Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

16 травня 2019 року позивачі [PERSON] , який проживає в с. Невгоди, Овруцького району Житомирської області та [PERSON] , який проживає в с . Липлянщина, Народицького району Житомирського області, звернулися з позовом до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та встановити факт належності державних актів на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії [NUMBER] , № [NUMBER] , померлому [INFO] [PERSON] . Визнати за ними в 1/2 частці право власності на земельну ділянку площею 0,2997 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастровий номер [NUMBER] ) та на земельну ділянку площею 2,4882 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастровий номер [NUMBER] ), які належали померлому [INFO] [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та № [NUMBER] , виданого 15.03. 2003 року Овруцькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №5 від 02.01.2003 року. Мотивують це, тим що вони є спадкоємцями за законом після смерті батька, при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що не доведено факту родинних відносин між позивачами та спадкодавцем та факту належності державних актів [PERSON] , які видані не за життя померлого. Позивачі в позовній заяві справу просять розглядати у їх відсутність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи надав пояснення на позовну заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі, в задоволенні позову відмовити, оскільки спадкодавець отримала лише право на земельну ділянку, яке не було зареєстроване ним за життя. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідок Овруцької міської ради Овруцького району Житомирської області від 14.05.2019 року №283, №284, №285, [PERSON] , який помер [INFO] дійсно проживав із реєстрацією по день смерті в с. Невгоди, Овруцького району Житомирської області. На день смерті в господарстві проживав та був зареєстрований сам. [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14-16). Вказаний факт, крім того підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 січня 1982 року, повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 квітня 2019 року та копією витягу від 14.05.2019 року №8-35 (а.с.7,8,12,13). У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявників, викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] . На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,2997 га та площею 2,4882 га для ведення товарного сільськогосподарського, які розташовані на території Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастровий номер [NUMBER] ), (кадастровий номер [NUMBER] ), які належали йому на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та № [NUMBER] , виданого 15.03. 2003 року Овруцькою районною державною адміністрацією на підставі розпорядження №5 від 02.01.2003 року. З копій державних актів про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , видно, що вони видані на ім`я [PERSON] , в той час як у свідоцтві про смерть він значиться як [PERSON] . З огляду на це суд дійшов висновку, що від встановлення факту належності правовстановлюючих документів [PERSON] на нерухоме майно залежить виникнення прав спадкоємців [PERSON] та [PERSON] на оформлення спадщини, а саме земельних ділянок після смерті [PERSON] .. Вказані обставини не викликають у суду сумнівів в належності вищевказаного документу [PERSON] , а тому суд вважає факт належності правовстановлюючого документу доведеним. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької державної нотаріальної контори №1829/02-31 та №1830/02-31 від 08.05.2019 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/2 частці після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що державні акти видані не за життя, а після смерті спадкодавця, не доведено факту родинних відносин та не встановлено факту належності державних актів померлому. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину, а саме фактично вступив в управління спадковим майном після померлого [INFO] батька гр. [PERSON] , так як своєчасно подав заяву про прийняття спадщини до Овруцької ДНК. [PERSON] вступив в управління спадковим майном після померлого [INFO] батька гр. [PERSON] , так як на день смерті був неповнолітнім, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.17-20). Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до інформаційних довідок №165984668 та №165985509 від 10.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери № [NUMBER] та № [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори №2146/02-14 від 29.05.2019 року, після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивачі набули право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved