Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.02.2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області була розглянута справа № 310/9866/18 (провадження №1-кп/310/92/20) за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно [PERSON] за вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Ухвалою суду було застосовано відносно неповнолітнього [PERSON] заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд його матері [PERSON] строком на 1 рік. Також судом було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 2000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29.07.2020 року ухвала Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.02.2020 року в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 4500 грн. скасована, призначено новий розгляд провадження в цій частині в порядку цивільного судочинства в тому ж суді. \~ \~ \~ \~Згідно з протоколом автоматизованого розподілі судової справи між суддями від 14.08.2020 року справу передано в провадження судді Прінь І.П. Ухвалою судді від 19.08.2020 року справу прийнято до провадження, призначено розгляд заяви в порядку спрощеного провадження. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] і представник позивача [PERSON] та особа в інтересах якої заявлено позов [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили. Представник позивача [PERSON] направила електронною поштою заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позов підтримує. Відповідач [PERSON] і його законний представник [PERSON] проти вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу заперечують, посилаючись на їх недоведеність. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала письмові заперечення проти вимог позивача про стягнення судових витрат, в обґрунтування яких вказує на таке: судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відшкодовуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем було додано договір про надання правової допомоги від 31.10.2018 року, укладений між адвокатом Коробко С.Є. та [PERSON] ; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач; копії квитанцій від 23.01.2019 року на суму 1500 грн. та від 19.03.2019 року на суму 1500 грн. З наданих документів вбачається, що договір був укладений з [PERSON] , предметом договору є надання правової допомоги клієнту, а не потерпілому у кримінальному провадженні [PERSON] .. Сплата коштів за квитанціями здійснювалася [PERSON] . Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу, а особа, яка такі витрати фактично понесла, не є стороною по справі, вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача в цій частині. Порядок укладання договору про надання правничої допомоги визначений ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Договір від 31.10.2018 року не містить детального опису послуг по даній справі, порядку обчислення гонорару адвоката, порядку його сплати. Пункт 4.3 договору не дозволяє встановити домовленість між сторонами по конкретній справі: чи було встановлено гонорар у фіксованій сумі (якщо так, то який її розмір за одиницю часу чи обсяг роботи) або у процентному відношенні від ціни позову ( якщо так, то який саме відсоток). Згідно із ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо). Оскільки таких доказів суду не надано, просила відмовити у стягненні судових витрат. Вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема,\~витрати на професійну правничу допомогу; Згідно із вимогами, викладеними у ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляд клопотання про застосування до неповнолітнього [PERSON] , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, примусових заходів виховного характеру законним представником неповнолітнього потерпілого [PERSON] було подано цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. Також позивач просив стягнути судові витрати у розмірі 4500,00 грн. До вказаної позовної заяви позивачем було долучено договір про надання правничої допомоги, укладений 31.10.2018 року між [PERSON] і адвокатом Коробко С.Є., копію квитанції від 23.01.2019р. про сплату 1500,00 грн., копію квитанції від. 19.03.2019р. про сплату 1500,00 грн., попередній (орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач, із зазначенням загальної суми витрат у розмірі 4500,00 грн. Відповідно до положень\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У даному конкретному випадку доводити розмір понесених судових витрат, об`єм наданих адвокатом послуг має саме позивач. В порушення вимог ч.3 ст. 137 ЦПК позивач не надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у рамках даної справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо). Крім того, позивачем не надано суду доказів узгодження гонорару або вартості робіт (послуг) адвоката, які ним надавалися у даній справі. Доданий по позовної заяви договір від 31.10.2018 року не містить у собі домовленості сторін щодо конкретно визначеного розміру гонорару адвоката, детального опису послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. Досліджуючи матеріали справи № 310/9866/18 (провадження №1-кп/310/92/20) судом було встановлено, що адвокат Коробко С.Є. приймала участь в якості представника цивільного позивача [PERSON] під час розгляду іншої справи про розгляд клопотання про застосування до неповнолітнього [PERSON] , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України, примусових заходів виховного характеру, де потерпілою особою також був [PERSON] . Адвокат здійснювала представництво на підставі того ж самого договору про надання правничої допомоги від 31.10.2018 року, укладеного з [PERSON] . З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що надані суду дві копії квитанцій про сплату [PERSON] на користь [PERSON] 23.01.2019 року грошових коштів у розмірі 1500 грн. та 19.03.2019 року у розмірі 1500 грн. не доводять, що ці витрати були здійснені позивачем у рамках даного судового провадження, оскільки ці квитанції не містять таких відомостей. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких підстав, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами розмір понесених ним судових витрат на правничу допомогу у цій справі, а тому у задоволенні його вимог про стягнення судових витрат у розмірі 4500,00 грн. необхідно відмовити.

Outcome: dismissed