Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

15 січня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності. Ухвалою суду від 16 січня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 07 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] про виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, в якій усунула недоліки первісної заяви. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 13 травня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 26 травня 2020 року 2020 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] про виділ частки нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, в якій усунула недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 10 червня 2020 року призначена комплексна судова будівельна та судова будівельно-оціночну експертизу, провадження у справі зупинене на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року закрите підготовче провадження у справі. Справа призначена до розгляду по суті. На обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вона є власником 19/31 часток нежитлового приміщення (магазину продтоварів з двома прибудовами), розташованого за адресою: [ADDRESS] . Власником 12/31 часток зазначеного вище нежитлового приміщення є відповідач [PERSON] . Нежитлове приміщення (магазин продтоварів з двома прибудовами), розташований за адресою: [ADDRESS] має загальну площу 161,4 кв.м., основною площею 92,7 кв.м. та складається з: 1- торговий зал 18,40 кв.м.; 2 - торговий зал 26,30 кв.м.; 3 - підсобне приміщення 5,40 кв.м.; 4 - санвузол 2,10 кв.м.; 5 - котельня 4,60 кв.м.; 6 - підсобне приміщення 4,00 кв.м.; 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; І - коридор 3,10 кв.м.; ІІ - комора 1,10 кв.м.; а також підвал пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м. Позивач [PERSON] зазначила в заяві, що між нею і відповідачем був обумовлений та склався порядок користування спільним частковим майном, приміщення, якими вони користуються є відокремленими, мають окремі виходи, окремі інженерно-технічні мережі, оформлені окремі рахунки по сплаті платежів, відсутні приміщення, які перебувають у спільному використанні власників. Фактично, вона користується наступними приміщеннями: 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельня 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал (перший поверх) 19,5 кв.м.; ІІ - торговий зал (підвальне приміщення) 32,10 кв.м., відповідач фактично користується іншими приміщеннями спірного нерухомого майна. В заяві позивач [PERSON] посилається на те. що незважаючи на встановлений порядок користування спільним частковим майном, між нею і відповідачем виникають спори з приводу користування зазначеним нерухомим майном, у зв`язку з чим, вона змушена звертатися до суду. Враховуючи наведене, посилаючись на приписи ст.ст. 356, 364 ЦК України, позивач [PERSON] просила суд: -провести поділ нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; -виділити у її, [PERSON] власність нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , а саме: 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м.; -припинити право спільної часткової власності її, [PERSON] і [PERSON] на спірне нерухоме майно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов у повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, зазначені в позовній заяві, просив суд задовольнити вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позов не визнав, просив суд відмовити у задоволені позову, не заперечував проти того, що спірне нерухоме майно є спільною частковою власністю позивача і відповідача, у той же час, посилався на те, що нерухоме майно має споруди, а саме, хвіртку та зливну яму, право класності на які не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Заслухавши представників позивача і відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до нижченаведеного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] на праві спільної частково власності є власниками нежитлового приміщення, магазину промтоварів з двома прибудовами загальною площею 161,4 кв.м., основною площею 92,7 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником 19/31 часток спірного нерухомого майна, [PERSON] є власником 12/31 часток зазначеного майна. Встановлено, що у відповідності до розпорядження Новомосковського міського голови від 19.02.2016 р. № 61-р, [ADDRESS] перейменовано у [ADDRESS]. У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 355 ЦК України, 1. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). 2. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. 4. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. На підставі статті 364 ЦК України, 1. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 2. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. 3. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. 4. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки [PERSON] і [PERSON] є власниками спірного нерухомого майна на праві спільної часткової власності, позивач [PERSON] має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У відповідності до технічного паспорту, нежитлове приміщення (магазин продтоварів з двома прибудовами), розташований за адресою: [ADDRESS] має загальну площу 161,4 кв.м., основною площею 92,7 кв.м. та складається з: 1- торговий зал 18,40 кв.м.; 2 - торговий зал 26,30 кв.м.; 3 - підсобне приміщення 5,40 кв.м.; 4 - санвузол 2,10 кв.м.; 5 - котельня 4,60 кв.м.; 6 - підсобне приміщення 4,00 кв.м.; 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; І - коридор 3,10 кв.м.; ІІ - комора 1,10 кв.м.; а також підвал пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м., а також, споруд: ганку; входу до підвалу; зливну яму, ганку із сторони прибудови літ «а»; хвіртки №2. Згідно висновку № 1 комплексної судової будівельно-технічної та судової оціночно-будівельної експертизи від 30.07.2020, -вартість нежитлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 966 878,00 грн. -технічно можливо розділити спірне нерухоме майно та належні господарські споруди з незначним відступом від ідеальних часток; -виділити у власність [PERSON] нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , а саме: 7 - санвузол 1,7 кв.м.; 8 - котельню 1,6 кв.м.; 9 - підсобне приміщення 13,00 кв.м.; 10 - торговий зал 28,5 кв.м.; 11 - торговий зал 19,5 кв.м.; пд. ІІ - торговий зал 32,10 кв.м.; усього по літері А - загальною площею 96,40 кв.м. (основна площа - 80,10 кв.м.; підсобна площе 16,3 кв.м.), а також господарчі споруди: Ѕ ганку із сторони [ADDRESS] площею 6,4 кв.м.; ганок із сторони підвалу площею 3,3 кв.м.; вхід до підвалу. літ «а1» площею 6,6 кв.м.; зливну яму - Я, загальною вартістю 591 922,00 грн., що на 681,00 грн. менше ідеальної частки; -виділити у власність [PERSON] нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , а саме: 1- торговий зал 18,40 кв.м.; 2 - торговий зал 26,30 кв.м.; 3 - підсобне приміщення 5,40 кв.м.; 4 - санвузол 2,10 кв.м.; 5 - котельню 4,60 кв.м.; 6 підсобне приміщення 4,00 кв.м.; І - коридор 3,10 кв.м.; ІІ - комору 1,10 кв.м.; усього по літері А - загальною площею 65,00 кв.м. (основна площа 44,70 кв.м., підсобна площа 20,30 кв.м.), а також господарчі споруди: Ѕ ганку із сторони [ADDRESS] площею 6,4 кв.м.; ганок із сторони прибудови літ «а» площею 3,3 кв.м.; хвіртку - №2, загальною вартістю 374 956,00 грн., що на 681,00 грн. більше ідеальної частки. Верховним судом України неодноразово висловлювалися правові висновки щодо виділу часток нерухомого майна. Так, виділ часток нерухомого майна що перебуває у спільній частковій власності є можливим, якщо кожній із сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16 та зазначив у своєму рішенні, що поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Суд критично оцінює посилання представника відповідача про те, що неможливо провести виділ частки з майна, оскільки нерухоме майно має споруди, а саме, хвіртку та зливну яму, право класності на які не було зареєстроване у встановленому законом порядку Так, у відповідності до Постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року, якою затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, а саме п. 6 зазначеної Постанови визначено перелік об`єктів (щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків), для будівництва яких не потрібно отримувати дозвільні документи та які не потрібно вводити в експлуатацію: -зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів; -свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків. Також до 15.01.2019 року діяла редакція Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (паралельно з Постановою КМУ №406, яка діє - 10.06.2017 року), яка містила перелік об`єктів, які не належать до самочинного будівництва: -зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, терас, ганків, тощо. Враховуючи наведене, встановлення хвіртки та облаштування зливної ями не потребує відповідних дозволів, не вважається самочинним будівництвом та не потребує реєстрації. Оскільки згідно висновків експертизи існує технічна можливість виділу частки нерухомого майна з невеликим відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, позивач [PERSON] не заперечувала щодо зменшення її ідеальної частки майна, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved