Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

16 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON], [INFO] до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 08 лютого 2014 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вулиця 50 років СРСР), буд. 24. Спадкоємцем [PERSON] повинен бути його син [PERSON], який помер 08.08.2001 року. У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В звязку з наведеним, [PERSON], [INFO], як онука спадкодавця [PERSON], померлого 08 лютого 2014 року, є спадкоємцем за законом за правом представлення, оскільки її батько та син спадкодавця помер 08.08.2001 року. Позивач зазначила, що вона у визначений законодавством строк звернулася до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою в інтересах [PERSON], [INFO], про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 08 лютого 2014 року. Постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 15.11.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вулиця 50 років СРСР), буд. 24, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 01 лютого 2010 року, оскільки право власності спадкодавця не зареєстроване. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд визнати за [PERSON], [INFO] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вулиця 50 років СРСР), буд. 24, в порядку спадкування за законом за правом представлення після [PERSON], померлого 08 лютого 2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи - Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності до договору купівлі-продажу від 29 вересня 2003 року був власником незакінченого будівництвом жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. 50 років СРСР, буд. 24, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченому нотаріально. Встановлено, що за життя, [PERSON] закінчив будівництво жилого будинку, згідно технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вулиця 50 років СРСР), буд. 24 складається з: жилого будинку літ.Б жилою площею 27,3 кв.м., загальною площею 45,5 кв.м.; прибудови літ.б; фундаменту літ.Г; погрібу літ.пг; вбиральні літ.З; колодязя літ.к; зливної ями літ.я; огорожі - №1; воріт з хвірткою - №2; огорожі - №3; покриття І. Судом встановлено, що [PERSON] помер 08 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом повинен бути його син [PERSON], який помер 08.08.2001 року. У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В звязку з наведеним, [PERSON], [INFO], як онука спадкодавця [PERSON], померлого 08 лютого 2014 року, є спадкоємцем за законом за правом представлення, оскільки її батько та син спадкодавця помер 08.08.2001 року. Згідно до спадкової справи, позивач [PERSON] у визначений законодавством строк звернулася до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою в інтересах [PERSON], [INFO], про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 08 лютого 2014 року, інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 15.11.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Р.Дубовика (колишня вулиця 50 років СРСР), буд. 24, в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 01 лютого 2010 року, оскільки право власності спадкодавця не зареєстроване. У відповідності до вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. Встановлено, що за життя, [PERSON] не зареєстрував право власності на жилий будинок. В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] [INFO] є спадкоємцем за законом за правом представлення, прийняла спадщину, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved