Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

16.03.2017 року представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «АльфаБанк» (надалі ПАТ «Альфа-Банк») [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.03.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15-93/36-726/07, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 45 000 доларів США на строк до 04.03.2027 року, зі сплатою 12% річних за користування кредитом. Позивач зазначає, що для забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором, 05.03.2007 року з [PERSON] було укладено договір поруки № 15-94/36-1500/07, згідно якого [PERSON] поручилася за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами.. 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір відступлення прав вимоги, відтак новим кредитором є ПАТ «Альфа-Банк». Позивач зазначає, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 27.01.2017 року заборгованість перед банком становить 4540,21 доларів США, яка складається з: 3524,95 доларів США суми простроченої заборгованості за кредитом, 1015,26 доларів США суми простроченої заборгованості по відсоткам. З огляду на вищенаведене, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» 4540,21 доларів США та сплачений судовий збір. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подавали, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 05.03.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15-93/36-726/07, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 45 000 доларів США (а.с. 4-8). Вищезазначеним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. За приписами ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 45 000 долларів США, процентна ставка за користуванням кредитом 12 % річних, у строк до 04 березня 2027 року. Відповідно п.5.2. кредитного договору, позичальник у випадку прострочення ним зобов'язання по поверненню банку сум кредиту та/або відсотків за користування кредитом зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 12,0 % ірічних за весь час простроченім платежу. Відповідно п.5.3. кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та відсотків за користування кредитом позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення. Відповідно п.5.4. кредитного договору, за невиконання прийнятих на себе зобовязань, передбачених п.п.4.2.3. та/або п.п.4,2,4 позичальник сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості. Відповідно п.5.5. кредитного договору, за невиконання прийнятих на себе зобовязань, передбачених п.п.4.2.5. та/або п,п..4.2.6. та/або п.п. 4.2.7. та/або п.п.4.2.8. та/або п.п.4.2.9. та/або п.п.4.2.10. та/або п.п.4.2.11. позичальник сплачує штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості за кожний випадок невиконання. 05.03.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 15-94/36-1500/07, згідно п.2.1 якого [PERSON] поручилася перед ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором, та у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань бере на себе зобовязаня погасити заборгованість в розмірі наданого кредиту, нараховані за користування кредитом відсотки, неустойку, а також інші зобовязання, що випливають з кредитного договору. Згідно п. 1.3. договору поруки [PERSON] зобовязується перед кредитором відповідати за погашення боргу за кредитним договором, на засадах солідарного боржника (а.с.16). 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір відступлення прав вимоги. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 25.01.2017 року за вищезазначеним договором у відповідача утворилась заборгованість перед банком в сумі 4540,21 доларів США, яка складається з: 3524,95 доларів США суми простроченої заборгованості за кредитом, 1015,26 доларів США суми простроченої заборгованості по відсоткам. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому, суд правильно встановив, що відповідно до положень ст. 554 ЦК України останні відповідають за зобов'язаннями як солідарні боржники. З огляду на те, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором щодо вчасного погашення кредиту належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, відтак суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в користь позивача солідарно з відповідачів [PERSON], як позичальника, та [PERSON], як поручителя. Відповідно до ст. 61 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази у справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору, договору поруки і наявність заборгованості перед банком з боку відповідачів, приходжу до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved