Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

15 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,50 умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування, яка розташована на території Мурафської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 5 квітня 2005 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0229712. При житті [PERSON] склав заповіт, посвідчений 11 березня 2005 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області, в якому він все майно, яке на день смерті буде йому належати заповідав позивачу. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку майна немає. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька [PERSON], в звязку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає: поновити йому термін звернення до суду з позовом та визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,50 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ХР № 0229712 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. У відкрите судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер 04 квітня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №015493, виданого 05 квітня 2005 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Мурафської сільської ради, Мурафське КСП, яке належало заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №00229712. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. По Мурафській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 11 березня 2005 року, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було, із чого воно не складалось і взагалі все те, що він за Законом матиме право на день смерті, заповів синові [PERSON]. Вказаний заповіт на день смерті заповідача [PERSON] не відмінений та не скасований. Інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку майна немає, про що свідчить довідка Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 21.03.2016 року № 634 та відповідь Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 27.05.2016 року №819/02-16. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача [PERSON], має законне право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved