Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

15 травня 2018 року [PERSON] звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про визнання недостовірною інформації та захист честі, гідності, ділової репутації, в якому просив суд визнати такими, що не відповідають дійсності відомості, поширені в березні та квітні 2018 року [PERSON] про те, що його неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO], вагітна. Враховуючи, що висловлювання відповідача з цього приводу ганьблять честь і гідність його дочки в очах односельчан, просив позов задовольнити, зобоввязати відповідача спростувати відомості, які не відповідають дійсності шляхом вибачення в судовому засіданні та стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Розпорядженням голови Ізяславського районного суду Хмельницької області №675/1300/18/6132/2018 від 29.05.2018 року справу, на підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК, передано на розгляд до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.06.2018 року позов залишено без руху, та надано позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків. У встановлений строк позивач усунув недоліки. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2018 року провадження у справи відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2018 року вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди та зобовязання відповідача вибачитись залишено без розгляду та витребувано з Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області матеріали перевірки за заявою [PERSON] № 473, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечили. Також [PERSON] пояснив, що він проживає по сусідству із відповідачкою, яка в кінці березня 2018 року, публічно розповсюджувала про його дочку [PERSON] недостовірну інформацію, що принижує її честь та гідність. Так, в двадцятих числах березня 2018 року при сусідах та інших незнайомих людях, говорила, що його неповнолітня дочка вагітна. Неповнолітня [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, підтвердила, що в кінці березня 2018 року, вона перебуваючи на зупинці в с.Михля чула як відповідач [PERSON], помітивши, що вона підійшла голосно стала висловлюватись з приводу її вагітності. Вона розуміючи, що поширені відомості є недостовірними повідомила про це батька. Від поширених відомостей зазнала нервового напруження, переживань, їй було соромно перед людьми, в присутності яких висловлювалась відповідач. Плакала, хвилювалась, про те, що подумають односельці. Оскільки поширена інформація не відповідала дійсності, з метою її спростування пройшла медичний огляд у гінеколога, про що отримала довідку. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. В зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання, згодою позивача та його представника на заочний розгляд справи, суд дійшов висновку у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача та його представника, неповнолітню, в інтересах якої було подано позов, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER], вданим 31 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізяславського райуправління юстиції. На даний час він із дочкою проживають [ADDRESS]. Неподалік від них, а саме за адресою: [ADDRESS], проживає відповідач - [PERSON] Позивачу від доньки [PERSON], директора школи [PERSON], у якій вона навчається, та від акушерки ФАП в с.Михля [PERSON] стало відомо, що відповідач [PERSON] в кінці березня 2018 року розповсюджувала неправдиву інформацію з приводу вагітності його дочки, чим принижувала його та її честь, гідність та ділову репутацію. З цього приводу позивач звернувся до Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою, яка була зареєстрована 02.04.2018 року в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 1103. За результатами розгляду даної заяви ДОП СП Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області Ткачуком О.М. було складено висновок, в якому зазначається, що на протязі березня 2018 року [PERSON] розповсюджувала чутки про те, що неповнолітня [PERSON] вагітна, що підтверджується поясненнями свідків. Остання ж факт вагітності заперечила та надала копію довідки, виданої лікарем-гінекологом, яка підтверджує, що [PERSON] не вагітна, а тому дана подія не містить ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, але вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, підвідомчих судам. Відповідно до ст. 3, ч.4 ст. 32 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтями 297, 299 ЦК України передбачено право кожного на повагу до його гідності та честі, їх недоторканість та недоторканості своєї ділової репутації, право судового захисту таких прав. У п.п. 15, 16, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно із ч. 2 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Із дослідженого висновку № 473, проведеної перевірки за зверненням [PERSON], жителя [ADDRESS], про те, що [PERSON] поширює неправдиві чутки відносно його доньки [PERSON], вбачається, що [PERSON] дійсно розповсюджувала інформацію про вагітність [PERSON] серед мешканців села. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що [PERSON] особисто говорила про те, що неповнолітня [PERSON] вагітна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що інформація, яку просить спростувати позивач, є твердженням про факти, оскільки її достовірність може бути перевірена. В матеріалах справи міститься довідка, видана лікарем-гінекологом Ізяславської центральної районної лікарні 30.03.2018 року, відповідно до якої [PERSON] не вагітна. Натоміть, відповідачем не доведено протилежного, а саме факту вагітності неповнолітньої [PERSON] Таким чином суд знаходить встановленим факт поширення відповідачем невизначеному колу осіб недостовірної інформації, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача та його неповнолітньої доньки, оскільки така інформація свідчить про аморальну поведінку неповнолітньої особи, що негативно сприймається громадськістю, створює негативну оцінку позивача в очах оточуючих, як батька. Отже, позов слід задовольнити. На підставі ст. 3, ч.4 ст. 32 Конституції України, ст.ст. 200, 277, 297, 299 ЦК України,

Outcome: approved