Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] помер її двоюрідний дід [PERSON], якому за життя, на підставі договору дарування, належала земельна ділянка площею 0,15 га для ведення сільськогосподарських робіт, розташована на території Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Звернувшись до нотаріуса у встановлений законом строк, вона одержала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. В минулих судових засіданнях позов не визнавав, посилаючись на відсутність відповідного рішення Покровської сільської ради щодо передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON], який в подальшому подарував її спадкодавцю. Представник третьої особи - Першої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області до суду не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 25 серпня 1993 року на підставі рішення Покровської сільської ради № 98 від 27 листопада 1991 рокуна ім'я [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,15 га для сільськогосподарських робіт, що розташована на території с. Покровка Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а. с. 91). Як вбачається з договору дарування (а. с. 6), посвідченого приватним нотаріусом Очаківського районного нотаріального округу Тельпіш М.М., 16 серпня 1999 року [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], подарував [PERSON] вказану вище земельну ділянку. З відповідного акту про переміну прізвища (а. с. 62) вбачається, що [PERSON] 28 липня 2000 року змінив прізвище на «[PERSON]». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 травня 2015 року (а. с. 9). З досліджених судом свідоцтв про укладення шлюбу позивачки та рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року, вбачається, що позивачка [PERSON] є двоюрідною онукою померлого [PERSON] і, у відповідності до ст. 1265 ЦК України, є спадкоємицею п'ятої черги (а. с. 5, 7-8). З наданої на запит суду спадкової справи вбачається, що її заведено в Першій миколаївській державній нотаріальній конторі Миколаївської області після смерті [PERSON] за заявою позивачки [PERSON] (а. с. 49-72). 24 листопада 2016 року нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця (а. с. 12). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч. 1 ст. 1225 ЦК України випливає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Посилання представника відповідача на відсутність відповідного рішення Покровської сільської ради щодо передачі спірної земельної ділянки попередньому її власникові [PERSON] судом до уваги не беруться, оскільки зазначені вище державний акт на ім'я [PERSON], як і договір дарування від 16 серпня 1999 року, є чинними і не були скасовані в судовому порядку. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що [PERSON] внаслідок укладення договору дарування отримав у власність спірну земельну ділянку, однак за життя не оформив державний акт на своє ім'я,внаслідок відсутності правовстановлюючого документу порушується право позивачки на належне оформлення у встановленому законом порядку спадкового майна, іншого шляху реалізувати своє право власності у останньої немає; обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на спірну земельну ділянку неправомірно, або, що на неї, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved