Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

15 листопада 2018 року позивач [PERSON] , через свого представника [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований [INFO] у Києво- Святошинському районному будинку урочистих подій виконавчого комітету Києво-Святошинської ради народних депутатів Київської області, актовий запис №380. Поділити майно, що є суб`єктом спільної сумісної власності подружжя наступним чином: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,\~ зареєстроване\~місце проживання:\~ [ADDRESS] , - право власності на Ѕ частку в квартирі, яка складається з чотирьох кімнат загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП-\~ [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , - право власності на Ѕ частку в квартирі, яка складається з чотирьох кімнат загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , -визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , право власності на Ѕ частину автомобіля марки NISSAN TIIDA кольору «шампань» 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ВО, номер кузова [NUMBER] , -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП-\~ [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , право власності на Ѕ частину автомобіля марки NISSAN TIIDA кольору «шампань» 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с. 3-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває з 21 листопада 1992 р. у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Однак на сьогодні шлюбні відносини припинені та однією сім`єю не проживають. Основна причина розпаду сім`ї різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Зазначає, що у період шлюбу, ними було набуто: чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 77,8 кв. м., житловою площею 48,1 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , вартістю 149\~217 грн. 00 коп.; автомобіль марки NISSAN TIIDA кольору «шампань» 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ВО, номер кузова [NUMBER] , вартістю 167\~750 грн. 00коп. З відповідачем у добровільному порядку не дійшли згоди про поділ майна, тому за захистом своїх майнових прав звернулася до суду. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги повністю визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідно положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог частини 1 статті 13\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 21 листопада 1992 року у Києво- Святошинському районному будинку урочистих подій виконавчого комітету Києво-Святошинської ради народних депутатів Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 380, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 21 листопада 1992 року (а.с.9). Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області 20 грудня 2011 року (а.с.10). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з наданими поясненнями примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також встановлено, що сторонами під час шлюбу було набуто зазначене в позовній заяві майно, зокрема: - квартира, яка складається з чотирьох кімнат загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстроване за відповідачем [PERSON] (а.с.11,12,13); - автомобіль, марки NISSAN TIIDA кольору «шампань» 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , право власності на який зареєстроване за [PERSON] . Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 348 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60\~Сімейного\~кодексу\~України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до змісту частин 1,2,3 статті 61\~Сімейного\~кодексу\~України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст.\~63\~Сімейного\~кодексу\~України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70\~Сімейного\~кодексу\~України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог абзацу другого частини 1 статті 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 23 постанови Пленуму\~ВСУ від\~21.12.2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.\~325\~ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно - будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Отже, позивачем доведено факт придбання спірної квартири та автомобіля у період шлюбу з відповідачем. Та обставина, що квартира та автомобіль придбана за спільні кошти, внесені подружжям в рівних частках та є спільним майном подружжя, відповідачем не заперечується. Сторонами визнано, що шлюбний договір, а також будь-які інші письмові договори щодо майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності, ними не укладалися. В ході розгляду даної справи істотних обставин, які б давали суду підстави відступити від засад рівності часток, судом не встановлено. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Так, згідно Звіту про незалежну експертну оцінку, складеного 24 жовтня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Консалтингове агентство «Святозаров та партнери» (а.с.14-25), оціночна вартість чотирьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , на дату оцінки, складає 149217 гривень 00 копійок. Крім того, згідно Звіту про незалежну експертну оцінку транспортного засобу, складеного 26 жовтня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Консалт-С» (а.с.26-35), оціночна вартість колісного транспортного засобу - NISSAN TIIDA, реєстраційний номер [NUMBER] ВО, номер кузова [NUMBER] на дату оцінки, складає 167 750 гривень 00 копійок. Таким чином, на підставі повно та всебічно досліджених у судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст.\~372\~ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Вимог щодо відшкодування понесених судових витрат, позивачем у судовому засіданні заявлено не було. Крім того, згідно з усною заявою позивача, вона залишає понесені судові витрати за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved