Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

15 лютого 2016року до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті в певний час фізичної особи [PERSON], в якій заявник зазначив, що 23 грудня 2015 року його мати [PERSON], [INFO], померла у м. Макіївка Донецької області та була похована у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Заявнику було видано лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] та свідоцтво про смерть, видані на тимчасово окупованій території, при цьому у зв*язку із припиненням на вказаній території доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Мінюсту України відомості про смерть [PERSON] до державного реєстру актів цивільного стану не внесено. У звязку з тим, що вищевказані медичний документ про смерть та свідоцтво про смерть видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійсними та не створюють юридичних наслідків, тому, заявник позбавлений можливості підтвердити смерть своєї матері у встановленому законом порядку та не може вступити у права наслідування після смерті [PERSON]. Заявник [PERSON] у судове засідання не з*явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує (а.с. 16). Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівська Костянтинівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 28). Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що особисто знайома із заявником у справі та членами його сім*ї, неподалік від місця проживання яких проживає її мати. Свідок, як медичний робітник, за проханням заявника часто надавала допомогу [PERSON], яка була особою похилого віку та мала незадовільний стан здоров*я, зокрема, робила уколи. Свідку відомо, що мати заявника [PERSON], померла 23 грудня 2015 року у м. Макіївка Донецької області, про що вона дізналася в день її смерті від своєї матері, приходила прощатися з померлою, яка була похована у даному населеному пункті. З*ясувавши позицію заявника та заінтересованої особи, допитавши свідка, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 5-6), згідно копії свідоцтва про його народження (а.с. 7), матір*ю заявника є [PERSON], яка змінила прізвище відповідно до свідоцтва про зміну імені від 22 червня 2012 року (а.с. 8). 23 грудня 2015 року [PERSON] померла у м. Макіївка Донецької області, тобто, на тимчасово неконтрольованій території України, що підтвердила у судовому засіданні свідок [PERSON] Як вбачається з відповіді відділу ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області № 290/03.2-35 від 15 лютого 2016 року (а.с. 17), на заяву [PERSON] надано розяснення щодо підстав для проведення державної реєстрації смерті фізичної особи. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті [PERSON] 23 грудня 2015 року, що мало місце у м. Макіївка Донецької області, Україна. Встановлення даного факту необхідно заявнику [PERSON] для можливості оформлення права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON]. Іншим шляхом встановити цей факт неможливо, про що заявнику роз*яснено у відповіді відділу ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області № 290/03.2-35 від 15 лютого 2016 року (а.с. 17). Тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті [PERSON], [INFO] в м.Макіївка Донецької області, яка була на час смерті зареєстрована за адресою: [INFO], - у м. Макіївка Донецької області 23 грудня 2015 року.

Outcome: approved