Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

17.05.2016 року до суду надійшов позов, в якому ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №PLXRRX11120035 від 17.04.2007 року в сумі 32042,70 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №PLXRRX11120035 від 17.04.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 1500 грн, однак свої обов'язки щодо його повернення, сплати відсотків та інших платежів виконує неналежним чином. Судовим наказом Козельщинського районного суду Полтавської області від 30.07.2008 року з відповідача стягнуто 2576,26 грн. Станом на 04.05.2016 року відповідач має загальну заборгованість у сумі 32616,93 грн, яка складається з наступного: -6550,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; -684,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; -25382,52 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом. Суму заборгованості, яка підлягає стягненню позивачем обраховано шляхом віднімання суми заборгованості, що стягнута судовим наказом, від загальної суми заборгованості, яка на даний час обліковується позивачем станом на 04.05.2016 року. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечив, зазначив в позовній заяві про згоду на розгляд справи без участі представника позивача, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім цього, позивачем надано заяву з проханням ухвалити рішення з урахуванням матеріалів справи №2 «н»-136/2008 за заявою ЗАТ КБ «Приватбанк» про видачу судового наказу. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки не повідомила, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить застосувати строк позовної давності, врахувати похилий вік, скрутне матеріальне становище та зменшити розмір пені (а.с.33). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до заявки №PLXRRX11120035 від 17.04.2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 1500 грн (а.с.7). Судовим наказом Козельщинського районного суду Полтавської області від 30.07.2008 року з відповідача стягнуто 2576,26 грн. (а.с.4). Із заяви позивача та доданого до неї розрахунку, які містяться в матеріалах справи №2 «н»-136/2008 Козельщинського районного суду Полтавської області, вбачається, що до стягнутої суми включено: -1418,08 грн - заборгованість за кредитом; -668,15 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; -360 грн - заборгованість за комісією; -130,03 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань. Стягнуту заборгованість позивачем було нараховано станом на 02.07.2008 року. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до заявки №PLXRRX11120035 від 17.04.2007 року відповідач зобов'язався виконувати Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») Стандарт). Пунктом п.5.1. Умов за кожний день прострочки платежів передбачена пеня (а.с.11). Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання пені, оскільки зобов'язання залишається належним чином не виконаним (ст.ст.598, 599 ЦК України). Таким чином, позивач правомірно нараховує відповідачу пеню в розмірі, передабаченому п.5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (надалі - Умови) (а.с.8-11). Відповідач неналежним чином виконує умови договору, має станом на 04.05.2016 року загальну заборгованість у сумі 32616,93 грн, яка складається з наступного: -6550,41 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; -684,00 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; -25382,52 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом. В той же час, суд вважає неприпустимим запропонований позивачем метод обрахування суми, що підлягає стягненню, шляхом віднімання суми заборгованості, що стягнута судовим наказом, від загальної суми заборгованості, яка на даний час обліковується позивачем станом на 04.05.2016 року. Оскільки в такому випадку відбувається зарахування неоднорідних вимог та в остаточному неможливо визначити склад кінцевої суми (скільки складає заборгованість за відсотками, скільки за комісією, скільки за пенею). Стягнення ж суми заборгованості без визначення її складових (загальною сумою) також є неможливим, оскільки тіло кредиту, проценти, комісія, пеня є різними за своєю юридичною природою, в тому числі, мають відмінності при їх стягненні при виконання судового рішення, зокрема, черговість. В тому числі, змішування неоднорідних боргових вимог, перешкоджає суду вирішити питання про зменшення неустойки відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України. На неодноразові пропозиції суду (а.с.54, 100) визначити зміст позовних вимог (тобто, що входить до складу суми, що стягується: тіло кредиту, проценти, пеня, інше) позивач не відреагував. Таким чином, суд вважає за необхідне здійснити розрахунок заборгованості щляхом віднімання однорідних вимог та визначити заборгованість відповідача станом на 04.05.2016 року в такому розмірі: -заборгованість за процентами за користування кредитом 5882,26 грн (6550,41 - 668,15); -заборгованість по комісії за користування кредитом 324 грн (684 - 360); -пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 25252,49 грн (25382,52 - 130,03). Сума заборгованості з процентів та комісії підлягає стягненню в повному обсязі. Суд вважає, що строк позовної давності позивачем дотримано, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем 02.10.2012 року здійснено останній платіж, в свою чергу, відповідно до п.5.5. Умов термін позовної давності встановлюється тривалістю 5 років. В той же час, ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість з тіла кредиту складає 0,00 грн. Відповідачем народилась 14.09.1954 року (а.с.12), тобто має вік більше 62 років. Похилий вік відповідача суд визнає обставиною, яке має суттєве значення. Крім цього, розмір пені значно перевищує розмір збитків позивача. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру пені до первісної суми отриманого кредиту, тобто до 1500 грн. Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 03.09.2014 р. № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами ст.360-7 ЦПК України. В частині стягення штрафу в сумі 500 грн (фіксована складова) та штрафу в сумі 1502,03 грн (процентна складова), суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 5.1 Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 5.3 Умов передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами ст.360-7 ЦПК України. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, на 24%, то з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 330,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial