Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

16.08. 2014 року Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне(а.с.2,3). 01 листопада 2010 року між Кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» (надалі Спілка) та [PERSON] укладено Договір споживчого кредиту (пенсійний) №633П (надалі Договір позики ) за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 6300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,00% на рік з кінцевим терміном повернення до 01.11.2011 року. 08 червня 2010 року між Спілкою та [PERSON] було укладено договір поруки №633П/03 (надалі Договір поруки) за яким [PERSON] зобовязувалася відповідати перед кредитором за зобовязання [PERSON] по вищевказаному договору. Станом на 10.06.2015 року сума нарахованих але не сплачених відсотків за користування кредитом складає 8894,40 грн. яку і просять стягнути із відповідачів солідарно разом із понесеними витратами по сплаті судового збору - 243 грн. 60 коп. Ухвалю суду від 25 червня 2014 року провадженння у справі відкрите (а.с. 24). Ухвалю суду від 23 вересня 2014 року, яка ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 30 жовтня 2014 року залишена без змін, провадження у справі зупинене на час хвороби відповідача [PERSON]О.(а.с.46, 73). 16.06.2015 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить відновити провадження у справі, від вимог щодо відповідача [PERSON] відмовляється (а.с. 56,87). Ухвалами суду від 01.07. 2015 року провадження у справі відновлено, провадження у справі в частині заявлених вимог до відповідача [PERSON] закрите(а.с.96,97,100,101). Ухвала про закриття не оскаржувалася. 14.07. 2015 року у судовому засіданні представник позивача [PERSON] на задоволенні позову наполягала, відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Сторонам розяснено зміст ч.4 ст. 174 ЦПК України. Після розяснення думки сторін не змінилися. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Кредитна спілка «Лозівський взаємний кредит» є фінансовою установою, юридичною особою, що підтверджено Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи. Керівник [PERSON] (а.с.4-7). 01 листопада 2010 року між Спілкою та [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту (пенсійний) №633П за яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 6300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,00% на рік з кінцевим терміном повернення до 01.11. 2011 року(а.с.8). 01 листопада 2010 року між Спілкою та [PERSON] було укладено договір поруки № 633П/03 за яким [PERSON] зобовязувалася відповідати перед кредитором за зобовязання [PERSON] по зазначеному вище Договору позики в повному обсязі зобовязань в тому числі по відсотках, пені, неустойки, судових витрат тощо (а.с.10). Договір позики відповідає вимогам ст.ст. 626,627 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Спілка свої зобовязання виконала, надавши кредит [PERSON] у вищезазначеному розмірі. У звязку із порушенням умов Договору позики рішеннями суду, від 29.08. 2011 року із [PERSON] та [PERSON]І солідарно було стягнено заборгованість по відсотках у розмірі 379,33 грн., суму штрафу 1260,00 грн. і судові витрати (а.с.100). У звязку із порушенням умов Договору позики рішеннями суду, від 28.02. 2012 року із [PERSON] та [PERSON]І солідарно було стягнено заборгованість по кредиту та відсотках відповідно у розмірі 5775,00 грн. та 12190,75 грн. і судові витрати (а.с.101). Заборгованість за Договором позики станом на 10.06. 2015 року включно ( з січня 2012 року по травень 2014 року) складає 8894, 40 грн. Розмір заборгованості підтверджено розрахунками, наведеними в довідках, наданих Спілкою (а.с.11,12.88). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Судсидіарна відповідальність договором поруки від 01.11. 2010 року не передбачена. З цього вбачається, що заявлені позивачем вимоги до відповідача ґрунтуються на законі і він має відповідати за цим позовом як боржник. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними витрати по сплаті судового збору 243,60 грн. (а.с.1). На підставі ст.ст. 526, 553,554, 626,627,629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, ч.4 ст.174 ,209,214-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved