overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

15.07.2015року [PERSON] звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання спільним сумісним майном домоволодіння, та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна. До позовної заяви [PERSON] надала заяву про забезпечення позову, та просить забезпечити позов шляхом заборони вчинити певні дії, а саме: заборонити державному нотаріусу Димитрівської державної нотаріальної контори Донецької області видавати свідоцтво про право на спадщину за законом (заповітом) після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 17.01.2015року. Статтею 152 ЦПК України визначені види забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 п.2 зазначеної статті позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії. Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи заяви, докази, надані позивачем [PERSON] на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виникає спір та існує реальна загроза невиконання чи затруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з*ясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, суд, вважає за необхідне задовольнити заяву та забезпечити позовні вимоги позивача, шляхом заборони вчинити певні дії - державному нотаріусу Димитрівської державної нотаріальної контори Донецької області видавати свідоцтво про право на спадщину за законом (заповітом) після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 17.01.2015року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

15.07.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивачка зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1990 року. При цьому вони з відповідачем не проживають разом та не підтримують жодних стосунків 15 років, спільних дітей не мають. Шлюб просила розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але в направленому на адресу суду позові мається клопотання позивачки про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотаннями про відкладення справи розглядом до суду не звертався. Відповідно до положень ст. ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 1990 року(а.с. 4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень щодо задоволення позву до суду не направив, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

15.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 12 березня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №132. Від шлюбу дітей не мають. Спільного життя у них не склалося, фактичні відносини до шлюбу тривали приблизно місяць, і як виявилось після шлюбу у них були зовсім протилежні погляди на сімейне життя. На даний час вони з чоловіком не розуміють один одного, дуже часто виникали сварки, втратили взаємну повагу один до одного. За час шлюбу не проживали разом, спільного майна та господарства не мають. Не спілкуються з 10.05.2015 року. Строк для примирення просить не надавати, так як примирення між ними не можливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 березня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №132; після розірвання шлюбу присвоїти дівоче прізвище «Приймак». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 березня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №132 ( а.с. 4 ). Сторони від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач просила вважати судові витрати фактично понесеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

15.07.2015 року відкрито провадження у справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 12.06.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Так як спільне життя не склалося, постійно виникають сварки, з 01.06.2014 року разом з відповідачем не проживають, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, зазначивши, що стосунки між нею та відповідачем припинені з червня 2014 року внаслідок різності поглядів на організацію спільного життя, відсутності взаєморозуміння. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового розгляду за місцем його реєстрації належним чином повідомлений, заяв про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 червня 2013 року відділом ДРАЦС по м. Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 94. Від шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що сторони мають малолітню дитину, яка на час розгляду справи не досягла річного віку, приймаючи до уваги, що позивачкою не надані докази протиправної поведінки відповідача щодо неї чи малолітньої дитини, батьком якої являється відповідач, виходячи з положень ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами не може бути розірваний. Разом з тим, за наявності підстав для розірвання шлюбу, після досягнення малолітньою дитиною річного віку сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним позовом, або розірвати шлюб за спільною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

15.07.2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності йому свідоцтва про шлюб, виданого 12.02.2015 року відділом ДРАЦС по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського МУЮ у Житомирській області (далі свідоцтво про шлюб) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.11.2006 року, державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області (далі свідоцтво про право на спадщину). В обґрунтування заяви зазначив, що через неправильне написання в документах його прізвища, позбавлений можливості оформити постійне місце проживання і отримати паспорт громадянина України. Заявник та представник заінтересованої особи Новоград-Волинського РС УДМС України в Житомирській області в судове засідання не прибули. Причини неявки останнього суду невідомі. Заявник надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявник є громадянином [PERSON] Федерації, проживає в Україні без реєстрації в с. Мала Горбаша Новоград-Волинського району та звернувся до міграційної служби для оформлення постійного місця проживання і отримання паспорту громадянина України. Зазначене в свідоцтвах про шлюб і про право на спадщину прізвище заявника «Кирилюк» не відповідає запису у його свідоцтві про народження. Вказані документи хоч і не посвідчують особу, однак є необхідними для підтвердження певного права. Той факт, що [PERSON], заявник по справі, та вказаний в свідоцтвах про шлюб і про право на спадщину [PERSON] є одна й та ж сама особа, підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії І-ТП № 230983 від 22.01.2015 року. Неправильне написання прізвища заявника в документах стало підставою його звернення до суду за захистом своїх прав. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючих документів не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та, враховуючи неможливість виправлення допущеної помилки у його прізвищі не інакше, як в судовому порядку, суд вважає, що є всі підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

15.07.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 78424,39 грн. та 784,24 судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного кредитного договору №500960154 від 17.09.2014 року, ПАТ «Альфа-Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 60028,62 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 18.06.2015 року становить 78424,39 грн. і складається з наступних сум: 60028,62 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 6584,91 грн. заборгованість по відсоткам; 10210,86 грн. заборгованість по комісії; 1600 грн. - штраф. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 784,24 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, а.с.5-10. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Альфа-Банк» по кредитному договору в розмірі 78424,39 грн. Вказана заборгованість, згідно розрахунку, складається з наступних сум: 60028,62 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 6584,91 грн. заборгованість по відсоткам; 10210,86 грн. заборгованість по комісії; 1600 грн. - штраф, - а.с.13. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 78424,39 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 784,24 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

15.07.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 12386,76 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору №001-26515-310510 від 31.05.2010 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1600 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 18.06.2015 року становить 12386,76 грн. та складається з наступних сум: 4715,01 грн. тіло кредиту; 2638,40 грн. прострочене тіло кредиту; 5033,35 грн. заборгованість за відсотками. В судове засідання представник позивача не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.05.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.4, 5. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 12386,76 грн., яка складається з наступних сум: 4715,01 грн. тіло кредиту; 2638,40 грн. прострочене тіло кредиту; 5033,35 грн. заборгованість за відсотками, - а.с.3. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON]. слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12386, 76 грн. Також, оскільки ПАТ «Дельта Банк» звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», при задоволенні даного позову слід стягнути з [PERSON] на користь держави 1378 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

15.07.2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 36529,36 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору №001-26507-190510 від 19.05.2010 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1800 грн. Відповідно до вимог договору відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 18.06.2015 року становить 36529,36 грн. та складається з наступних сум: 16228,80 грн. тіло кредиту; 7132,81 грн. прострочене тіло кредиту; 13167,75 грн. заборгованість за відсотками. В судове засідання представник позивача не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.05.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.5, 6. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 36529,36 грн., яка складається з наступних сум: 16228,80 грн. тіло кредиту; 7132,81 грн. прострочене тіло кредиту; 13167,75 грн. заборгованість за відсотками, - а.с.3. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 36529,36 грн. Також, оскільки ПАТ «Дельта Банк» звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», при задоволенні даного позову слід стягнути з [PERSON] на користь держави 1378 грн. судового збору. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

15.07.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що він з відповідачем [PERSON] 14.05.2010 року уклали шлюб, який був зареєстрований Соледарською міською радою Донецької області, актовий запис № 14 та видано свідоцтво про шлюб серії № 1-НО №194336. Від шлюбу сторони двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. На даний час сімя існує тільки формально, сторони проживають окремо вже 3 місяці. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позові, та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації рекомендованими поштовими повідомленнями. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 14 травня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Соледарською міською радою Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 2010 року травня місяця 14 числа зроблено відповідний актовий запис № 14 та видано свідоцтво про шлюб серії № 1-НО № 194336 (арк.с.11). Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що мають істотне значення.\~\~\~\~ Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначив, що подальше сумісне життя і збереження сім?ї не можливе та є таким, що суперечить його інтересам. Отже, враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач не наполягала на стягненні судових витрат з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

15.07.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], який в послідуючому уточнила, про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 05 квітня 2014 року уклала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу у них народився син: [PERSON], 16.06.2014року народження, який проживає разом з нею. З відповідачем припинили вести спільний сімейний бюджет та спільне господарство, мешкають окремо, вона\~\~знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, тому просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином трьох років. У судове засідання сторони\~\~не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на\~\~уточненому позові наполягає, [PERSON] проти уточненого позову не заперечує. ( а.с. 19-20 - заяви). Відповідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~\~розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. З матеріалів справи встановлено, що\~\~сторони\~\~з 05 квітня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблений актовий запис № 87 ( а.с.8 - копія свідоцтва про шлюб).\~\~Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина: [PERSON], 16.06.2014року народження ( а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матір'ю. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років. Відповідно до\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved