Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

17.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи [PERSON] , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Наталія Володимирівна, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, в якому просила суд: - визнати недійсною довіреність від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчену 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою Ольгою Михайлівною, зареєстрованої в реєстрі за № 1072; - визнати недійсними договори купівлі-продажу: житлового будинку [ADDRESS] , житлового будинку [ADDRESS] , житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] ; земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] ; земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] ; земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] ; земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] ; земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: [NUMBER] . При цьому позивач просила поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідні записи про право власності [PERSON] на означене вище нерухоме майно. Ухвалою суду від 18 жовтня 2017 року відкрите провадження по справі (т.1 а.с. 64). Ухвалою суду від 25 жовтня 2017 року вжито заходи забезпечення позову, накладено арешт на нерухоме майно (т.1, а.с. 85-86). 04.03.2019 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог (т.1а.с. 153-162). Позов обґрунтований тим, що після смерті [PERSON] позивач успадкувала наступне нерухоме майно: -житловий будинок [ADDRESS] , який складається з наступних споруд: літ. И - будинок, загальною площею 232, 0 кв. м.; житловою площею 60,6 кв.м.; літ. И - прибудова; літ. и1 - вхід в підвал; літ. І - будів. Генератор; з/я- зливна яма; № 8-10 огорожа; І- замощення; -житловий будинок [ADDRESS] , який складається з наступних споруд: літ. А - будинок, загальною площею 380,0 кв.м.; житловою площею 125,0 кв.м.; літ а-навіс; а1- вхід в підвал; а2 - тераса; з/я - зливна яма; №3-1 огорожі; І- замощення; К - колодязь; Б вбиральня; В - літній душ; -житловий будинок [ADDRESS] , який складається з наступних споруд: літ. А - будинок, загальною площею 610,5 кв.м.; житловою площею 180,8 кв.м; літ. а - прибудова; а1 - вхід в підвал; літ. Б - вагончик (тим час.); літ. К,К1 - скважини; з/я - зливна яма; І замощення; №№ 1-3 - огорожі; -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,0494 га, що належала [PERSON] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,0627 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,0934 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,0786 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,1072 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,1622 га, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ; Право власності на зазначене нерухоме майно за [PERSON] набуте на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 05 жовтня 2012 року по справі № 2-1807/6419/12, витягу з реєстру про державну реєстрацію прав серії СЕІ № 3697889 від 03.12.2012 р., виданий КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» ДОР, витягу з реєстру про державну реєстрацію прав серії СЕІ №389791від 03.12.2012 р., виданий КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» ДОР, витягу з реєстру про державну реєстрацію прав серії СЕІ №389792 від 03.12.2012 р., виданого КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» ДОР; свідоцтва про право на спадщину за законом, що були видані приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гузєєвою І.В., за реєстраційними номерами: № 398 (бланк серії ВРС №184311 ) 15.06.2012 року, № 403 (бланк серії ВРС №184316) від 15.06.2012 року, № 401 (бланк серії ВРС №184314) від 15.06.2012 року, № 402 (бланк серії ВРС №184315 ) 15.06.2012 року, № 399 (бланк серії ВРС № 184312 ) 15.06.2012 року, № 400 (бланк серії ВРС № 184313) 15.06.2012 року. З часу смерті матері позивача в зазначених будинках ніхто не мешкав, однак позивач періодично навідувалася до будинків. 09 серпня 2017 року їй стало відомо про те, що 08 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинок [ADDRESS] та зареєстрований в реєстрі за №293. Зі змісту означеного договору [PERSON] стало відомо, що він був укладений від її імені, в особі представника - [PERSON] , що діяв на підставі довіреності, яка була посвідчена 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою Ольгою Михайлівною, реєстровий номер 1072 та [PERSON] (покупцем). На підставі зазначеного договору нотаріусом було внесено до Державного реєстру речових прав запис № 15864846 від 11.08.2016 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] . В цей же день, між тими ж сторонами, були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери: [NUMBER] , [NUMBER] , які були посвідчені приватним нотаріусом Джурук Н.В., зареєстровані в реєстрі за № 294 та №309, та внесено до Державного реєстру речових прав запис № 15865864 та запис № 15875352 від 11.08.2016 року про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за [PERSON] 09 серпня 2016 року між тими самими сторонами приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинок [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за № 296. На підставі зазначеного договору нотаріусом було внесено до Державного реєстру речових прав запис № 15819736 від 09.08.2016 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] . В цей же день, між тими ж сторонами, були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок, розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери: [NUMBER] , [NUMBER] , які були посвідчені приватним нотаріусом Джурук Н.В., зареєстровані в реєстрі за № 295 та № 310, та внесено до Державного реєстру речових прав запис № 15820634 та запис № 15875352 від 11.08.2016 року про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за [PERSON] 10 серпня 2016 року між тими самими сторонами приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за №303. На підставі зазначеного договору нотаріусом було внесено до Державного реєстру речових прав запис № 15849747 від 10.08.2016 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] . В цей же день, між тими ж сторонами, були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок, розташовані за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери: [NUMBER] , [NUMBER] , які були посвідчені приватним нотаріусом Джурук Н.В., зареєстровані в реєстрі за № 304 та № 308, та внесено до Державного реєстру речових прав запис № 15838558 та запис № 15877218 від 11.08.2016 року про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за [PERSON] . Позивач посилається на те, що не мала наміру відчужувати належне їй на праві власності нерухоме майно та жодної особи не уповноважувала на вчинення та підписання будь-яких правочинів стосовно спірного майна, тому звернулася до слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області з відповідною заявою про вчинення злочину щодо неправомірного заволодіння належним майном. Відомості про вчинення злочину були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017040000001061 від 01 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що невідома особа, використовуючи підроблений паспорт, до якого були внесені анкетні дані позивача, надала довіреність щодо розпорядження належним їй майном громадянину [PERSON] , який в свою чергу, для оформлення зазначеної довіреності, використав підроблений паспорт на ім`я « [PERSON] ». Також під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження були проведені судові почеркознавчі експертизи, якими було встановлено що підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис» в документі «Довіреність» виконано не нею, підписи та рукописні записи: « [PERSON] » в графі «Підпис» в оспорюваних договорах купівлі-продажу житлових будинків та земельних ділянок виконані [PERSON] . Посилаючись на вимоги ч.1 ст.202, ч.2 ст. 207, 237, 244, 245, ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 203, 2015 ЦК України позивач просить визнати недійсною довіреність та укладені договори купівлі-продажу, оскільки правочини були вчинені за відсутності її вільного волевиявлення. В подальшому позивач з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 12 вересня 2017 року дізналася, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] , тому з підстав, визначених ст. 388 ЦК України, [PERSON] просить витребувати від [PERSON] на її користь означені вище житлові будинки та земельні ділянки. У відзиві на позов представник відповідача [PERSON] - адвокат Опара Г.В. просила суд відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що [PERSON] на момент розгляду справи в суді являється єдиним власником нерухомого майна, яке придбав на підставі договорів купівлі-продажу, та сплатив кошти за придбане майно. Право власності відповідачем було набуте з дотриманням визначених ст.657 ЦК вимог за оплатним договором, а тому відповідач вважає себе добросовісним набувачем і спірне майно та земельні ділянки не можуть бути витребуване у нього. Так, відповідач звертає увагу суду на вимоги п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якою роз`яснено, що при вирішенні питання про правомірність набуття права власності, суд має врахувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Статтею 330 ЦК передбачено: якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього кодексу майно не може бути витребуване у нього. Також, згідно п.30 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ передбачено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідач звертає увагу, що ним було придбано майно у [PERSON] , який, в свою чергу, придбав нерухоме майно з торгів, які проводилися в рамках Закону України «Про банкрутство», результати аукціону не визнані недійсними, а тому рішенням суду щодо банкрутства підприємства, до статутного капіталу якого [PERSON] внесла означене вище нерухоме майно набрало законної сили, публічні торги та результати аукціону не визнані недійсними в установленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»,, що на думку відповідача не може бути підставою для витребування нерухомого майна та земельних ділянок у нього, як добросовісного набувача, та є передчасною. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Твардієвич позов підтримав, Позивач в судовому засіданні надала пояснення про те, при яких обставинах їй стало відомо про незаконне відчуження нерухомого майна, яке належить їй на праві власності. Так, на її мобільний телефон зателефонував слідчий та повідомив, що ними було затримано особу, яка підозрюється у незаконному заволодінні нерухомим майном на території Дніпропетровської області. Серед паперів, які були вилучені у нього в ході досудового розслідування також були вилучені папери на нерухоме майно, яке їй належить на праві власності. Позивач надала пояснення про те, що оригінали всіх правовстановлюючих документів на житлові будинки та земельні ділянки зберігаються у неї, з моменту набуття права власності на нерухоме майно, вона сплачує всі податки, несе витрати по утриманню майна. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи (т.1 .а.с. 147- 149), позов визнав (т.2 а.с. 1,2), розгляд справи проведено у його відсутність. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд справи (т.1 а.с. 121, 142,145), причина неявки суду не відома, відзив на позов відповідачем до суду не наданий, розгляд справи проведено у її відсутність. Представник відповідача Столяренка - адвоката Опара Г.В. в судовому засіданні позов не визнала, з підстав, зазначених у відзиві. Треті особи - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Наталія Володимирівна, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялова Ольга Михайлівна, [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, що з`явилися в судове засідання, оцінивши надані сторонами та отримані судом докази судом встановлені наступні обставини. [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , що померла [INFO] , набула право власності на: -житловий будинок [ADDRESS] , який складається з наступних споруд: літ. И - будинок, загальною площею 232, 0 кв. м.; житловою площею 60,6 кв.м.; літ. И - прибудова; літ. и1 - вхід в підвал; літ. І - будів. Генератор; з/я- зливна яма; № 8-10 огорожа; І- замощення; -житловий будинок [ADDRESS] , який складається з наступних споруд: літ. А - будинок, загальною площею 380,0 кв.м.; житловою площею 125,0 кв.м.; літ а-навіс; а1- вхід в підвал; а2 - тераса; з/я - зливна яма; №3-1 огорожі; І- замощення; К - колодязь; Б вбиральня; В - літній душ; -житловий будинок [ADDRESS] , який складається з наступних споруд: літ. А - будинок, загальною площею 610,5 кв.м.; житловою площею 180,8 кв.м; літ. а - прибудова; а1 - вхід в підвал; літ. Б - вагончик (тим час.); літ. К,К1 - скважини; з/я - зливна яма; І замощення; №№ 1-3 - огорожі. Підстави набуття права власності на зазначене нерухоме майно встановлені рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 жовтня 2012 року (т.1 а.с. 27-30), державна реєстрація права власності на нерухоме майно була здійснена Комунальним підприємством «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про що свідчать витяги (т.1 а.с. 31-33). У відповідності до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 15.06.2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гузєєвою І.В., зареєстрованих в реєстрі за №№ 403, 402, 401, 399, 400, [PERSON] після смерті матері [PERSON] успадкувала: -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,0494 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 43), що належала [PERSON] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (т.1 а.с. 37); -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,0627 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 44), що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (т.1 а.с. 38); -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,0786 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 45), що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (т.1 а.с. 40); -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,0934 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 46), що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (т.1 а.с. 39); -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,1072 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 47), що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (т.1 а.с. 41); -земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] , загальною площею 0,1622 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 48), що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (т.1 а.с. 42). 08 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу житлового будинку за [ADDRESS] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 293 (т.1 а.с. 49). 08 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1072 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 294 (т.1 а.с. 50). 11 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1622 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 309 (т.1 а.с. 51). 09 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 296 (т.1 а.с. 52). 09 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0934 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 295 (т.1 а.с. 53). 11 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0786 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 310 (т.1 а.с. 54). 10 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 303 (т.1 а.с. 55-56). 10 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0494 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 304 (т.1 а.с. 57). 11 серпня 2016 року між [PERSON] , діючого від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. 22.04.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, та [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0627 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В., зареєстровано в реєстрі за № 308 (т.1 а.с. 58-59). [PERSON] : - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 964, набув право власності на житловий будинок за [ADDRESS] ; - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 958, набув право власності на житловий будинок за [ADDRESS] ; - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 961, набув право власності на житловий будинок за [ADDRESS] ; - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 960, набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 963, набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 965, набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 966, набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 959, набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.09.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 962, набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] . Дані про реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовану станом на 24.10.2017 року (а.с. 72-83). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованого станом на 22.03.2019 року, за пошуковими параметрами нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою [ADDRESS] , вбачається, що 17.11.2016 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Спіренковою Н.В. здійснено державну реєстрацію права власності на означене нерухоме майно за [PERSON] , який набув таке право на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство, а до цього власником означеної земельної ділянки, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, виданого 12.08.2016 року, та протоколу № 8, являлося ТОВ «РЕНЕСАНС-РОЯЛТІ V» (а.с. 193-197). За пошуковими параметрами земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої за адресою: [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно також міститься інформація про придбання цього нерухомого майна на аукціоні при продажі в провадженні у справі про банкрутство між тими ж сторонами та про відчуження [PERSON] нерухомого майна на користь ТОВ «РЕНЕСАНС-РОЯЛТІ V» (т.1 а.с. 198-201). Аналогічна інформація щодо кола осіб, способів переходу права власності від однієї особи до іншої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно міститься щодо земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] (т.1 а.с. 222-225), земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] (т.1 а.с. 225-227), житлового будинку [ADDRESS] (т.1 а.с. 228-231), земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] (т.1 а.с. 232-234), земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] (т.1 а.с. 234-236), житлового будинку [ADDRESS] (т.1 а.с. 237-249). Про наявність укладених договорів купівлі-продажу спірного нерухомого майна, які були вчинені та посвідчені нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М. 12.09.2017 р., між [PERSON] та [PERSON] , свідчать подані представником відповідача їх копії (т.2 а.с. 16-42). Виходячи з наданого суду витягу з кримінального провадження № 12017040000001061, 01.09.2017 року за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України. Згідно фабули не встановлені особи шляхом підробки документів, шахрайським способом, заволоділи нерухомим майном будинками [ADDRESS] , [ADDRESS] та земельними ділянками з кадастровими номерами №№ [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , що належить позивачеві. 18.09.2017 року до ЄРДР внесені відомості, про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, згідно фабули невстановлені особи, в період часу з з 08 по 11 серпня 2016 року, діючи умисно прибули до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Джурук Н.В ., де використовуючи завідомо підроблений паспорт громадянина України, виданий на ім`я [PERSON] , в якому було вклеєне фото [PERSON] , уклали договори купівлі-продажу нерухомого майна. 18.09.2017 року до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, згідно фабули невстановлені обставини, в період часу з 08 по 11 серпня 2016 року, здійснили використання завідомо підробленого документу - паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] , в якому вклеєне фото [PERSON] (т.1 а.с. 34-36). Матеріали справи містять дані про наявність особи, повідомленої про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, таким є [PERSON] , який визнав позов в частині пред`явлених до нього позовних вимог. Не дивлячись на відсутність належних та допустимих доказів проведених в рамках кримінального провадження експертиз, на які позивач посилається у своєму первісному позові, обставина щодо підроблення паспорту Громадянина України на ім`я [PERSON] [PERSON] , не оспорюється учасником справи - відповідачем [PERSON] , якого повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а тому у суду не має сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України. Вирішуючи позов в частині визнання недійсною довіреності, виданої від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідченої 22 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального окргу Яловою Ольгою Михайлівною, зареєстрованої в реєстрі за № 1072, суд виходить з наступних норм права. Ч.ч.1,3 ст.237, ч.1 ст.238 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Статтями 244, 245 ЦК України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. У відповідності до ч.2 ст.203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Частиною другою статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, які не є виключними, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення його прав і законних інтересів. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент прийняття судом рішення, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Зважаючи на встановлені обставини про те, що при посвідченні довіреності, яку позивач просить визнати недійсною, відповідачем [PERSON] було використано підроблений документ - паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] , в який було вклеєне фото [PERSON] , суд приходить до висновку, що судовому захисту підлягає лише порушене право та законний інтерес, встановлений договорами купівлі-продажу, а обраний позивачем спосіб захисту прав щодо визнання недійсною довіреності не призводить до поновлення порушеного права та реального захисту його прав у випадку їх задоволення. Крім того, заявлена позивачем вимога не призводить до поновлення його порушеного права та не може бути виконана реально у примусовому порядку, оскільки довіреність фактично є підробленим документом, який є предметом дослідження в рамках кримінального провадження, в законі відсутній правовий механізм виконання такого рішення. Такі позовні вимоги фактично спрямовані на визнання юридичного факту, який підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, а не на відновлення порушеного права. Вирішуючи позов в частині вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірного нерухомого майна, суд виходить з наступних норм права. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За положеннями ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину. Таким чином, наявність вільного волевиявлення учасників правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність волі учасника правочину при його укладенні є підставою для визнання такого недійсним. Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно норми статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Отже, форма довіреності може бути звичайною письмовою або письмовою нотаріальною. Нотаріально посвідчена довіреність вимагається на вчинення правочину, який потребує нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом або домовленістю сторін. Суду в достатній мірі доведено, що [PERSON] не підписувала довіреність на ім`я [PERSON] , позивач своїми наступними діями не схвалила укладені від її імені договори, а тому суд приходить до висновку про відсутність волевиявлення [PERSON] при укладанні договорів купівлі-продажу та відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності у особи, яка їх фактично уклала, внаслідок чого оспорювані договори повинні бути визнані недійсними. Щодо вимоги позовача про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд виходить з наступних норм права. За ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Крім того згідно п. 6 Постанови за змістом статті 216 ЦК та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі оспорюваних правочинів, визнаних судом недійсними майно вибуло з володіння позивача, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується порушення її права, як власника майна. Нерухоме майно вибуло з її володіння, а тому у суду наявні всі підстави для задоволення позову в цій частині та повернення майна, що було передано на виконання недійсного правочину. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма ч.1 ст.216 ЦК не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна, яке було передане на виконання недійсного правочину та відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених у ч.1 ст.388 ЦК. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а стаття 388 цього Кодексу встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача. Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені ст.388 ЦК, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача. Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем. Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише в разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене в того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (ч.1 ст.388 ЦК України). Правила частини першої статті 388 ЦК України стосуються випадків, коли набувач за відплатним договором придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому випадку власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Так, матеріали справи містять достатні та належні докази про те, що нерухоме майно вибуло з володіння [PERSON] поза її волею (шляхом використання підробленої довіреності) та без її відома, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування положень ст.388 ЦК України до спірних правовідносин, та необхідність повернення майна власнику. Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підтверджені належними та допустимими доказами, якими позивач довела факт порушення її майнового права, вимоги позивача є обґрунтованими та законними, та підлягають задоволенню. Суд бере до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що ним набуте право власності на нерухоме майно з дотриманням вимог, визначених ст.657 ЦК, за оплатним договором. Між тим, помилковим є твердження позивача про те, що майно не може бути витребуване у нього, з посиланням на п.30 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», яким передбачено, що при застосуванні положення частини другої статті 388 ЦК України, суди повинні враховувати, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Так суди, дійсно повинні мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача. Суду не надано достатніх та допустимих доказів про те, що майно було придбано [PERSON] з публічних торгів, проведених в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Наявність державної реєстрації свідоцтва про придбання [PERSON] нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство, не є тотожним поняттю публічних торгів, проведених в порядку, встановленому для виконання судових рішень, позивач не являється учасником таких торгів, не являється стороною у справі про банкрутство, майна вибуло з володіння поза її волею, а тому підлягає витребуванню у добросовісного набувача, яким є [PERSON] . Вирішуючи питання в частині скасування реєстрації права власності на нерухоме майно за [PERSON] , суд знову виходить з положень ст. 16 ЦК України та вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Так, відповідно до п.9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є підставою для проведення державної реєстрації права власності за позивачем, а тому позов [PERSON] в цій частині заявлений передчасно. При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів, з кожного окремо, судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial