Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

15 липня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 25 вересня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 24 жовтня 2009 року шлюб між ними розірвано. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне фінансове становище. У зв`язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Проте ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Крім цього, відповідач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02 вересня 2010 року виданого жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області вбачається, що 25 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 892. 24 жовтня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 98. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 344, [PERSON] народилася [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, [PERSON] та [PERSON] 03 липня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 748. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . З довідки про склад сім`ї які не зареєстровані, але фактично мешкають у житловому приміщенні виданої ОСББ «Місячне сяєво» від 10 червня 2019 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, за вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачку звільнено від сплати судового збору, і її вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволені, а відповідач не звільнений від оплати судових витрат, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача в сумі 768,40 грн. На підставі ст. ст. 180, 184, 191 СК України,

Outcome: approved