Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

17.01.2017 р. до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], щомісяця в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги збільшила та просила стягнення аліментів на утримання дітей: повнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], щомісяця в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку на обох дітей: по ? на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні після розяснення йому процесуальних прав та обовязків, зробив усну заяву про визнання ним позовних вимог в повному обсязі, після чого судом були розяснені сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. На виконання вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у звязку з визнанням відповідачем позову. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матірю, батько, хоча зареєстрований за тією ж адресою, проживає окремо, дітям допомагає нерегулярно. Має нерегулярні заробітки, але відповідач не відмовляється утримувати дітей. Повнолітній [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства ІІ групи, інвалідність встановлена 24.01.2017 року до 01.02.2018 року, дата чергового переогляду 24.01.2018 року, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ 0867464. Крім того, повнолітній [PERSON] навчається у Костянтинівському професійному будівельному ліцеї в групі за спеціальністю «оператор компютерного набору: СК», з терміном навчання з 01.09.2016 року по 25.01.2018 року; форма навчання денна, бюджетна, ІІ рівень акредитації; одержує стипендію, що підтверджується довідкою вих.. №13 від 11.01.2017 року виданою Костянтинівським професійним будівельним ліцеєм. Зазначені обставини сторонами по справі не заперечувались. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У ч. 2 ст. 182 СК України також встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статей 198-201 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. У постанові №12 від 2009 р. Пленум Верховного Суду України надав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи (п. 24). А в п. 13 зазначеної постанови наголошено, що визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після пред'явлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем. Отже, виходячи з того, що відповідач визнав позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права інших осіб, з відповідача на користь позивачки у відповідності до ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 200 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17.01.2017 р. і до повноліття дитини, а також аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17.01.2017 р. і до відновлення його працездатності, але не раніше припинення навчання, а отже позов слід задовольнити; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 180-183,191 СК України,

Outcome: approved