Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

16.12.2016 року позивач звернувся з позовом і вимоги мотивує тим, що з 19.09.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейні відносини не склалися, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Вважає, що збереження сімї є неможливим. Згоди, щодо утримання дитини немає. Тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач і представник підтримали заявлені вимоги повністю. Відповідач позов не визнав частково. Втім зазначив, що дійсно з позивачем виникають сварки також з боку позивача. Вживав заходів для збереження сімї, але заходи виявилися марними. Погодився на розірвання шлюбу. Заявлену суму вважав завеликою, оскільки немає стабільного доходу. Розмір є завеликим, вартість комунальних послуг та борги по сплаті соціального внеску не дозволять сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Погоджувався платити аліменти лише у розмірі 30% прожиткового мінімуму дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 19.09.2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1522. Однак сімейне життя не склалося, відсутнє взаєморозуміння, спільні інтереси, повага та довіра. Збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам сторін. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], яка залишилася з позивачем. Стан здоровя дитини задовільний. Втім сторони не досягли згоди по утриманню у позасудовий спосіб. Відповідач не має стабільного доходу, однак працездатний, немає інших утриманців. Відтак він зданий надавати допомогу на дитину. Встановлене фактично визнається сторонами та підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження дитини, копії яких знаходяться у справі /а.с.9-10/. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 СК України. Відповідно до положень ст.ст. 110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, інтересам дитини, збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до положень ст.ст. 180-183, 191СК України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому розмір стягнення аліментів на підставі рішення суду визначається у твердій грошовій сумі, якщо батько не має стального доходу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн.. Визначений розмір аліментів є більш прийнятним для сторін і дитини. Такий розмір аліментів відповідає вимогам виваженості, розумності та справедливості і відповідає закріпленим у національному та міжнародному законодавстві (ст.ст.2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини) принципам пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них. У задоволенні позову про стягнення аліментів у іншій частині слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача обґрунтовано понесені витрати та судовий збір на користь держави за ставкою на час подачі позовної заяви. На підставі викладеного і

Outcome: partial