Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

15 лютого 2021 року адвокат Козін Т.В., що представляє інтереси [PERSON] , звернулася до суду із вказаною позовною заявою та просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , померлою [INFO] , після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Зоря» Липоводолинського району Сумської області в розмірі 3,33 умовних кадастрових гектар, яке належало [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ № 0083498, виданого 21 серпня 1996 року Липоводолинською РДА Сумської області, після смерті якої спадщину прийняла [PERSON] . Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що є тимчасово окупованою територією України, на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження. Після її смерті відкрилась спадщина, яка, зокрема, складається із права на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Зоря» Липоводолинського району, Сумської області в розмірі 3,33 умовних кадастрових гектар, яке належало її матері - [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії CM № 0083498, виданого 21 серпня 1996 року Липоводолинською РДА Сумської області. Ні [PERSON] , ні [PERSON] не залишали ніяких заповідальних розпоряджень на випадок своєї смерті. Спадщину після смерті матері [PERSON] фактично прийняла її донька [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день її смерті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , звернувшись до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті її матері [PERSON] отримала відмову, мотивовану неможливістю встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, судом отримано заяву відповідача про розгляд справи без участі представника, заперечення по суті позову відсутні, при вирішенні справи відповідач покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками згідно свідоцтва про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 18 серпня 1973 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , узявши прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 8). Із архівного витягу державного архіву Сумської області № Н-26 від 24 квітня 2020 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (мова оригіналу) (а.с. 12). 8 липня 1953 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , узявши прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 9). Таким чином, [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] є бабою позивача [PERSON] . Із копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії СМ № 0083498 вбачається, що [PERSON] , яка проживала в с. Панасівка Липоводолинського району Сумської області, як члену КСП «Зоря», належить право на земельну частку (пай) розміром 3,33 га, яка перебуває у колективній власності (а.с. 16). [INFO] в м. Торез Донецької області померла [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до довідки № 411 від 27 серпня 2020 року, виданої Панасівським старостинським округом, [PERSON] , [INFO] , знята з реєстрації в с. Панасівка і вибула [INFO] в м. Торез Донецької області (а.с. 13). Відповідно до довідки № 402 від 21 лютого 2020 року, виданої КП «ЖКС» та копії домової книги, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 7 травня 1996 року по 23 вересня 1996 року (а.с. 14, 18-20, 55). [INFO] в м. Чистякове Донецької області померла [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до довідки № 402 від 21 лютого 2020 року, виданої КП «ЖКС» та копії домової книги,, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 17 травня 1975 по 2 жовтня 2012 року, а з 2012 та до дня смерті - [ADDRESS] (а.с. 15, 18-20, 54). Згідно з довідкою відділу у Липоводолинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 417/137-20 від 23 жовтня 2020 року, [PERSON] є у списках осіб-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», якій виділялась земельна ділянка; відповідно до Книги реєстрації сертифікатів зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай) серії CM 0083498 від 22 серпня 1996 року за № 254 розміром 3,33 в умовних кадастрових гектарах на ім`я [PERSON] ; державні акти відповідно до технічної документації та вищевказаного сертифіката не виготовлялись та не видавались; право власності не земельні ділянки не зареєстроване (а.с. 17). Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року місто Торез перейменовано на місто Чистякове (а.с. 21). Постановою нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори від 13 листопада 2020 року відмовлено представнику [PERSON] , [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з не встановленням факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] та відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (а.с. 22-23). З інформації № 314/01-16 від 10 квітня 2021 року, наданою Куп`янська державною нотаріальною конторою Харківської області, спадкова справа щодо майна померлої [INFO] в м. Чистякове Донецької області [PERSON] Куп`янською державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с. 57). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 150/01-16 від 17 березня 2021 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені [PERSON] , відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися (а.с. 43). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою № 151/01-16 від 17 березня 2021 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON] , відповідно до Спадкового реєстру посвідчувався Шахтарською державною нотаріальною конторою Донецької області за реєстровим номером 2-570 (а.с. 43). Відповідно до інформації так званого «Республіканського нотаріального архіву Донецької народної республіки» від 6 квітня 2021 року, на зберіганні даного архіву перебуває заповіт від імені [PERSON] , 5 грудня 1927 року народження посвідчений Шахтарською державною нотаріальною конторою Донецької області за реєстровим номером 2-570. З даних відомостей вбачається, що вищевказана особа не є спадкодавцем в даній справі (а.с. 53). За викладених обставин позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та відсутністю доказів прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] . При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 524 чинного станом на [INFO] (день смерті [PERSON] ) Цивільного кодексу УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Частиною 1 ст. 529 цього ж Кодексу передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтями 548, 549 вищевказаного Кодексу передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння та спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до рекомендацій, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно до пункту 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції 1996 р.) «Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном». Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом померлої [PERSON] і протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вступила в управління та володіння спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що доводиться письмовими доказами, суд вважає, що позовна вимога про встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання права на земельну ділянку слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При вирішені цієї позовної вимоги суд бере до уваги наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) СМ № 0083498 на право на земельну ділянку площею 3,33 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж на місцевості, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 254 від 22 серпня 1996 року. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] , оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від спадщини не відмовлялася, неможливість у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті матері через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, суд вважає необхідним визнати за позивачем право в порядку спадкування на належну за життя [PERSON] земельну частку (пай), яку успадкувала [PERSON] .

Outcome: approved