Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

15 квітня 2015р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що із 26 серпня 2006р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі і проживала із ним разом до травня 2014р, від якого мають дітей [PERSON], 13.12.1998р.н. та [PERSON], 20.09.2012р.н. Спільне життя між ними не склалося, на протязі останнього року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між ними припинені із травня 2014р. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливі. Спір про поділ майна, що є їх спільною власністю відсутній. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, прохала розглянути справу та пояснила, що з травня 2014р. були припинені шлюбні стосунки з відповідачем. Просила не надавати час для примирення, оскільки подальше сумісне життя і збереження родини вважає неможливим, а також повідомила суду, що відповідачу відомо про кожне судове засідання, він навмисно не зявляється до суду та сприяє затягуванню процесу розгляду справи і прохала розглянути справу заочно. Відповідач неодноразово у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, ніяких заперечень суду не надіслав. Клопотання позивача задоволено, цивільну справу розглянуто заочно. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що з 26 серпня 2006р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серії І-КИ №048701 (а.с.4). Від сумісного шлюбу сторони мають дітей - доньку [PERSON], 13 грудня 1998р.н. та сина [PERSON], 20 вересня 2012р.н, що підтверджується свідоцтвами про їх народження видане Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с.5-6). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки у травні 2014р, сімя по суті існує формально і позивачка на примирення не згодна. Ці обставини підтверджені поясненнями позивача та матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень позивача вбачається, що вони втратили повагу один до одного, між ними склалися неприязні стосунки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Позивач просила судові витрати не стягувати. На підставі викладеного і

Outcome: approved