Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

15 серпня 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. Зазначив, що [INFO] у м. Донецьку помер його батько [PERSON]. На підтвердження смерті [PERSON] було видано лікарське свідоцтво про смерть та довідка про смерть, скріплена печаткою так званої «Донецької Народної Республіки». Заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть батька на території України, оскільки відділ державної реєстрації актів цивільного стану не приймає вказане лікарське свідоцтво та довідку про смерть з печаткою так званої «Донецької Народної Республіки», тому що вважає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території або в зоні АТО та їх діяльність вважаються незаконними, а будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO]. У судове засідання заявник [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Суд встановив, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 27 серпня 1974 року Пролетарським відділом ЗАГС м. Донецька. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №54/1 (форми №106/у) та довідки про причину смерті (до форми № 106/у) від 19 жовтня 2015 року, виданими КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Донецька», [PERSON] помер [INFO], причина смерті - ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення шкіри. Роз'ясненням Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 15 серпня 2016 року №Г-97/03.2-39 [PERSON] було повідомлено, що він для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явив документ, виданий на території, де органи державної вдали України тимчасово не здійснюють свої повноваження, і було відмовлено в державній реєстрації смерті. Заявнику рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] у м. Донецьку Донецької області [INFO] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, видане державним органом України.

Outcome: approved