Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

16 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якій позивач просила суд стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти у розмірі 420000,00 грн. в рахунок основного боргу, та 420000,00 грн. в рахунок стягнення штрафу за порушення зобов`язань за договором позики, а всього 840000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 27.08.2020 року між відповідачем та позивачем було укладено договір займу, відповідно до умов якого [PERSON] передано грошові кошти у розмірі 420000,00 грн., що відповідає еквіваленту 15000,00 доларів США на строк до 27.11.2020 року. Відповідно до п. 1 Договору позичальник свідчить, що отримав грошові кошти у сумі 420000,00 грн. готівкою від позикодавця, ще до підписання договору, що підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою. Таким чином позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав. Відповідно до п.1 договору позики від 21.05.2020 року строк виконання зобов`язання був визначений як 27.11.2020 року. Станом на 16.12.2020 з боку відповідача не надходило жодного платежу зі сплати процентів за користування грошовими коштами за період з 27.08.2020 року по 27.11.2020 року, та після закінчення строку дії договору. Відповідно до п.9.3 договору позики від 27.08.2020 року у разі порушення позичальником будь-якого зобов`язання за договором, він зобов`язується сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі сто відсотків від суми, визначено в п. 1 Договору позики. У зв`язку з вище викладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2021 року закрито підготовче провадження за позовною заявою закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у ії відсутність. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. В частині позовних вимог про стягнення штрафу просив залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення основної суми боргу, не згоден з процентами, та просив справу розглянути без його участі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року позовні вимоги в частині стягнення штрафу за порушення зобов`язань за договором позики по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики - залишено без розгляду. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2020 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв у [PERSON] , у борг грошові кошти в сумі 420 000,00 грн., зі строком повернення боргу не пізніше 27.11.2020 року. Сторони домовились, що ця позика дорівнює еквіваленту грошового зобов`язання в іноземній валюті в розмірі 15000,00 доларів США. Оригінал договору долучено до матеріалів справи. (а.с. 15) 27 серпня 2020 року відповідачем, також, було складено розписку, в якій ним вказано, що він отримав грошові кошти у розмірі 15000,00 доларів США за договором позики від 27.08.2020 року від [PERSON] . Оригінал розписки долучено до матеріалів справи. (а.с.16) У визначений у договорі строк, відповідач свого зобов`язання належним чином не виконав. Свої зобов`язання відповідач не виконав і на час розгляду справи. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відсутність у боржника необхідних коштів також не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. У відповідності зі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відтак, судом було встановлено, що на теперішній час зобов`язання за договором позики від 27.08.2020 відповідачем не виконано, боргові зобов`язання, які визнаються відповідачем, не виконані, на підставі чогосуд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума боргу в розмірі 420 000, 00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4200,00 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі ст. ст. 526, 625, 629, 1049 ЦК України,

Outcome: approved