Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

16.04.2021 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на те, що він - [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудам, який розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач зазначає, що разом з ним у цьому будинку зареєстровані: його донька [PERSON] , [INFO] , та його син - [PERSON] . Однак, як стверджує позивач, відповідач - [PERSON] більше 15 років не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, його особистих речей в будинку немає і, взагалі, житловим будинком він не цікавиться, місцезнаходження його невідомо. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що відповідач зареєстрований у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] ,однак вже понад п`ятнадцяти років у ньому не проживає, за комунальній послуги не сплачує, а позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, утримує будинок, а також те, що позивач не має можливості розпоряджатися вказаним будинком, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 19.04.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою[PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання 13.07.2021 року позивач не з`явився, однак 03.06.2021 року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалась, про що свідчить довідка з відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, а також повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач - [PERSON] є сином позивача - [PERSON] . Позивач - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.03.2010 року держаним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сальніковою З.В., є власником житлового будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] (а.с. 8). Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 7). З витягу з домової книги № 89, завіреного головою ОСНКМ «Золотий берег», вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] - власник, [PERSON] - донька власника, та [PERSON] - син власника (а.с. 11). Однак, з виписки з домової книги № 89, завіреної головою ОСНКМ «Золотий берег», вбачається, що [PERSON] , не проживає за адресою: [ADDRESS] , з березня 2006 року по теперішній час (а.с. 12). Крім того, з актів сусідів від 03.03.2021 року, завірених головою ОСНКМ «Золотий берег», вбачається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає останні 15 років (а.с. 15-17). Таким чином, судом встановлено, що відповідач - [PERSON] у житловому будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] , п`ятнадцять років не проживає, його особисті речі у будинку відсутні. Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом було встановлено, що [PERSON] є сином позивача - [PERSON] , тобто членом сім`ї власника вищевказаного житлового будинку. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України, відповідно до якої, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 6 зазначеного закону України громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. При викладених обставинах, з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідача - позов [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved