Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

15 листопада 2018 року, [PERSON], звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій, з метою отримання спадщини, як спадкоємця за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 30.05.2017 р., в чому йому було відмовлено нотаріусом з підстав не підтвердження його родинних відносин зі спадкодавцем у звязку з різночитання його прізвища, вказаного у свідоцтві про народження як «Ростопчин» та матері «Ростопчина», у витягу ДРАЦСГ «Растопчин», матері «Растопчина», а у йог опаспорті громадянина України вказано прізвище «Растопчин», що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому просив суд, встановити юридичний факт родинних відносин в тому, що померла 30.05.2017 р. спадкодавець [PERSON] є його матірю. В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, поштовим повідомленням про вручення судової повістки з викликом до суду, причини неявки суду не повідомив, однак надав суду свою письмову заяву, в якій повністю підтримав доводи своєї заяви, яку просив задовольнити та слухати справу за його відсутності (а.с. 18,19). Представник заінтересованої особи Петродолинської сільської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, поштовим повідомленням про вручення судової повістки з підписом, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи за його відсутності суду не надав (а.с. 17). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до умов ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім зазначених у ч. 2 цієї статті), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 245466 від 08.02.1962 р., в якому прізвище його матері вказане як «Ростопчина» (а.с. 9). В свідоцтві про одруження батьків заявника, прізвище його матері після одруження «Растопчина» (а.с. 10). В паспорті громадянина України, прізвище заявника - [PERSON] (а.с. 7). В свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 493235 від 07.06.2017 р., прізвище матері заявника зазначено як «Растопчіна» (а.с. 12). Звернувшись до нотаріуса після смерті матері з заявою про прийняття спадщини, заявник отримав відмову (розяснення) нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав не підтвердження його родинних відносин зі спадкодавцем у звязку з різночитання його прізвища, вказаного у свідоцтві про народження як «Ростопчин» та матері «Ростопчина», у витягу ДРАЦСГ «Растопчин», матері «Растопчина», а у йог опаспорті громадянина України вказано прізвище «Растопчин», що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 5-6). З огляду на викладене, суд вважає вищевказані помилки у прізвищі як заявника, так і його матері спадкодавця є наслідком довільного перекладу з російської на українську і свідчать про безграмотність органів ДРАЦСГ, в чиї безпосередні обовязки входить реєстрація і видача відповідних свідоцтв, а тому вказані помилки призводять до необхідності звернення заявника до суду задля усунення подібних помилок, які заважають заявнику законно отримати спадщину за законом, у звязку з чим, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved