Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

16 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалися на те, що відповідачу [PERSON] у ПАТ «Державний ощадний банк України» було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні України, код банку 303398 на умовах тарифного пакету «Зарплатний». 21 серпня 2015 року між банком та відповідачем укладено Додатковий договір №1 до договору №425332 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до умов Додаткового договору Банк встановив клієнту кредит у сумі 13600 грн. Процентна ставка є фіксованою і складає 28,00 % річних за користування кредитними коштами. 29 липня 2016 року [PERSON] підписано заяву про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка відповідно до п.56.1. є Кредитним договором. Відповідно до п. 6.4 Заяви, на строк до 03 серпня 2016 року , тобто 5 календарних днів з дня підписання цієї заяви уповноваженим працівником Банку, Банк встановив клієнту кредит в сумі 13600 грн., після закінчення вказаного в цьому пункті строку Клієнт погодився на встановлення (збільшення) Банком кредиту в межах максимальних параметрів кредитування, вказаних в п.6.3 Умов кредитування цієї заяви. 04 серпня 2016 року [PERSON] було встановлено кредит в розмірі 22000 грн. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 відсотків річних за користування кредитними коштами. З часу встановлення кредиту, відповідач постійно користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість та нараховані відсотки за користування ними, однак з 27 липня 2017 року припинив будь які зарахування на картковий рахунок. Станом на 04 травня 2018 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за договором №425332 від 20.01.2015 року зі змінами в розмірі 27507 грн. 37 коп., а тому просили стягнути з відповідача зазначену суму та судові витрати по справі. Заочним рішенням\~Володимир-Волинського\~міського суду\~Волинської області\~від 16\~липня 2018\~року позов\~Публічного акціонерного\~товариства «Державний\~ощадний банк\~України» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь Публічного\~акціонерного товариства\~«Державний ощадний\~банк України»\~заборгованість в\~сумі 27507\~грн.\~37\~коп.,\~у тому\~числі:\~21794\~грн.\~18\~коп.\~ заборгованість\~за кредитом,\~5033\~грн.\~53\~коп.\~ заборгованість\~за процентами,\~434\~грн.\~41\~коп.\~ пеня,\~41\~грн.\~34\~коп.\~ загальна\~сума 3%\~річних,\~203\~грн.\~91\~коп.\~ загальна\~сума втрат\~банку від\~інфляції,\~а також\~стягнуто 1762\~грн.\~00\~коп.\~витрат по\~сплаті судового\~збору. 04 вересня 2019 року представник відповідача адвокат Камінська Оксана Вікторівна подала заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про вказане рішення [PERSON] не було відомо. Крім того, відповідач вважав, що свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, передавши до ПАТ «Державний ощадний банк України» кредитні кошти. 23 вересня 2019 року представником АТ «Ощадбанк» подано заперечення на заяву відповідача про перегляд заочного рішення Володимир-Волинського міського суду від 16 липня 2018 року зазначивши, що твердження відповідача, що він виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, зарахувавши АТ «Ощадбанк» кредитні кошти не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, оскільки до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не долучено квитанцій про сплату кредитних коштів, чи будь-яких інших документів, що підтверджують сплату кредитних коштів. На цій підставі просила заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишити без задоволення. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 вересня 2019 року заочне рішення у справі від 16 липня 2018 року було скасоване, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. 25 жовтня 2019 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Камінська О.В. подала відзив на позовну заяву, зазначивши, що [PERSON] в період з 2003 по даний час проходить військову службу за контрактом. В період з 23.12.2015 року по 29.02.2016 року [PERSON] безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районах проведення антитерористичної операції ОТУ «Луганськ» населений пункт Старобільськ та є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . При зверненні до суду з даним позовом, позивачем надано декілька розрахунків заборгованості по кредиту, в тому числі по процентам. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, кожного разу при зарахуванні [PERSON] коштів на погашення заборгованості за кредитом, банк відповідно до умов договору нараховував та кожного разу відрахував певні суми грошових коштів у якості відсотків за користування кредитною лінією. Крім того банком постійно здійснювалися нарахування пені за непогашення прострочених відсотків за користування кредитною лінією, нарахування відсотків за перелеміт, списання коштів згідно листа, списання за запит балансу, комісія за СМС повідомлення в результаті чого за інформацією наданою банком виникла та постійно збільшувалась заборгованість по кредиту. При цьому банком не враховано вимоги Законом України від 20 травня 2014 року №1275- VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни у статтю 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 такого змісту: військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. За таких обставин відповідач вважає, що наданий суду розрахунок необґрунтований та суперечить умовам кредитного договору в частині нарахування відсотків, пені на залишок кредиту, яка безпосередньо вплинула на формування суми заборгованості, а тому позов до задоволення не підлягає. 24 жовтня 2019 року представник позивач подала заяву про зменшення розміру позовних вимог зазначивши, що в ході розгляду справи було встановлено, що відповідач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України. Позичальником [PERSON] за час користування кредитом не було надано банку документів, які надавали б можливість АТ «Ощадбанк» не нараховувати штрафні санкції, пеню за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом. Зокрема, позичальником за весь період користування кредитом не було надано копію його військового квитка із зазначеними у ньому даними про дату/вступу на військову службу чи оригінал довідки військового комісаріату або військової частини про перебування відповідача на військовій службі, як це передбачено порядком супроводження кредитних договорів, укладених з позичальниками-фізичними особами, що перебувають на військовій службі в особливий період, та зміни умов кредитування за такими договорами, затвердженим постановою правління АТ «Ощадбанк» від 16.06.2014 року, №372. Після отримання АТ «Ощадбанк» оригіналу довідки про перебування позичальника [PERSON] на військовій службі банком було проведено коригування суми заборгованості, виключено з неї нарахування пені, проценти за користування кредитом за час проходження відповідачем військової служби, тобто, в даному випадку, за весь час користування кредитом. Отже, станом на 15 жовтня 2019 року заборгованість за основним боргом (кредитом) відповідача перед позивачем становить 12161 грн. 17 коп. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 жовтня 2019 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів. Зобов`язано позивача Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» подати до Володимир-Волинського міського суду Волинської області виписку про\~рух коштів по поточному рахунку № [NUMBER] , відкритому [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) на підставі договору № 425332 від 20 січня 2015 року, із відображенням у ній у хронологічному порядку усіх операцій, зокрема тих, які пов`язані із зняттям готівки, проведенням розрахункових операцій, нарахуванням заробітної плати та інших коштів на вказаний рахунок, відрахування із нього коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості,тощо, в період із 20 січня 2015 року по даний час. 01 листопада 2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Камінської О.В. щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Щодо задоволення заяви (клопотання) адвоката відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. заперечила. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов із врахуванням зменшених позовних вимог не визнав. Пояснив, що відповідно до умов Договору про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] від 20 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» відкрив йому поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний». 18 серпня 2015 року він отримав платіжну картку, після чого користувався кредитними коштами. Однак, в цей час і до 28 серпня 2018 року він був військовослужбовцем, брав участь в антитерористичній операції, має статус учасника бойових дій. Законом України від 20 травня 2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни у статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15, у відповідності до якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. [PERSON] ствердив, що користувався кредитними коштами під час дії особливого періоду. Протягом часу користування кредитом та за рахунок нарахованої йому заробітної плати, позивач щомісячно безпідставно на погашення кредиту стягував з нього кошти разом із нарахованими процентами та пенею. За переконанням відповідача безпідставно стягнена з нього сума процентів і пені є більшою, ніж сума заявлених до нього 24 жовтня 2019 року зменшених позовних вимог у розмірі 12161,17 гривень, відтак не погодився із розрахунком його заборгованості, долученим позивачем до заяви про зменшення позовних вимог. Просив у задоволенні позову відмовити повністю. Крім того, просив стягнути з позивача, згідно поданої 01.11.2019 року його адвокатом суду заяви витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. та звільнити його від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. ст. 207, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, де відображена воля сторін. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] у ПАТ «Державний ощадний банк України» було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні України, код банку 303398 на умовах тарифного пакету «Зарплатний». 26 травня 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» на цей картковий рахунок було встановлено кредит у сумі 13600 грн., строк дії якого встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. Відповідно до вимог п. 1.1.4.Додаткового договору, процентна ставка за Кредитом є фіксованою, сплачується щомісячно і складає 28 процентів річних за користування кредитними коштами. Згідно п. 4.4 Додаткового договору передбачено, що в разі порушення строку сплати платежів за договором, клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період , за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 29.07.2016 року відповідачем [PERSON] підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), яка відповідно до п. 6.1 є Кредитним договором. Відповідно до вимог п. 6.4 вказаної вище заяви на строк до 03 серпня 2016 року, тобто 5 календарних днів, з дня підписання цієї Заяви уповноваженим працівником Банку, Банком встановлено [PERSON] кредит в сумі 13600 грн., де останній погодився на встановлення (збільшення) Банком кредиту в межах максимальних параметрів кредитування. 04 серпня 2016 року [PERSON] було встановлено кредит в розмірі 22000 грн., де процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 30 процентів річних за користування кредитними коштами. Із пунктів 6.10, 6.11 та 6.12 вбачається, що підписанням даної заяви [PERSON] був ознайомлений з орієнтовною сукупною вартістю Кредиту. З часу встановлення Кредиту, відповідач постійно користувався кредитними коштами, частково погашав заборгованість та нараховані відсотки за користування ними, однак з 27 липня 2017 року припинились будь які зарахування на картковий рахунок. Після отримання АТ «Ощадбанк» оригіналу довідки про перебування позичальника [PERSON] на військовій службі банком було проведено коригування суми пені, перерахунок процентів за користування кредитом за час проходження відповідачем військової служби, тобто, в даному випадку, за весь час користування кредитом. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку станом на 15.10.2019 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 12161 грн. 17 коп. У добровільному порядку борг перед банком відповідачем не погашається. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свої зобов`язання і на підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підпунктом 1 п. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року передбачено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, які проходять військову службу на території України, та членів їх сімей. Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховується. Згідно довідки військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України №284 від 10.03.2016 року, [PERSON] в період з 23.12.2015 року по 29.02.2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районах проведення антитерористичної операції ОТУ «Луганськ» населений пункт Старобільськ 2017 року. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач належних і допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень не представив, доводи позову не спростував, тому приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором, той факт, що [PERSON] є військовозобов`язаним та брав безпосередню участь в антитерористичній операції в період з 23.12.2015 року по 29 лютого 2016 року, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12161,17 грн. При цьому за основу наявності заборгованості судом було взято витребувану виписку про\~рух коштів по поточному рахунку № [NUMBER] , відкритому [PERSON] . При проведенні розрахунку заборгованості відповідача за наданою випискою судом до уваги були взяті виключно суми грошових надходжень на вказаний рахунок (безготівкові зарахування грошового забезпечення, компенсацій за піднайом житлового приміщення, поповнення карткового рахунку через АТМ, тощо), а також відрахування із вказаного рахунку (за операціями зняття готівки у банкоматах, розрахункові операції в торгово-сервісній мережі, перекази коштів на інші рахунки та стягнення комісії банку за користування картковим рахунком та сервісами банку) без врахування пені та процентів. Відтак, розрахунком заборгованості [PERSON] виключно за тілом кредиту, повністю підтверджено правомірність зменшених позовних вимог банку у сумі 12161 грн. 17 коп., у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. У зв`язку із задоволенням позову у відповідності ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати по справі. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що він є учасником бойових дій, в зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору, виходячи з наступного. Відповідачем надано копію посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] від 31.03.2016 року. Пунктом 13 ч.1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. З системного та логічного аналізу даної норми закону, а також обставин даної справи вбачається, що предметом спору у справі є не порушені права [PERSON] , а стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, тобто ця справа жодним чином не пов`язана з порушенням прав гарантій соціального захисту позивача, в тому числі як учасника бойових дій.

Outcome: approved