overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який живе з нею і навчається на денному відділенні Дніпродзержинського індустріального коледжу. Оскільки син навчається, їй важко одній утримувати сина, тому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) до закінчення навчання у коледжі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно. Про поважні причини своєї неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Заперечень проти заявленого позову про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання за період з 16.02.2015 року по 03.04.2015 року не надав. Третя особа [PERSON] підтримує позовні вимоги своєї матері про стягнення з відповідача, рідного батька, аліментів на період навчання у коледжі, пояснив, що відповідач спілкується з ним і погодився сплачувати аліменти на період його навчання в учбовому закладі. Суд, вислухавши позивачку, третю особу, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 199 - 200 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років, у разі, якщо батьки мають можливість надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших осіб на утриманні та інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], батьківства щодо сина відповідач не оспорював. За рішенням районного суду сплачував аліменти на утримання сина на користь позивачки до досягнення дитиною повноліття. Повнолітній син живе з матір`ю, позивачкою по справі, і знаходиться на її утриманні. З 01.09.2012 року навчається на денному відділенні Дніпродзержинського індустріального коледжу. Закінчує навчання 30.06.2016 року. З 16.02.2015 року по 03.04.2015 року [PERSON] не надав суду доказів, які б доводили його неспроможність надавати матеріальне утримання сину до закінчення навчання. Виходячи з доказів, наданих сторонами у справі, суд вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу)відповідача щомісяця на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], починаючи з 16.02.2015 року до закінчення ним Дніпродзержинського індустріального коледжу, до 30.06.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір у прибуток держави в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачка в обґрунтування позову посилається на те, що відповідач являється її сином, вони зареєстровані в [INFO]. Дана квартира належить Зеленодольській міській раді. В 2005 році позивачка припинила сімейні відносин Після розірвання шлюбу у 2005 році син поїхав жити з батьком до Росії, і до теперішнього часу проживає з ним. [PERSON] в її квартирі не проживає, відповідач участі в утриманні житла не приймає, даним житловим приміщенням не цікавиться та не користується його особистих речей в квартирі немає. З 2005 року ніяких відомостей від відповідача не надходило, фактичне його місце знаходження не відоме. Позивачка вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, так як переїхав на постійне проживання в інше жиле приміщення, більше десяти років відповідач не проживає в квартирі. Позивачка просить її позов задовольнити, визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 106 буд. 17 по вул.. К.Маркса в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області та зняти його з реєстрації місця проживання. Позивачка до судового засідання не зявилась, надавши суду заяву за якою просить позов задовольнити, справу слухати без неї та без фіксації судового процессу. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою [INFO] ( а.с.7). Згідно акту перевірки відповідності реєстрації та проживання мешканців від 16.07.2015 року, підтверджується факт відсутності відповідача за місцем реєстрації (а.с.15). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше шести місяців, тому відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 23.02.2010 року, актовий запис №9. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання доньок, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а с [INFO] року стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів до досягнення нею повноліття. Позивач до суду не з'явилася, справа розглянута у її відсутність. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд спраи за його відсутності. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з [INFO] року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №9. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньок, а тому, суд враховуючи, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому ставить питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований 23.02.2010 року, актовий запис №9. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх доньок - [PERSON]А, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання доньок, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку до досягнення донькою [PERSON] повноліття, а с [INFO] року стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини від всіх видів доходів до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з [INFO] року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №9. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньок, а тому, суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 23 вересня 2005 року між нею та відповідачем, просить стягнути судовий збір. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в червні 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають малолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає та буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, шлюбні відносини припинені в червні 2014 року, погоджується, щоб донька [PERSON] проживала з матір'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 23 вересня 2005 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції в м. Харкові, актовий запис №1015. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, вони погоджуються, що малолітня донька [PERSON] залишиться проживати з матір'ю [PERSON] Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені в червні 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої стороні понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

16.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що із 20.10.1990 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого мають дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося. Із-за нестерпної поведінки відповідача, який постійно ганьбив, принижував її ще у вересні 2012 року подружні відносини припинили. Оскільки втратила будь-який зв'язок із відповідачем, вирішила розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але 13.03.2015 року подала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та доповнила, що збереження сім'ї неможливе із-за постійних погроз відповідача на її адресу, що змусило її залишити власний будинок та перейти проживати до своєї матері. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України, оскільки він був належно повідомлений про час і місце слухання справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 20.10.1990 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 29 у Старявській сільській раді Старосамбірського району Львівської області (свідоцтво серії [NUMBER]). У зв'язку із одруженням позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. У цьому шлюбі [PERSON] народила троє дітей, дочок: [PERSON] та [PERSON], які уже досягли повноліття, а також сина [PERSON], [INFO]. Проте, як встановлено в судовому засіданні, між сторонами склалися неприязні стосунки, у зв'язку з чим припинили подружні відносини, проживають окремо, не піклуються одне про одного, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає поновлення подружніх відносин, вважаючи, що це суперечить її інтересам, та інтересам дітей, до яких відповідач також агресивно налаштований, що підтверджується численними випадками притягнення його до відповідальності за насильство у сім'ї (а.с.18-21). У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони тривалий час проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, це свідчить що сім'я розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

16.02.2015 року, а уточнивши вимоги 15.06.2015 року та 02.07.2015 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та ПрАТ «Європейський страховий альянс» (далі - Товариство), в якому просить: -«Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]: - матеріальну шкоду, спричинену в результаті дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 1 808 гривень 30 коп.; - витрати пов»язані із проведенням оцінки завданої матеріальної шкоди у розмірі 1 100 гривень 00 коп.; Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] матеріальну шкоду спричинену в результаті дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 14 300 гривень 70 коп..»(а.с.а.с.2-6,120,126-130) Свої вимоги мотивує тим, що 26.03.2013 року, о 10-00 год., на перехресті вул.Бестужева та вул.Зоологічна в м.Києві сталася дорожньо - транспортна пригода, в результаті якої зіткнулися автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], який на час дорожньо - транспортної пригоди, належав на праві власності [PERSON], під його керуванням, а з 09.01.2014 року став власністю [PERSON] та якому в подальшому було присвоєно державний номерний знак [NUMBER], з автомобілем «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та під його керуванням, з вини останньої, а автомобілі отримали пошкодження. На час дорожньо - транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» в порядку обов»язкового страхуванням, згідно з Полісом №АВ/9106690, з визначенням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну третьої особи в сумі 50 000,00 грн. та передбачено франшизу в сумі в сумі 510,00 грн.. Згідно зі звітом №2907 від 31.07.2014 року, матеріальна шкода, заподіяна власнику автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER],становить в сумі 14 810,70 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить в сумі 17 943,46 грн., за складання якого, сплачені кошти в сумі 1 100,00 грн.. Згідно з рахунком - фактурою №О1222-16 від 22.12.2014 року суб»єкта підприємницької діяльності [PERSON], вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ» становить в сумі 16 619,00 грн., які він сплатив по квитанції до касового ордеру №0003 від 15.01.2015 року за відновлення пошкодженого автомобіля. Сплати кошти відповідачі відмовляються, а тому він вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні, представник позивача - [PERSON] позов підтримав, просить його задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] позов визнав частково, лише в частині стягнення коштів у вигляді франшизи в сумі 510,00 грн.. В іншій частині, позов не визнав, мотивуючи його необґрунтованістю. Представник Товариства в судове засідання не з»явився, причин неявки не повідомив, заяв про поважність неявки його в судове засідання, до суду не надходило. Заслухавши думку учасників судового засідання, які вважають за можливе справу розглянути без участі представника ПрАТ «Європейський страховий альянс», суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

16.02.2015 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 11.04.2003 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 24. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися, і були припинені 21 вересня 2013 року. Причиною розпаду сім»ї стало взаємне непорозуміння, постійні сварки, різні інтереси, втрата між позивачем і відповідачкою почуття взаємної поваги та любові. Позивачка про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 11.04.2003 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 24 (а.с.3). Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду». Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до статті 224 ЦПК України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 13.02.2015 року позивачкою при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок(а.с.2), який підлягає поверненню відповідачем на користь позивачки. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивачка категорично не має наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам дитини, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

16.02.2015 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області про позбавлення батьківських прав. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

16.02.2015 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю із [PERSON], посилаючись на те, що з 2008 року вона проживала однією сім'єю з її матір'ю - [PERSON], померлою [INFO]. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона доглядала померлу, вела спільне господарство, провела її поховання. Звернувшись після смерті матері до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської області щодо переоформлення на своє ім'я автомобіля, котрий був наданий матері як інваліду 1 групи, їй було відмовлено у реєстрації, так як був відсутній факт проживання однією сім'єю з померлою. Тому вона змушена звернутися до суду. У судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], котра являлася матір'ю заявника - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть (а.с.7,10). [PERSON] було видано автомобіль як гуманітарна допомога, про що є відповідні довідки (а.с. 11,14). Автомобіль був зареєстрований на ім'я [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8). З 2008 року [PERSON] проживала разом із померлою матір'ю [PERSON], вела з нею спільне господарство, проводила догляд за нею до дня смерті, провела її поховання та вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Барвинівської сільської ради (а.с. 9). Окрім цього факт постійного проживання [PERSON] з 2008 року із померлою [PERSON] у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки для встановлення факту спільного проживання законом не визначено іншого, окрім судового, порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для отримання автомобіля після смерті матері, факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] на час має бути встановлений. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved