Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

15.06.2016 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON], призначити [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі по 1/4 частини їх заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову було зазначено, що відповідач [PERSON] зловживає спиртними напоями, не працює, вихованням та утриманням дитини не займається, має діагноз хронічний алкоголізм, а відповідач [PERSON] за місцем мешкання не проживає, з дитиною взагалі не буває, вихованням та утриманням власної дитини не займається. На підтвердження своїх доводів позивач надав довідки від лікаря-нарколога Первомайської центральної районної лікарні, акт обстеження житлово-побутових умов, довідкою дошкільного навчального закладу, де займається малолітній [PERSON], довідку виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області та висновок позивача щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав. У звязку з викладеним позивач вважає, що для забезпечення сталого розвитку дитини відповідачів слід позбавити батьківських прав. Представник позивача по справі за посадою начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області [PERSON] - заявлені позовні вимоги під час розгляду справи підтримував, в той же час у судове засідання 20.12.2016 року не прибув, надавши заяву, в якій просив слухати справу без участі представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав, причини неявки вказав як службова необхідність, в той же час жодних доказів даного факту суду не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті (а.с.116). Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували, вказавши, що дитина станом на день розгляду справи проживає разом з відповідачем [PERSON], жодних нарікань з питань утримання дитини до неї немає і не може бути, вихованням дитини раніше і зараз займається виключно відповідач [PERSON], утримання дитини відбувається на пенсію відповідача як інваліда третьої групи та державну соціальну допомоги малозабезпеченим сім`ям, у дошкільний навчальний заклад дитину водить саме відповідач, виниклий спір виник через особисті неприязні стосунки між [PERSON] та третьою особою по справі [PERSON] Щодо питання вживання алкоголю, то [PERSON] пройшла курс лікування та 06.10.2016 року була закодована строком на 5 років за власним бажанням, тобто самостійно намагається вирішити свої негаразди зі своєю шкідливою звичкою. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні спочатку підтримував позбавлення його прав відносно [PERSON], 13.02.2012 року, однак у судовому засіданні 20.12.2016 року повідомив, що він змінив свою думку та згоден на позбавлення його батьківських прав виключно разом з [PERSON], а в разі не позбавлення її батьківських прав, він також заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Щодо спілкування з дитиною повідомив, що він не має постійної офіційної роботи, постійно виїжджає за межі м. Первомайський на додатковий заробіток, у 2016 році бачив дитину та гуляв з нею два рази: у липні та вересні, також надавав кошти як по своїм аліментним зобовязанням в межах своїх можливостей, так і третій особі по справі у розмірі 2000,00 грн. саме на утримання дитини, коли вона знаходилася у [PERSON] Третя особа по справі - [PERSON] - спочатку позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі, пояснивши, що вона як мати [PERSON] втомилася слідкувати за тим, як відповідачка, вживаючи спиртні напої, не приділяє уваги своїй дитині, яка є онуком третьої особи, а після випадку 27.09.2016 року, коли дитина майже день через приступ відповідачки [PERSON] нічого не їла та знаходилася без уваги дорослих, то вона вважає, що такі дії відповідача повинні бути караними, а відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав. Відносно позбавлення батьківських прав [PERSON] при вирішенні цього питання вона полагалася на розсуд суду. У судовому засіданні 20.12.2016 року третя особа свою думку змінила після отримання інформації про кодування відповідача, та під звукозапис повідомила, що відповідача [PERSON] слід надати останній шанс та батьківських прав наразі не позбавляти. Свідок [PERSON] (а.с.78), лікар-нарколог Первомайської центральної районної лікарні, у судовому засіданні 28.10.2016 року повідомив, що відповідач [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку як алкогольнозалежна особа, на протязі 2015 року проходила курс лікування у обласному психоневрологічному диспансері у с.Стрілече, однак вказана інформація є інформацією з обмеженим доступом та розголошенню не підлягає. 27.09.2016 року була доставлена у Первомайську ЦРЛ у непритомному стані, при цьому встановити, чи знаходилася вона у алкогольному спянінні, не видалося можливим. Свідок [PERSON] (а.с.93) як особа, яка працювала з відповідачкою [PERSON] вказала, що остання під час роботи у дитячій поліклініці Первомайської ЦРЛ почала вживати спиртні напої, причому характер та обєми вживання під час роботи постійно збільшувалися, наслідком чого стало звільнення [PERSON] з роботи формально за згодою сторін, фактично - через постійне пияцтво відповідачки. Після початку вживання спиртних напоїв [PERSON] все менше часу стала приділяти своїй дитині, стала менше слідкувати за собою та у неї погіршилися стосунки з її матір`ю третьою особою по справі, яка увесь цей час намагалася попередити негативні наслідки вживання відповідачкою спиртних напоїв. Свідки [PERSON] та [PERSON] (а.с.91,92), патрульні поліцейські сектору патрульної поліції Первомайського відділу поліції ГУНП у Харківській області, повідомили суду як очевидці, які прибули на виклик за місцем мешкання відповідачки [PERSON] 27.09.2016 року, що вона при їх прибутті була без тями, запаху алкоголю від неї не було, однак у квартирі був різкий хімічний запах, дитина відповідачів весь час плакала та кричала, було видно, що за нею не прибирали десь близько одного дня, інших подробиць, які стосуються предмету позову повідомити не змогли. Вислухавши сторони, представника сторони, свідків по справі, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідач по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №272576, виданого відділом ДРАЦС по м. Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 21.02.2012 року (актовий запис №39)(а.с.4) Відповідно до заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі №632/2853/14-ц від 08.12.2014 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються кошти на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 350,00 грн. щомісяця, починаючи з 10.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.30). Станом на 31.01.2016 року [PERSON] має заборгованість перед [PERSON] по сплаті аліментів у сумі 2248,39 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виконаним Первомайським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Харківській області від 09.02.2016 року за №162/03-52/16 (а.с.25). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.99-100) від 05.05.2016 року було надано згоду на позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с12), а 13.04.2016 року службою у справах дітей виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області винесено рішення, яким малолітнього [PERSON] влаштовано у родину бабусі до прийняття рішення про його подальшу долю (а.с.13). Станом на день розгляду справи встановлено, що дитина мешкає з відповідачкою [PERSON], до якої жодних зауважень з моменту прийняття рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав від позивача та служби у справах дітей не було, тому суд до уваги акт обстеження житлових умов від 13.04.2016 року (а.с.8) за місцем проживання третьої особи по справі до уваги не приймає, оскільки він станом на день розгляду справи не відображає дійсне місце проживання дитини. Згідно довідки з ДНЗ №10 «Ромашка» Первомайської міської ради Харківської області від 09.06.2016 року №34 [PERSON] відвідує заклад з 23.07.2013 року, мешкає разом з відповідачкою [PERSON], конфліктів між матір`ю та адміністрацією закладу не було, [PERSON] у нетверезому вигляді працівники закладу не бачили, батька дитини [PERSON] жодного разу працівники закладу не бачили (а.с.10). Відповідно до довідки виконкому Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області №551 від 16.05.2016 року відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації тривалий час не мешкає (а.с.11). Судом встановлено, що 27.09.2016 року у [PERSON] був приступ, в результаті якого дитина майже на добу залишилася без опіки дорослих, в той же час у судовому засіданні не було встановлено, що втрата свідомості [PERSON] відбулася через зловживання спиртними напоями, а тому вважати вказаний випадок, на чому наполягав представник позивача, доказом неналежної поведінки відповідача [PERSON] не можна. До того ж суд бере до уваги, що враховуючи встановлений відповідачу діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, відповідач самостійно закодувалася, що підтверджує довідка КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» №715 від 29.11.2016 року строком на п`ять років (а.с.110), тобто на думку суду, робить кроки для лікування та намагається владнати свої життєві проблеми. Дохід [PERSON] (пенсія по інвалідності та державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям) дозволяє їй утримувати дитину навіть без аліментів, які відповідач [PERSON] платить не регулярно за власним побажанням. Тому в даному випадку позбавляти [PERSON] батьківських прав є недоцільним, оскільки це може мати як антисоціальні наслідки в її поведінці, так і позбавити дитину найбільш близької для неї людини, враховуючи той факт, що позивач у судовому засіданні довела своє намагання виправитися та виконувати обовязки по вихованню дитини. Щодо відповідача [PERSON], то тут суд вважає, що як його поведінка до початку слухання справи, так і його думки, проголошенні у судовому засіданні, дають всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Так, він не маючи постійного місця роботи, не намагається знайти таке місце, постійно виконуючі тимчасові роботи, має заборгованість по аліментам, яку погашає не по встановленому судом графіку, а на власний розсуд, пояснюючи це тим, що гроші він надає, коли вони в нього є, при цьому не навівши суду жодних доказів на підтвердження власної позиції по справі, дитину у 2016 році бачив двічі, коли брав її від третьої особи по справі, що прямо вказує, що у виховному процесі він участі не бере. Доказів того, що йому хтось заважає брати участь у вихованні дитини або він через інші фактори позбавлений такої можливості суду надані не були. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню власної дитини [PERSON], [INFO], належної уваги дитині не приділяє, не забезпечує дитину належними умовами життєдіяльності. Виходячи з викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, а саме з підстав того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. При розгляді справи суд принципово вирішив не допитувати у судовому засіданні малолітнього [PERSON] відповідно до вимог ч.2 ст.171 СК України, оскільки протистояння рідної матері та бабусі могло привести до порушення психічної врівноваженості дитини, що є неприпустимим за будь-яких умов, до того ж вік дитини, на думку суду, не дозволяє дитині реально висловлювати власні думки. На підставі ч.2 та ч.3 ст. 166 СК України, які були прийняті в даній редакції 17.05.2016 року, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, а суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. В даній справі стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] не потрібно, оскільки таке стягнення проводиться відповідно до заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі №632/2853/14-ц від 08.12.2014 року, яке набрало законної сили Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, а саме стягує з відповідача [PERSON] половину розміру судового збору, від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду, що становить 275,60 грн. від необхідних до сплати 551,20 грн.

Outcome: partial