Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

16.03.2015р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за борговою розпискою в розмірі 62735,14грн., судових витрат. 19.05.2015р. позивачка надала суду заяву про зміну позовних вимог в сторону зменшення, оскільки відповідачка [PERSON] повернула їй частково борг в розмірі 500грн.. Просила стягнути з відповідачки суму боргу 62235,14грн., судовий збір 627,36грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2800грн.(а.с.46) В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 09.08.2008 року між нею та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики в формі розписки, згідно якого вона передала [PERSON] гроші в сумі 2800 євро, про що відповідачка власноручно написала їй розписку без зазначення дати повернення грошей. Гроші були потрібні відповідачці на особисті потреби. 06.02.2015р. нею було надіслано на адресу відповідачки [PERSON] лист з вимогою повернути борг протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги, який відповідачка отримала 11.02.2015р. і з того часу відповідачкою було сплачено їй поштовими переказами 2000грн. На цей час невиплачена відповідачкою заборгованість складає 62235,14грн.(за курсом Національного банку станом на 13.03.2015р.100 євро дорівнює 2294,1123грн.), яку відповідачка [PERSON] не повертає і ухиляється від виконання свого обов'язку, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідачки на її користь суму боргу в розмірі 62235,14грн., судовий збір 627,36грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2800грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 05.02.2015р.(а.с.16) повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] до суду не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій не визнала позовні вимоги (а.с.30, 45). Представник відповідачки, що діє на підставі договору-доручення на надання юридичних послуг, [PERSON] в судовому засіданні від 21.04.2015р. позовні вимоги не визнала, мотивуючи пропуском позовної давності для звернення до суду. 23.04.2015р. та 19.05.2015р. представник відповідачки [PERSON] до судового засідання не з»явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно розписки [PERSON], 09 серпня 2008 року вона позичила у позивачки [PERSON] гроші в сумі 2800 євро, в якій зобов'язалась повернути суму боргу в найближчий термін, але конкретний термін в розписці не зазначений.(а.с.6). Згідно довідки Національного банку України станом на 13.03.2015р.(а.с.9) 100 євро дорівнює 2294,1123грн., тобто заборгованість відповідачки [PERSON] складає 64235,1444грн. 06.02.2015р. позивачка [PERSON] направила на адресу відповідачки [PERSON] лист з вимогою повернути борг протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги, який [PERSON] отримала 11.02.2015р.(а.с.5,7) З довідки № 07/15-103 від 03.02.2015р., наданої Центром поштового зв'язку № 8 Донецької дирекції «Укрпошта»(а.с.36) за період з 11.02.2015р. по 27.03.2015р. від [PERSON] на адресу [PERSON] були переслані чотирма поштовими переказами по 500грн. грошові кошти на загальну суму 2000грн. Тобто, на цей час сума боргу [PERSON] перед [PERSON] складає 62235,14грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми, відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не виконала належним чином своє зобов'язання перед позивачкою [PERSON] та не повернула їй суму боргу, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача в судовому порядку слід стягнути суму боргу в розмірі 62235,14грн. Суд не може погодитись з позицією представника відповідачки про попуск позивачкою терміну позовної давності, оскільки в розписці не зазначений конкретний термін повернення боргу. Крім того, в лютому - березні 2015р. відповідачка [PERSON] частково відшкодувала борг, що свідчить про визнання нею боргу. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] також підлягають стягненню судові витрати - судовий збір, відповідно до задоволених позовних вимог в сумі 622,35грн. Щодо вимог про стягнення судових витрат на правову допомогу, суд вважає, що у відповідності з Законом України « Про граничний розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» їх слід задовольнити частково - в розмірі 974,40грн. із розрахунку: 1218 грн. мін з/п х 40 % х 2 години роботи представника позивачки [PERSON] в суді . В задоволенні іншої частини вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення витрат на правову допомогу відмовити як необґрунтованих.

Outcome: partial