Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

15.06.2020 року представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Вимоги звернення до суду мотивувала тим, що 14.03.2009 року протоколом № 9 загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Маяк» та протоколом зборів першої групи співвласників майна на засіданні комісії по врегулюванні майнових відносин групі співвласників, колишніх членів КСП «Маяк», в якості частини майнового паю було виділено основні фонди, серед яких міститься виробниче приміщення (критий тік), що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до актів прийому-передачі вищевказане нерухоме майно передано групі співвласників майна. Колишнім членам КСП «Маяк» у встановленому порядку були видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати). Виробниче приміщення (критий тік) належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії XVI № 169927 та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії XVI № 169967. Останній не бажав володіти вищевказаним майном, нести витрати на його утримання та ремонт, прийняв рішення передати свою частину виробничого приміщення (критий тік) позивачу [PERSON] . На підтвердження намірів про розпорядження майном співвласники уклали договір купівлі-продажу майнового сертифікату від 25.08.2013 року, об`єктом якого був сертифікат та майно, яке рахується за даними сертифікатом. Даний договір купівлі-продажу майнового паю співвласник [PERSON] підписав власноручно, але нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору не відбулося. В даний час позивачу потрібний правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, що і змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.06.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву № 02-30/205 від 17.08.2020 року, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З технічного паспорта на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 02.06.2020 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходиться виробничий будинок\~(критий\~тік)\~літ.\~«А-1» загальною площею 230 кв.м (а.с. 12-14). Згідно протоколу № 9 загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП «Маяк» та протоколу зборів першої групи співвласників майна від 14.03.2009 року на засіданні комісії по врегулюванні майнових відносин групі співвласників, колишніх членів КСП «Маяк», в якості частини майнового паю було виділено основні фонди, серед яких\~міститься виробниче\~приміщення (критий\~тік),\~що розташоване\~за адресою:\~ [ADDRESS] (а.с. 15-18). Колишнім членам КСП «Маяк» у встановленому порядку були видані свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати). Виробниче приміщення (критий тік) належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії XVI № 169927 від 14.08.2013 року та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії XVI № 169967 від 14.08.2013 року (а.с. 9, 10). Згідно договору купівлі-продажу майнового паю від 25.08.2013 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купив майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк, розташованого в с. Малий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області, номінальною вартістю 2000,00 грн. (а.с. 8). Наказом Міністерства аграрної політики України від 09.04.2001 року за № 97 затверджено Рекомендації щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності, п. 9 яких визначено, що кожен із співвласників має право продати свою частку майна, яка знаходиться у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі-продажу майнового паю, засвідченого Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом). Відповідно до акту прийому-передачі майна у власність громадянам, які мають право на майновий пай ПАФ «Маяк», від 20.03.2009 року критий тік з під`їздом, оціночна залишкова вартість якого станом на 01.03.2009 року становила 5000 грн., переданий [PERSON] (а.с. 19). Згідно довідки Малокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-04/122 від 22.05.2020 року нежитлове приміщення (критий тік з під`їздом), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в користуванні [PERSON] (а.с. 11). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту права може бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивач правомірно набув вищевказане майно, а відповідач позов визнає, тому є підстави задовольнити даний позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved