Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

17.02.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 1998 року по 2015 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні [PERSON] та дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні [PERSON], всупереч вимогам статті 180 Сімейного кодексу України відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав письмове заперечення проти позову, у якому зазначив, що позов не визнає, просить відмовити повністю в позові [PERSON], про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], оскільки на його утриманні перебувають два неповнолітніх сини [PERSON] та [PERSON], яких він має від шлюбу з позивачкою. Позивач ніяк не допомагає в утриманні двох синів, у звязку з чим він також звернувся до суду про стягнення аліментів з [PERSON] на двох синів. Він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй донці. оскільки отримує мінімальну заробітну плату. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Сторони мають спільних дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів про народження м. Миколаїв від 12.07.2001 року (а.с. 5), сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Миколаївським обласним управлінням юстиції від 04.07.2002 року (а.с. 6) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 13.01.2010 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи наявність у відповідача обовязку утримувати свою неповнолітню дитину, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень (шістсот сорок гривень нуль копійок). На підставі наведеного та

Outcome: approved