Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

16.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.05.2012 р. була підтоплена стеля у ванній кімнаті. Також 15.02.2013р. була підтоплена стеля у ванній кімнаті квартири. Згідно актів комісії КП «Житловик» встановлено, що проникнення к квартиру води сталося з вини відповідача, квартира якої розташована поверхом вище. Причиною підтоплення є пересихання прокладок на фітингу для металопластика на підключенні бойлера до вводу холодної водяної труби. У ванній кімнаті квартири потрібно зробити відновлювальний ремонт стелі, на підставі чого просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в сумі 2000 гривень. В судове засідання позивач з'явився позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Представник відповідачки в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав частково. Додатково суду пояснив, що дійсно у травні 2012 року та у лютому 2013 року відбулося затоплення позивача сином відповідачки, яка є єдиним власником квартири [ADDRESS]. Проте вважає, що сума матеріальної шкоди, нанесеної позивачеві безпідставно збільшена, тому визнає позовні вимоги в межах вартості ремонтних робіт, а саме в сумі 508 грн. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1993р., виданого Виконкомом міської ради (а.с. 9). Відповідачка - [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією Договору дарування квартири від 16 січня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №53 (а.с. 31) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.02.2004 р. реєстраційний номер 3868943 (а.с.32). 25.05.2012р. та 15.02.2013р. відбулося підтоплення квартири позивача із квартири [ADDRESS] - квартири відповідачки, що підтверджується Актами комунального підприємства «Житловик» від 29.05.2012р. та 19.02.2013р. відповідно (а.с. 4-5). Також ці обставини визнані сторонами та не підлягають доведенню в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, згідно з якою обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 319 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 10 ЖК України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. Згідно зі ст. 177 ЖК України, громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. За ст. 189 ЖК України, особи, винні, зокрема, у порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій; у порушенні правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, у безгосподарному їх утриманні, несуть відповідальність згідно з законодавством. Відповідно до ст. 190 ЖК України, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду. За статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до Локального кошторису № 2-1-1 вартість ремонту після затоплення квартири [ADDRESS] [PERSON] складає 508 (п'ятсот вісім) грн. (а.с. 6-8). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач є власником квартири, із якої відбулося затоплення позивача, та зобов'язаний використовувати право власності, таким чином, що не спричиняти шкоду, зокрема майну громадян, не порушувати правила користування жилими приміщеннями та правил експлуатації жилих будинків, що в свою чергу не було здійснено відповідачем та спричинило шкоду майну позивача, то його вимоги щодо відшкодування шкоди підлягають задоволенню у сумі 508 (п'ятсот вісім) грн. Доказів про спричинення шкоди у заявленому позивачем розмірі 2000 грн., суду не надано, тому шкода підлягає стягненню у вищезазначеної сумі (508,00грн.). Суд не приймає до уваги копію квитанції до прибуткового касового ордеру №28 від 10.09.2013р., оскільки зазначена квитанція не містить будь-яких посилань на виготовлення проектно-кошторисної документації безпосередньо пов'язаною з спричиненої відповідачем шкодою. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат пов'язаних з консультацією з правових питань та видачі запиту на отримання документів в КП «Житловик» у сумі 30 гривень, виходячи з наступного. У відповідності зі статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Проте в наданій суду квитанції не вказано кількість часу, який затратив адвокат на надання правової допомоги, в зв'язку з чим витрати в розмірі 30 гривень на надання правової допомоги не знайшли свого підтвердження. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи принцип пропорційності відшкодування судових витрат при частковому задоволенні позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 58 (п'ятдесят вісім) грн. 27 коп.

Outcome: partial