Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

17.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з жовтня місяця 1930 року її батько [PERSON] вступив у члени колгоспу ім. Дячишина Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, який в подальшому було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «ім. Дячишина» с. Березівка Балтського району Одеської області, яке розташоване на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області. Коли проводилося паювання земель КСП і оформлення сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] був помилково пропущений в списках паювання колгоспних земель, однак інформований про це не був. [INFO] [PERSON] помер та за життя не встиг в установленому законом порядку оформити право на належну йому земельну частку (пай). Враховуючи те, що вона не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 6,05 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Дячишина» села Березівка Балтського району Одеської області, розташованого на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, через відсутність правовстановлюючого документу на дану земельну частку (пай), тому [PERSON] , посилаючись на Указ Президента від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в повному обсязі. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та відповідно до вимог чинного законодавства. Заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », підтвердженням чого є копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.04.1959 року (а.с.7). [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.1980 року (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.02.1996 року (а.с.8). [PERSON] вступив у члени колгоспу «ім. Дячишина», підтвердженням чого є копія книга обліку трудового стажу і заробітку членів колгоспу «ім. Дячишина». Як вбачається з копії архівної довідки про стаж від 28.10.2019 року № С-499/01-20, пенсійної книжки колгоспника від 25.10.1972 року, [PERSON] значиться працівником КСП «ім. Дячишина» (а.с.9,11). 20 листопада 1995 року був виданий Державний акт на право колективної власності на землю КСП «ім. Дячишина», розташованого в с. Березівка Балтського району Одеської області площею 4853 га, землю передано для вирощування сільськогосподарської продукції, що підтверджується копією державного акту на право колективної власності на землю від 20.11.1995 року (а.с.17). З історичної довідки, виданої КП «Трудовий архів» Балтської міської ради Одеської області вбачається, що в ході проведення реформи колгосп ім. Дячишина Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області протоколом № 2 загальних зборів членів колгоспу від 21.11.1992 року реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство КСП ім. Дячишина. Рішенням зборів уповноважених № від 21.04.1998 року змінено назву КСП ім. Дячишина на СКП ім. Дячишина с. Березівка Балтського району Одеської області. З копії Балтської міської ради Одеської області від 28.01.2020 року № 48 вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , згідно запису в погосподарській книзі 1 особовий рахунок № [NUMBER] на день смерті проживав та був зареєстрований в с. Березівка Балтського району Одеської області один (а.с.16). У відповідності до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, з урахуванням зазначеного вище, [PERSON] на день паювання землі був членом КСП «ім. Дячишина», однак був помилково пропущений в списках осіб, які мають право на паювання земель, від незалежних на те від нього причин, але мав право на земельну частку (пай) розміром 6,05 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Дячишина», розташованого сна території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області. Таким чином, [PERSON] має право на спадкування належного [PERSON] права на земельну частку (пай). В силу ч.1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно норм ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) її позовні вимоги в чсастині визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягають задоволенню. Відмовляючи частині позову про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд виходив з наступного. В силу ч. 2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно приписів ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для встановлення фактів на які посилається позивач, оскільки дані вони не породжують настання юридичних наслідків, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача.

Outcome: partial