Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

16.02.2018 року до суду відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя про передачу справи за підсудністю, надійшла позовна заява Запорізького національного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 8573,58 грн. та суми сплачених судових витрат 1600,00 грн. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що наказом від 27.08.2007 року № 1335-с [PERSON] було зараховано до ЗНУ на перший курс історичного факультету за напрямом підготовки міжнародні відносини денної форми навчання за контрактом. 19.12.2007 року між Запорізьким національним університетом та відповідачем була укладена Угода № 21 про надання [PERSON] цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти. З 01.01.2008 року наказом від 29.12.2007 року № 2077-с відповідачу надано цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти. Далі в позові зазначили, що відповідно до умов Угоди № 21, позивач мав надати відповідачу освітні послуги за рахунок державних цільових коштів на кредитній основі, а відповідач зобовязувався повернути ці кошти протягом 15 років після закінчення навчання (по 1/15 кожний рік) та 3% річних за користування кредитом. Згідно з розділом 1 Угоди № 21 позивач надав [PERSON] для здобуття вищої освіти цільовий пільговий державний кредит у сумі 20300,00 грн. на весь термін навчання. Відповідачу були надані освітні послуги згідно Угоди № 21 з січня 2008 року по червень 2011 року. Наказом від 30.06.2011 року № 1177-с [PERSON] присвоєно [PERSON] кваліфікацію «бакалавр з міжнародних відносин». Як слідує далі з позову, відповідно до п. 6.1 Угоди № 21 відповідач повинен розпочати повернення кредиту починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання, тобто з 01.06.2012 року по 01.06.2026 року. Сума заборгованості відповідача станом на 01.09.2017 року складає: сума кредиту 5413,34 грн., відсотки за користування кредитом 3160,24 грн., разом 8573,58 грн. Заборгованість [PERSON] є недоотриманням коштів Державним бюджетом України. Прохають стягнути з [PERSON] суму заборгованості по оплаті цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти 8573,58 грн та суму сплаченого судового збору 1600,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, надали через канцелярію суду письмові клопотання від 16.03.2018 року та від 19.04.2018 року про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення (а.с. 33, 42). Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи через оголошення на сайті Гуляйпільського районного суду Запорізької області за адресою:http://court.gov.ua/sud0806/gromadyanam/viklikinew/461397/ будь-яких заяв чи клопотань суду не надав, причини неявки не повідомив. Поштове повідомлення повернуто з відміткою відділення звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 40), наступне поштове повідомлення отримано за підписом : «(батько) [PERSON]» (а.с. 41). За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, [PERSON], [INFO], з 2014 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 16). Згідно довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 28.02.2018 року, згідно відомостей адресної картотеки відсутні дані на гр. [PERSON], [INFO] Згідно відомостей реєстру територіальної громади, дані відомості на особу присутні, але реєстратором не підписані, тому можуть мати недостовірні відомості (а.с. 26). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд, вважає, що існують всі умови для розгляду даної справи за наявними в ній доказами та ухвалення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, при проведенні підготовчого судового засідання. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими для заочного розгляду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу з наказу № 1335-с від 27.08.2007 року по Запорізькому національному університету, [PERSON] зараховано до складу студентів 1 курсу за напрямом підготовки міжнародні відносини профспрямування міжнародні відносини факультет історичний денної форми навчання за контрактом (а.с. 6). Відповідно до Угоди № 21 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, укладеної 19.12.2007 року між сторонами, навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916, надає Одержувачу ([PERSON]О.) цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та спеціальністю міжнародні відносини за денною формою навчання у розмірі 2900,00 грн. за начальний рік та 20300,00 на весь термін навчання. Одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 20300,00 грн. та 3% річних за користування ним готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Навчального закладу щорічно (до 31 грудня) у розмірі 1/15 частини від загальної суми одержаного кредиту та відсотки, які нараховуються на суму неповернутого кредиту за весь час фактичного користування, починаючи з 01.06.2012 року до 01.06.2026 року (а.с. 9). Згідно п. 3.3 Угоди Одержувач кредиту зобовязувався повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредити та 3 % річних за час фактичного користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця. Відповідно до п. 3.5 Угоди Одержувач кредиту повинен був письмово інформувати навчальний заклад про зміну місця проживання та місця роботи після закінчення навчання. Відповідно до витягу з наказу № 2077-с від 29.12.2007 року, [PERSON], студенту 1 курсу, гр. 3217-1, історичного факультету, спеціальність: країнознавство, контрактної форми навчання, надано з 01.01.2008 р. державний пільговий кредит щодо отримання вищої освіти для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Підстава: заява [PERSON], службова записка головного бухгалтера [PERSON] (а.с. 7). Згідно витягу з наказу № 1177-с від 30.06.2011 року по Запорізькому національному університету, у звязку з виконанням навчального плану та згідно результатів державної атестації присвоєно випускнику освітньо-кваліфікаційний рівень «бакалавр» денної форми навчання, напрям підготовки 6.020301 «Міжнародні відносини», професійне спрямування «Країнознавство» кваліфікацію бакалавра з міжнародних відносин. Фахівця з країнознавства відрахувати з університету 30.06.2011 року, та видати диплом державного зразка без відзнаки [PERSON] (а.с. 8). Таким чином, встановлено, що Освітню послугу, відповідно до угоди № 21 від 19 грудня 2007 року, Запорізьким національним університетом було надано відповідачу в повному обсязі. Згідно довідки по Запорізького національного університету № 17-61/300 від 22.11.2017 року, [PERSON] відповідно до Угоди від 19.12.2007 року отримав цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти у сумі 20300,00 грн. Заборгованість [PERSON] за кредитом з урахуванням здійснених оплат станом на 01.09.2017 року становить: сума кредиту 5413,34 грн., відсотки за користування кредитом 3160,24 грн., разом 8573,58 грн. (а.с. 10). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України від 17.01.2002 р. № 2984-III «Про вищу освіту», Законом України від 05.02.1993 р. № 2998-XII «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні». Відповідно до ст. 3 Закону України від 17.01.2002 р. № 2984-III «Про вищу освіту», який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, реалізація державної політики у галузі вищої освіти забезпечується, зокрема, шляхом надання цільових, пільгових державних кредитів особам для здобуття вищої освіти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України від 05.02.1993 р. № 2998-XII «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні» молоді громадяни можуть одержувати за рахунок коштів державного чи місцевих бюджетів пільгові довгострокові кредити для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання, незалежно від форм власності, що діють на території України. Зазначені кошти передбачаються у відповідних бюджетах окремим рядком. Порядок надання зазначених кредитів визначає Кабінет Міністрів України. Відповідно до пунктів 1, 3, 22, 23 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 червня 2003 року № 916, на умовах, визначених цим Порядком, цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за денною, вечірньою та заочною формою навчання у вищих навчальних закладах незалежно від форми власності можуть одержати молоді громадяни України, які успішно склали вступні іспити або навчаються на будь-якому курсі вищого навчального закладу. Кошти на надання кредитів передбачаються у Державному бюджеті України для МОН для оплати навчання у вищих навчальних закладах усіх форм власності, крім комунальної, а також крім тих, що перебувають у власності Автономної Республіки Крим. Сума кредиту повертається із сплатою 3 відсотків річних протягом 15 років, починаючи з дванадцятого місяця після закінчення навчання у вищому навчальному закладі до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів з виплатою щороку однієї пятнадцятої частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Одержувач кредиту на навчання за рахунок Державного бюджету України повертає кредит та відсотки за користування ним через вищий навчальний заклад на рахунки МОН, інших центральних органів виконавчої влади, у підпорядкування яких перебуває вищий навчальний заклад, з подальшим зарахуванням коштів до Державного бюджету України. Відраховані з вищого навчального закладу одержувачі кредиту повертають кошти починаючи з третього місяця після відрахування. У разі невиконання одержувачем кредиту умов угоди, ухилення від повернення кредиту вищий навчальний заклад застосовує заходи для стягнення заборгованості відповідно до законодавства. Таким чином, відповідно до п. 22 Порядку № 916 та розділів 4, 6 Угоди № 21 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, 1/15 частина кредиту та відсотків за користування ним є непогашеними у разі їх несплати до 31 грудня поточного року. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобов'язання. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені ст. 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви Запорізького національного університету до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позовної заяви до суду позивач по справі - Запорізький національний університет сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1600,00 грн. та позов задоволено в повному обсязі, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved