Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

15 травня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди в сумі 3\~428\~грн. та моральної шкоди в сумі 5 тисяч гривень, заподіяної їй у зв'язку із затопленням її квартири [ADDRESS] А, м.\~Умані, що мало місце 19 жовтня 2012\~року. Також позивач просила стягнути з відповідача судові витрати у справі: 1\~500 грн. за проведення технічного обстеження ПП\~«ТехБудЕксперт» та ТОВ\~«Контакт-сервіс», 1\~200\~грн. за отримання правової допомоги; зобовязати відповідача зняти бак та підкачуючий насос. У судовому засіданні 20 червня 2013 року в якості належного відповідача була залучена [PERSON]. Відповідач [PERSON] подала письмові заперечення проти позову, в який просила відмовити в задоволенні позову повністю, оскільки її вини в заподіянні шкоди майну позивача немає; позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на докази, які не можуть бути покладені в основу рішення, акт обстеження квартири позивача від 22.11.2012\~року зроблений без запрошення відповідача та голови кооперативу, висновок щодо розміру завданих залиттям збитків ПП «ТехБудЕксперт»від 11.01.2013\~року є консультативним висновком, а не висновком будівельно-товарознавчої експертизи; позивач взагалі не допускала відповідача до своєї квартири для огляду пошкоджень, завданих залиттям; позивач посилається на положення ДБН В.2.2-15-2005, які насправді в них відсутні, намагаючись таким чином ввести суд в оману. У судове засідання відповідач не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, але з участю її представника [PERSON] (а.с. 61). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов, підтвердили викладені в позовній заяві обставини та просили задовольнити його повністю, вважаючи, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди є обґрунтованими і підтверджені дослідженими в суді доказами. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти позову у зв'язку з відсутністю вини [PERSON] у залитті квартири позивача та завданні у зв'язку з цим шкоди її майну, відсутністю допустимих доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та не доведенням того, що залиття сталося через неправомірну поведінку [PERSON], яка б перебувала у безпосередньому причинному зв'язку із його наслідками. Просив відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків, дослідивши подані особами, які беруть участь у справі, письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Породжуючи настання цивільних прав та обов'язків згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків (шкоди). Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням шкідливого результату. Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами. У свою чергу відсутність вини у заподіянні шкоди доводиться особою, що вчинила порушення ч. 2 ст. 1166 ЦК України. Винна поведінка порушника має місце тоді, якщо він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав його негативні наслідки, бажав їх настання, або коли порушник, передбачаючи настання негативних наслідків, розраховував на їх відвернення, чи не передбачав настання таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. Особами, які беруть участь у справі, визнані такі обставини справи, які відповідно до ч.\~1 ст.\~61 ЦПК України не підлягають доказуванню. 19 жовтня 2012 року до квартири позивача [PERSON] № 31 по вул. П.Комуни, 36А, м.\~Умань Черкаської області, зверхньої квартири № 34, в якій проживала відповідач [PERSON], протекла вода. У цей час [PERSON] була відсутня в квартирі та приїхала до будинку, коли про подію їй повідомила голова ЖБК №\~15 [PERSON] Інші обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, підлягали доказуванню. Факт наявності станом на 24 листопада 2012 року в квартирі [ADDRESS]\~А, м.\~Умань Черкаської області, в якій проживає позивач [PERSON], пошкоджень: в коридорі сліди протікання на стелі, темні плями в місцях замокання, замокання та набрякання дверей; у ванній кімнаті сліди протікання на стелі, темні плями; в кухні сліди протікання, залиття стель, підтверджується висновком №\~18/04-2013-БУД будівельно-технічного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням квартири внаслідок залиття, складеного ПП\~«ТехБудЕксперт» 11.01.2013\~року. Те, що вказані пошкодження виникли внаслідок залиття квартири 19 жовтня 2012 року, підтверджено фотографіями, зробленими позивачем [PERSON] в цей день у своїй квартирі. Позивачем під час судового розгляду справи не названо та не підтверджено доказами наявність фактичних обставин, які б вказували на протиправну поведінку (дії чи бездіяльність) [PERSON] 19 жовтня 2012\~року чи раніше, яка б потягла за собою порушення майнових прав та інтересів позивача, спричинила заподіяння збитків (шкоди). Також позивач не довів, що між залиттям її квартири і спричиненою цим шкодою її майну та певними діями чи бездіяльністю відповідача є прямий причинно-наслідковий зв'язок. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що у 2012 році він працював керівником відділу у ТОВ «Стандарт Будівельний» та займався, серед іншого, ремонтом систем водопостачання із поліпропіленових труб. [PERSON] зателефонувала йому ввечері та сказала, що в неї аварія, прорвало трубу. По приїзді до її квартири він у ванній кімнаті за пральною машиною побачив, що на відрізку системи водопостачання, який йшов до пральної машини поліпропіленова труба, муфта, затворний кран, шланг до пральної машини, була пошкоджена МРВ 20*0,5 дюйма (муфта, різьба внутрішня): в муфті, яка зроблена з поліпропілену, була вирвана металева різьба. Це могло статися внаслідок заводського браку муфти під дією гідроудару. Через халатність чи навмисні дії [PERSON] такого пошкодження муфти не могло бути. Коли він був у квартирі, то вода не текла з труби, хоча кран на вході до системи водопостачання квартири (на водозаборі) був відкритий. Допитаний в якості свідка [PERSON] помічник судового експерта спеціаліст-будівельник, директор ПП «ТехБудЕксперт», в судовому засіданні підтвердив викладені в складному ним висновку від 11.01.2013\~року обставини щодо особистого огляду квартири позивача, що виявлені в ній пошкодження були свіжими, що ремонт в квартирі був зроблений не більше ніж за рік до залиття, огляд ним проводився без повідомлення та за відсутності відповідача [PERSON] Допитані в якості свідків [PERSON] голова ЖБК №\~15, [PERSON] знайомий відповідача, в судовому засіданні підтвердили те, що в квартирі [PERSON] №\~34 по вул.\~П.Комуни, 36А, м.\~Умань Черкаської області, в жовтні 2012\~року прорвало трубу, через що вода з неї потекла вниз, до квартири позивача. Коли це сталося [PERSON] не було вдома. Позивач [PERSON] відповідача [PERSON]В та їх до своєї квартири для огляду пошкоджень внаслідок залиття не допустила. На підставі наведеного вище, суд прийшов до висновку, що позивач не довів, що певна поведінка (дії чи бездіяльність) відповідача [PERSON] була неправомірною і що шкода, завдана майну позивача, знаходиться в безпосередньому причинному зв'язку із такою поведінкою відповідача. Відповідачем доведено, що немає її вини в пошкодженні системи водопостачання в її квартирі, і тому вона не повинна нести відповідальність за пошкодження майна позивача водою, яка протекла з квартири відповідача. Свою позовну вимогу про зобовязання відповідача зняти бак та підкачуючий насос, встановлені в квартирі [ADDRESS], позивач [PERSON] обґрунтовує посиланням на невідповідність їх встановлення п. 2.28 ДБНВ 2.2-15-2005 та тим, що ця система вмикається в будь-який час доби та під час роботи насоса створює значний шум, що заважає її нормальному проживанню в своїй квартирі. Відповідно до п. 2.28 ДБНВ 2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» (затверджено Наказом Держбуду України від 18 травня 2005 р. № 80 та надано чинності наказом Держбуду України від 28 вересня 2005 р. № 175; діють з 01.01.2006\~року; редакція пункту не змінювалась з часу затвердження): «Не допускається розміщення вбиральні та ванної (або душової) над житловими кімнатами і кухнями. Ці приміщення допускається розміщувати над кухнею квартир, розташованих у двох рівнях. Не допускається кріплення приладів і трубопроводів безпосередньо до міжквартирних стін і перегородок, які огороджують житлові кімнати». Згідно з преамбулою, ці Норми поширюються на проектування нових і реконструкцію житлових будинків з умовною висотою до 73,5 м (як правило, до 25 поверхів включно при висоті поверху 2,8 м): одноквартирні та багатоквартирні, у тому числі спеціалізовані квартирні житлові будинки для осіб похилого віку і сімей з інвалідами та гуртожитки. Вимоги цих Норм є обов'язковими для юридичних і фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності на території України незалежно від форм власності та відомчої належності. Враховуючи, що позивачем не доведена в суді на підставі належних та допустимих доказів та обставина, що в квартирі [ADDRESS], розміщений в певному місці бак для води та підкачуючий насос, який створює в квартирі [PERSON] шум, рівень якого вище за допустимі норми, а також те, що норми п.\~2.28 ДБНВ 2.2-15-2005, на який посилається позивач, не містить заборони розміщення приладів для зберігання води над житловими кімнатами та кухнями, та ці ДБНВ 2.2-15-2005 є обов'язковими для юридичних і фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності, а не фізичних осіб власників чи наймачів квартир в багатоквартирному житловому будинку, суд дійшов до висновку, що позовна вимога [PERSON] про зобовязання відповідача зняти бак та підкачуючий насос є необґрунтованою і тому не підлягає задоволенню. Підстави відповідальності за завдану особі моральну шкоду визначені в ст.\~1167 ЦК України. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивачем не доведено в суді факту вчинення відповідачем [PERSON] щодо неї яких-небудь неправомірних винних дій чи бездіяльності, які б завдали [PERSON] моральної шкоди. У зв'язку з цим позовна вимога про стягнення з [PERSON] відшкодування моральної шкоди в сумі 5 тисяч гривень задоволенню не підлягає. За таких обставин у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed