Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

15 травня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Терещенківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його рідна тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все її майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,047 га, розташовану на території Терещенківської сільської ради Білопільського району. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому належну їй на підставі сертифікату серії [NUMBER] земельну частку (пай) у землях КСП АФ ім. Шевченка. У встановленому законом порядку він прийняв спадщину після смерті тітки шляхом вступу в управління спадковим майном. На даний час з метою оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку він звернувся із відповідною заявою до приватного нотаріуса Бойко О.І., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом остання йому відмовила у зв'язку з невідповідністю заповіданого майна фактично наявному, що сталося через те, що після складання заповіту було здійснено відведення земельної частки (паю) в натурі та видано державний акт на землю, однак останній був виданий вже після смерті [PERSON] Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 5,047 га в порядку спадкування за заповітом після рідної тітки [PERSON] 17 травня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 20 червня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового рогляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явились, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Терещенківської сільської ради Білопільського району у судове засідання не з'явився, голова сільської ради Котенко В.В. направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують. Третя особа - приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Терещенківської сільської ради Білопільського району 16 листопада 2001 року та зареєстрований в реєстрі за №91, яким належну їй на підставі сертифікату серії [NUMBER] земельну частку (пай) розміром 5,57 умовних кадастрових гектар у землях КСП АФ ім. Шевченка, яка здана в оренду ТОВ АФ «Роси», заповіла [PERSON], позивачу по справі (а. с. 6). Як вбачається з архівного витягу архівного відділу Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 01 червня 2018 року №201 та копії державного акту на право приватної власності на землю 15 серпня 2002 року, на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 04 червня 2002 року №214 [PERSON] взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) по Терещенківській сільській раді було видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 5,047 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Терещенківської сільської ради Білопільського району (а. с. 7, 35-38). Частиною першою статті 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідок Терещенківської сільської ради Білопільського району від 13 квітня 2018 року №63, від 30 травня 2018 року №172 та копії будинкової книги вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10, 23-24). Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 25 травня 2018 року №52062967, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилася (а. с. 20). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майном. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначив, що [PERSON] була його рідною тіткою, однак на підтвердження вказаного будь-яких доказів суду не надав. На даний час позивач має намір оформити право власності на зазначену вище земельну ділянку, що залишилась після смерті [PERSON], але через те, що остання заповіла йому земельну частку (пай), процедура відведення та виготовлення державного акту на яку відбулася після її смерті, в позасудовому порядку він зробити цього не може(а. с. 8). Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,047 га, розташовану на території Терещенківської сільської ради Білопільського району Сумської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved