Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

16.07.2019 року [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатної [PERSON] , звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 25/28 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 11/14 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 11/14 часток земельної ділянки площею 0,0484 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 3/28 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 3/14 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; 3/14 часток земельної ділянки площею 0,0484 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. Спадкоємцями за законом першої черги являються дружина спадкодавця [PERSON] , та діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач та [PERSON] прийняли спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та із заявою про прийняття спадщини не звертався. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь матері [PERSON] . При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими позовні вимоги визнали в повному обсязі та просять справу розглянути за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору забудови, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 31.05.1990 року за №2/1233. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи викладене, встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. в реєстрі №1639. Вищевказане підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» від 16.08.2019 року за №1447. Також, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,0484 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 728349, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:036:0043. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,0484 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40937671 від 15.07.2015 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9); - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 105); - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с. 11); - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 12); - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13); - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14); - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Згідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України - малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] , прийняла спадщину після смерті батька на підставі п. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України, як недієздатна донька померлого, що підтверджено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відмовились на користь матері [PERSON] , що підтверджено відповідними заявами, наявними в матеріалах спадкової справи. [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав та із заявою про прийняття спадщини не звертався, тобто, вважається таким, що спадщину не прийняв. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. №650/02-14 від 03.11.2016 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved