Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

15 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Даний позов обгрунтувала наступним. [INFO] в [ADDRESS] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0960 га, розташована в [ADDRESS] належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 323258, виданого 10 вересня 2010 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області. На даний час виникла необхідність в оформленні спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, вона позбавлена змоги, оскільки в свідоцтві про її народження ім`я помилково зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] » та по батькові батька зазначено як « [PERSON] » замість - « [PERSON] », в зв`язку з чим неможливо прослідкувати родинні відносини між нею та спадкодавцем. Крім того, при зверненні до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , їй відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса, тому з цим позовом змушена звернутись до суду. 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі. 30 жовтня 2019 року ухвалою суду розгляд справи відкладено на 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 грудня 2019 року. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник Вапнярської селищної ради в судове засідання не з`явився, проте селищний голова Вапнярської селищної ради надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у відсутності представника селищної ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Свідок [PERSON] пояснив, що позивачка є донькою покійного [PERSON] , який помер [INFO] . Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є донькою покійного [PERSON] , який помер [INFO] . Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3)каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 8) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Так, як видно з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки № 1556 від 03 жовтня 2019 року Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області, [PERSON] є однією і тією ж особою. [PERSON] і [PERSON] , є однією і тією ж особою. Покійний [PERSON] , який помер [INFO] , доводився батьком [PERSON] (а.с.9). Як видно з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач уклала шлюб 21 вересня 1981 року з чоловіком [PERSON] , взявши прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с.19). Отже факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] в [ADDRESS] підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, показами свідків та іншими матеріалами справи. Метою встановлення заявленого факту є реалізація своїх прав спадкоємцем, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . До відносин спадкування необхідно застосувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, тобто норми ЦК в редакції 2003 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0960 га, розташована в [ADDRESS] належна [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 323258, виданого 10 вересня 2010 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області (а.с.10,11). Згідно довідки № 1554 від 03 жовтня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району після смерті [PERSON] , який помер [INFO] залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 0,0960 га , посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 323258, виданий згідно рішення Вапнярської селищної ради. Спадкоємцем [PERSON] за законом залишилася його донька [PERSON] , яка фактично спадщину на протязі шести місяців прийняла (а.с.30). Відповідно до повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори № 241/02-31 від 09 серпня 2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] відмовлено, в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість (а.с. 18). Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як видно з повідомлення Томашпільської державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заведена (а.с. 28). Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , на протязі встановленого законом строку [PERSON] фактично спадщину прийняла, тому суд приходить до висновку, про задоволення позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як видно з квитанції № 0.0.1483148965.1 від 03 жовтня 2019 року, позивачем [PERSON] за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1759 грн. 24 коп. Враховуючи, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 879 грн. 62 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved