Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

16. 09. 2015 [PERSON], в інтересах якої, на підставі договору про надання правової допомоги діє її представник [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі ордеру № 277 виданого 29.01.1971 року виконавчим комітетом Заводської ради депутатів трудящих м. Миколаєва, [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (брат позивача) вселилися до житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Вказана квартира не приватизована та знаходиться у комунальній власності міста. Згідно технічного паспорту квартира розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з З кімнат житловою площею 34,0 кв.м., загальна площа 49,1 кв.м. У подальшому батьки позивача померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 01.06.1996р. та серії [NUMBER] від 12.02.2015р., а брат [PERSON] знявся з реєстрації за цією адресою та проживає у іншому місті. До вказаного житлового приміщення були прописані діти позивачки - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Втім з 2006 року відповідач у спірній квартирі не проживає, оскільки виїхав на заробітки до інших міст, де і оселився. Вказані обставини стали підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом. Представник позивача до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя», редакції № 42 від 15 жовтня 2015 року. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, на підставі ордеру № 277 виданого 29.01.1971 року виконавчим комітетом Заводської ради депутатів трудящих м. Миколаєва, [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (брат позивача) вселилися до житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Вказана квартира не приватизована та знаходиться у комунальній власності міста. Згідно технічного паспорту квартира розташована на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку та складається з З кімнат житловою площею 34,0 кв.м., загальна площа 49,1 кв.м. У подальшому батьки позивача померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] від 01.06.1996р. та серії [NUMBER] від 12.02.2015р., а брат [PERSON] знявся з реєстрації за цією адресою та проживає у іншому місті. До вказаного житлового приміщення були прописані діти позивачки - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Внаслідок укладення шлюбу, прізвище позивачки було змінено на «[PERSON]», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00015752679 від 01.09.2015р. У відповідності до довідки ТОВ «Миколаївдомсервіс» №2444 від 01.09.2015р., на сьогоднішній день у вказаному житловому приміщенні зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Втім з 2006 року відповідач у спірній квартирі не проживає, оскільки виїхав на заробітки до інших міст, де і оселився. Факт тривалого не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується актом про не проживання складеним та завіреним ТОВ «Миколаївдомсервіс» від 11.09.2015р. Позивачка неодноразово розмовляла з сином і зауважувала щодо його обов'язку виписатися з квартири та зареєструватись за фактичним місцем проживання. На що відповідач не заперечував, втім жодних дій щодо цього не вчиняє вже протягом дев'яти років. Частина 1 ст.71 ЖК України визначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користуватись жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки. Факт вибуття підтверджується актом про не проживання, показами свідків, тими обставинами, що відповідач у квартирі не проживає з 2006 року, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідує, його речей у квартирі не має, ніякої участі у ремонтних роботах, у комунальних витратах не приймає. Таким чином, у зв'язку з тим, що відповідач не проживає у квартирі з 2006 року, суд вважає його особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою 69, по [ADDRESS] тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved