернулась з запитом про надання інформації про земельну ділянку до відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області (а.с. 117). Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру НВ -1404112912019 від 05.02.2019 р., кадастровий номер земельної ділянки 1421284000:01:002:0074, ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , форма власності приватна, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані (а.с. 131-132,133). 07.02.2019 р. державний нотаріус Кравець С.В. звернулась з запитом про надання інформації про земельну ділянку до відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області, у якому просила внести відомості до Державного земельного кадастру про право власності (а.с. 134). Згідно відповіді на даний запит, при формуванні витягу на вищевказану земельну ділянку, не було вказано інформацію в блоці «Інформація про власників (користувачів)»; на теперішній час внести інформацію немає технічної можливості, оскільки вся інформація на вищевказану земельну ділянку надходить до відомостей Державного земельного кадастру у порядку взаємодії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто неможливо внести зміни до блоку «Інформація про власників (користувачів)» в частині внесення інформації про документ, який є підставою для виникнення права та документ, що посвідчує право (а.с. 135). 27.02.2019 р. державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , оскільки державний акт приватної власності на змелю, серія ІV-ДН № 033701 не містить кадастрового номеру; у витягу за номером НВ-1404112912019 від 05.02.2019 р., наданому відділом у Великоновосілківському районі Міськрайонного управління у Великоновосілківському районі та м. Донецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області [PERSON] , на земельну ділянку площею 13,7256 га, відсутній розділ «Відомості про право власності» та графи про: прізвище, ім`я та по батькові, документ, що є підставою для виникнення права та документ,що посвідчує право; згідно відповіді на запит від 13.02.2019 р., внести інформацію у блок «Інформація про власників (користувачів)» немає технічної можливості, таким чином з даних документів неможливо встановити факт належності земельної ділянки [PERSON] , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 143-144). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] 01.01.1967 року уклав шлюб з [PERSON] , після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] , актовий запис № 1 (а.с. 61). Відповідно до довідки № 401 від 06.07.2012 р., виданої виконкомом Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, [PERSON] , 1942 року народження, дійсно був зареєстрований і мешкав з 1980 року і по день своєї смерті, яка наступила [INFO] в [ADDRESS] і мав такий склад сім`ї: дружина [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] ; онук [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] (а.с. 29). Як вбачається з вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.05.2012 р., [PERSON] визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що потягло за собою смерть потерпілого, тобто її чоловіка, [PERSON] (а.с. 118-121, 124-125, 126-129). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. \~ \~ \~ \~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. За змістом статті 1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК. Відповідно до ч.1\~ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 2\~ст. 1258 ЦК України\~кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 2\~ст.1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] ; вчасно, 10.07.2012 року звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Третя особа, [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця, на момент його смерті була непрацездатною особою, проживала разом зі спадкодавцем, теоретично має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . Проте, вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 21.05.2012 р., її визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що потягло за собою смерть потерпілого, тобто її чоловіка, [PERSON] (а.с. 118-121, 124-125, 126-129). \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України, «Про судову практику у спорах про спадкування», позбавлення особи права на обов`язкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов`язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК. Усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. За змістом ч. 1 ст. 1224\~ЦК\~підставою для позбавлення права на спадкування є умисне позбавлення життя спадкодавця чи будь-якого з можливих спадкоємців або вчинення замаху на їхнє життя. Оскільки діяння, зазначені у ч. 1 цієї статті, є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені вироком суду, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування. Проте, хоча й представником позивача надано нормативно-правове обґрунтування відсутності права на спадкування [PERSON] , сама [PERSON] , згідно поданого клопотання від 11.10.2019 р., не заперечує проти задоволення позову, позовна заява, подана позивачем, не містить вимог про усунення [PERSON] від права на спадкування. Суд, за таких обставин, позбавлений процесуальної можливості вийти за межі позовних вимог. Висновки суду за результатами розгляду позову Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що третя особа, [PERSON] , теоретично має право на обов`язкову частку у спадщині, вимог про усунення [PERSON] від права на спадкування позивачем не заявлено. Тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення. Щодо розподілу судових витрат Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: dismissed