overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

17.02.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки, в якій вказує, що 01 вересня 1974 року заявник був прийнятий на роботу у колгосп ім. Леніна Степанівської сільської ради Шахтарського району Донецької області на посаду шофера. 08 грудня 1982 року [PERSON] була видана трудова книжка колгоспника [NUMBER] у зв'язку із його звільненням з членів колгоспу на підставі поданої заяви. При заповненні трудової книжки працівником відділу кадрів колгоспу була допущена помилка в даті його народження, замість достовірної дати народження [PERSON] «02.02.1957 року», вказано - «01.02.1957 року». На теперішній час він досяг пенсійного віку і при зверненні до УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі було виявлено, що в його трудовій книжці колгоспника [NUMBER], яка видана йому 01 вересня 1977 року відділом кадрів колгоспу ім. Леніна Степанівської сільської ради Шахтарського району Донецької області на ім'я «[PERSON]» - російською мовою, на титульній сторінці невірно вказана його дата народження. Згідно паспорту та свідоцтва про народження [PERSON] дата народження заявника зазначено «[INFO] року». Заявник просить задовольнивши заявлені вимоги, визнати той факт, що зазначена трудова книжка колгоспника [NUMBER], яка видана 01 вересня 1977 року відділом кадрів колгоспу ім. Леніна Степанівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, належить [PERSON]. Представник заінтересованої особи не заперечує проти заявлених вимог [PERSON] стосовно факту належності йому трудової книжки та просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, про що надала письмову заяву. Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до даних паспорту заявник, [PERSON], народився [INFO] року в с. Мануйлове Шахтарського району Донецької області, що відповідає даним свідоцтва про народження «[PERSON]» - російською мовою [NUMBER], виданого 15.02.1957 року (арк. с. 4-6). У суду не має підстав сумніватися у тому, що трудова книжка видана 01 вересня 1977 року на ім'я «[PERSON]», дійсно належить заявнику [PERSON], [INFO]. Таким чином, доводи заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Приймаючи до уваги те, що від встановлення цього факту залежить виникнення для заявника особистих чи майнових прав і діюче законодавство не передбачає іншого порядку його встановлення, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

17.02.2015 року заявник звернувся до суду, в порядку окремого провадження, про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], уроженкою смт. Решетилівка Полтавської області, яка перебуває в Новосанжарському дитячому будинку-інтернаті за адресою - [ADDRESS] та призначити її опікуном Новосанжарський дитячий будинок - інтернат в особі директора. Представник органу опіки і піклування Новосанжарської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, будучи належним чином увідомленим про час і місце розгляду справи. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує. Оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що, згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 31 січня 2013 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. На даний час [PERSON] проживає в Новосанжарському дитячому будинку-інтернаті за адресою - [ADDRESS] та знаходиться на повному державному утриманні. Встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній особі проводиться судом за поданням органу опіки та піклування,згідно з положеннями ст. 60 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

17.02. 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 16.02.2015 р. о 12 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви, заінтересована особа не заперечував проти задоволення заяви. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 16.02.2015 р. о 12 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко лікарні КШМД. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, вважає, що його переслідують, на протязі 6-ти міс. Вживає коноплю. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психічний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

17.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що його батько- [PERSON]. і мати- [PERSON]. перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.04.2005 року. Після розірвання шлюбу, позивач [PERSON] залишився проживати разом з матір'ю, яка його утримує. З 01.09.2014 року позивач навчається на першому курсі юридичного факультету Чорноморського державного університету імені Петра Могили за денною формою навчання. У зв'язку з тим, що навчаючись на денній формі навчання, позивач не може себе самостійно забезпечувати, він просить стягувати на його користь аліменти з відповідача [PERSON] у розмірі 30% прожиткового мінімуму. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14.05.2015 року за клопотанням відповідача [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача- [PERSON]. У судовому засіданні позивач підтримав позов, підтвердивши викладені в ньому обставини та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що сплачував аліменти на утримання сина [PERSON] до досягнення ним 18 років, однак на сьогоднішній день він є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 1 500 грн. На утриманні він має 2 малолітніх дітей і співмешканку, яка не працює, а такоє утримує ще двох дітей співмешканки. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] є батьком її двох малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з ними та знаходяться на їх утриманні. Крім того відповідач утримує її двох дітей від попереднього шлюбу. У зв'язку з наявністю малолітньої дитини -сина [PERSON], [INFO] вона ніде не працює. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, представника третьої особи суд дійшов наступного. Позивач [PERSON] є студентом юридичного факультету Чорноморського державного університету імені Петра Могили. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], відповідач [PERSON] записаний батьком останього. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги те, що двоє дітей відповідача [PERSON] від цивільного шлюбу з третьою особою по справі [PERSON] на сьогоднішній день не досягли повноліття, а отже потребують матеріальної підтримки і забезпечення з боку їх батька, виходячи з матеріального становища кожної із сторін спору, суд приходить до виснову, що відповідач не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання ще й повнолітньої дитини [PERSON], який є працездатний. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

17.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, не заперечує проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Із позову вбачається, що 03.03.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 124. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть більше року. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивач просив розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.8/, свідоцтвом про народження дитини /а.с.6/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

17.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], що зареєстрований 15.05.2009 року у Київському Відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. При цьому позивач посилається на те, що спільних дітей у подружжя немає, з 18.07.2013 року з ініціативи відповідача, сторони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечував. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 15.05.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 376 /свідоцтво серії 1-ЖД № 102505/ /а.с. 8/. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з 18.07.2013 року, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

17.02.2015 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 24.01.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровській області, актовий запис № 24. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 24.01.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у січні 2014 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.01.1998 року - а.с.12. Шлюбні відносини припинені в січні 2014 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, що був зареєстрований 28 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 305. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.07.2010 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] [INFO] Спільне життя у них не склалось, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що стало підставою для фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час спільного господарства не ведуть. З огляду на це він вважає, що збереження їхнього шлюбу є недоцільними і таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилась, проте також через канцелярію суду надала заяву в якій позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує і просить справу слухати у її відсутність. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалась. Спору щодо поділу спільного майна та з ким буде проживати дитина на даний час немає. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Надавати сторонам строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки відповідач визнала позов. Згідно з п.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 05.10.2002 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року, від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

17.02.2015 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 23 грудня 2003 року виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою, про що було зроблено відповідний актовий запис за №6. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що причиною розпаду сім'ї стало те, що останнім часом у них виникало багато сварок по побутовій основі, в зв'язку з різними характерами. [PERSON] вважає, що такий союз нікому не принесе щастя, а навпаки лише їх травмуватиме та негативно позначить на вихованні дитини. Подальше життя та збереження сім'ї вважає неможливим, а тому просить розірвати їх шлюб у судовому порядку. Представник позивача, [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання двічі не з'явилась по невідомим суду причинам, хоча була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи(належне її повідомлення міститься на а.с.13,17). Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження (а.с.4) видно, що 23 грудня 2003 року виконкомом Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №6.Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «[PERSON]». Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами постійно виникали непорозуміння, які негативно позначилися на їх взаємовідносинах, а врешті привели до розриву сімейних відносин, а тому, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved