Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

16.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить стягувати з [PERSON], 1975 року народження на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» в розмірі 1/3 частку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16.11.2016 року та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягувати [PERSON], 1975 року народження на користь [PERSON] додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» в розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що розмір щомісячних аліментів на утримання повнолітньої доньки у зв'язку з продовженням навчання має складати 15% від всіх його доходів, також зазначив, що визнає позов в частині стягнення додаткових витрат на оплату навчання у розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що у сторін є спільна дитина - [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.1998 року. [PERSON], [INFO]., є студенткою 1 курсу Одеського Національного університету «Одеська юридична академія», що підтверджується довідкою від 12.09.2016р. №469. Згідно до ч.1 ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальний стан відповідача,його стан здоров'я та можливість надання ним матеріальної допомоги, cуд вважає, що з нього слід стягувати грошові кошти у розмірі 15% від усіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки [PERSON], до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До матеріалів справи долучено копію індивідуального договору №2016-О-002965 про підготовку фахівця, укладеного між НУ «ОЮА» та [PERSON], відповідно до умов якого, остання зобов'язується відшкодувати Університету витрати на підготовку Контрактника за спеціальністю та ступенем вищої освіти. Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину у вигляді половини від понесених витрат. Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 2 ст. 88 ЦПК України). З відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Outcome: partial