Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

15.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі\~1200 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до його повноліття, зазначивши в обґрунтування позову, що з відповідачем знаходилася у шлюбі з 09.02.2011 року по 2014 року. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач в останній час ніякої допомоги їй по вихованню та матеріальному утриманню сина не надає, у звязку з чим їй дуже важко забезпечити належні умови для розвитку та повноцінного харчування їх спільної з відповідачем дитини. Відповідач має працездатний вік, поїхав на заробітки до Російської Федерації, тому, вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки на ньому також лежать обовязки по утриманню дитини. В судове засідання позивач не зявилася, надавши письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву зареєстровану нотаріусом нотаріального округа Санкт-Петербурга РФ за №2-1741 від 06.04.2016 року, про визнання позову про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі, що передбачений законодавством України, та просив розглянути справу за його відсутністю. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом установлено, що сторони перебували в шлюбі з 2011р. по 2014р., який в подальшому було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за №3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №143703, виданим Краснянською сільською радою Березанського району Миколаївської області від 14.04.2011 року /а.с.7/. Згідно довідки ЖКГ Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області №232 від 11.09.2015 року, [PERSON] проживає та зареєстрована в [INFO] і має на утриманні дитину [PERSON], 08.04.2011 року /а.с.8/. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів ураховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, враховується положення норми ст.180 СК України у якій закріплено, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, враховується молодий, працездатний вік як відповідача так і позивача. За таких обставин, суд визначає розмір аліментів у сумі 1000 грн. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, підлягає індексації. Індексація проводиться згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Суд також вважає за необхідне розяснити сторонам, що згідно чинного законодавства розмір аліментів, визначений за рішенням суду у твердій грошовій сумі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.180-182,184,191 СК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: partial