Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

17.03.2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що відповідач [PERSON] позичила у неї гроші в сумі 1500 грн., які зобовязалася повернути 05 березня 2016 року, що підтверджується виданою нею розпискою. У зазначений строк борг повернутий не був, відповідач попросила відстрочити його до 14 березня 2016 року, зобовязуючись сплатити крім суми боргу щодня 10% неустойки від суми боргу за кожний прострочений день, про що вказала у своїй розписці. До теперішнього часу відповідач борг не погасила, ухиляється від зустрічі з нею, хоча попереджала її, що у випадку неповернення боргу буде змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до домовленості між сторонами борг відповідача станом на 17 березня 2016 року становить 3300 грн. ( 1500 грн. борг і неустойка за 12 днів 1800 грн. ). Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь борг у розмірі 1500 грн., неустойку за прострочення платежу за 12 днів у розмірі 1800 грн., а всього 3300 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, уточнила, просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] борг у розмірі 1500 грн., неустойку за прострочення платежу за період з 05.03.2016 року по 03.06.2016 року у розмірі 12 300 грн., сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., а також витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 2000 грн., посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в судовому засіданні не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначальної кількості речей. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що згідно розписки від 16 лютого 2016 року [PERSON] взяла в борг у грудні 2015 року у [PERSON] 1500 грн., та зобовязується повернути борг до 05.03.2016 року. Паспорт залишено в заставу до виплати боргу ( а.с. 5 ). У відповідності до розписки від 10 березня 2016 року [PERSON] повинна [PERSON] 1500 грн. + 10% за кожен день з 05.03.2016 року по 14.03.2016 року. У випадку неповернення в строк боргу, зобовязується виплатити всі судові витрати, про які попереджена у звязку з її боргом, по домовленості, а також відшкодувати витрати за надання юридичної допомоги в загальній сумі згідно квитанції. Паспорт їй повернуто ( а.с. 4 ). Відповідач [PERSON] грубо порушила вимоги ст. 526, 530 ЦК України, не виконавши належним чином взяті зобов'язання у строк, що вказаний у договорі позики і відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредиторові борг у розмірі та у строки, які визначені в договорі, оскільки відповідач не виплатила позивачу всі належні до виплати кошти, позовні вимоги належить задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму позики у розмірі 1500 грн., неустойку у розмірі 1500 грн. ( 10 % за кожен день за період з 05.03.2016 року по 14.03.2016 року, як визначено домовленістю сторін). Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 2000 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial