Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

15.01.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача - П'ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області, в якій просить: встановити факт, що місцем відкриття спадщини після [PERSON], померлого 21.07.2007 року, є с. Глазунівка П'ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області; визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], померлого 21.07.2007 року у с. Глазунівка П'ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що [PERSON] є його батьком. Після укладення шлюбу позивач змінив прізвище «Собокарь» на «Бойко». Після смерті [PERSON] 21.07.2007 року відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 13,0929 га, розташовану на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області, яка належала останньому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 008685 від 17.12.2002 року. На момент смерті місце проживання [PERSON] не було зареєстровано. Так, рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 28.05.2004 року його було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою № 2 у гуртожитку СТОВ «Степове» в с. Жовтневе Балаклійського району Харківської області. Фактично на той час він проживав у [INFO], а останнім місцем його проживання було с.Глазунівка П'ятигірської сільської ради Балаклійського району Харківської області. Позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини після [PERSON] У серпні 2006 року у нього була травма ока, через що йому встановлено інвалідність ІІІ групи та періодично він проходить лікування. На час спливу зазначеного строку 21.01.2008 року він перебував на лікуванні з діагнозом: гострий увеїт правого ока з 08.01.2008 року по 29.01.2008 року. У листопаді 2017 року він звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, що залишилася після смерті його батька, однак нотаріусом було у цьому відмовлено у зв'язку з тим, що позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини та відсутнє підтвердження місця проживання спадкодавця, а також було роз'яснено, що йому необхідно звернутися до суду. У зв'язку з вищенаведеним він звернувся до суду із даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу за відсутності його представника, про що надав суду заяву. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище «Собокарь»), [PERSON] народився 02.03.1976 року в с. Шевелівка Балаклійського району Харківської області, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 241919, паспортом громадянина України (а.с. 6, 7). Зміна прізвища позивача підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КЕ № 270555 від 26.05.1995 року (а.с. 8). Як убачається зі свідоцтва про народження позивача, його батьком є [PERSON]. [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 008685 від 17.12.2002 рокуналежала земельна ділянка площею 13,0929 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Асіївської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 11). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 28.05.2004 року у справі № 2-1268 [PERSON] було визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатою № 2 у гуртожитку СТОВ «Степове» в с. Жовтневе Балаклійського району Харківської області (а.с. 10). [PERSON] помер 21.07.2007 року в с. Глазунівка Балаклійського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №123280 від 01.07.2007 року, виданим П'ятигірською сільською радою Балаклійського району Харківської області(а.с. 9). На день смерті [PERSON] його місце проживання не було зареєстровано, фактично він проживав у [INFO], з [PERSON], що підтверджується інформацією П'ятигірської сільської ради від 05.01.2018 року та 02.02.2018 року (а.с. 12, 25). Після смерті [PERSON] 21.07.2007 року відкрилася спадщина. Позивач просить встановити факт, що місцем відкриття спадщини є с. Глазунівка Балаклійського району Харківської області - останнє місце проживання спадкодавця. У зв'язку з тим, що місце проживання [PERSON] не було зареєстровано, позивач не має можливості надати нотаріусу документ, що підтверджує місце відкриття спадщини. Встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, від нього залежить оформлення позивачем спадщини після батька. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно п. 3 цієї Постанови місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною першою ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно підпунктів 1.13, 1.14 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Дослідивши докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, суд з урахуванням вищенаведених положень нормативно-правових актів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що місцем відкриття спадщини [PERSON], померлого 21.07.2007 року, є його останнє місце проживання: [INFO]. Від встановлення цього факту залежить оформлення спадкових прав позивачем, який пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після батька. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач у період з 08.01.2008 року по 29.01.2008 року перебував на лікуванні у денному стаціонарі поліклініки Диканської центральної районної лікарні Полтавської області з діагнозом: гострий увеїт правого ока, що підтверджується картою хворого, виданою зазначеним закладом охорони здоров'я (а.с. 13). З відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 22.01.2018 року № 87/01-16 на запит суду вбачається, що після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертався (а.с. 23). Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи встановлено, що позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений строк, оскільки на момент його закінчення 21.01.2008 року він перебував на лікуванні. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд визнає хворобу позивача поважною причиною пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини, а тому його вимога про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved