Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

15.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції 02.02.2002 року, актовий запис №59. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 02.02.2002 року одружився з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харьківського обласного управління юстиції, актовий запис № 59. В шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Суперечок про розподіл спільного майна немає. Суперечок щодо місця проживання дитини також немає. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спільне господарство сторони не ведуть більше 2 років, з 2016 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між позивачем та відповідачем. [PERSON] вказує, що збереження сім'ї неможливо і суперечить як його інтересам так і інтересам відповідача. Шлюб сторони розривають вперше. У звязку з викладеним, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Сторони в підготовче засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач позов підтримав, відповідач позов визнала у повному обсязі, просила його задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 02.02.2002 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №59 і підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ №152023, виданим 02.02.2012 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Товстолуг» (а.с. 5). В шлюбі у позивача і відповідача народилася донька [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №300 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №204176, виданого 19.07.2002 року (а.с.15). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч.4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам неповнолітньої дитини, позивача та відповідача, яка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Окрім того, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті,\~суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved