Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

15.05.2018 року\~ позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 1032667,97 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 29.12.2015 року укладено договір позики між сторонами, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] кошти в розмірі 750000,00 грн., що складає на час повернення 30000,00 доларів США, готівкою, які останній зобовязався повернути до 31.03.2016 року. Кошти позивачу не повернуті, відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань. Укладання договору позики підтверджується договором позики від 29.12.2015 року та нотаріально завіреною заявою [PERSON] від 29.12.2015 року, в якій засвідчено приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу [PERSON] справжність підпису громадянина [PERSON], який було зроблено у його присутності. Приватним нотаріусом, перед підписанням заяви, особу [PERSON] було встановлено, дієздатність перевірено. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу позивача зобов'язаний сплатити йому суму простроченного основного боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми. Отже, враховуючи діючі індекси інфляції, розмір інфляційних, що підлягають стягненню з відповідача за період прострочення сплати, становить 234955,64 грн., розмір 3-х відсотків річних, що підлягає стягненню з відповідача за період прострочення, становить 47712,33 грн. В судове засідання позивач не зявився,\~подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся\~ належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання,\~не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин,\~не подав\~відзив , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Встановлено, що 29.12.2015 року укладено договір позики між сторонами, відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] кошти в розмірі 750000,00 грн., що еквівалентно, на дату повернення суми боргу 30.03.2016 року, складає 30000,00 доларів США, готівкою, які останній зобовязався повернути до 31.03.2016 року. Кошти позивачу не повернуті, відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань. Укладання договору позики підтверджується договором позики від 29.12.2015 року (а.с. 5) та нотаріально завіреною заявою [PERSON] від 29.12.2015 року (а.с. 6), в якій засвідчено приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу [PERSON] справжність підпису громадянина [PERSON], який було зроблено у його присутності. Приватним нотаріусом, перед підписанням заяви, було встановлено особу [PERSON], дієздатність перевірено. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи діючі індекси інфляції, розмір інфляційних, підлягає також стягненню з відповідача за період прострочення сплати: 234955,64 грн. - інфляційних втрат та 47712,33 грн. трьох відсотків річних. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Надані позивачем, як доказ укладений договір позики, нотаріально засвідчена заява відповідача про отримання коштів, свідчать про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі, відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі та\~ приймається судом, як доказ, який вказує на факт наявності боргу у відповідача перед позивачем. Згідно норм ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. З матеріалів справи вбачається, що\~ строк виконання зобов'язання за договором позики від 29.12.2015 року настав 30.03.2016 року. Документально підтверджені судові витрати відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 8810,00 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved