overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 25 грудня 1991 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. На момент розриву їхніх відносин, життя в сім'ї розладналося через несхожість характерів і різних поглядів на життя, на цьому підґрунті між ними постійно виникали конфліктні ситуації. З вересня 2013 року сторони перестали жити однією сім'єю. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.3). Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. (а.с. 11). Відповідач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], та вважати, що шлюб припинено з 05.02.2012р. (а.с. 12 . Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 25 грудня 1991 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.12.1991 року, актовий запис 865 (а.с.4). У позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.07.1992 року, актовий запис 1116 (а.с. 5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання сторони не з'явилися, у поданих письмових заявах просили справу слухати за їх відсутності, позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2015 року (а.с. 5). Від шлюбу дітей не мають. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини припинили, поновлювати їх наміру не мають, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказав, що з 16 січня 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різними поглядами на спільне життя. Фактично вже тривалий час вони не підтримують сімейних стосунків та їх шлюб існує формально. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2002 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що був зроблений актовий запис за №38. Від шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 31 жовтня 2002 року, за серією [NUMBER] На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони не проживають разом, фактично припинили шлюбні стосунки. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію обох сторін, щодо небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 18 липня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала з ним однією сім'єю до 20 грудня 2015 року, після чого її проживання однією сім'єю з ним було фактично припинено. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що на даний момент проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння. Спільне господарство разом не ведуть. Спору щодо поділу майна та утримання дітей не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 18 липня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Макіївського міського відділу реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції зроблено запис за № 664 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 7). [INFO] року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 5) та [INFO] року народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з 29 грудня 2015 року. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 26 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO] року, що проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили з 02 липня 2015 року з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 510 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з 07 липня 2015 року. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 12 червня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через подружню зраду відповідача. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб12 червня 2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 18 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 06 жовтня 2009 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через подружню зраду відповідача. Ухвалою суду від 02 березня 2016 року сторонам надавався строк для примирення до 16 травня 2016 (а.с. 13). У своїх письмових заявах, наданих суду 10\~червня 2016 року, позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач їх визнав, у звязку з чим суд робить висновок, що примирення між сторонами не відбулось. Враховуючи, що під час наданого сторонам строку на примирення, останні не примирилися, сім'ю відновити не вдалося, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що 20 липня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, сім'ю матеріально не утримує та не займається вихованням дитини. Шлюбні відносини припинили з серпня 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо, вона з дитиною проживає у своїх батьків, а відповідач - у своїх батьків. Спір щодо утримання дитини буде вирішено окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 11 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). [INFO] року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через те, що відповідач зловживає спиртними напоями, не працює, сім'ю матеріально не утримує та не займається вихованням дитини. З серпня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями №54 по вул. Роганській в м. Харкові, який належить їй на праві власності відповідно до свідоцтва про право спадщину за законом від 05 грудня 2015 року, виданого Четвертою Харківською нотаріальною конторою. В будинку зареєстрований [PERSON], який фактично не проживає в спірному будинку до теперішнього часу. Позивач просить суд визнати відповідача [PERSON]таким, що втратив право на користування спірним будинком, тому що відповідач не проживає в спірному будинку більш ніж шість місяців без поважних причин. Позивач [PERSON] в письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Приймаючи до уваги викладене, суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення в результаті відсутності цієї особи довше встановленого терміну проводиться в судовому порядку. Згідно зі ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено з письмових доказів, що в спірному будинку №54 по вул. Роганській в м. Харкові зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.11-13). Спірний будинок належить позивачу на праві приватної власності (а.с.4,6). Відповідач [PERSON] не проживає в спірному будинку,не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в будинку не має. При таких обставинах суд вважає, що відповідач [PERSON] втратив право на житло в будинку з надвірними будівлями №54 по вул. Роганській в м. Харкові. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

16 лютого 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судове засідання позивач не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 12 червня 2009 року (арк.с.11). Від зазначеного шлюбу, [INFO] року у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане 08 вересня 2009 року Красногвадійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (арк.с.4). За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому, з урахуванням обставин справи та того, що інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина на утриманні відповідач не має, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з нього слід стягнути аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень 00 копійок щомісячно на утримання малолітньої доньки. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial