Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

17.06.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В заяві вказує, що у зв'язку з тяжким фінансовим становищем, та відсутністю коштів, відповідачка [PERSON] на початку 2010 року звернулася до позивача [PERSON] з проханням позичити їй грошові кошти в борг. Позивач за умови, що вказані кошти будуть повернуті вчасно, дав згоду на позику. 19.07.2010 року відповідачка взяла у позивача 20 000 дол. США про що написала йому боргову розписку. Згідно цієї розписки відповідач повинен був суму боргу повернути в строк до 01.08.2013 року. Починаючи з 01.09.2013 року позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення суми боргу, однак відповідачка борг повертати відмовилася, мотивуючи це відсутністю коштів, та до теперішнього часу борг позивачу не повернула. Так як позивач свої вимоги про стягнення боргу пред'явив після сплину терміну повернення грошей, обумовлених в розписці, і сума позики визначалась з урахуванням курсу долару США до гривні, позивач просить стягнути суму боргу станом на дату звернення з позовними вимогами до суду. Станом на 19.07.2010 р., по курсу Національного Банку України доларів США до гривні, виходячи з неповернутої суми боргу, у відповідача перед позивачем виник борг в розмірі 499 200,00 грн. У зв'язку із скрутним фінансовим становищем позивача і неможливості сплатити відповідний судовий збір, позивач просить стягнути заборгованість частково, у розмірі 10 000, 00 дол.США. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи в судове сасідання не з»явивя, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі зібраних по справі доказів, проти чого позивач не заперечив. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи заяву позивача про підтримку позовних вимог, суд робить висновки про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити, виходячи з таких підстав. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд має право вимагати подання оригіналу (ч. 2 ст. 64 ЦПК України). Оригінали письмових доказів, відповідно до ст. 138 ЦПК України, до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу. Суд встановив, що у зв'язку з тяжким фінансовим становищем, та відсутністю коштів, відповідачка [PERSON] на початку 2010 року звернулася до позивача [PERSON] з проханням позичити їй грошові кошти в борг. Позивач за умови, що вказані кошти будуть повернуті вчасно, дав згоду на позику. 19.07.2010 року відповідачка взяла у позивача 20 000 дол. США про що написала йому боргову розписку. Згідно цієї розписки відповідач повинен був суму боргу повернути в строк до 01.08.2013 року. Починаючи з 01.09.2013 року позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою про повернення суми боргу, однак відповідачка борг повертати відмовилася, мотивуючи це відсутністю коштів, та до теперішнього часу борг позивачу не повернула. Так як позивач свої вимоги про стягнення боргу пред'явив після сплину терміну повернення грошей, обумовлених в розписці, і сума позики визначалась з урахуванням курсу долару США до гривні, позивач просить стягнути суму боргу станом на дату звернення з позовними вимогами до суду. Станом на 19.07.2010 р., по курсу Національного Банку України доларів США до гривні, виходячи з неповернутої суми боргу, у відповідача перед позивачем виник борг в розмірі 499 200,00 грн. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку із скрутним фінансовим становищем позивача і неможливості сплатити відповідний судовий збір, позивач просить стягнути заборгованість частково, у розмірі 10 000, 00 дол.США. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Таким чином оскільки, розмір зобов'язань відповідача складає 10 000,00 доларів США, офіційний курс НВУ гривні до долара на момент звернення становить 1 (один) долар за 24,91 грн. Розмір позовних вимог на момент подання позову складає 249 100,00грн. В тексті зазначеної розписки міститься безумовне зобов'язання відповідача повернути отримані від позивача грошові кошти, а також підтвердження їх отримання. За правилом частини 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Суд, як зазначено вище в рішенні, зробив висновок, що між сторонами виникло зобов'язання із договору позики, за яким боржник (відповідач) зобов'язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики), яка ним отримана від позивача. Зазначений договір оформлений розпискою, складеною відповідачем, яку було передано позивачу, та який є борговим документом. За правилом ч. ч. 2 та 3 ст.535 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Таким чином наявність боргового документа у кредитора без відповідної помітки про виконання зобов'язання свідчить про невиконання останнього. Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки відповідачка добровільно повертати свій борг відмовляється, тому суд приходить до переконання, що права позивача підлягають захисту в судовому порядку, а відтак позовні вимоги в частині стягнення боргу за борговим документом необхідно задовольнити.

Outcome: approved