overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 21.12.2007 року відділом РАЦС Рівненського МУЮ, актовий запис № 2583. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, дала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити, та поновити дошлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2007 року, який зареєстрований відділом РАЦС Рівненського МУЮ, актовий запис № 2583. Під час укладення шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дітей на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 05.03.1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Згідно змісту позову, причиною розпаду сім'ї є те, що вони з відповідачем не проживають разом з травня 1995 року. Відповідач постійно їздив у відрядження і фактично з сім'єю не проживав. Згодом зовсім знайшов іншу жінку і до сім'ї не повертався. Відповідача вона не бачила вже на протязі двадцяти років. У цей час у неї з'явилася нова сім'я. Перебувала в громадянському шлюбі від якого має двох неповнолітніх дітей, яких виховує одна. [PERSON] вимагає розірвати шлюб зареєстрований із [PERSON] В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала заява відповідно до якої позов підтримує та прохає проводити судове засідання без її участі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, судова повістка була повернута на адресу Валківського районного суду у зв'язку із закінчення терміну зберігання на поштовому відділенні. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 05.03.1994 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюб серії [NUMBER] від 05.03.1994 року, видане Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №3. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]».( а.с.6) Як вбачається зі змісту позовної заяви, подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить інтересам позивача. Відповідно до поданої заяви, [PERSON] не має жодного заперечення проти розірвання шлюбу з відповідачем. Всі ці обставини свідчать про небажання позивача надалі мешкати однією сім'єю з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких обставинах, суд не вбачає можливості для збереження сім'ї, оскільки, подружнє життя суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 14.02.2004 року.(а.с.1-2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з вересня 2011 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.24) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 29.03.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 31.01.2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Гвіздської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 3. У шлюбі в них народилася дочка - [PERSON], [INFO] , яка на даний час проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні. Причиною подачі заяви про розірвання шлюбу стало те, що у них з відповідачем не склалися нормальні сімейні відносини. За словами позивачки, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, зловживав алкогольними напоями, вчиняв безпричинні сварки. Вони проживають окремо з грудня 2012 року. Протягом цього часу відповідач не цікавиться ні її життям, ні життям дитини. Позивачка вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, тому просить шлюб розірвати, а неповнолітню дитину залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, які викладені в позовній заяві, просить суд позов задоволити та шлюб між нею і відповідачем розірвати. Неповнолітню дочку [PERSON] - залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить їй прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки відповідач суд не повідомив. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зі згоди позивачки, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку і дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати, при розірванні шлюбу прізвище позивачці не змінювати. Неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO] - залишити проживати з позивачкою. На підставі ст.ст. 105,110,112,113, 160 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20.01.2015р., зареєстрованим у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №3. Від шлюбу дітей не мають. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з вересня 2015 року. Зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.01.2015р., шлюб зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №3 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з вересня 2015 року між сторонами справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з вересня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та третьої особи: Універсальної товарної біржі «Віконт-Т» про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В позовній заяві позивач зазначила, що 07.09.1998 року на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т» між нею та відповідачами було укладено договір № 1369 купівлі-продажу квартири №41 за адресою м. Миколаїв, вул. Крилова,25 але договір не був нотаріально посвідчений, у звязку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.1998 року на Універсальній товарній біржі «Віконт-Т», між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було укладено договір № 1369 купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 19 березня 2012 року, що зареєстрований виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.03.2012 року). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого в актовому записі про народження вказаний відповідач (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.02.2014 року видане міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №376 від 04.02.2014 року). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. При цьому дитина часто хворіє, що змушує позивачку звертатися до лікарні та нести додаткові витрати на належне лікування дитини. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається, чим порушує право на забезпечення дитини гідними умовами життя та всебічного розвитку. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Також судом встановлено, що позивачка [PERSON] не працевлаштована та має інвалідність третьої групи, а отже, згідно із ст. 75 СК України є непрацездатною. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 15.02.2016 року і до повноліття дитини. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до його повноліття та на її утримання 1/4 частину всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, вони припинили спільне проживання та на даний час проживають окремо. Дитина перебуває на її повному утриманні. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги їм не надає. Сторони надали заяву про розгляд справи в їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [NUMBER] сторони уклали шлюб 24.12.2014 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини [NUMBER] від 27.04.2015 року. З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює на пилорамі в фізичної особи - підприємця [PERSON] і його посадовий оклад складає 1380 грн., що підтверджується довідкою №1 від 29.03.2016 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст. 84 СК України встановлює, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 15.02.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі по 1/4 частині заробітку (доходу) відповідача на утримання малолітньої дитини та на утримання позивача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі ст. ст. 84, 180, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

15.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою мотивуючи тим, що 01 лютого 2011 року він на підставі рішення 16 сесії 23 скликання №118 від 28.12.2000 року Горностаївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №006864, площею 7,06 га , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Горностаївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області . Даний отриманий акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватності на землю 01.02.2001 року за №29. При оформленні державного акту було допущено помилку у написанні її прізвища, замість «Пліхта Зінаїда Василівна» записано «Плихта Зінаїда Василівна» Вказана помилка у написанні прізвища власника земельної ділянки є перешкодою для отримання Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Просить встановити факт. Зацікавлена особа відділ Держземагенства у Новотроїцькому районі Херсонській області, Горностаївська сільська рада Новотроїцького району Херсонської області до судового засідання не зявилися, надала заяву про слухання справи у їх відсутності, проти заяви не заперечують. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови ленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ХС № 006864 площею 7,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на адміністративній території Горностаївської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області належить [PERSON]. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі зазначеного, п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

15.02.2016 року, а уточнивши вимоги 28.03.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття.(а.с.а.с.1,21) Свою вимоги мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.21) Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому позов визнав.(а.с.25) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved