overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

15.06.2017 року заявник звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності трудової книжки колгоспника [NUMBER] виданої 13 травня 1979 року колгоспом імені Мічуріна с. Випасне, Б.-Дністровського району Одеської області. Свої вимоги мотивував тим, що в 1979 році розпочав трудову діяльність і отримав трудову книжку колгоспника в колгоспі імені Мічуріна с. Випасне, Б.-Дністровського району Одеської області. У зв'язку з настанням пенсійного віку звернувся до Малиновського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі для оформлення пенсії, але йому було відмовлено на підставі того, що в даній трудовій книжці помилково вказано прізвище «[PERSON]» замість «[PERSON]». У зв'язку із чим він був змушений звернутись до суду. До судового засідання заявник не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та наполягав на задоволенні заяви (а.с.20). Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просив справу слухати у відсутність представника (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, в 1979 році заявник розпочав трудову діяльність в колгоспі і отримав трудову книжку колгоспника [NUMBER] імені Мічуріна с. Випасне, Б.-Дністровського району Одеської області (а.с.4-7). Однак при заповненні трудової книжки була допущена помилка в написані прізвища заявника, а саме вказано (російською мовою) «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Той факт, що трудова книжка колгоспника [NUMBER], яка видана 13 травня 1979 року колгоспом імені Мічуріна с. Випасне, Б.-Дністровського району Одеської області на прізвище «[PERSON]» (російською мовою) належить «[PERSON]» підтверджується паспортом [NUMBER], виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 09.08.2004 року (а.с.8), другою трудовою книжкою [NUMBER] (а.с.9-11), з яких вбачається, що прізвище заявника записано «[PERSON]». З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

15.06.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 22.08.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 11.04.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 12659,67грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 22.08.2011 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 2100,00 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 11.04.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1375,10 грн.; по відсоткам за користування кредитом 4550,76 грн.; по комісії 5654,78 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 579,03 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 12659,67 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

15.06.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.06.2007 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000,00 грн. зі сплатою 22.80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.05.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 28843,35 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 26.06.2007 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000,00 грн. зі сплатою 22.80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.05.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2932,90 грн.; по відсоткам за користування кредитом 20118,58 грн.; по комісії 3942,19 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1349,68 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором з урахуванням штрафних санкцій в загальній сумі 28843,35 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

15.06.2017 року ПАТ КБ „ПриватБанк» (надалі [PERSON]) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що 09.11.2013 року, відповідно до укладеного договору №б/н, відповідач, як позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4 500,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами [PERSON]», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між нею та [PERSON] Договір, що підтверджується її підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою [PERSON]. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) - це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операцій по платіжній картці над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну Інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS- ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ( www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ІІриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

15.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 12.11.1996 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилась дочка, яка на даний момент вже є повнолітня. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У зв'язку з чим, у позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явивися, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 12.11.1996 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

15.06.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05 вересня 2000 року у виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, актовий запис № 25 розірвати, вказуючи, що 05 вересня 2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не має, з квітня 2016 року шлюбні відносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим він і звернувся з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, про що надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за його відсутність. Відповідач надала заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодилася, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2000 року у виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, актовий запис № 25. /л.с. 5 / Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, подружні відносини припинені з квітня 2016 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

15.06.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 листопада 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, господарство між сторонами не ведеться. Позивач вважає збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та не заперечує щодо ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився по не відомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що з 26 листопада 2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить маючим істотне значення інтересам кожного з них. За такими обставинами шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

15.06.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить шлюб між ними розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя сторін не склалося, через різні погляди на життя та сімейні відносини, що призвело до припинення сімейних відносин. Позивач зазначила, що сторони не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності позивача в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] подав суду заяву в якій зазначив, що відповідно до ст. 174 ЦПК України він визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та просить позов задовольнити. Суд, дослідивши заяви сторін та інші матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.01.2013 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського РУЮ у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено запис за № 18. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбні стосунки, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідач [PERSON] в своїй заяві про визнання позову ці обставини визнав і не оспорював. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі, оскільки дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачкою судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

15.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 26.10.2010 року зареєстровано шлюб, про що Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №180 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю. З 2012 року шлюбні відносини між подружжям припинено. На теперішній час позивач створив іншу сімю. В звязку із викладеним, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, але до початку його проведення надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання заявлених [PERSON] вимог та розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 26 жовтня 2010 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії І-КИ №373568, повторно виданого 13 червня 2017 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 26 жовтня 2010 року складено відповідний актовий запис №180 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено копією Свідоцтва про народження [PERSON] І-КИ №642132, повторно виданого 13 червня 2017 рокуСинельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 6) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя фактично шлюбні відносини припинило у 2012 році, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення\~ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

15.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 12.05.2004 року, від якого спільних дітей не мають. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи проте не повідомив суду поважних причин для відкладення розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 12.05.2004 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

15.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 158,36 грн., в якому зазначив, що відповідач звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 20.03.2014 р., згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна». 18.12.2015 р. відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну кредитну карту «Універсальна Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 3600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «[PERSON] Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua., складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Далі в позові зазначив, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору надає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua) або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial