Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

16 січня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що перебуває з відповідачем в шлюбі, який був зареєстрований 02 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 1996. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначав, що сім`я розпалася, шлюбно-сімейні відносини припинені. Збереження сім`ї вважає неможливим. В судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований 02 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 1996 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] ). Від шлюбу подружжя має дитину: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодекс України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного і

Outcome: approved