Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

16.06.2021 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 09.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 29.07.2021 в судове засідання з`явився позивач, який підтримав позовні вимоги і просив суд їх задовольнити та відповідач, який заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. У своїй позовній заяві позивач просив суд розірвати шлюб із відповідачем у зв`язку з тим, що подружнє життя у них не склалось через несхожість характерів та різність поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини з 25.06.2020 припинені та з вказаного часу вони проживають окремо один від одного, тому часу на примирення не потребують. Спору, щодо місця проживання дітей станом на дату подання позову немає. У зв`язку з тим, що відновлення нормальних шлюбних відносин та налагодження спільного життя неможливо, подальше перебування у шлюбі з відповідачем не сприятиме відновлення сім`ї, а буде лише формальним тягарем. З огляду на викладене, позивач просив суд задовольнити позов та розірвати шлюб. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Статтею 21\~СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 14 січня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 22. Від шлюбу у них [INFO] народилися син [PERSON] (свідоцтво про народження від 06.07.2006 серія [NUMBER] ), [INFO] донька [PERSON] (свідоцтво про народження від 05.06.2008 серія [NUMBER] ), 04.12.2012 син [PERSON] (свідоцтво про народження від 14.12.2012 серія [NUMBER] ). Спору, щодо визначення місця їх проживання між сторонами немає. Майновий спір між сторонами відсутній. Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини, і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, що у відповідності зі ст.\~112\~СК України є підставою для розірвання шлюбу. При цьому судом враховано заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, проте законом заборонено примушування до шлюбу, позивач категорично проти подальшого перебування у шлюбі з відповідачем, який носить формальний характер, та враховуючи, що сторони не проживають разом з 25.06.2020, тобто вже більше року, підстави для призначення подружжю встановленого законом шестимісячного строку для примирення відсутні. Згідно з ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст.\~115\~СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладе, суд на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved