Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

15 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить встановити юридичний факт її проживання із [PERSON], однією сімєю більше пяти років, до часу відкриття спадщини, починаючи з березня 2006 року по 24 березня 2013 року, тобто по день її смерті, визнавши її спадкоємцем четвертої черги за законом, після померлої 24.03.2013 року [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що приблизно у березні 2006 року [PERSON], після перенесеної чергової гінекологічної операції не мала змоги себе обходити самостійно, у звязку з чим запропонувала позивачці переїхати до неї в квартиру за адресою: [ADDRESS], до тої пори поки вона не стане краще почуватися. З цього часу вони почали проживати разом у належній [PERSON] квартирі, при цьому мали спільний бюджет, оскільки остання звільнилась з роботи та не мала свого доходу, здебільшого існували на пенсію та заощадження позивача. У вказаній квартирі мешкали понад двох років, у вересні 2008 року відбувся договір міни між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у звязку з чим вони переїхали у двокімнатну квартиру [ADDRESS]. У березні 2013 року у [PERSON] погіршилося здоровя, у звязку з чим остання черговий раз потрапила до лікарні. Під час її перебування у лікарні на імя [PERSON] була видана довіреність на розпорядження картковим рахунком ПАТ КБ «ПриватБанк». 24 березня 2013 року [PERSON] померла, її похованням займалася лише позивач, оскільки вона немала жодних родичів. На даний час позивач продовжує мешкати у квартирі, яка належить [PERSON], сплачує комунальні послуги, нею були укладені договори з комунальними службами, було здійснено косметичний ремонт у квартирі. У судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав вказаних у позові та просила їх задовольнити. Представник відповідача виконкому Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по довіреності [PERSON] у судове засідання направила письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства. Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Допитана у суді свідок [PERSON] суду вказала, що мешкає по сусідству з [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Позивачка проживає в квартирі, яка належала померлій [PERSON], оскільки остання родичів не мала, а [PERSON] її доглядала та утримувала. [PERSON] власного доходу не мала, через хворобу не працювала, тому нею опікувалась позивачка. Свідок [PERSON] суду вказала, що [PERSON] та покійну [PERSON] знає, оскільки мешкає по сусідству у квартирі [ADDRESS]. [PERSON] мешкала з [PERSON] приблизно до десяти років, весь цей час вона піклувалася, доглядала та утримувала подругу. [PERSON] рідних не мала, її похованням займалась позивачка. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, [PERSON] померла 24 березня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 501701 видане 25 березня 2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 494 (а.с. 9). [PERSON] мешкала разом з [PERSON] у період з березня 2006 року по день її смерті 24.03.2013 р., що підтверджується актом, складеним 09 листопада 2017 року мешканцями будинку № 34 по вулиці Штерівська в м. Кривому Розі, підписи яких засвідчені начальником дільниці ТОВ «УЮТ-2011» (а.с. 19). Згідно із копій договору міни квартир та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності (а.с. 22). Як встановлено, [PERSON] багато хворіла, постійно знаходилась на лікуванні, що підтверджено медичними довідками та копіями епікризів. 22 березня 2013 року [PERSON] видала на імя [PERSON] довіреність про розпорядження її грошовим вкладом відкритим у ПАТ «ПриватБанк» (а.с. 14). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання за № 00011937629 від 25.03.2013 року отримано [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с. 12). Крім цього, позивачем додано до матеріалів справи копії товарного чеку та доповнення до нього від 24.03.2013 року за оплату атрибутики та послуг, повязаних з похованням [PERSON] на загальну суму 2610 гривень (а.с. 25). Судом встановлено, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.11.2017 року (а.с. 11), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON], у звязку з тим, що за наданими документами неможливо встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а тому неможливо визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] У судовому засіданні за клопотанням представника позивача до матеріалів справи долучено копію [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49878687 від 15.11.2017 року, що підтверджує факт відкриття спадкової справи саме за заявою [PERSON] Пленум Верховного Суду України у п. 23 Постанови від 30.05.2008, N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д. Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. З пояснень сторін та свідків у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з березня 2006 року по 24 березня 2013 року проживала однією сімєю з [PERSON], тобто не менше пяти років на час відкриття спадщини, мали спільний бюджет, приймали участь у спільних витратах, були повязані спільним побутом. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту її мешкання однією сім'єю з [PERSON] на час відкриття спадщини та визнання її спадкоємицею четвертої черги за законом після померлої 24.03.2013 року [PERSON]

Outcome: approved