Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

17.08.2021 [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її баба [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на її майно, зокрема на будинок [ADDRESS] . Зазначає, що за життя баба склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй. Спадщину позивач прийняла, звернулася до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 19.08.2021 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Дик С.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте представник позивача - адвокат Дик С.І. подала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява в якій остання просить справу розглядати у її відсутності проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.02.2014 року, відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с.10). Згідно копії заповіту, посвідченого 23.01.2014 року секретарем Ясенице-Замківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованим за № 2, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: її житловий будинок, все своє майно, тобто все, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право після смерті, заповіла онуці [PERSON] - позивачці у справі (а.с.9). Відповідно до положень ч.4 ст.1268 ЦК України позивачка [PERSON] , [INFO] , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки на час відкриття спадщини була малолітньою особою. Спадкоємців до обов`язкової частки у спадщині судом не встановлено. Як відомо із матеріалів спадкової справи №196/2014, заведеної Старосамбірською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , онук спадкодавця - [PERSON] на спадщину не претендує, що вбачається із поданої ним до нотаріуса заяви від 07.08.2014року (а.с.52). Як вбачається з виписки №828 від 13.08.2021 з по господарської книги №2 с. Велика Волосянка Ясенице - Замківської сільської ради на 2011-2015 року головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] станом на 2014 рік була [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до довідки Самбірського МБТІ від 09.07.2021 №1521 згідно записів реєстрових книг та матеріалів інвентаризаційних справ право власності на нерухоме майно за адресою [ADDRESS] - станом на 01.04.2008 не зареєстровано. Як відомо із листа Виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Самбірського району Львівської області від 01.11.2021 №1140 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] відноситься до робітничого двору. Із матеріалів вищевказаної спадкової справи також відомо, що позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, оскільки нею не подано оригіналу правовстановлюючого документа на дане майно. Таким чином, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належне їй право власності на спірний житловий будинок, перейшло за загальними правилами спадкування за заповітом до [PERSON] (позивачки у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved