Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

16 лютого 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 19 травня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CNL-301/192/2006, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 доларів США. ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна». Згідно з умовами Договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 12 листопада 2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а Позивач прийняв право вимоги за вказаним кредитним договором. У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором у відповідача-1 існує заборгованість, яка складає 2941,78 доларів США, що еквівалентно 76309,77 грн. Забезпеченням виконання зобовязань позичальника перед банком є Договір поруки № SR-301/149/2006 від 19.05.2006 року, укладений з [PERSON]. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 2941,78 доларів США, що еквівалентно 76309,77 грн., судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про явку в судове засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 19 травня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № CNL-301/192/2006, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 доларів США (а.с. 6-11). За умовами п.п.2, 3 частини 1 Кредитного договору банк зобовязався видати кредит позичальнику з умовою сплати плаваючої процентної ставки у розмірі фіксованого відсотка 14% річних. Згідно п.1.5.1 частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частки кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів. Згідно п. 1.5.1.1 кредитного договору, нараховані проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту та в строк, передбачений Графіком платежів. Згідно Додаткової угоди від 26.05.2011 року до Кредитного договору, погоджено встановити фіксовану процентну ставку у розмірі 14% річних та змінено графік погашення заборгованості з датою виконання грошового зобовязання до 31 травня 2013 року (а.с. 14-15). Забезпеченням виконання зобовязань позичальника перед банком є Договір поруки № SR-301/149/2006 від 19.05.2006 року, укладений з [PERSON] (а.с. 17-18). Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору поруки, поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. Згідно Додаткового договору від 20 липня 2009 року до Договору поруки, сторони погодили, що у разі зміни розміру боргових зобовязань, такі боргові зобовязання забезпечуються в їх повному розмірі без укладення додаткових договорів. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обовязків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна», що підтверджується витягом із Статуту (а.с. 28-30). Згідно з умовами Договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 12 листопада 2010 року (а.с. 20-26), ПАТ «ОТП Банк» відступило, а Позивач прийняв право вимоги за Кредитним договором № CNL-301/192/2006 від 19.05.2006 року, що підтверджується витягом з Додатку 1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфеля (а.с. 27). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів. У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором у відповідача-1 існує заборгованість, яка складає 2941,78 доларів США, що еквівалентно 76309,77 грн. згідно з курсом НБУ станом на 20.01.2016 року. Зазначене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № CNL-301/192/2006 від 19.05.2006 року (а.с. 16). Згідно ст.192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу України зобовязання має бути виражене в грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved