Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

16.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5015 га пасовище, кадастровий номер 1824080600:04:000:0354) та 2,0385 га (рілля, кадастровий номер 1824080600:04:000:0532), які розташовані на території Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, які належали його матері - [PERSON], померлій 10.11.2004 року В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 10.11.2004 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із земельних ділянок цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,50 га пасовище, кадастровий номер 1824080600:04:000:0354) та 2,04 га (рілля, кадастровий номер 1824080600:04:000:0532), які розташовані на території Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Він є спадкоємцем за законом після смерті матері та прийняв спадщину. При звернені до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у видачі такого свідоцтва позивачу відмовлено, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а саме державних актів. Позивач не може отримати дублікати державних актів на земельні ділянки, оскільки вони видаються лише за заявою власника, на імя якого було видано зазначені державні акти. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки. У судове засідання позивач не прибув, подала письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не має. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ТП № 293691 від 6 16.09.2016 року (а.с.9). Позивач є сином померлої та спадкоємцем всього майна першої черги за законом, який прийняв спадщину, так як був зареєстрований та проживав із спадкодавцем на день смерті за адресою пров. Молодіжний, 9 с. Велика Горбаша, Новоград-Волинський район (а.с.10) [PERSON] за життя набула право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,50 га (пасовище, кадастровий номер 1824080600:04:000:0354) та 2,04 га (рілля, кадастровий номер 1824080600:04:000:0532), які розташовані на території Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, відповідно до Державних актів на право власності серія ЖТ № 063981 та № 097899 (а.с.12-19). 7.10.2016 року позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса про видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті матері [PERSON] (а.с.20). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2017 року, винесеною приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки 0,50 га (пасовище, кадастровий номер 1824080600:04:000:0354) та 2,04 га (рілля, кадастровий номер 1824080600:04:000:0532), які розташовані на території Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області після смерті [PERSON] померлої 10.11.2004 року у звязку з відсутністю (оригіналів) правовстановлюючих документів необхідність яких передбачена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с.21). Позивач [PERSON], як спадкоємець власника земельних ділянок, спадкодавця [PERSON], не може отримати дублікат Державних актів на право власності серія ЖТ № 063981 та № 097899, тому що за видачею дубліката може звернутись лише власник, на імя якого видано оригінал втраченого документа. У місцевій газеті «Звягель» розміщено оголошення, що Державних актів на право власності серія ЖТ № 063981 та № 097899 на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с.23). Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.6-23). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України). За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна (зобов'язана) довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України) та приймаючи до уваги, що позивач у даній справі є спадкоємцем за законом першої черги після смерті своєї матері та прийняв спадщину, до складу якої входить на земельні ділянки 0,50 га та 2,04 га, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved