overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

15 лютого 2016 року представник [PERSON] - [PERSON] - звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] з батьком [PERSON] Заява мотивована тим, що для отримання спадщини за законом, заявнику необхідно встановити факт того, що вона постійно проживала з спадкодавцем до дня його смерті, оскільки її місце реєстрації не співпадає з фактичним місцем проживання, що позбавляє її можливості отримати спадщину. Сторони в судове засідання не зявились, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому заявник та її представник заявлені вимоги підтримали повністю. Заінтересована особа проти заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 11 листопада 2005 року помер [PERSON] (а. с.4), батько [PERSON] (а. с. 13,14). Після його смерті залишилось спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані в с. Вишенька Хмільницького району Вінницької області по вул. Поштова, 3 (а.с.9-11). З листа приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу № 3/02-17 від 21 січня 2016 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 8). Факт проживання заявника зі спадкодавцем підтверджується довідками Вишеньківської сільської ради № 299, 305 від 16 грудня 2015 року, № 304 від 18 серпня 2015 року (а.с. 5,6,7). За таких обставин, суд вважає можливим задоволити заявлені вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] з серпня 2001 року до смерті спадкодавця, 11 листопада 2005 року, тобто більше 6 місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на свою користь на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. посилаючись на те, що 20 лютого 2015 року рішенням Богуславського районного суду Київської області між ними був розірваний шлюб, дитина проживає з позивачем і на даний час перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від покладених на нього обовязків утримувати свого сина, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча працездатний, працює та отримує доходи. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але звернулаcя із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі. Вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити (а.с.32). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся із заявою, в якій зазначив, що позов визнає повністю та просив розглянути справу без його участі (а.с.25). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 травня 1983 року Кивачівською сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 5, вказавши, що протягом останніх років відносини з відповідачем погіршувались. Через непорозуміння між ними та різні погляди на життя постійно виникали сварки. Чоловік зловживає спиртними напоями, застосовує до неї фізичну силу та проявляє неповагу, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу дітей не мають. Ухвалою Теплицького районного суду, від 17.03.2017 року сторонам по справі, за проханням відповідача [PERSON], було надано строк на примирення два місяці. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]» Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 травня 1983 року. Шлюб зареєстрований Кивачівською сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 5. Від шлюбу дітей не мають. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що 20.12.2005р. померла її тітка, [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати за законом. Проте, через відсутність свідоцтва про народження [PERSON], яке б підтверджувало факт родинних відносин з спадкодавцем, не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] була її сусідкою, проживала одна. Через незадовільний стан здововя [PERSON], її племінниця [PERSON] перевезла її до свого місця проживання селища Погребище Перше, де доглядала її та після смерті здійснила поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази аналогічні показам свідка [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, проте голова Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області [PERSON] надіслав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог (а.с. 21). Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є племінницею [PERSON], яка померла 20.12.2005р., зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] до 05 грудня 2016 року. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь аліменти на особисте утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до 14.09.2018 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження,а.с.2), який проживає разом з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 04 лютого 2015 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Сімейні стосунки припинилися, сумісне господарство не ведеться, шлюб фактично розпався. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем, взятим нею у шлюбі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ФП № 112159 від 04 лютого 2015 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-ФП № 233167 від 01 вересня 2015 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

15 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в позові посилалася на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі. [INFO] у них народилась спільна дитина - син [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання сина, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у її відсутність (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про визнання позову, просив розглянути справу за його відсутності (а. с. 20). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

15 лютого 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про слухання справи в її відсутність. У заяві зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи в його відсутність. У заяві зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. А тому на підставі статті 169 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача та відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 30 липня 2011 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №780. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Спір щодо спільного майна відсутній, як зазначено в позові. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

15 лютого 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши думку представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 29 вересня 2012 року, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що зроблено актовий запис №392. Від шлюбу сторони дітей не мають. Від примирення представник позивача та відповідача в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з квітня 2015 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як зазначає позивач. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

15 лютого 2017 року заявник Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про визнання фізичної особи недієздатною. В обгрунтування заяви посилається на те, що в Хотинському психоневрологічному будинку - інтернаті перебуває на утриманні громадянка [PERSON], [INFO], яка згідно заключення ЛКК № 406 Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 27.10.2016 року хворіє на розлади особистості помірного ступеню внаслідок органічного враження ЦНС у особи з легкою розумовою відсталістю та рідкими судомними нападами. Внаслідок цієї хвороби громадянка [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] повністю підтримала доводи, викладені в заяві і просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви Хотинського психоневрологічного будинку-інтернату щодо визнання недієздатною [PERSON] Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Хотинського психоневрологічного будинку-інтернату є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та було стверджено в судовому засіданні представником заявника [PERSON] те, що [PERSON], [INFO], страждає на розлади особистості помірного ступеню внаслідок органічного враження ЦНС у особи з легкою розумовою відсталістю та рідкими судомними нападами. Також судом встановлено, що [PERSON]знаходиться на повному державному утриманні в Хотинському психоневрологічному будинку-інтернаті. Як вбачається із матеріалів справи, а саме висновку судово-психіатричного експерта №264, [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі розладів особистості помірного ступеню внаслідок органічного враження ЦНС у особи з легкою розумовою відсталістю та рідкими судомними нападамита за своїм психічним станом на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, суд вважає, що заява Хотинського психоневрологічного будинку-інтернату підлягає задоволенню, оскільки це необхідно в інтересах [PERSON]для захисту її прав та інтересів. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved