Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

16 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до АТ «ПУМБ», третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що у червні 2021 року позивачці стало відомо про існування виконавчого провадження щодо неї, у зв`язку з чим вона звернулась до приватного виконавця із заявою про ознайомлення з виконавчим провадженням. 30 липня 2021 року від приватного виконавця позивачка отримана на електронну адресу копію виконавчого напису № 2661 та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 64734061. Позивачка вважає виконавчий напис № 2661 таким, який вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, документи надані відповідачем для вчинення напису не відповідають дійсності і не підтверджують безспірність заборгованості, останній не було повідомлено про наявність у неї заборгованості за Договором про надання кредиту укладеного між [PERSON] та ПАТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ», який є відповідачем у справі, та її походження, тим більше необхідність погашення такої заборгованості, яку позивач не визнає повністю. За цих обставин позивачка просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2661, вчинений 28 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ», стягнути з відповідачів судові витрати, які складаються з витрат зі сплати судового збору. (а.с.1-8) Справа підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська на підставі ч.12 ст.28 ЦПК України, за місцем виконання оспорюваного виконавчого напису, оскільки позивачка проживає за адресою: [ADDRESS] , що територіально розташовано в Центральному районі м. Дніпро. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 серпня 2021 року було прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі на підставі ч.1 ст.274 ЦПК України, і призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с.23-24), одночасно вирішено питання щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. (а.с.23-24), також було задоволено клопотання позивачки про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. - належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис 28 січня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №2661. (а.с.а.с.23-24) Судове засідання 20 вересня 2021 року було перенесено на 26 жовтня 2021 року. (а.с.26) В судовому засіданні 26 жовтня 2021 року за участю представника позивачки було долучено додаткові докази до матеріалів справи та відкладено розгляд справи на 18 листопада 2021 року - для повторного виклику сторін по справі. (а.с.37) 18 листопада 2021 року було проведено розгляд справи по суті. Позивачка та її представник в судове засідання 18 листопада 2021 року не з`явились, від представника позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та в якій вона просила позовні вимоги задовольнити. (а.с.39) Відповідач в судові засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його адресу та електронну адресу судових повісток, про причини неявки не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судові засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась шляхом направлення на її адресу судових повісток, про причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1, 3.3. глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (п.п.3.2, 3.5 глави 16 Порядку). Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Згідно приписів ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та не чинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Ухвалою від 18 серпня 2021 року було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. - належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис 28 січня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №2661. Вказана ухвала направлялась на адресу приватного нотаріуса. Станом на день розгляду справи ухвала про витребування доказів залишилась невиконаною, витребувані докази на адресу суду не надійшли. З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено на підставі угоди, яка не була нотаріально посвідчена, чим було порушено вимоги Переліку № 1172, що в свою чергу є порушенням вимог ст.87 Закону «Про нотаріат». З огляду на викладене, з урахуванням того, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог діючого на той час законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved