Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

16.05.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в Київському районі м. Донецька Донецької області помер його тесть - [PERSON], [INFO], причина смерті - церебральний атеросклероз. Оскільки донька померлого, дружина заявника - [PERSON] померла [INFO], заявник залишився єдиною близькою людиною [PERSON] За фактом смерті [PERSON] було видано довідку про причину смерті № 265, також медичне свідоцтво про смерть від [INFO] № 265. Оскільки вказане свідоцтво про смерть було видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в Київському районі м. Донецька Донецької області, причина смерті - церебральний атеросклероз. В судове засідання заявник [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, не прибув. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у заяві, просив встановити факт смерті [PERSON]. Крім того показав, що заявник [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з дочкою померлого [PERSON], яка померла [INFO]. Заявник займався похованням померлого, взяв на себе витрати та організацію поховання. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні (кожен окремо), пояснили суду, що знають померлого [PERSON] більше десяти років. Він хворів, помер у віці 80 років, похований у м. Донецьку. Також підтвердили, що заявник [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з дочкою померлого [PERSON], яка померла [INFO]. Представник заінтересованої особи - Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду (а.с. 20). Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши представника заявника, свідка, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є зятем [PERSON], на підтвердження чого були надані суду наступні докази. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 05 серпня 1958 року, серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено актовий запис № 1198. Її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.02.1983 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька зроблено відповідний актовий запис № 177 (а.с. 7). [PERSON], [INFO], померла [INFO], про що Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 726 (а.с. 6) Стаття 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER], що виданий Ворошиловським РВ УМВС України в Донецькій області 27 листопада 1997 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). Відповідно до довідки від 07.07.2017 року № 1442031756 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4 зворот). Заявник підтверджує факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] довідкою про причину смерті № 265 (а.с.10), медичним свідоцтвом про смерть від 29 квітня 2017 № 265, яке видане центром первинної медико-санітарної допомоги № 4 міста Донецька (а.с. 10) та свідоцтвом про смерть [PERSON] виданим Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, серії [NUMBER], актовий запис № 49 (а.с. 10). Заявник зверталася до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати смерть [PERSON], але в проведенні державної реєстрації смерті їй було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13). Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно змісту ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини. Суд сприймає надані заявником довідку про причину смерті № 265, також медичне свідоцтво про смерть від [INFO] № 265, яке видане центром первинної медико-санітарної допомоги № 4 міста Донецька та свідоцтво про смерть [PERSON] видане Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, серії [NUMBER], актовий запис № 493, як носії конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Крім того, факт смерті підтверджується поясненнями свідків, фотознімками з місця поховання (а.с.11-12). В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання свідоцтва про смерть іншим шляхом. Досліджені судом докази у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в Київському районі м. Донецька Донецької області, причина смерті - церебральний атеросклероз. На підставі Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved