Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

16.07.2019р. до місцевого суду звернулись [PERSON] та [PERSON] із заявою про встановлення факту володіння квартирою, що знаходиться в спільній сумісній власності, в рівних частках. В обґрунтування цієї вимоги зазначили, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на належну їй частку квартири [ADDRESS] . [PERSON] як дочка померлої та особа, якій згідно заповіту, посвідченого 03.12.2015р. секретарем Люлинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області Маринчук С.Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 18, померла заповіла все своє майно, фактично прийняла його, звернувшись в передбачений законом термін до приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В. з відповідною заявою про прийняття спадщини. Чоловік померлої [PERSON] , який мав право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, від останньої відмовився, подавши відповідну письмову заяву.Однак оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] не має можливості, оскільки не визначено частку померлої у спільному сумісному майні, через що вимушена разом із батьком звернутися до суду. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, де просять справу розглянути за їх відсутності, вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Заінтересована особа - уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької областідо суду не з`явився, листом просить справу розглянути за відсутності представника міської ради, проти задоволення вимог не заперечує. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.2 ст.247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] р. померла[PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть за серією [NUMBER] , виданим 06.03.2018р. виконавчим комітетом Люлинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] , та заявникам [PERSON] і [PERSON] на підставі спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.11.1994р. Колективно виробничо-торговим підприємством «Подолянка» згідно розпорядження (наказу) № 63 від 18.11.1994р., зареєстрованого 30.11.1994р. в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 131/101. Дане спадкове майно, заявник [PERSON] як єдина спадкоємиця за заповітом, посвідченим 03.12.2015р. секретарем Люлинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області Маринчук С.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 18, фактично прийняла, звернувшись до приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В. із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52296571 від 15.06.2018р. та довідка приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В. від 23.04.2019р. № 102/02.14/55/2018. Чоловік померлої - заявник [PERSON] , який мав право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, від останньої відмовився, подавши до органу нотаріату відповідну письмову заяву, яка була посвідчена 07.06.2018р. секретарем Люлинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області Маринчук С.Л. та зареєстрована в реєстрі за № 8, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В. від 23.04.2019р. № 102/02.14/55/2018. Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, а згідно ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, оскільки згідно свідоцтва про право власності на квартиру одночасно є три особи, які мешкали і користувались нею, обставин, щоб вказували на інший розподіл часток між сумісними власниками щодо сумісного спільного майна на підставі домовленості між ними чи інших обставин не має. Підтвердження зазначеного факту має значення для охорони прав та інтересів заявників і створює умови для здійснення ними майнових прав щодо оформлення права на спадщину, обставин, які б указували на виникнення спірних правовідносин про право, не виникло, оскільки заявниця [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом, так як інший спадкоємець, а саме заявник [PERSON] відмовився від спадщини на користь останньої. Ця обставина змушує заявників звернутися до суду із заявою, обираючи передбачений ст.16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді встановлення факту володіння квартирою, що знаходиться в спільній сумісній власності, в рівних частках. Згідно ст.315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч.1 ст.315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, зокрема, факти прийняття спадщини. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved