Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

15 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - Печерський РВ ДВС), треті особи АТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та просив: - визнати недійсними електронні торги, проведені 14.05.2018 року ДП «СЕТАМ» з реалізації двокімнатної квартира [ADDRESS] , та належала [PERSON] - визнати недійсним протокол проведення електронних торгів, складений ДП «СЕТАМ» № 332286 від 16.05.2018 з реалізації квартири; - визнати недійсним акт державного виконавця про проведенні електронні торги про реалізацію арештованого майна, виданий головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві та затверджений 24.05.2018 року начальником Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коблош О.Й., з реалізації квартири позивача. - визнати недійсним свідоцтво, видане 25.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дьомкіною Г.С., зареєстроване в реєстрі за № 742. Позовні вимоги мотивовані тим, що Печерським РВ ДВС в рамках виконавчого провадження № 55129665 вчинялось примусове виконання виконавчого напису № 6858, виданого 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] в рахунок часткового задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 251 712,57 доларів США, що станом на 05.09.2017 становить 6 523 928,51 грн. Державним виконавцем 05.12.2018 винесено постанову № 55129665 про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме - ТОВ «Українська експертна група», якою 20.12.2017 року складено звіт про оцінку майна. Відповідно до звіту ринкова вартість квартири станом на 20.12.2017 визначена у розмірі 3 491 294,00 грн. без ПДВ. При цьому, позивач не отримував від Печерського РВ ДВС повідомлень щодо подальших дій з примусового виконання виконавчого провадження, повідомлень від ДП «СЕТАМ», яке проводило електронні торги щодо призначених торгів, стартової ціни, протоколів. 14.05.2018 року ДП «СЕТАМ» проведені електронні торги з продажу квартири позивача за ціною 2 712 735,46 грн. Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначає, що: - початкова ціна продажу двокімнатної квартири [ADDRESS] , була визначена з порушенням порядку, встановленому ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»; - постановою № 6 заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. від 25.01.2018 визнано дії начальника Печерського РВ ДВС Коблоша О.Й. з приводу електронних торгів квартири позивача такими, що вчиненні з порушенням вимог ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що полягає у неукладенні договору з суб`єктом оціночної діяльності, та зобов`язано привести виконавче провадження відповідно до вимог чинного законодавства. - у [PERSON] відсутня заборгованість перед АТ «Укрсоцбанк» зі сплати процентів за період з 01.11.2014 по 05.09.2017 у розмірі 251 712,57 доларів США. Враховуючи, що представник [PERSON] - [PERSON] 05 жовтня 2018 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 55129665, тому позивач вважає, що строк для подання цього позову слід обраховувати від цієї дати. Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовче судове засідання на 5 лютого 2019 року (т. 1 а.с. 56). Ухвалою суду від 5 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника третьої особи АТ «Укрсоцбанк» - Сосюри О.М. про залишення позову без розгляду (т. 1 а.с. 66, т. 2 а.с. 176, 182). 9 січня 2019 року представником третьої особи АТ «Укрсоцбанк» - Сосюрою О.М. подані письмові пояснення (т. 1 а.с. 103-104), відповідно до яких відсутність договору про оцінку майна державного виконавця з суб`єктом оціночної діяльності не перешкоджає передачі майна на його реалізацію через електронні торги та не є підставою для визнання електронних торгів недійсними. Уцінка лоту - квартири позивача проведилась з дотримання положень Закону України «Про іпотеку», який має перевагу щодо зменшення ціни іпотечного майна під час його реалізації порівняно із Законом України «Про виконавче провадження». Відсутність чи наявність боргу у [PERSON] за іпотечним договором, зазначеному у виконавчому написі нотаріуса, не є предметом розгляду цієї справи. На час проведення електронних торгів в судах були відсутні відкриті судові провадження щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та відсутні будь-які судові рішення з цього питання. Позовні вимоги про визнання протоколу проведення торгів, акту державного виконавця про проведенні електронні торги про реалізацію арештованого майна та свідоцтва недійсними не доведені. 28 січня 2019 року представником третьої особи [PERSON] - [PERSON] подано письмові пояснення (т. 1 а.с. 113-120), які є аналогічними поясненням представника третьої особи АТ «Укрсоцбанк» - Сосюри О.М. Також зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом, передбачений ст. 48 Закону України «Про іпотеку», про що подав окрему заяву (т. 1 а.с. 71-75). 1 лютого 2019 року представником позивача [PERSON] подано заяву про зміну підстав позову (т. 1 а.с. 135-149), відповідно до якої просив суд задовольнити позовні вимоги, оскільки реалізація квартири позивача здійснена на підставі незаконної оцінки, продаж квартири здійснено в погашення неіснуючої заборгованості [PERSON] зі сплати відсотків за кредитним договором, ДП «Сетам» здійснено реалізацію квартири з порушенням вимог законодавства. Додатково зазначив, що позивач, як йому стало лише, відомо від своїх родичів про відкриття виконавчого провадження, видав довіреність на представництво своїх інтересів, на підставі якої його представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, та 18 січня 2018 року подав до Голосіївського районного суду м. Києва позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (справа № 757/3014/19-ц), та до Печерського районного суду м. Києва позов про визнання оцінки майна недійсною (справа № 757/3839/18-ц). Після подання вказаних позовів ні позивач, ні його представник не знайомились з матеріалами виконавчого провадження та не отримували повідомлення про проведення електронних торгів. Тому, оскільки представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження лише 5.10.2018 року, то подання ним позову про визнання електронних торгів недійсними 15 листопада 2018 року не пропущений відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку». [PERSON] за результатами проведення електронних торгів 25.05.2018 року отримала акт державного виконавця про проведені електронні торги безпосередньо у відділі Печерського РВ ДВС, а не в ДП «Сетам» в порушення ст. 47 Закону України «Про іпотеку». Також позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчий напис нотаріуса стосується звернення стягнення на квартиру позивача по неіснуючій заборгованості за відсотками. Так, у виконавчому написі вказано про звернення стягнення на квартиру для задоволення вимог банку за вимогами про стягнення 251 712,57 доларів США процентів за користування кредитною лінією, нарахованими за період з 1 листопада 2014 року по 5 вересня 2017 року. Проте, постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі 760/3675/18 відмовлено у задоволенні позову банку до [PERSON] про стягнення відсотків, нараховані на строкову заборгованість за період з 6 листопада 2015 р. по 31 березня 2016 р. в сумі 25 369,86 доларів США, та нараховані на прострочену заборгованість за період з 6 листопада 2015 р. по 31 грудня 2016 р. в сумі 31 092,43 доларів США. Київським апеляційним судом зроблено висновок про те, що банк використав своє право вимоги дострокового повернення всієї кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом, звернувшись у лютому 2013 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. за вчиненням виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості. Відповідно до виконавчого напису, який був вчинений приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. 15 лютого 2013 р., звернуто стягнення на квартиру позивача у погашення заборгованості станом на 1 лютого 2013 року у розмірі 581 433,91 доларів США за кредитом, 323 225,13 доларів США за процентами, 6536,68 доларів США за пенею за несвоєчасне повернення кредиту, 41 340,77 доларів США за пенею за несвоєчасне повернення процентів. Тому, звернення до суду з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Крім того, позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначається не повідомлення його про час, день проведення електронні торги, початкову ціну лоту, про її зміну та про результати проведення торгів. 1 лютого 2019 року від відповідача ДП «Сетам» надійшов відзив на позов (т. 1 а.с. 191-196), який за своїм змістом аналогічний поясненням представника третьої особи АТ «Укрсоцбанк» - Сосюри О.М. Крім того, вказав, що не доведено, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, які оспорює результати електронних торгів. 5 лютого 2019 року від відповідача Печерського РВ ДВС надійшли письмові заперечення на позов (т. 1 а.с. 210-213), відповідно до яких вказав хронологію здійснення виконавчих дій з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки та проведення електронних торгів позивача. Порушень чинного законодавства при проведенні електронних торгів ним допущено не було. Під час підготовчого судового засідання представником третьої особи [PERSON] - [PERSON] подано заяву про застосування строків позовної давності (т. 1 а.с. 71-75). 5 лютого 2019 року у справі проведено підготовче судове засідання, судовий розгляд справи призначено на 8 квітня 2019 року (т. 2 а.с. 177). За заявою представника позивача [PERSON] (т. 2 а.с. 186-189) ухвалою суду від 27 лютого 2019 року відмовлено у забезпеченні позову (т. 2 а.с. 192-192а), яка скасована постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року та накладено арешт на квартиру позивача (а.с. 149-154 контрольного провадження). Ухвалою суду від 8 квітня 2019 року за клопотанням представника позивача [PERSON] . зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва (суддя Шкіряй М.І.) у цивільній справі№ 757/3014/18-ц за позовом [PERSON] до АТ «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О., Печерський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (т. 2 а.с. 196-199, 245, 248-249), яка постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року скасована, справу направлено для продовження розгляду (т. 3 а.с. 48-52). 9 квітня 2019 року представником відповідача ДП «Сетам» Конепуд Д.В. подано заяву про застосування строків позовної давності (т. 3 а.с. 67-68) Під час розгляду справи ухвалою суду від 2 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про залучення третьої особи та відповідача відмовлено, а також відмовлено у продовженні процесуального строку (т. 3 а.с. 86) Крім того, ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відмовлено представнику третьої особи АТ «Укрсоцбанк» - Супряги С.О. у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представники третіх осіб АТ «Укрсоцбанк», Пернай К.В. заперечили щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях. Представник [PERSON] - [PERSON] просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог та відмовити у їх задоволенні. Представник відповідача ДП «Сетам» - Конепуд Д.В. у судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог з підстав, наведених у відзиві, просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Представник відповідача Печерського РВ ДВС до судового засідання не з`явився, тому суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що Печерським РВ ДВС в рамках виконавчого провадження № 55129665 вчинялись дії щодо примусового виконання виконавчого напису № 6858, виданого 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу [PERSON] , в рахунок часткового задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 251 712,57 доларів США, що станом на 05.09.2017 становить 6 523 928,51 грн. (матеріали виконавчого провадження (т. 1 а.с. 215-248, т. 2 а.с. 1-175). Так, 13.11.2017 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 55129665 від 13.11.2017 з примусовим виконанням виконавчого напису про звернення стягнення на квартиру позивача, копія відповідної постанови направлена сторонам. 13.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, та внесене відповідне обтяження. 21.11.2017 здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт. Того ж дня на адреси боржника зазначені у виконавчому документі направлено вимоги про надання доступу до квартири [ADDRESS] на 29.11.2017 об. 10.20. 29.11.2017 здійснено опис та арешт майна боржника, а саме квартири [ADDRESS] відповідно до ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження». 30.11.2017 надійшло клопотання стягувана про призначення суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження». Для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Відповідно до п. 8 розділу 2 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 для оцінки майна (майнових прав) під час здійснення виконавчого провадження виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. У постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання вид та характеристика майна, яке необхідно оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій. У постанові обов`язково зазначається попередження про відповідальність: експерту - за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження; суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання (оцінювачу) - за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна; перекладачу - за здійснення завідомо неправильного перекладу під час виконавчого провадження, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час виконавчого провадження. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. 05.12.2017 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання - Т -ОВ «Українська експертна група» для участі у виконавчому провадженні, для визначення вартості квартири [ADDRESS] . Згідно з інформацією з відкритого реєстру суб`єктів оціночної діяльності Фонду державного майна України (http://www.spfu.gov.ua/ua/content/civil-access-data--Derzhavnij-reestr-ocinuvachiv-ta-sub-ektiv-ocinochnoi-diyalnosti.html) оцінювач ТОВ «Українська експертна група» має право здійснювати незалежну оціночну діяльність на підставі сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 1176/17, який виданий Фондом державного майна України 05.12.2017 року, серед яких передбачено оцінку нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них. 22.12.2017 до відділу надійшов висновок ТОВ «Українська експертна група» від 20.12.2017 про вартість квартири [ADDRESS] . Ринкову вартість квартири визначено на суму 3 491 294,00 грн. та 26.12.2017 сторонам направлено копії висновку для ознайомлення. Судом також встановлено, що в матеріалах справи та виконавчого провадження відсутній договір державним виконавцем з ТОВ «Українська експертна група» з приводу проведення оцінки квартири позивача в порушення положень ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», що стверджується, зокрема, постановою № 6 заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чепурного В.М. від 25.01.2018 про результати перевірки виконавчого провадження № 55129665, згідно з якою визнано дії начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Коблоша О.Й. такими, що вчиненні з порушенням вимог ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та зобов`язано привести виконавче провадження у відповідність до вимог чинного законодавства. Разом з тим, вказане не може бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, оскільки у звіті про оцінку майна вказано, що підставою для проведення оцінки майна є постанова державного виконавця та договір, що укладений з ТОВ «Українська експертна група» про надання послуг щодо незалежної оцінки вартості майна - об`єкту оцінки (т. 2 а.с. 29); оцінювач майна залучений на підставі постанови державного виконавця та позивачем не оскаржено результати визначення вартості чи оцінки майна у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Також в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне уцінення лоту, під час реалізації майна, зокрема, щодо порушення процедури уцінення майна після перших торгів з посиланням на ст. 61 Закону про України «Про виконавче провадження». Так, з матеріалів справи вбачається, що ДП «СЕТАМ», виконуючи заявку Печерського РВ ДВС, виставило на електронні торги лот № 261101. Торги мали відбутися 15.02.2018 року за стартовою ціною - 3 491 294,00 грн., яка відповідала оціночній вартості квартири. Однак такі торги не відбулись через відсутність допущених учасників торгів. У зв`язку з цим ДП «СЕТАМ» квартиру позивача виставило на повторні електронні торги - лот № 267826, дата торгів - 30.03.2018 зі стартовою ціною - 2 793 035,20 грн. - 80% від вартості оцінки майна, а згодом і треті торги - лот № 274241, дата торгів - 14.05.2018 зі стартовою ціною - 2 443 905.80 грн. - 70% від вартості оцінки майна. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України (ч. 2 ст. 61 цього Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 61 цього Закону України «Про виконавче провадження» не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону (абзац другий ч. 5 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»). Аналогічні вимоги щодо проведення повторних електронних торгів, а також зменшення ціни, передбачено п. 1 розділу IX Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1301/29431. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до частини 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до абз. 1 пункту 2 розділу VII Порядку реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Статтею 49 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова піна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна. Тому, уцінка майна відбулась відповідно до положень Порядку та Закону України «Про іпотеку», який в даному випадку підлягає застосуванню щодо зменшення вартості виставлено на електронні торги квартири позивача. При цьому, визначення вартості майна не входить до предмету доказування в даній справі, оскільки результати оцінки майна мають окремий, передбачений законом спосіб та порядок оскарження, а тому підстав для задоволення позову з цієї підстави немає. Крім того, суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 05.05.2018 у справі № 910/101136/17, відповідно до якої дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Оскільки позивач такі дії не оскаржив в судовому порядку, то його доводи щодо порушень, допущених посадовими особами державної виконавчої служби до початку торгів, у тому числі й заниженої оцінки майна, не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Також суд відхиляє доводи позивача, що електронні торги проведені за відсутності боргу позивача перед банком, виходячи з такого. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі 760/3675/18 відмовлено у задоволенні позову банку до [PERSON] про стягнення відсотків, нараховані на строкову заборгованість за період з 6 листопада 2015 р. по 31 березня 2016 р. в сумі 25 369,86 доларів США, та нараховані на прострочену заборгованість за період з 6 листопада 2015 р. по 31 грудня 2016 р. в сумі 31 092,43 доларів США з підстав відсутності боргу позивача за відсотками перед банком. Проте в матеріалах справи наявний виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з наявною кредитною заборгованістю [PERSON] перед АТ «Укрсоцбанк». Вказаний виконавчий напис щодо звернення стягнення на квартиру позивача від 31 жовтня 2017 року судом не визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому, обставини, встановлені постановою Київського апеляційного суду не можуть бути для визнання електронних торгів недійсним, так як не свідчать про порушення процедури проведення електронних торгів. На державного виконавця, а також ДП «Сетам» не покладено обов`язок перевірки наявності боргу позивача перед банком. Вони лише відповідно до своїх обов`язків вчиняють дії щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса та щодо здійснення реалізації предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів. Суд звертає увагу, що одним із способів захисту порушеного права згідно з ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, встановлених частинами 1 3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Водночас, умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, зокрема щодо порядку виявлення майна, його опису та арешту, передбачено Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Положеннями статей 48, 56 та 61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та приму совій реалізації. Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. 3 аналізу положень наведених нормативно-правових актів слідує, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Таким нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та правила проведення прилюдних торгів є саме Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Тобто для визнання електронних торгів недійсними необхідно встановити порушення правил, встановлених саме Порядком реалізації арештованого майна, зокрема: встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Так, відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі за № 6-1981цс16 від 12 жовтня 2016 року при вирішенні спорів, в тому числі щодо оскарження проведення відкритих торгів (аукціонів) судам слід перевіряти чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення відкритих торгів (аукціонів), а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює (Постанова Верховного Суду України від 29.06.2016 року у справі № 6-370цс16. Вказане лише може бути підставою для визнання торгів недійсними, але виключно в сукупності та доведеності в судовому процесі порушення прав позивача. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 6-143цс14. Разом з тим, позивач не довів порушення норм закону під час проведення спірних електронних торгів, які вплинули чи могли вплинути на результат торгів, а також не довів порушення його прав і законних інтересів під час проведення спірних електронних торгів. Тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо визнання електронних торгів недійсними. Що стосується позовних вимог про визнання недійсним акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на майно, суд зазначає таке. Згідно з положеннями п. 4, розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом від 29.09.2016 р. № 2831/5 (далі - Порядок) після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів протягом трьох днів з дня підписання переможцем прилюдних торгів протоколу надсилає відповідний протокол державному виконавцю, приватному виконавцю, а також інші документи, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до цього Закону. На вимогу державного виконавця, приватного виконавця для перевірки дотримання порядку проведення прилюдних торгів організатор прилюдних торгів зобов`язаний подати державному виконавцю, приватному виконавцю повну та достовірну інформацію і документи, що стосуються організації та проведення торгів. Протягом п`яти робочих днів з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки державний виконавець, приватний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки. На підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. При цьому, в самій позовній заяві позивачем не наведено доказів на користь того, що зазначений акт чи свідоцтво є незаконним, і не вказано на будь-яке порушення в діях як державного виконавця, який видав акт, так і приватного нотаріуса, який видав відповідне свідоцтво. Доводи позивача про порушення положень ст. 47 Закону України «Про іпотеку» - отримання [PERSON] за результатами проведення електронних торгів 25.05.2018 року акту державного виконавця про проведенні електронні торги безпосередньо у відділі Печерського РВ ДВС, а не в ДП «Сетам», суд відхиляє, оскільки вказане ні яким чином не впливає на порушення процедури проведення електронних торгів, на порушення прав позивача при їх проведенні, і не тягне за собою недійсність проведення торгів. Отримання вказаного акту [PERSON] , ніким не опорюється та позивачем не доведено яким чином порушення цієї процедури щодо видачі акту про прилюдні торги Печерським РВ ДВС порушує його права. Суд також відхиляє твердження позивача про не повідомлення його про час, день проведення електронних торгів, початкову ціну лоту, про її зміну та про результати проведення торгів, не видача іпотекодавцю нотаріально посвідченого акту про результати торгів, оскільки в матеріалах справи містяться копії матеріалів виконавчого провадження, відповідно до яких позивачу направлялись відповідні повідомлення за його адресою проживання ( [ADDRESS] ), проте вони повертались через неможливість їх вручення «за закінченням строку зберігання» (матеріали виконавчого провадження (т. 1 а.с. 215-248, т. 2 а.с. 1-175), що суд розцінює як належне повідомлення позивача відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Суд враховує, що представником позивача неодноразово подавались державному виконавцю в період проведення електронних торгів заяви про відстрочку виконання рішення суду з посиланням на ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», у задоволенні яких було відмовлено, так як позивач у виконавчому провадженні має статус боржника, а не стягувача. Проте, будь-яких звернень до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду в порядку ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», що могло стати підставою для зупинення виконавчих дій на підставі п. 6 ч. 1 ст. 34 цього Закону, позивач не звертався. Таким чином, позивач, знаючи про наявність виконавчого провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, здійснення виконавчих дій щодо продажу його квартири через електронні торги, не вживав належних заходів щодо захисту своїх прав. Суд звертає увагу, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України). Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем. В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна). Отже, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже у разі ухвалення судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору. Звертаючись із позовом про визнання недійсними електронних торгів, позивач пред`явив позов лише до однієї із сторін правочину - продавців Печерського РВ ДВС та організатора електронних торгів - ДП «Сетам». Переможцем конкурсу [PERSON] за позовом [PERSON] має статус третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а не відповідача. Тобто, у цій справі в якості відповідачів залучені продавці, тобто лише одна сторона правочину (договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів), та не залучено в якості відповідача покупця майна. Необхідність залучення до участі у справі покупця в якості відповідача стверджується, зокрема, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17, від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17, а також постановою Великою Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу вказаного строку, суд може залучити до участі у справі співвідповідача виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Разом з тим, клопотання про залучення [PERSON] в якості відповідача було подане представником позивача після закриття підготовчого судового засідання та не доведено суду того, що позивач не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача. При цьому, суд враховує, що станом на час подання позову до суду - 15 листопада 2018 року була наявна постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 у відкритому доступі в мереж Інтернет, зокрема у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Тому, ухвалою суду від 2 жовтня 2019 року у задоволенні відповідного клопотання представника позивача було відмовлено у зв`язку із закінченням підготовчого судового засідання. Вказане є ще однією підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з неправильним визначенням кола учасників у справі, неподанням позову до особи, яка має бути відповідачем у справі. Відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. При цьому, Закон не передбачає можливість оскарження з часу, коли особа дізналась про результат таких торгів. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Отже рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції має застосовувати як джерело права. Право на доступ до суду також означає позитивний обов`язок держави, у тому числі суду, забезпечити ефективний розгляд справи. Наслідком такого обов`язку є надання сторонам можливості доступу до правової допомоги, активна роль у контексті положень ч.4 ст.10 ЦПК України також покладається на суд для реалізації сторонами права мати рівні можливості надавати докази на підтвердження своїх позицій, в організації розгляду справи впродовж розумного строку, припинення зловживання правом з боку сторін. Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі «Мушта проти України» від 18.11.2010 року). У пункті 41 рішення від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» суд вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. Розумність строку повинна визначатися з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. серед багатьох інших джерел п.43 рішення ЄСПЛ від 27.06.2000 року, у справі «Frydlender v. France»). Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, суд також послався на рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 року, у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain». У ньому зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст.55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Судом встановлено, що 05.06.2018 року при відібрання пояснень уповноваженими особами ГУ НП в м. Києві [PERSON] зазначив, що йому ще 4 червня 2016 року від дільничного стало відомо про примусову реалізацію квартири через торги (т. 1 а.с. 90-91). Тому обчислення строків визначених ст. 48 Закону України «Про іпотеку» починається з 04.06.2018 року, і відповідно останнім днем на звернення до суду буде 04.09.2018 рік. Проте, позивач звернувся до суду лише 15.11.2018 року, тобто з пропущенням строку на звернення до суду, який визначений ст. 48 цього Закону. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є самостійною підставою для відмови у позові. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх не доведеністю позивачем по суті, то підстав для відмови у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності немає, оскільки це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відповідачами не компенсуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed