Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

16.04.2020р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог він зазначив, що між сторонами був укладений кредитний договір б/н від 09.09.2011р., по якому [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення умов договору відповідач вказані зобов`язання належним чином не виконав у зв`язку із чим станом на 22.03.2020р. виникла заборгованість у розмірі 13909,40грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 7449,67грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України у розмірі 2979,08грн., нарахованої пені у розмірі 2342,11грн., штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500грн., штрафу (процентної складової) у розмірі 638,54грн. Представник позивача у судове засідання не з`явися, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визначає частково за виключенням вимог про стягнення штрафних санкцій. За наявності існуючих умов, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно кредитного договору б/н від 09.09.2011р. укладеного між позивачем та відповідачем, останньому надано грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач в порушення ст.526 Цивільного кодексу України та умов договору, своїх зобов`язань не виконав, що призвело до створення заборгованості перед позивачем. Згідно розрахунку доданого до матеріалів справи, заборгованість станом на 22.03.2020р. становить 13909,40грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 7449,67грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України у розмірі 2979,08грн., нарахованої пені у розмірі 2342,11грн., штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500грн., штрафу (процентної складової) у розмірі 638,54грн. Оскільки відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне і те саме порушення - строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором буде свідчити про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому у задоволенні вимоги про стягнення штрафів: 500грн (фіксована частина) та 638,54грн. (процентна складова), слід відмовити. Про це говориться і у Правовій позиції ВС України у справі №6-2003 цс15. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 12770,86грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 7449,67грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України у розмірі 2979,08грн., нарахованої пені у розмірі 2342,11грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір: у розмірі 2102грн. згідно платіжного доручення № ІНВ96В32ВN від 06.04.2020р. Так, позов був заявлений у сумі 13909,40грн., а задоволений на 12770,86грн. і судові витрати склали 2102грн., то ці витрати розподіляються у такий спосіб: 13909,40грн./12770,86грн.=1,08; 2102грн./1,08=1946,29грн. Оскільки рішення постановлене у цій частині проти відповідача, то він і сплачує дану суму, а частину витрат, що залишилася (155,71грн.), сплачує позивач, тому що вона буде пропорційна тій сумі, у якій позивачу відмовлено. За таких обставин, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1946,29грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: partial