Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

16 червня 2016 року представник позивача [PERSON], яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернулася до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином повноліття; також просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 300,00 гривень, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 30 квітня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі; від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює, і має реальну змогу сплачувати аліменти, але від утримання дитини ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, а тому коштів на її утримання та утримання малолітньої дитини не вистачає. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав викладених у позові, також просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву, проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 30 квітня 2014 року у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 17, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії І-ВЛ № 228460, видане виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області 30 квітня 2014 року. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 420512, видане 12 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, запис № 163 від 12 жовтня 2015 року. Також судом встановлено, що [PERSON] працює на посаді повара 3 розряду в санаторії «Роща» та за період з 01 листопада 2015 року до 30 квітня 2016 року він отримав загальну суму доходу в розмірі 8551,39 гривень (за листопада 2015 року - 1543,36 гривень; за грудень 2015 року 1654,24 гривень; за січень 2016 року - 1415,70 гривень; за лютий 2016 року - 1225,99 гривень; за березень 2016 року - 1278,14 гривень; за квітень 2016 року - 1433,96 гривень), про що свідчить довідка про доходи № 55, сформована 23 травня 2016 року ДП «Клінічний санаторій «Роща» ЗАТ Лікувально-оздоровчих ДПА закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця». Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, при цьому розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати дитину, але свої обов'язки щодо утримання сина не виконує, тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню і вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття [PERSON], при цьому враховує, що відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, при цьому право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтями 77; 79; 80 Сімейного Кодексу України визначено, що способом надання утримання одному з подружжя другим у грошовій формі є аліменти, які присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви одному з подружжя, з другого з подружжя, у частці від заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі та сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивач не працює, здійснює догляд за спільним з відповідачем малолітнім сином [PERSON], якому ще не виповнилось три роки, тому остання відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення сином трьох років, тому суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, при цьому аліменти на утримання дружини суд стягує у частці, а не у твердій грошовій сумі як просить позивач, оскільки відповідач офіційно працевлаштований та має регулярний дохід, що також дає підстави вважати, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача та стягує з відповідача на користь держави судовий збір відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial