Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

15.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобов'язання [PERSON] чи будь- яких інших осіб не чинити перешкод батькові [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] [INFO]; визначення порядку та способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON], [INFO], шляхом встановлення систематичних побачень з сином кожної неділі тижня протягом усього дня у будь-якому місці за попередньою домовленістю з матір'ю, як разом з нею так і за її відсутністю. 03.12.2018 року представник позивача [PERSON], надав до суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просить суд визначити порядок та спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON], [INFO] шляхом встановлення систематичних побачень з сином відповідно до висновку Овідіопольської районної адміністрації Одеської області від 30.10.2018 року за №01/01-25/3059. З даним висновком позивач згоден. В заяві представник позивача також просить справу розглядати за його відсутності. Також з боку представника відповідача [PERSON], надійшла заява, в якій останній погодився з висновком Овідіопольської районної адміністрації Одеської області від 30.10.2018 року за №01/01-25/3059 та не заперечує про встановлення такого порядку побачення батька з дитиною також останній просить справу розглядати за його відсутністю. Представником третьої особи органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації до судового засідання надано заяву про розгляд справи за відсутністю представника, в якій зазначено, що висновок від 30.10.2018 року за №01/01-25/3059 підтримують, при розгляді справи просять взяти його до уваги. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до положення ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з положенням ст. 206 ч.1 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь- якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, про що наголошує положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях позивач та відповідач розпорядилися на свій розсуд. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вивчивши та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що уточнені позовні підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, але шлюб був розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 13.11.2009 року серія [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Белградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис за № 132. Від шлюбу народилась спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.06.2018 року серія [NUMBER], видане Малиновським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 1622. Згідно з довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20.06.2018 року № 82 [PERSON] проживає разом з родиною за адресою: [ADDRESS], а саме: [PERSON], дружина, [INFO], [PERSON], донька, [INFO]; [PERSON], донька, [INFO]; [PERSON], донька, [INFO] Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 10.08.2018 року станом на 10.08.2018 року заборгованість відсутня. У сторін виник спір щодо участі батька у вихованні дитини, відповідачка перешкоджає батькові дитини у спілкуванні та участі у її вихованні, з приводу чого позивач звернувся до суду. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області №01/01-25/3059 від 30.10.2018 року про встановлення порядку спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним визначити способи участі [PERSON] у вихованні з малолітнім сином [PERSON], [INFO], враховуючи при цьому бажання та стан здоров'я дитини: першу та третю неділю місяця протягом усього часу дня у будь-якому місці за попередньою домовленістю з матір'ю, як разом з нею так і за її відсутністю. Також у висновку зазначено, що мати дитини на засіданні ради опіки та піклування не заперечувала проти спілкування батька з сином, як у її присутності так і без неї, але за згодою та бажанням дитини [PERSON], [INFO]. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У Декларації прав дитини зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Враховуючи згоду сторін з висновком органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області №01/01-25/3059 від 30.10.2018 року про встановлення порядку спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON], [INFO], відповідно до якого вважано доцільним визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], беручи до уваги бажання та стан здоров'я дитини наступним чином: першу та третю неділю місяця протягом усього часу дня у будь-якому місці за попередньою домовленістю з матір'ю, як разом з нею так і за її відсутністю. На підставі наведеного та з урахуванням того, яку роль відіграє розлучення з батьками в стані дитини, ту обставину, що права батьків щодо дитини є рівними, виходячи з пріоритету прав дитини, урахувавши вік дитини, стан її здоров'я, позицію органу опіки та піклування, а також той факт, що дитина не може бути заручником особистих відносин батьків, суд вважає за доцільне встановити наступний порядок спілкування та побачення позивача з сином, враховуючи при цьому бажання та стан здоров'я дитини: першу та третю неділю місяця протягом усього дня у будь-якому місці за попередньою домовленістю з матір'ю, як разом з нею так і за її відсутністю.

Outcome: approved