Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

15.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох річного віку. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні та проживає разом з нею. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 19.08.2016 року, яке набрало законної сили, шлюб укладений між сторони розірваний. Стверджує, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток дитини. Зазначає, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, тому не може працювати та отримувати додатковий дохід. Вказує, що на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу. Сім'я знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради як малозабезпечена. Інших доходів вона немає. Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягувати з відповідача на її утримання кошти в розмірі 500 грн. до досягнення сином трьохрічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові, просять їх задовольнити. Зазначили, що дохід позивача складається з соціальної допомоги, і становить 860 грн., а відповідач є працездатним та здоровим, тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині та дружині до досягнення дитиною трьох річного віку. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що відповідач не має наміру сплачувати аліменти на дитину [PERSON], так як він не є його сином. Вказали, що відповідачем було подано до суду позов про оспорювання актового запису про батьківство. Також зазначили, що відповідач 19.07.2017 року припинив підприємницьку діяльність, доходів немає, оскільки не має бажання працювати, хоча є фізично здоровим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення в зв'язку з наступним. Від шлюбу між сторонами є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3), який проживає з матір'ю згідно довідки про склад сім'ї (а.с.5). Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 19.08.2016 року (а.с.4) шлюб між сторонами розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу батько зобов'язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Як вбачається з ч. 2ст. 182 Сімейного кодексу україни розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду, відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не бере участі в утриманні свого неповнолітнього сина. Всупереч ст.60 ЦПК України, належних доказів на підтвердження неможливості надавати матеріальну допомогу позивачу відповідач суду не надав, інших утриманців немає, є фізично здоровим, тому врахувавши матеріальний стан сторін, суд визначає до стягнення в користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону частини щомісячного заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення і до досягнення дитиною повноліття та кошти на утримання позивача в розмірі по 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

Outcome: partial