overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

15 лютого\~ 2018 року до Кобеляцького районного суду\~ надійшла позовна заява\~ [PERSON]\~ до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. 19 лютого\~ 2018 року відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд на 07 травня 2018 року в підготовче засідання. Ухвалою суду від 07.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 31.05.2018. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, прохав їх задовольнити. 31.05.2018 в судовому засіданні відповідач [PERSON] заявила клопотання, в якому прохала для збереження\~ сім'ї надати їм\~ строк для примирення. Ухвалою суду від 31.05.2018 зупинено розгляд справи та призначено подружжю строк для примирення терміном два місяці. Ухвалою від 01.08.2018 розгляд справи поновлено та призначено в судове засідання на 17.08.2018. В позовній заяві зазначається, що 11 серпня 1990\~ року\~ у\~ Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області\~ сторони зареєстрували\~ шлюб, актовий запис\~ № 31. Від шлюбу\~ неповнолітніх дітей не мають, майновий спір відсутній. Спільне проживання\~ сторони припинили\~ з вересня 2017\~ року та тривалий час не проживають разом з підстав виникнення між ними частих сварок та непорозумінь, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, в результаті чого сімя розпалася, тому позивач прохав шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач\~ [PERSON]\~ надав суду\~ письмову\~ заяву про розгляд справи за його\~ відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідач\~ [PERSON] надала суду заяву, в якій позов визнала та прохала суд справу розглядати за її відсутності вказавши, що шлюбно-сімейні стосунки\~ з чоловіком припинила 04.04.2018, після розлучення прохала залишити їй прізвище «Завалій». Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони припинили спільне\~ проживання 04.04.2018 та тривалий час проживають окремо один від одного, неповнолітніх дітей не мають, майновий спір відсутній, за наданий судом строк два місяці для примирення, вони не примирилися, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований\~ 11 серпня 1990\~ року\~ у\~\~ Білицькій селищній раді Кобеляцького району Полтавської області між\~ [PERSON] та [PERSON] потрібно розірвати.\~ Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідачеві «Завалій». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

15 лютого 2018 року до суду з позовом звернулась позивач [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року, актовий запис № 370, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. З жовтня 2016 року сторонами припинено спільне проживання, шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства через постійно виникаючі сварки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватись шлюбним прізвищем. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 19). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, не заперечуючи проти часу та мотивів припинення шлюбно-сімейних відносин з позивачкою (а.с.20). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання, за умови визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.200 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 24 вересня 2005 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.4), та [PERSON], [INFO], які зареєстровані разом із сторонами у справі за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Ново-Садова, буд. 30 (а.с.6), фактично проживають з позивачкою, що відповідачем не оспорювалось. З жовтня 2016 року шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства між сторонами припинено через постійно виникаючі сварки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, думку сторін про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В силу п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у зв*язку із задоволенням позовних вимог немайнового характеру з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

15 лютого 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились, звернулись із заявами про слухання справи у їх відсутність, позивач також зазначає, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, відповідач - не заперечує проти задоволення позовних вимог. А тому у відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 травня 2005 року, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис №847. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з квітня 2015 року. Так, згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

15 лютого 2018 року завідуюча 9-м\~ відділенням\~ КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON]\~звернулася до суду з заявою про продовження госпіталізації в примусовому порядку пацієнтці [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги наявністю у неї ознак тяжкого психічного розладу у вигляді, внаслідок чого вона неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та завдасть значної шкоди її здоровю без надання їй медичної допомоги. У судовому лікарпсихіатр підтримала заяву та прохала її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Захисник та заінтересована особа не заперечували проти задоволення даної заяви, вважали, що примусова госпіталізація відповідає інтересам пацієнтки. Хвора в судовому засіданні не заперечувала щодо продовження примусової госпіталізації Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 14.02.2018 року пацієнтка [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Важкої розумової відсталості з порушенням поведінки», F.72.1 (МКХ-10), внаслідок чого вона неспроможна задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та завдасть значної шкоди її здоровю без надання їй медичної допомоги; потребує продовження госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди (а.с. 3). З довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/810 від 14.02.2018 року вбачається, що пацієнтка [PERSON] перебуває на обліку у лікарі-психіатра з 1956 року; є інвалідом ІІ групи безтерміново; 26.02.2003 року визнана недієздатною рішенням Роменського міськрайонного суду; неодноразово і тривалий час знаходиться на лікуванні в 1-й ОСЛ з діагнозом «Важка розумова відсталість з порушенням поведінки»; останні госпіталізації з 09.08.2005 року по теперішній час (а.с. 12). Рішенням Місцевого суду м. Ромни Сумської області від 26 лютого 2003 року [PERSON] визнано недієздатною та згідно витягу з рішення виконкому Роменської міської ради Сумської області від 24.04.2003 року № 159 її опікуном призначено [PERSON] (а.с. 4,5). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2017 року продовжено госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку на строк до 6 місяців (а.с.7). За таких обставин, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність продовження [PERSON] госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст. ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» . \~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

15 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 14 лютого 2015 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №53. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та справу було призначено до підготовчого судового засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала відзив, в якому просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 14 лютого 2015 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №53. (свідоцтво про шлюб І-ФП №112338, видане 14 лютого 2015 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо з грудня 2017 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

15 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 жовтня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №747. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 2013 року, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. 02 березня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 11 травня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 08 червня 2018 року. 08 червня 2018 року судовий розгляд справи відкладено через неявку сторін. 05 липня 2018 року сторони в судове засідання не зявилися, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №175685 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-КИ №393903 (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили з 2013 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею за подання позову судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

15 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2016 року між нею та відповідачем був розірваний шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з позивачем, вона займається її утриманням та вихованням, батько дитини не приймає участі у вихованні дитини та мешкає окремо. Оскільки відповідач по справі є працездатною особою, позивач просить стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, до досягнення дитиною трьохлітнього віку. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходилися у шлюбі, який був розірваний рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2016 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом зясовано, що малолітня дитина, яка не досягла трирічного віку проживає разом з матірю, позивачем по справі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у повному обсязі визнав позовні вимоги, не заперечував щодо їх задоволення. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини підлягає задоволенню. Стягнення судового збору з відповідача ст.141 ЦПК України про розподіл судових витрат між сторонами, не передбачено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

15 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом зазначаючи, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2012 року. Від шлюбу дітей не мають. На даний момент спільне життя з відповідачем припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Проживають сторони за різною адресою, тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Ухвалою Василівського районного суду від 19 лютого 2018 року провадження у даній справі відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Василівського районного суду від 02 квітня 2018 року підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити, оскільки збереження сімї є неможливим.\~ Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 12 березня 2018 року, 02 квітня 2018 року не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлявся за місцем реєстрації ([ADDRESS]), про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.\~ З'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2012 року (а.с.8). Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено\~ст.110 Сімейного кодексу України,\~ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов'язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося і позивач проти нього заперечує, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача [PERSON], тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved