Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

16.05.2014 року до Карлівського районного суду надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 8723,10 грн., на їхню користь. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.11.2009 року [PERSON] звернулася до УПСЗН з заявою про виплату тимчасової державної допомоги на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Допомога була призначена з 01.11.2009 року по 30.04.2012 року. Розпорядженням управління від 13.01.2014 року, з [INFO], виплату допомоги припинено, у зв'язку з досягнення дитиною повноліття. Допомога була виплачена на загальну суму 8723,10 грн., яка має бути стягнута з відповідача на підставі ст. 181 СК та п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. УПСЗН звернулося до відповідача з проханням добровільно внести сплачені кошти на рахунок управління, проте останній не відреагував. Тому управління звернулося до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить суд задовольнити позов у повному обсязі, з зазначених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі не надав, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилася не повідомивши суд про причини неявки та не надавши суду жодних заяв. Про час, дату та місце розгляду справи, третя особа була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 8 ст. 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків не відоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається державна допомога, яка не може бути меншою, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме - визначено Порядком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року. Згідно підпункту 1 пункту 2 даного Порядку, тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів. В матеріалах справи міститься копія виконавчого листа, виданого 22.09.1997 року, відповідно до якого з [PERSON] мають стягуватись аліменти на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], у розмірі ? доходу [PERSON] (а.с. 14) З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяв [PERSON] від 10.11.2011 року 09.11.2010 року, 13.05.2010 року, 18.11.2009 року останній була призначена тимчасова державна допомога на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. До кожної із заяв додано довідку про неотримання аліментів від 08.11.2011 року, 10.05.2011 року,04.11.2010 року, 12.05.2010 року та 18.11.2009 року. (а.с. 4-13) Таким чином, у зв'язку з тим, що [PERSON] не виконував рішення суду, [PERSON] була призначена державна допомога. Згідно пункту 7 Порядку затвердженого 22.02.2006 року, допомога призначалася, кожного разу, на 6 місяців. Згідно довідок УПСЗН Карлівської РДА, за листопад-грудень 2009 року [PERSON] отримала 465,60 грн., за січень-грудень 2010 року - 3316,80 грн., за січень-грудень 2011 року - 3599,70 грн., за січень-квітень 2012 року - 1341 грн., а всього в сумі - 8723,10 грн. (а.с. 16) В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Розпорядження УПСЗН Карлівської РДА від 13.01.2014 року, виплату допомоги припинено, у зв'язку з досягненням дитиною 18 років. Відповідно до п. 10 п.п. 3 Порядку затвердженого 22.02.2006 року, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18-річного віку. З копії виконавчого листа вбачається, що дитина, на яку було вирішено стягувати аліменти з [PERSON], народилася 01.05.1994 року. (а.с. 14) Отже [INFO], син [PERSON] досяг повноліття. З розпорядження вбачається, що виплату допомоги припинено саме з [INFO]. Таким чином, УПСЗН мало підстави для припинення виплат. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України - суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Таким чином, у зв'язку з припиненням виплат, кошти, що були виплачені з Державного Бюджету мають бути стягнуті з [PERSON], який є платником аліментів, що ухилявся від їх сплати. В судовому засіданні встановлено, що УПСЗН Карлівської РДА звернулося до [PERSON] з листом, в якому просило повернути виплачені кошти в добровільному порядку, проте останній на таку вимогу не відреагував. Тому суд вважає за можливе стягнути виплачені кошти, в примусовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь УПСЗН Карлівської РДА, кошти в сумі 8723,10 грн. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача на користь держави має бути стягнуто судовий збір, що становить 243,60 грн.

Outcome: approved