Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

15.12.2017 р. [PERSON] (далі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач), в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], відносно його малолітньої дитини: [PERSON] [INFO] р. н.). В обґрунтуванні позову позивач зазначає, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З відповідачем позивач проживала без реєстрації шлюбу, на теперішній час перебуває у шлюбі з [PERSON], з яким проживає та виховує спільну дитину [PERSON], дитину позивача [PERSON] та дитину чоловіка позивача [PERSON] - [PERSON] Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні свого малолітнього сина [PERSON], взагалі не цікавиться життям дитини, станом здоров'я, інтересами, рівнем розвитку. Таким чином, позивач прийшла до висновку, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. У судове засідання позивач та її представник не з'явилися. Представник позивача надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 03.08.2017 р. за клопотанням представника позивача вирішено провести судове засідання у наявній цивільній справі в режимі відео-конференції, однак у зв'язку з виникненням технічних проблем, що унеможливлюють участь позивача та її представника у судовому засіданні в режимі відео-конференції, в силу ч. 8 ст. 158-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), суд вважає за можливе провести судовий розгляд без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явився; про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином.Так, судом, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалася судова повістка про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з конвертом з судовою повісткою, що повернулася до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання» відповідач не з'явився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою відсутнійта свідчить про неможливість вручення відповідачу судової повістки. В цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Крім того, судом, відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення у пресі (газета «Одеські вісті» від 23.08.2017р. №62 (4988) відповідач повідомлявся про виклик до суду на 06.09.2017р. та відповідно до ч. 9 с. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Представник третьої особи: відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Судом визнано не доцільним заслуховування думку дитини [PERSON], у зв'язку з тим, що на думку суду, оцінка дитиною поведінки своїх батьків, життєвих обставин може бути необ'єктивною, тому суд має право постановити рішення без з'ясування думки дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд ухвалив, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з ухиленням батька від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, тому при вирішенні спору, слід керуватися Сімейним Кодексом України (далі за текстом - СК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Малолітній [PERSON] народився [INFO] р., в свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON], відповідач по справі, та [PERSON], позивач по справі, яка внаслідок укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з «[PERSON]» на наявне «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 14.07.2011 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції (а. с. 8, 16). Відповідно до свідоцтв про народження, позивач та її чоловік [PERSON] мають спільних дітей [PERSON] ([INFO] р. н.), [PERSON] ([INFO] р. н.); чоловік позивача має доньку [PERSON] ([INFO] р. н.) (а. с. 19, 20, 113, 121). Згідно висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Одеської міської ради №01-05-3/109 від 04.05.2017 р. про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON] ([INFO] р. н.) (а. с. 73). З договору дарування серії ВРХ №076417, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 02.08.2012 р., витягу про державну реєстрацію прав серії [NUMBER], виданого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 03.08.2012 р., витягу з Державного реєстру правочинів серії [NUMBER], виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 02.08.2012р., вбачається, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] Відповідно до довідки (виписки з прибудинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №241 від 15.11.2016 р., виданої об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Чорномор'є 28», дитина [PERSON] проживає за зазначеною адресою разом з [PERSON], позивачемю по справі; з [PERSON], чоловіком позивача та [PERSON], донькою позивача (а. с. 18). [PERSON] за місцем проживання характеризується задовільно, алкогольні напої та наркотичні засоби не вживає, скарги від сусідів не надходили, що підтверджується характеристикою (а. с. 22). Як вбачається з довідки №440 та характеристики, виданих Одеським навчально-виховним комплексом «Гімназія №7 - спеціалізована школа І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови» Одеської міської ради Одеської області 10.11.2016 р., [PERSON] навчається в зазначеному навчальному закладі; [PERSON] та її чоловік [PERSON] займаються вихованням дитини, регулярно відвідують батьківські збори; [PERSON], відповідач по справі, не бере участі у вихованні дитини, до навчального закладу не з'являється, батьківські збори не відвідує, з класним керівником дитини не спілкується, шкільним життям сина не цікавиться (а. с. 23, 24). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07.05.2012 р. з [PERSON], відповідача по справі, на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] ([INFO] р. н.), у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000,00 (однієй тисчі) гривень 00 копійок, щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 10.04.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме по [INFO] р. (а. с. 9). На виконання зазначеного рішення суду 22.05.2012 р. видано виконавчий лист, який постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області серії ВП №33034020 від 27.12.2012 р. повернуто стягувачеві, у зв'язку з відсутністю у боржника майна, яке підлягає опису й арешту в рахунок погашення боргу, відсутністю роботи та доходу в боржника (а. с. 10-12). З листа №03-42/1316, подання №03-42/1289 Відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області від 20.02.2013р. вбачається, що сума боргу [PERSON] по аліментам на утримання дитини станом на 10.02.2013 р. складає 9 220,00 (дев'ять тисяч двісті двадцять) гривень 00 копійок, у зв'язку з чим державним виконавцем до Арцизького РВ УМВС України було спрямовано подання стосовно розгляду питання про порушення кримінальної справи, відносно [PERSON], в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 164 Кримінального кодексу України (а. с. 13, 14). Відповідно до довідки №292/12/01 від 21.02.2013 р., виданої Арцизьким районним центром зайнятості у відповідь на адвокатський запит приватного адвоката Павленко А. Л. в інтересах позивача [PERSON] №27/11-3 від 13.02.2017 р., [PERSON] на обліку в центрі зайнятості не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує (а. с. 15). Згідно листа №110/14/03, довідки №115, виданих Арцизьким районним центром зайнятості 21.02.2017 р., відповідач перебував на обліку у центрі зайнятості, за період з 24.02. 2014 р. по 03.03.2015 р. його дохід склав 6 434,60 (шість тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 60 копійок, аліменти не утримувалися (а. с. 58-60). Судом достовірно встановлено та це підтверджено наданими позивачем доказами, що відповідач не проявляє до своєї дитини щонайменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, абсолютно не цікавиться ні здоров'ям, ні долею дитини, у зв'язку з чим, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до норми ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Отже, частина 2 ст. 155 СК України забезпечує, в першу чергу, інтереси дитини. При прийнятті рішення у наявній справі, судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа «Савіни проти України» (Заява №39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 р. наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно ст. ст. 111, 112 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Крім того, відповідно до ст. 114 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. При вирішенні спору між сторонами, судом також взяті до уваги роз'яснення Пленуму Верховного суду України, надані у п.16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 р. № 20, згідно якого особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до однозначного висновку, що відповідач, свідомо нехтує своїми обов'язками батька перед дитиною, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо утримання і виховання дитини. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору (а. с. 1). На підставі ст. ст. 15, 150, 155, 164-166 СК України,

Outcome: approved