Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

15.09.2016 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем, [PERSON] зареєстрували шлюб 17.05.2008 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. На даний час вона разом з неповнолітніми дітьми проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, не працює, інших доходів не має, тому їй одній важко забезпечити дітей всім необхідним. Відповідач жодних коштів на утримання дітей не надає, їх потребами не цікавиться. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги та просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги у зменшеному розмірі визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак просив ще зменшити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 17.05.2008 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). В шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5-6). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, складеного депутатом Делятинської селищної ради та довідки Делятинської селищної ради від 15.09.2016 р. № 2586 вбачається, що позивач на даний час разом з неповнолітніми дітьми проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, не працює, інших доходів не має. Сімя потребує матеріальної допомоги (а.с. 8-9). Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців не має. Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином з врахуванням матеріального стану та стану здоровя платника аліментів, відсутність інших утриманців суд прийшов до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути в користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СКУкраїни та

Outcome: approved