Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

16 травня 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів та зазначав, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11279193000 від 26 грудня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], остання отримала кредитні кошти у розмірі 165 200 гривень строком користування до 26 грудня 2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 26 грудня 2007 року укладено договір поруки, відповідно до якого Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій тощо. 08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно із яким ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зобов'язаннях за кредитними та забезпечувальними договорами. В порушення умов кредитного договору відповідачами не виконуються зобов'язання з повернення суми боргу, у зв'язку з чим станом на 17 квітня 2014 року відповідачі мають заборгованість перед Банком: - 64 290,15 грн. - заборгованість за кредитом; - 28 497,25 грн. - заборгованість за відсотками. 24 квітня 2014 року на адресу відповідачів направлено досудову вимогу про повернення суми боргу за кредитним договором у розмірі 92 787,40 грн., проте до теперішнього часу відповідачами їх зобов'язання з повернення кредитних коштів не виконані. Позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 11279193000 від 26 грудня 2007 року у розмірі 92 787,40 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 жовтня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість-за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 11279193000: за тілом кредиту у розмірі 64 290 грн.15 коп.; за процентами за користування кредитом у розмірі 28 497 грн. 25 коп., а всього стягнуто 92 787 грн. 40 коп. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» понесені витрати по сплаті судового збору по 463 грн. 94 коп. з кожного. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON], посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідач посилається на те, що суд безпідставно не застосував строки позовної давності до вимог, що є предметом спору. Крім того, позивачем не доведено належними доказами його право звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача Веретюк О.А. заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити рішення суду без змін. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з неналежного виконання позичальником умов кредитного договору та поручителем умов договору поруки. Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11279193000 від 26 грудня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], остання отримала кредитні кошти у розмірі 165 200 гривень строком користування до 26 грудня 2014 року. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 26 грудня 2007 року укладено договір поруки, відповідно до якого Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій тощо. У зв'язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов'язань в жовтні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Київського районного суду м. Донецька з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове повне погашення заборгованості в розмірі 111 837,59 грн., яка виникла станом на 11 жовтня 2010 року. 08 грудня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно із яким ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора у зобов'язаннях за кредитними та забезпечувальними договорами і 17 січня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з клопотанням про заміну позивача у справі на правонаступника ПАТ «Дельта Банк». Проте боржниками зобов'язання не виконані, по суті рішення у вказаній справі не ухвалене, позовні вимоги банку залишені без розгляду, що не заперечували сторони в суді апеляційної інстанції. Вдруге ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором 16 травня 2014 року, оскільки в порушення умов кредитного договору відповідачами не виконуються зобов'язання з повернення суми боргу, у зв'язку з чим станом на 17 квітня 2014 року відповідачі мають заборгованість перед Банком: - 64290,15 грн. - заборгованість за кредитом; - 28 497,25 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до наданих в судове засідання апеляційної інстанції відомостей, з часу прийняття на баланс 19 грудня 2011 року кредитної заборгованості позивачем часткових платежів на погашення кредиту відповідачами не було. Останні проплаті по кредиту були на користь ПАТ « УкрСиббанк» по тілу кредиту 07 вересня 2011 року - 3 305,36 доларів США, по відсотках - 21 грудня 2011 року - 1 494,10 доларів США. Пунктом 1.2.2. договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно з Додатком № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору ) але в будь-якому випадку не пізпіше 26 грудня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін. Пунктом 3.1.2. кредитного договору від 26 грудня 2007 року передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту згідно з вимогами Договору та/або Кредитного договору та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 Договору, у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за Договором та/або «Кредитним Договором строком більше ніж на один місяць у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати процентів за графіком, або сплати штрафних санкцій більш ніж 3 банківських дні, або у разі невиконання чи неналежного виконання зобов'язань, передбачених у п.п. 3.2, 4.3 Договору, або наявності обставин, які ставлять під сумнів погашення кредиту, кредитор набуває право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним. Згідно з пунктами 2.2, 2.3 договору поруки від 26 грудня 2007 року у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за Основним договором Кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителм на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за Договором на користь Кредитора в термін,визначений п.2.2 Договору шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості Боржника за Основним договором на рахунки, вказанеі Кредитором. Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягнення заборгованості солідарно з боржника та поручителя, суд виходив із того, що строк позовної давності позивачем при зверненні до суду не пропущений, оскільки мали звернення до суду в 2010-2012 році з позовом про стягнення заборгованості, а підстав для застосування положень ч. 1 ст. 559 ЦК України не вбачається. Однак з таким висновком погодитися не можна. Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договором поруки від 26 грудня 2007 ро не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за Основним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом у листопаді 2010 року зверненням до суду з позовом, кредитор, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання. Позовні вимоги по суті розглянуті не були, залишені без розгляду, а відповідно до положень ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Останні проплаті по кредиту були на користь ПАТ «УкрСиббанк» по тілу кредиту 07 вересня 2011 року - 3 305,36 доларів США, по відсотках - 21 грудня 2011 року - 1 494,10 доларів США. Вдруге, після зміни строку виконання основного зобов'язання, Банк до суду із позовом звернувся лише у травні 2014 року, тобто зі спливом шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання. За таких обставин суд дійшов помилкового висновку про те, що строк виконання основного зобов'язання не був змінений та не врахував, що зверненням до суду в листопаді 2010 року Банк подав до поручителя вимогу про повне дострокове погашення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, чим відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання. З урахуванням викладеного, та положень ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення і в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором належить відмовити, оскільки порука припинилась, і в цій частині доводи апеляційної скарги [PERSON] апеляційний суд визнає обґрунтованими. Щодо відповідальності за кредитними зобов'язаннями боржника [PERSON], апеляційний суд вважає, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню і з неї на користь ПАТ «Дельта Банк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2007 року № 11279193000 в розмірі 92 787 грн. 40 коп., з яких сума заборгованості за тілом кредиту - 64 290 грн.15 коп.; сума заборгованості за відсотками за користування кредитом - 28 497 грн. 25 коп. Доводи апеляційної скарги про те, що сплинув строк позовної давності, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки з урахуванням строку дії кредитного договору по 26 грудня 2014 року, останніх платежів на погашення кредитної заборгованості по тілу кредиту 07 вересня 2011 року - 3 305,36 доларів США, по відсотках - 21 грудня 2011 року - 1 494,10 доларів США, позивач звернувся до суду 16 травня 2014 року в межах трирічного строку. Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів про наявність у позивача права на звернення до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на корить позивача належить стягнути понесені ним витраті по сплаті судового збору у розмірі 927,87 грн.

Outcome: partial