Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

16.06.2020 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що 21.12.2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із сторонами, однак фактично перебувають виключно на її утриманні. З липня 2019 року відповідач припинив утримувати родину, опікується власними інтересами, періодично, без врахування інтересів сім`ї, купує продукти харчування на власний розсуд, на незначну суму. Відповідач не цікавиться тим, яким коштом існує їх сім`я та чи задоволені потреби дітей. Через таке ставлення до родини, між нею та відповідачем постійно виникають сварки. Шлюбні стосунки припинені з січня 2020 року, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет. У зв`язку із цим, позивач звернулась до суду ще й з позовом про розірвання шлюбу. На цей час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивач не має щомісячного заробітку, коштів для задоволення своїх потреб навіть першої необхідності. На її усні прохання про надання матеріальної допомоги відповідач не реагує. В свою чергу, відповідає є працездатною особою, працевлаштований у ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень», де отримує заробітну плату та може надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач не має хронічних захворювань, не є інвалідом. Окремо нею пред`явлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей. У зв`язку з викладеними обставинами, звернулась до суду із цим позовом та прохає присудити до стягнення аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 05.08.2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Внаслідок відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя на підставі рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя за № 3351/3дп/15-20 від 02.12.2020 року, у справі проведено повторний автоматизований розподіл. Ухвалою суду від 23.12.2020 року справу прийнято до провадження цим складом суду та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.01.2021 року. Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, згідно із якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала задовольнити. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, до суду надав письмову заяву, згідно з якою прохав справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі 21.12.2012 року уклали шлюб, зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 653 (а.с. 4). Від шлюбу у сторін [INFO] народився [PERSON] (а.с. 6), а [INFO] народився [PERSON] (а.с. 5). Згідно із довідками з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 16.03.2020 року, позивач та її малолітні діти мешкають у квартирі [ADDRESS] (а.с. 9-10). Відповідно до довідки ТОВ «Кондитерська фабрика «Квітень» від 13.01.2020 року, [PERSON] працевлаштований з 03.03.2018 року у цьому товаристві, його середньомісячний дохід складає 10\~782 грн. 51 коп. (а.с. 11). Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що позивач, після народження другого сина, не маючи щомісячного джерела доходу, у зв`язку з доглядом дитини до досягнення нею трирічного віку, матеріальної допомоги від відповідача, як батька дитини, не отримує, не дивлячись на те, що обидві дитини перебувають на її утриманні. Відповідач має матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки є особою працездатного віку, не має тих захворювань, що перешкодою для трудової діяльності, офіційно працевлаштований та отримує щомісячний дохід. Визначений позивачем розмір аліментів, які вона прохає стягнути з відповідача є співмірним з її потребами, і матеріальними доходами відповідача, в тому числі, з урахуванням обов`язку відповідача з утримання дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки право позивача на отримання аліментів на власне утримання у період перебування у відпустці по догляду за дитиною встановлено законом, однак відповідачем не визнається, оскільки в добровільному порядку матеріальна допомога ним не надається, воно підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved