Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

15.10.2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження [PERSON] - [INFO] , місце народження - місто Ялта Автономної Республіки Крим, у матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України та у батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Вимоги заяви мотивовано тим, що від шлюбу в її доньки [PERSON] та зятя [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] на тимчасово окупованій території у м. Ялта, Автономна Республіка Крим, Російська Федерація, про що Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . З метою державної реєстрації народження дитини в Україні вона звернулася до відділу РАЦС, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що надане нею свідоцтво про народження [PERSON] видане органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому вважається недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки зареєструвати факт народження онука на території України в позасудовому порядку та отримати свідоцтво про його народження державного зразка вона не має можливості, тому вимушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 15.10.2019 року відкрито провадження по справі з призначенням до розгляду за правилами окремого провадження. Правом на участь в судовому засіданні [PERSON] не скористалась, подала заяву про розгляд справи без її участі, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Заінтересовані особи та їх представники правом на участь в судовому засіданні не скористалися, повідомлені належним чином, заперечень по справі не надали. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.1 ч.1 статті 3 Закону, тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим, міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У силу положень п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною 1 статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У відповідності з ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як слідує з ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та розділу III «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), [INFO] , громадянки України, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.6). 15 листопада 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, а/з №772 (а.с.7). [INFO] в м. Ялта, Автономна Республіка Крим, [PERSON] народила хлопчика - [PERSON] . Батьком дитини зазначений [PERSON] 23 серпня 2016 року Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим складено актовий запис про народження [PERSON] за №936 та видано свідоцтво про народження (а.с.8). З огляду на те, що вказаний орган створений та діє на тимчасово окупованій території, тому видане ним свідоцтво про народження [PERSON] в розумінні ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним та не створює правових наслідків на підконтрольній Україні території, що позбавляє батьків дитини, які є громадянами України, можливості отримати свідоцтво про народження їх доньки. Такими чином, за відсутності належних документів, визначених п.2 глави 1 розділу 3 Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження [PERSON] окрім як після встановлення у судовому порядку факту її народження. Враховуючи викладене, суд вважає, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди, у зв`язку з чим з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її онука, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість в подальшому отримати свідоцтво про народження дитини в державних органах України. Відповідно до п.8 глави 1 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, державна реєстрації народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження копії такого рішення або будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в день її пред`явлення заявником. Згідно із ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі ч.4 ст.317 ЦПК рішення суду допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають. Від сплати судового збору заявник звільнена на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved