Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

15.03.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів на своє утримання в зв'язку з навчанням до відповідача [PERSON] 02.05.2018 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року відкрите провадження у справі, до участі в справі залучено матір позивачки в якості третьої особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON], справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 15.06.2018 року. Згідно якого просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в зв'язку з навчанням в розмірі ? частини всіх видів його заробітку до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 08.12.2004 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області шлюб між її матір'ю [PERSON]В,. та батьком [PERSON]В,. розірвано Вона народилась 04 березня 2000 року. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з батька на її утримання стягувались аліменти до досягнення нею повноліття. В даний час вона продовжує навчання у Кам'янському медичному коледжі на денному відділенні , спеціальність «лікувальна справа» та потребує матеріальної допомоги.. Її батько працює в ТОВ «Астра» та має можливість надавати їй допомогу в зв'язку з навчанням. Але в добровільному порядку цього не робить, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явилась. заявивши клопотання про розгляд справи у її відсутність,згідно якого позовні вимоги підтримує Відповідач в судовому засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є донькою відповідача та третьої особи [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого [PERSON]В,. та [PERSON]В, записані її батьками. Після розірвання шлюбу між батьками позивачки. позивачка залишилася проживати з матір'ю, з відповідача за рішенням суду на користь матері були стягнені аліменти на утримання доньки до виповнення 18 років. Судом встановлено, що з 01.09.2015 року позивачка навчається Кам'янському медичному коледжі за денною формою навчання на бюджетній основі. Строк навчання до 28.06.2019 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. На даний час та на час закінчення навчання позивачці 23 роки ще не виповниться. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що донька сторін на даний проживає разом за місцем навчання. Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею 18 років. Повнолітня донька сторін скориставшись своїм правом на звернення до суду, просить стягнути аліменти на її утримання в зв'язку з навчанням з батька, мотивуючи свої вимоги тим, що потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням і матеріальну допомогу їй надає лише мати. Таким чином позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від прибутку відповідача в зв'язку з навчанням, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд Судом встановлено, що в зв'язку навчанням позивачка несе загальні витрати на проїзд, на харчування, на купівлю одягу, на придбання канцелярських товарів тобто на думку суду потребує матеріальної допомоги. Відповідач будь-яких заперечень та доказів про наявність обставин, що враховуються при визначенні розміру аліментів суду не надав. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивачка навчається за бюджетною формою, тобто оплату за навчання не здійснює та при доброму навчанні отримує стипендію, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в зв'язку з навчанням в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу ) відповідача, яких на думку суду з урахування матеріальної допомоги матері буде достатньо для задоволення потреб позивачки в зв'язку з навчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 15.03.2018 року тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання доньки в зв'язку з навчанням і до 28.06.2019 року, тобто до закінчення навчання. Так як позивачем не надано доказів про надання матеріальної допомоги донці в зв'язку з навчанням за попередній період. Відповідно до пп.1 п. 1 ст. 367 рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн., 80 коп. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: partial