Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

16.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 02.09.1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час сімейного життя у них народилось двоє дітей: одна дитина вже досягнула повнолітня та дочка [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній зловживає спиртними напоями, зневажає її як дружину, часто затіює суперечки, що супроводжуються образами. Окрім цього, відповідач зраджує їй (позивачці) у подружній вірності. Зазначає, що фактично у шлюбних відносинах з відповідачем не перебуває. Миритись і залишатись в шлюбі, який існує лише формально, не бажає. З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати їхній з відповідачем шлюб. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу бажає іменуватись дошлюбним прізвищем «[PERSON]». Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не заперечує щодо розірвання шлюбу з позивачкою, оскільки дійсно проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 02 вересня 1995р. уклали шлюб, який зареєстрували у Арламівськоволянській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №4. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: одна з яких вже повнолітня та дочка [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, наданий строк на примирення бажаного результату не дав, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про укладення шлюбу між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved