Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

16.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначених рішенням Баранівського районного суду Житомирської області № 273/737/17-ц від 02.11.2017 року, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача,але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно із рішенням Баранівського районного суду Житомирської області № 273/737/17-ц від 02.11.2017 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Розмір аліментів визначений рішенням суду не відповідає інтересам дитини і не є необхідним для нормального розвитку дитини. Відповідач виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків у Львівську область, працює там і має заробіток в розмірі близько 10\~000 грн. Крім того, у відповідача у власності є двохповерховий житловий будинок в смт. [ADDRESS] Брід Баранівського району Житомирської області, який він вважає лише своїм, не дивлячись на те, що він придбаний під час їхнього шлюбу. Тому позивачка змушена звертатися до суду із вказаним позовом для захисту прав дитини. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 22.07.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено учасникам справи право на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 9-10 ). За клопотання відповідача, який бажав бути присутнім в судовому засіданні, ухвалою суду від 13.09.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін Сторони повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується розпискою та поштовим повідомленням, в судове засідання не явилися. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено,що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 3). Згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області по справі № 273/737/17 від 02.11.2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17.07.2017 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.1991 року ) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України (зі змінами, які діють на день розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 181 СК України право вибору способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та право зміни способу стягнення аліментів належить отримувачу аліментів, тобто тому з батьків або іншому законному представнику дитини, разом з яким проживає дитина. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, , який набрав чинності 08 липня 2017 року, частину 3 ст. 181 СК України викладено в новій редакції: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів». Таким чином, спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором їх одержувача та може бути змінений за його позовом. Верховний Суд України в своїх роз`ясненнях, викладених у правовій позиції у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2019 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання однієї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. Своє рішення суд обґрунтовує тим, що дитина перебуває на утриманні позивача, розмір аліментів, визначений раніше рішенням суду, не відповідає інтересам дитини, рівню достойного її забезпечення, порушує право дитини на гарантований мінімальний розмір аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини, визначений Законом. Відповідач працездатний, має можливість отримувати відповідну заробітну плату, на утриманні інших непрацездатних неповнолітніх (повнолітніх) осіб не має. Дані обставини не спростовані та не заперечуються учасниками справи. Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз`яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 гривень. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, , ст. 1, 2 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved