Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

17.10.2018 р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в грудні 2018 р.. В обґрунтування позову зазначила, що 19.04.2009 р. померла її бабуся [PERSON]. Їй належав будинок № 54 по вул. Олексіївська (колишня [PERSON]) в м. Кривому Розі. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на вказане домоволодіння. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON], який на момент її смерті проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом не отримував, так як до нотаріальної контори не звертався. Після смерті своєї бабусі, вона без реєстрації постійно проживала в домоволодінні № 54 по вул. Олексіївська в м. Кривому Розі разом зі своїм батьком [PERSON], доглядала за ним, та вели спільне господарство. 12.12.2015 р. помер [PERSON]. Після його смерті, відкрилась спадщина на вказане домоволодіння. 28.09.2018 р. вона звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], але отримала відмову, оскільки пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про підтримку позову та про розгляд справи у його та позивача відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника та про те, що не заперечує проти задоволення позову, тобто фактично його визнав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи докази: копії: свідоцтва про народження; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України; свідоцтв про одруження; реєстраційного посвідчення; довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації»; схематичного плану; технічного паспорту; звіту оцінки вартості жилого будинку; свідоцтва про смерть; довідки від 18.11.2016 р. виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; довідки від 23.10.2016 р. квартального комітету № 10 виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; листа № 360/01-16 від 28.09.2018 р. приватного нотаріуса криворізького міського нотаріального округу ГТУЮ у Дніпропетровській області; витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); повідомлення від 28.02.2019 р. приватного нотаріуса криворізького міського нотаріального округу ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11-14, 15-54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 99), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. 19.04.2009 р. померла [PERSON]. Їй належав будинок № 54 по вул. Олексіївська (колишня [PERSON]) в м. Кривому Розі. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на вказане домоволодіння. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON], який на момент її смерті проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом не отримував, так як до нотаріальної контори не звертався. Після смерті [PERSON], в домоволодінні № 54 по вул. Олексіївська в м. Кривому Розі, разом зі своїм батьком [PERSON], проживала без реєстрації [PERSON]. 12.12.2015 р. помер [PERSON]. Після його смерті, відкрилась спадщина на вказане домоволодіння. 28.09.2018 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], але отримала відмову, оскільки пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Факт постійного спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані заявником відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, та свідчать про обґрунтованість та законність заяви. Таким чином, визнання відповідачем, позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Тому, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved