Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

15.03.2016 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24.06.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що складений відповідний актовий запис за №\~234. Позивач посилається на такі обставини. 24.06.2011 вона та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 075422, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка після розпаду сімї залишилась проживати з позивачем. На протязі останніх років сімейне життя сторін поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин; кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки; в сім'ї немає нормальної моральної атмосфери. Ведення спільного господарства припинено, відповідач приїздить до неї і дочки на вихідні. Спільне життя для сторін є нестерпним і його продовження не відповідає інтересам позивача. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши через канцелярію суду письмову заяву, в якій підтримала заявлені нею позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу, строку для примирення не потребує, просить залишити теперішнє прізвище «Будаловська», просить справу розглядати за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. У зв'язку з вказаними обставинами, враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалив: вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів ухвалити заочне рішення у справі відповідно до положень статей\~224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 075422 від 24.06.2011 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 24.06.2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.\~Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 234. Прізвища чоловіка і дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON], відповідно. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем. Сторони разом фактично не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя, сім'ю, сімейні цінності та обов'язки; втрата взаєморозуміння і поваги один до одного. Позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити шлюбне прізвище «Будаловська». Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З норм статей 55, 56 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати 551,20\~грн.

Outcome: approved