Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

15.01.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання утриманцем спадкодавця та визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,78 в умовних кадастрових гектарах, посвідчене сертифікатом серії ЖТ №023870 від 31.12.1997, виданого на ім`я [PERSON] . Заповіту тітка не залишила. Позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] . Крім того, втративши батьків, позивач постійно проживав з тіткою, а з 1995 року зареєстрований разом з нею в одному житловому будинку. Строк, встановлений законом для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач пропустив. Однак прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрований, проживав і далі проживає і зареєстрований у будинку померлої, з 1995 року по цей час. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Рачківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника в судове засідання, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Кострикової В.В. про розгляд справи без її участі, у якій одночасно зазначила, що позов підтримує повністю, заперечень немає. На підставі статтей 211, 223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін та ухвалення рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до копії довідки №326 від 29 листопада 2018 року, виданої виконкомом Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про те, що померла [PERSON] , [INFO] , на день смерті, яка настала [INFO] , була зареєстрована і проживала за адресою: с. Рачки, Чуднівського району, Житомирської області, разом з нею проживав і був зареєстрований [PERSON] , 1949 року народження, і вели спільне господарство (а.с.8). Згідно копії довідки №328 від 29 листопада 2018 року, виданої виконкомом Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про те, що [PERSON] , 1949 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: с. Рачки, Чуднівського району, Житомирської області, і до 06.04.2002 перебував на утриманні [PERSON] , 1925 року народження, яка до дня своєї смерті утримувала [PERSON] , надавала йому фінансову допомогу (а.с.8 на звороті). Як зазначає позивач в позовній заяві, що він є племінником та єдиним спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, втративши батьків, позивач постійно проживав з тіткою, а з 1995 року зареєстрований разом з нею в одному житловому будинку. Тривалий час, аж до дня смерті [PERSON] утримувала позивача, надавала фінансову допомогу, була йому за матір, а її допомога була єдиним джерелом існування позивача. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати його утриманцем спадкодавця. Статтею 531 ЦК УРСР 1963 року визначено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду підтверджуючих документів про те, що він перебував на утриманні померлої не менше одного року до її смерті, а також не надано доказів причин перебування на утриманні. Крім того, відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України 2003 року. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Чуднівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чуднівського району Житомирської області від 07.12.2018 (а.с.7 на звороті). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року, строк на її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, то спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу УРСР 1963 року для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №023870, виданого Чуднівською районною державною адміністрацією від 17.11.2018 року, [PERSON] , як члену КСП «імені Чкалова» належить земельна частка (пай) площа якої складає 5,78 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області (а.с.10). Статтею 529 ЦК УРСР 1963 року визначено першу чергу спадкоємців за законом, згідно якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 530 ЦК УРСР 1963 року визначено другу чергу спадкоємців за законом, згідно якої при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Племінники не відносяться до кола спадкоємців за законом за ЦК УРСР 1963 року, тому позивач позбавлений права на спадкування земельної частки (пай), яка залишилася після смерті [PERSON] . Також позивачем до суду не надано належного підтвердження родинних зв`язків з померлою, у зв`язку з чим неможливо встановити чи [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі наведеного вище та

Outcome: dismissed