Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

16.12.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Провадження у справі відкрито 17.12.2020 р. Справу призначено до розгляду 15.01.2021 р. Короткий виклад обставин позовної заяви [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Відповідно до інформації, наданої відповідачем, за померлою залишилась недоотримана пенсія в сумі 72929 грн. 20 коп. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано позивачу 23.12.2019 року. Зі спадкових сум відповідачем сплачено 56607 грн. 01 коп., у виплаті решти суми недоотриманої пенсії позивачу відмовлено. Позивач вважає, що відмова відповідача у виплаті всієї суми пенсії не ґрунтується на вимогах закону. Позивач просить визнати протиправними дії Великоновосілківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови їй у виплаті у повному обсязі недоотриманої пенсії її матері; зобов`язати відповідача виплатити їй залишок недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини у сумі 16322 грн. 19 коп. Позиція відповідача Відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на вимоги ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачем надано належним чином оформлену відповідь на відзив. У вказаній відповіді позовні вимоги підтримує, заперечення відповідача вважає безпідставними. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, позивач у особі свого представника у відповіді на відзив надав письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує. Неявка представника відповідача у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Таким чином, доцільно розглянути справу без участі сторін, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2019 р., зареєстрованому у реєстрі за № 3-1296, спадкова справа № 503/2019, спадкоємцем майна [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] є її донька, [PERSON] , [INFO] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із недоотриманої пенсії у розмірі 72929 грн. 20 коп. (а.с. 15,16). Отже, позивач є єдиним спадкоємцем майна після померлої [PERSON] , а саме недоотриманих сум пенсії у розмірі 72929 грн. 20 коп. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та не визнане у встановленому законом порядку недійсним. Як вбачається з відповіді Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.09.2020 р. № 228-224/Р-03/8-0575/20, позивачу повідомлено, що [PERSON] не отримала пенсію за період з 01.03.2016 р. по 09.02.2017 р. у розмірі 16322 грн. 19 коп. (а.с. 17). Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц зроблено висновок, якщо предметом позову є майнова вимога про визнання в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти, тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Таким чином, дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам її сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам її сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день її смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на її утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлою пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, входить до складу спадщини. Судом встановлено, що залишок недоотриманих пенсійних виплат складає 16322 грн. 19 коп. Дані обставини не оспорюються сторонами. Оскільки, за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , недоотримала пенсію, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, то суд вважає, що позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії. Твердження відповідача про те, що розмір недоотриманої пенсії, яка належала померлому, нараховано відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за виплатою недоотриманої пенсії не заслуговує на увагу, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 23.12.2019 року державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Дашко Ю.О., у якому зазначено, що позивач успадкував право на недоотриману пенсію, яка нарахована управлінням Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області, що підтверджується відповіддю, виданою управлінням Пенсійного фонду України в Великоновосілківському районі Донецької області 17.10.2019 року (а.с. 15). Крім того слід зауважити, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Тому сума пенсії, що належала спадкодавцеві і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату цієї суми. Положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до спадщини. Таким чином, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного спадкового майна. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Конвенційний принцип ефективного засобу правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції полягає у тому, що повинно бути забезпечено поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі. Отже, саме стягненням сум недоотриманої пенсії з Великоновосілківського об`єднаного управління ПФУ Донецької області на користь позивача буде забезпечено належним чином поновлення порушеного права позивача та одержання особою бажаного результату. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі. Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити на користь [PERSON] недоотримані пенсійні виплати, які увійшли до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2019 року, зареєстрованому у реєстрі за № 3-1296, після смерті [PERSON] , 1941 року народження, яка померла [INFO] , у сумі16322 грн. 19 коп. Щодо судових витрат Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви судовий збір позивачем сплачено у сумі 840 грн. 80 коп. (а.с. 9). Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовій збір у вказаній сумі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved