Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

16 жовтня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Зазначила, що вона народилась [INFO]. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON]. 05 листопада 2009 року її батьки розлучились. На цей час позивач навчається на денній формі навчання у Вінницькому торговельно-економічному інституті КНТЕУ. Позивач навчається стаціонарно, а тому позбавлена можливості працювати. У зв?язку з цим, грошей на навчання не вистачає. Матеріальний стан позивача вкрай важкий. У зв?язку з викладеним, просить стягувати з відповідача кошти на своє утримання у розмірі 1/6 частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання або до досягнення двадцятитрьохрічного віку. У судове засідання позивач не з?явилась, однак в прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності (а.с. 1). Відповідач у судове засідання не з?явився, однак подав до суду заяву про визнання позову, просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 54). Вивчивши позовну заяву, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). На даний час [PERSON] досягла повноліття, проте продовжує навчання на другому курсі денної форми навчання факультету торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ з терміном навчання до червня 2021 року, що підтверджується довідкою учбового закладу від 20 вересня 2018 року № 543 (а.с. 15). Відповідно до договору № 1424 ФІПа віл 18 серпня 2017 року загальна сума навчання позивача становить 41770 грн (а.с. 16, 17). Позивач сплачує кошти за своє навчання, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 19-21). Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 199, 200 СК України, відповідно до яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Отже, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року, тобто з часу пред'явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст. 191 СК України і на період навчання, тобто до [INFO] Разом із тим, у частині стягнення аліментів до досягнення позивачем двадцятитрирічного віку позов задоволенню не підлягає, оскільки термін її навчання закінчується [INFO] Суд також вважає, що вимога позивача про те, щоб розмірі аліментів, що стягуватимуться з відповідача був не менший 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є необґрунтованою, адже [PERSON] є повнолітньою, а отже вона не є дитиною в розумінні ч. 2 ст. 182 СК України і відносно неї не встановлено мінімального розміру аліментів, які мають бути стягнені. Відтак, позов [PERSON] слід задовольнити лише частково. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що позивачеві правова допомога надавалась адвокатом Лиськом Василем Петровичем, що підтверджується угодою про надання професійної правничої допомоги № 116 від 21 вересня 2018 (а.с. 30). Відповідно до квитанції № 20 від 25 червня 2018 року, позивачем сплачено адвокату суму гонорару в розмірі 800 грн за надані послуги (а.с. 33). Окрім того, із відповідача на користь держави слід стягнути 704,60 грн судового збору.

Outcome: partial