Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

17.08.2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Слов'янського міськрайонного суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що 30.09.2008 року ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON]. був укладений кредитний договір № 0418/0908/55-020, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 60000,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 30.09.2008 року по 30.09.2018 року Банк свої зобов'язання за договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 25.05.2012р. між Пат «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку та обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно до ст.ст. 512 - 517 ЦК України, заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 0418/0908/55-020-Р-1 від 30.09.2008р., згідно з яким поручитель [PERSON] поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 0418/0908/55-020 від 30.09.2008р. Відповідальність поручителів настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором. Поручитель та боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 28.07.2015р. за відповідачами наявна заборгованість у сумі 1018739,81 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 858822,71 грн., сума заборгованості за відсотками 159917,10 грн. 02.03.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням № 51 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації, тому станом на час подання позову до суду судовий збір позивачем не сплачувався. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON]. на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1018739,81 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 858822,71 грн., сума заборгованості за відсотками 159917,10 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які були повідомлені про виклик до суду шляхом друкування відповідного оголошення у засобі масової інформації, до суду не з'явилися, заяв про відкладення або перенесення судового розгляду від кожного з них не надходило, тому суд, за згодою позивача, розглядає справу в заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 30.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0418/0908/55-020, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 60000,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 30.09.2008 року по 30.09.2018 року (а.с. 8-16). 30.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 0418/0908/55-020-Р-1, за умовами якого [PERSON] зобов'язалася нести солідарну відповідальність разом із [PERSON] у разі не виконання ним умов кредитного договору № 0418/0908/55-020 (а.с. 22-23). 30.09.2008р. ВАТ «Сведбанк» виплатив [PERSON] 60000,00 доларів США за умовами кредитного договору № 0418/0908/55-020 (а.с. 24). 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с. 25-38). Постановою правління Національного банку України від 02.03.2015 року за № 150 ПАТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 41-43). Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015р. за № 51 з 03.03.2015р. у ПАТ «Дельта Банк» запроваджена процедура виведення абнку з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації (а.с. 44-45). З розрахунку заборгованості за договором кредиту № 0418/0908/55-020-Р-1 від 30.09.2008р., слідує, що станом на 28.07.2015р. за відповідачами є наявна заборгованість у сумі 1018739,81 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 858822,71 грн., сума заборгованості за відсотками 159917,10 грн. (а.с. 7). Суд, розглядаючи справу, виходив з наступних вимог чинного законодавства України: Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідність до п. 1.1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа (фізична або юридична) має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, доказування позовних вимог покладено на позивача, а відповідач, у разі невизнання позовних вимог, зобов'язаний надати докази на підтвердження обставин, на підставі яких він не визнає позовні вимоги. Позивач ПАТ «Дельта Банк» надав суду свої докази на підтвердження заборгованості за кредитним договором № 0418/0908/55-020-Р-1 від 30.09.2008р. на загальну суму 1018739,81 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] жодних доказів суду на підтвердження обставин не визнання ними позову суду не надали. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (проводили)свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Національний Банк України листом від 05.11.2014р. № 18-112/64483 нагадав установам банків України про необхідність неухильного дотримання вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ та відповідальність керівників банків за їх невиконання. Позивач ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 0418/0908/55-020-Р-1 від 30.09.2008р. у загальній сумі 1018739,81 грн., до складу якої входить сума заборгованості за кредитом 858822,71 грн., сума заборгованості за відсотками 159917,10 грн. Вимоги про стягнення пені та/або штрафів не заявлені. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так, як відповідач [PERSON] не виконував своїх обов'язків за кредитним договором, а відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність разом із [PERSON] за виконання нею умов кредитного договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідачів потрібно стягнути солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0418/0908/55-020-Р-1 від 30.09.2008р. у загальній сумі 1018739,81 грн. Пунктом 22 ч.1 Закону України «Про судовий збір» (який діяв на час подання позову) передбачено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому судовий збір під час подання позову не був сплачений позивачем. Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 6890 грн. 00 коп.

Outcome: approved