Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

15 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила шлюб з відповідачем розірвати, та визначити місце проживання дитини разом з матір'ю. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 10 листопада 2007 року перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через непорозуміння, що досить часто виникали у їх сім'ї. На даний час проживають окремо. Намагання зберегти сім'ю бажаних результатів на дали. Сім'я розпалась, подружні стосунки відновити неможливо. В судовому засіданні позивач [PERSON] пред'явлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що постійні сварки з відповідачем призвели до припинення сімейних відносин. Зазначила, що з серпня 2015 року вони з відповідачем не проживають як сім'я, а з жовтня 2015 року взагалі проживають окремо, вони втратили почуття любові один до одного, примирення неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлений позов визнав. Суду пояснив, що усі його намагання зберегти сім'ю позитивних результатів не дали, а відтак щодо задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 10 листопада 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 10 листопада 2007 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 11 серпня 2008 року (а.с.5). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне сімейне життя у сторін не склалося, часті сварки між ними призвели до погіршення стосунків та розпаду сім'ї. З серпня 2015 року не проживають однією сім'єю, а з жовтня 2015 року проживають окремо, подружні стосунки не підтримують. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача, а відтак позов підлягає до задоволення. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] на даний час проживає з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.10). Щодо проживання малолітньої дочки з позивачем відповідач не заперечує, позов в цій частині визнає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved