Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

16 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом, в якому вказав, що [INFO] року перебуваючи у приватних справах за кордоном в м. К'єті (Італія) померла його мати - [PERSON], яка народилася [INFO] року в м. Змієві Харківської області, була прописана з 21 лютого 1997 року за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок смерті [PERSON] на території України, за місцем реєстрації померлої, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та приватизована земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] Заповіту спадкодавиця на випадок смерті не залишила, отже має місце спадкування за законом. Коло спадкоємців за законом першої черги є таким: позивач - син спадкодавиці; батько спадкодавиці - [PERSON] та мати спадкодавиці - [PERSON]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, у встановленому законом порядку, будучи неповнолітнім на час відкриття спадщини, що відповідає вимогам ст. 1268 ЦК України. Батьки спадкодавиці - відповідачі по справі - спадщину в установленому законом порядку не прийняли і до них застосовуються наслідки пропуску строку для прийняття спадщини. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року за [PERSON] було визнано права та обов'язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом (правонаступництва) після померлої [INFO] року матері [PERSON]. Позивач не має можливості оформити право власності на вказаний будинок, зокрема здати його в експлуатацію, до тих пір, поки не отримає права власності на земельну ділянку, розташовану за цією ж адресою. В той же час, [PERSON] відмовлено як нотаріусом, так і відділом Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області в оформленні за позивачем права власності на дану частину спадкового майна, оскільки, по-перше, у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю, Державний акт старого зразка та земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, який можливо надати лише після того, як позивач стане її власником. З огляду на викладене, [PERSON] змушений звернутися до суду з даним позовом та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року матері - [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0961 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Зміївської міської ради Харківської області за адресою [ADDRESS] наданої «Для будівництва житлового будинку і господарських споруд». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: З копії Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 211, вбачається, що [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 31). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла у м. К'єті, що підтверджено копією Свідоцтва про її смерть. Згідно копії Довідки від 16 жовтня 2007 року № 168-03-73 та копії Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія [NUMBER], 20 січня 1990 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], який 25 лютого 1997 року було розірвано. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] - копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 6. З копії Будинкової книги вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS], за якою також зареєстрований і позивач - її син [PERSON] Станом на [INFO] року [PERSON] виповнилося 17 років, тобто, на день смерті матері він був неповнолітнім, а, отже, таким, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] З огляду на вищевикладене, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син та батьки - [PERSON], [PERSON]. А єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] - є її син [PERSON] (а.с. 3-5). Вказаним рішенням за [PERSON] було визнано права та обов'язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом (правонаступництва) після померлої [INFO] року матері [PERSON]. Крім того, встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина також на земельну ділянку, площею 0,0961 га, яка розташована за адресою [ADDRESS] наданої «Для будівництва житлового будинку і господарських споруд». Вказана земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії [NUMBER] оригінал якого було втрачено, про що свідчить оголошення в газеті «Зміївський кур'єр» (а.с. 12, 13). Даний Акт має форму старого зразка та земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер. Постановою Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 05 червня 2015 року № 1089/02-31 [PERSON] було відмовлено у видач Свідоцтва про право на спадщину, зокрема, на земельну ділянку, оскільки спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 14). Крім того, позивачем було замовлено та його замовлення виконано, а саме виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва житлового будинку і господарських споруд, розташованої в [ADDRESS] (а.с. 33-53). Однак, [PERSON] отримав відмову від відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру - у наданні кадастрового номеру, оскільки позивач не є власником земельної ділянки, а, відповідно, не має права на замовлення та розробку технічної документації (а.с. 32). Таким чином, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно - земельну ділянку інакше, ніж через суд. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що померла [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 0,0961 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], а також приймаючи до уваги той факт, що іншим шляхом позивач оформити своє право на спадщину можливості не має, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача на користь держави підлягає стягненню сума недоплаченого судового збору у розмірі 2330 грн. 06 коп.

Outcome: approved