Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

16 березня 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначається,\~що 23.09.2008\~року,\~між позивачем\~та [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№DNG0A80000149120,\~згідно з\~умовами якого\~позичальник отримав\~кредит у\~сумі 5655.22\~дол.\~США з\~кінцевим терміном\~повернення до\~20.09.2013\~р.,\~та взяв\~на себе\~зобов`язання\~повернути кредит\~та сплатити\~відсотки за\~користування кредитним\~коштами в\~строки та\~порядку,\~встановлені кредитним\~договором. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а відповідач в порушення умов кредитного договору не здійснював погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 27 січня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 48488,08 доларів США, яка складається з: 4579,62 доларів США - заборгованість за кредитом; 2499,47 доларів США - заборгованість по відсоткам; 2089,92 доларів США - заборгованість по комісії; 39319,07 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого останній прийняв на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі за зобов`язанням [PERSON] , яке виникло на підставі договору від 23.09.2008 року. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 4579,62 доларів США, що за курсом 24,33 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2020 р. складає 111422,15 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, і від них не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Також відповідачі не скористався правом на відзив та не направили до суду письмовий відзив на позовну заяву. Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (АТ КБ «Приватбанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року АТ КБ «Приватбанк» зареєстроване як юридична особа 19.03.1992, основний вид економічної діяльності, 64.19\~інші види грошового посередництва. Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 року, АТ КБ «Приватбанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3\~ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ від 01.03.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус суб`єкта - юридична особа, види діяльності за КВЕД\~2010: 64.19. Інші види грошового посередництва; 64.92. Інші види кредитування; 64.99.Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 66.11 Управління фінансовими ринками; 66.12. Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення. Статтею 1054 ЦК України\~визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 23 вересня 2008 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №DNG0A80000149120, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 5655.22 доларів США з кінцевим терміном повернення до 20 вересня 2013 року, а [PERSON] , у свою чергу, взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором, що підтверджується відповідним кредитним договором. Крім того, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки відповідно до якого останній прийняв на себе зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі за зобов`язанням [PERSON] , яке виникло на підставі договору від 23.09.2008 року. Укладаючи договір поруки, його учасники погодили (п. 4 договору поруки), що у випадку невиконання зобов`язань поручитель та позичальник відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, а також те, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань за кредитним договором (п. 11 договору поруки). У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 27 січня 2020 року перед банком виникла заборгованість, яка згідно із розрахунком наданим позивачем, складає 48488,08 доларів США, з яких: 4579,62 доларів США - заборгованість за кредитом; 2499,47 доларів США - заборгованість по відсоткам; 2089,92 доларів США - заборгованість по комісії; 39319,07 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 4579,62 доларів США, яка складає заборгованості за тілом кредиту, що за курсом 24,33 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2020 р. складає 111422,15 грн. 28 січня 2020 року позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу щодо погашення заборгованості. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3\~ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов`язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. В\~статті 610 ЦК України\~вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~212, ч. 2 ст.\~632 ЦК України\~договір укладений сторонами, містить умови, які повинні виконуватися. Частиною першою\~статті 553 ЦК України\~передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до положень\~ст. 541 ЦК України\~солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №DNG0A80000149120 від 23 вересня 2008 року щодо своєчасної оплати кредиту та визначених договором платежів. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за тілом кредиту від 23 вересня 2008 року в розмірі 4579,62 доларів США, що є загальною сумою заборгованості за тілом кредиту, що за курсом 24,33 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2020 р. складає 111422,15 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідачів.

Outcome: approved