Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

15 травня 2020 року [PERSON] , від імені якої діє адвокат Жидачек Тетяна Миколаївна, пред`явила в суд позов до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що 28.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2517. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалось, вони припинили спільне проживання в 2019 році та рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 24.02.2020 року у справі №466/503/20 шлюб між ними розірвано. З моменту припинення сторонами спільного проживання, позивачка проживає з дочкою в квартирі за адресою: [ADDRESS] , співвласницею якої вона є. З цього часу, дитина знаходиться в більшості на утриманні матері, з батьком, [PERSON] не вдалось дійти згоди щодо сплати ним коштів на утримання дитини. Сторони намагались погодити певний розмір аліментів, які відповідач сплачуватиме добровільно, і навіть дійшли згоди про 3000 грн в місяць, однак пройшло вже кілька місяців, і відповідач так і не платить і сплачує кошти саме в такому розмірі, який був би мінімально достатнім для утримання дитини. У зв`язку з цим, позивачка змушена звернутись в суд про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Зазначає, що дочка [PERSON] постійно проживає з матір`ю, [PERSON] , що підтверджується довідкою №07-20 від 07.05.2020 року, виданою ОСББ «Фортеця Рясне». Відповідач офіційно працевлаштований, його заробітна становить близько 12 000 грн. в місяць. Позивач з 29.08.2019 року звільнилась з роботи за станом здоров`я та отримує в місяць 6500 грн. соціальної допомоги та виплат з центру зайнятості. У березні 2018 року у позивачки було виявлено інвазивну аденому гіпофіза, і було здійснено операцію по видаленню пухлини. У витязі з історії хвороби №941 від 30.04.2019 року вказано, що працездатність знижена у зв`язку із даним захворюванням, може виконувати роботу з помірним фізичним ті емоційним навантаженням. Згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №489 позивачці надано 3 груп інвалідності та рекомендовано помірне обмеження життєдіяльності. Враховуючи вищенаведені обставини, просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання, яке було призначено на 22 грудня 2020 року о 15.00 год., позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не з`явились та представник позивача, адвокат Жидачек Т.М. та відповідач [PERSON] подали заяви яких убачається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та понесені судові витрати, відповідач такі позовні вимоги визнає та вони просять проводити розгляд справи без їхньої участі. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 22 грудня 2020 року о 15.00 год. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] . Батьком дитини є відповідач [PERSON] з яким позивач [PERSON] перебувала в шлюбі до 24 лютого 2020 року. Позивач [PERSON] проживає з малолітньою донькою в квартиру [ADDRESS] та спільного господарства з батьком дитини вона не веде. Відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні малолітньої доньки [PERSON] та він також нікому іншому не сплачує аліментів. Стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, у шлюбі він не перебуває, інших осіб на утримання немає та він має мінливі заробітки. Вказані обставини підтверджується долученими до матеріалів справи копією свідоцтва про народження малолітньої [PERSON] , серія [NUMBER] від 17 вересня 2014 року, довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку № [NUMBER] , яка видана ОСББ «Фортеця Рясне» 07 травня 2020 року, копією рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 24 лютого 2020 року про розірвання шлюбу між сторонами, та ці обставини ніким з учасників справи не оспорювались. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. Згідно з положеннями ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. .Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 191 цього ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище сторін та положення вищевказаного матеріального законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Outcome: approved