Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

16.06.2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилався на те, що 19.12.1987 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не має, шлюбні відносини існували до червня 2013 року, відповідач перестала піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАЦСу, вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, примирення неможливе, спору щодо майна не має, прохає розірвати шлюб. 03.07.2014 року до суду звернулася відповідач з заявою про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 19.12.1987 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не має, шлюбні відносини існували до червня 2013 року, відповідач перестала піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, відповідач не бажає розривати шлюб в органах РАЦСу, вважає, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, примирення неможливе, спору щодо майна не має, прохає розірвати шлюб. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 19.12.1987 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом № 1115 Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 19.12.1987 року (а.с.7). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. В період спільного проживання сімейні стосунки не складалися з вини відповідача. У червні 2013 року сторони припинили сімейні стосунки. Спроб поновити сімейні стосунки сторони не здійснювали. Спору щодо майна подружжя у сторін не має. Відповідач не бажає подавати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.106 СК України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини відповідача, яка в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестала піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами і доведений наданими суду доказами.

Outcome: approved