Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

16 травня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом та просить збільшити розмір аліментів, що встановлений рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 квітня 2013 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6000,00 гривень, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення кожною дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача суму індексації аліментів, що встановлені рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 квітня 2013 року за період з квітня 2014 року по травень 2019 року у розмірі 89685,00 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 квітня 2013 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 2000,00 гривень. Вказана сума не відповідає економічним реаліям сьогодення, так як розмір прожиткового мінімуму на дитину зазначеної вікової категорії на теперішній час становить 2027 гривень. Відповідач є працездатною особою та має змогу утримувати своїх дітей. Так, останній володіє житловим будинком на праві власності та трьома земельними ділянками, що підтверджується витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім цього, відповідач володіє декількома транспортними засобами. Діти відвідують додаткові секції та курси у гімназії та інших навчальних центрах, грошові кошти за ці секції сплачує повністю позивач. Крім того з відповідача підлягає стягненню сума індексації аліментів за весь період у розмірі 89685,00 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 червня 2019 року відкрито провадження по справі. Відповідач подав суду письмові пояснення, в яких вказав, що шлюб з позивачем офіційно розірваний ще в 2013 році, однак фактично шлюбні відносини припинили на рік раніше. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] , 2008 року народження. З 2012 року позивач робить усе можливе щоб не дати йому виховувати дітей, а саме не відчиняє дверей та не відповідає на телефоні дзвінки, в зв`язку з чим було декілька десятків викликів працівників поліції. З початку 2014 року по 2016 рік він, [PERSON] , перебував на військовій службі, а коли вдавались відпустки, позивач не надавала дозвіл на зустрічі з дітьми, посилаючись, що не його день. Позивач сама майже не приймає участі у вихованні дітей, цими функціями займаються її батьки і діти багато часу проводять за комп`ютерними іграми. Система виховання дітей відповідачем докорінно відрізняється. Він є достатньо матеріально забезпечена людина, але діти не отримують від нього великих матеріальних благ, так як він надає теоретичні та практичні знання і головне діти отримують задоволення від створеного власними руками. Вимоги позивачки щодо стягнення індексації є шахрайством так як він регулярно виплачував встановлені судом аліменти навіть коли вони перевищували його зарплату. Крім того, діти теж отримували кишенькові гроші. У 2018 році він дітей та позивача возив на тижневий відпочинок та придбав для дітей спортивно-туристичний одяг та взуття. Крім того, його мати бабуся дітей також фінансово допомагає, в 2019 році возила дітей на відпочинок до Єгипту та до Одеси. Минулого року відповідач придбав для дітей дві земельні ділянки по 12 соток кожна. За вказаних обставин просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник позивача адвокат Михайлова О.С. в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, просив у його задоволенні відмовити з підстав викладених в його письмових поясненнях, при цьому визнав, що є матеріально забезпеченим, придбав земельні ділянки, має можливість інвестувати кошти. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] , що видано - 24 листопада 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 3 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 4495 від 24 листопада 2006 року, та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його народження серії [NUMBER] , що видано - 02 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану ро м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 5406 від 02 грудня 2008 року, Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 квітня 2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 20 листопада 2012 року до досягнення кожною дитиною повноліття. Також суду надано: договір № 1/1-2018/2019 від 01 вересня 2018 року на навчання в Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Вересень» та додаткову угоду до договору №1/1-2018/2019 від 01 вересня 2018 року, що укладені позивачем та директором навчального закладу; квитанції про попередню оплату за безлімітне катання та погодинну оплату, копія паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого Пісочинським ВМ Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області 06 серпня 2010 року; копія карти платника податків на ім`я [PERSON] ; копія паспорта громадянина України на ім`я [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 14 серпня 1996 року; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] ; копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 лютого 2013 року; копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи -підприємця [PERSON] від 26 грудня 2002 року; інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 166143204, виданого 11 травня 2019 року; копія свідоцтва про сплату єдиного податку [PERSON] ; скріншот інформації стосовно звернення 0-2883426472; копія листів від 31 травня 2013 року та 29 травня 2014 року; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 серпня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстровано в реєстрі за № 128, за яким [PERSON] придбав земельну ділянку № [NUMBER] у садівничому товариств «Берег Надії» на території Пісочинької селищної ради Харківського району Харківської області за межами населеного пункту, площею 0,1200 гектарів, кадастровий номер 63251579000:03:019:0038; копії квитанцій до прибуткового касового ордеру № 31-3П, № 32-3-П від 17 липня 019 року; копії посадочних документів; скріншот смс- повідомлень; фотознімки; довідка від 02 серпня 2019 року видана виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; копія виписка з банківської карти «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~191\~Сімейного Кодексу\~України,\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову.\~ Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно\~ до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною другою ст. 184 Сімейного Кодексу України, передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~прожитковий мінімум на один місяць на дитину віком від 06 років до 18 років в період з 01 грудня 2019 року встановлений у розмірі 2218 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, з урахуванням наданих доказів та пояснень сторін, приходить до висновку, що вимоги позивача в частині зміни розміру аліментів підлягають частковому задоволенню і суд змінює розмір аліментів, визначений за рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15 квітня 2013 року та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 3000 гривень 00 копійок, щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, при цьому враховує, що відповідач не заперечував, що його матеріальний стан покращився, тоді як позивач не надала доказів на підтвердження такої обставини, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що надані копії документів щодо реєстрації відповідача приватним підприємцем є копіями і позивач підтвердила, що у неї відсутні оригінали вказаних документів, а відповідач стверджував, що його ФОП припинено, ще у 2014 році; земельна ділянка відомості щодо якої надані позивачем - була придбана відповідачем у 2004 році, ще до ухвалення рішення про стягнення аліментів, а інформація щодо автомобілів не містить даних щодо їх вартості. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, але діти проживають з матір`ю і вона несе основний тягар їх утримання, тому розмір аліментів 3000,00 гривень на двох дітей (1500,00 гривень + 1500,00 гривень), є дещо більшою ніж Ѕ частина розміру прожиткового мінімуму однієї дитини віком від 06 до 18 років, що встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» на день розгляду справи і складає 1109,00 гривень (2218,00: 2= 1109,00). Стосовно посилань позивача на те, що розмір аліментів має складати 6000 гривень на місяць у зв`язку з додатковими курсами та секціями у навчальних центрах синів, суд вважає за необхідне вказати, що вказані витрати не є утриманням дитини в розумінні положень СК України, а за необхідності у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дітей, позивач не позбавлена можливості звернутись до суду з відповідним позовом. Таким чином вимоги позивача про зміну розміру аліментів суд задовольняє частково. В задоволенні вимог про стягнення суми індексації у розмірі 89685,00 гривень суд відмовляє оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вказаної вимоги, при цьому позивач в судовому засіданні визнала, що відповідач аліменти сплачував добровільно, у розмірі не меншому ніж було визначено судом і навіть у більшому, заборгованості не має, але вона не може вказати точний розмір таких виплат за період з квітня 2014 року по травень 2019 року. На підставі викладеного, суд частково задовольняє вимоги позивача, та судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: partial