Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

15 січня 2016 року [PERSON] звернувся в суд із вищезазначеним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15 грудня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено у простій письмовій формі договір безпроцентної позики, за яким позивач надав [PERSON], [PERSON] грошові кошти в сумі 310128 гривень, що станом на 15 грудня 2012 року за курсом НБУ було еквівалентно 38800 доларів США, з кінцевим строком повернення позичених коштів до 15 січня 2013 року. Позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] між позивачем та [PERSON], за договором позики було укладено договір іпотеки від 15 грудня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], за реєстром №3189, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1410167600:00:005:1339 за адресою: м. Донецьк, вул. Садова,53, ринкова вартість якого станом на 15 грудня 2012 року становить 310128 гривень. Також, позивач вказує, що 15 грудня 2012 року між ним та [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір поруки за договором позики, згідно якого [PERSON] на добровільних засадах взяла на себе зобовязання у повному обсязі солідарно з [PERSON] виконати зобовязання за договором позики від 15 грудня 2012 року. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором безпроцентної позики виконав, в той час як відповідачі кредит не погашають, у зв`язку з чим станом на 28 грудня 2015 року, утворилася заборгованість і сума боргу становить 1350521 гривня, з яких: 897735 грн. сума основного боргу та 452786 грн. сума пені. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд позов задовольнити та в рахунок погашення заборгованості за договором безпроцентної позики звернути стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подавали, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Судом встановлено, що 15 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено у простій письмовій формі договір безпроцентної позики, згідно умов якого позивач надав [PERSON] грошові кошти в сумі 310128 гривень, що станом на 15 грудня 2012 року за курсом НБУ було еквівалентно 38800 доларів США, з кінцевим строком повернення позичених коштів до 15 січня 2013 року (а.с. 3). У п. 2 вищевказаного договору безпроцентної позики зазначено, що позика повертається в готівковому порядку шляхом передачі відповідних коштів позичальником позикодавцю у сумі еквівалентній 38800 доларів США на день повернення позики. При цьому можливі валютні ризики (коливання курсу гривні відносно долара США) під час виконання зобовязань за цим договором покладається на позичальника (а.с. 3). Для забезпечення виконання [PERSON] зобовязання за вищезазначеним договором безпроцентної позики, 15 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір поруки б/н, згідно умов якого [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобовязання у повному обсязі відповідати перед позикодавцем за виконання зобовязань [PERSON] за договором позики від 15 грудня 2012 року. Також, у п. 4 вищевказаного договору поруки зазначено, що поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність (а.с.5). Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 15 грудня 2012 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 15 грудня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], за реєстром №3189, згідно умов якого [PERSON] передав в іпотеку позивачу належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме житловий будинок № 53, означений за планом земельної ділянки літерою А-1, загальною площею 110,5 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м., з надвірними побудовами: сарай Б, гараж В, вбиральня З, зливна яма К, огородження № 4-7,9, тротуар ІІ, трубопровід, навіс Л, навіс М, сарай Н, сарай П, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 1410167600:00:005:1339 за адресою: м. Донецьк, вул. Садова. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Це право засвідчено договором купівлі-продажу, посвідченого 30 грудня 2008 року [PERSON], приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, за реєстром № 6658, зареєстрованого 2009 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 12310031, № запису 39375, в книзі № 144. Вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить - 310128 гривень, що станом на 15 грудня 2012 року за курсом НБУ еквівалентно 38800 доларів США (а.с.6-7). Факт отримання [PERSON] від [PERSON] позику у сумі 310128 гривень, що станом на 15 грудня 2012 року за курсом НБУ еквівалентно 38800 доларів США, підтверджується розпискою від 15 грудня 2012 року, що міститься в матеріалах справи (а.с.4). Згідно з наданим [PERSON] розрахунком, у зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору безпроцентної позики, станом на 28 грудня 2015 року згідно п. 2 вищевказаного договору утворилася заборгованість в сумі 1\~350\~521 гривень, з яких: за курсом НБУ на 14 квітня 2013 року 1 долар США = 7,993 гривень, за курсом НБУ на 14 квітня 2014 року 1 долар США = 12,977 гривень, за курсом НБУ на 28 грудня 2015 року 1 долар США = 23,1375 гривень, Основний борг за договором позики станом на 28 грудня 2015 року становить: 38\~800 доларів х 23,1375 гривень = 897 735 гривень . Нарахування неустойки (пені) згідно договору безпроцентної позики за один календарний рік з 14 квітня 2013 року по 14 квітня 2014 року становить: 38800 доларів х 7,9930 гривень = 310\~128 гривень х 0,4% (неустойка за кожен прострочений день) х 365 (днів) = 452\~786 гривень. Відтак, сума заборгованості разом з основним боргом та пенею станом на 28 грудня 2015 року становить 1\~350\~521 гривень (а.с.2). З матеріалів справи вбачається, що згідно повідомлення від 31 вересня 2013 року [PERSON] письмово звертався до [PERSON]Ф та [PERSON] щодо повернення суми боргу за договором безпроцентної позики, однак вказана вимога була залишена боржниками поза увагою (а.с. 8). А отже, позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки і пред'явлення позову про звернення стягнення є обґрунтованим. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлені строки. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь якого з них окремо. Частиною 1 ст.546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Статтею 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом. Іпотека виникає на підставі, зокрема, договору. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобовязання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Згідно зі ст.12 Закону України «Про іпотеку», в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 2.4.3 договору іпотеки від 15 грудня 2012 року встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання Основного зобов'язань, іпотеко держатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 7). Згідно з п. 4.1 договору іпотеки від 15 грудня 2012 року, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 7). За умовами вищевказаного іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли на момент настання терміну виконання позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, невиконання або неналежне виконання позичальником основного зобов'язання (або тієї чи іншої його частини). Як зазначалося судом, станом на день подачі позову до суду заборгованість за договором безпроцентної позики становить складає 1\~350\~521 гривня.\~\~ Згідно п. 1.2 договору іпотеки від 15 грудня 2012 року, вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить - 310128 гривень, що станом на 15 грудня 2012 року за курсом НБУ еквівалентно 38800 доларів США (а.с.6). Суд, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України та ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України позбавлений самостійно збирати докази, а наявні матеріали справи іншої оціночної вартості зазначеного предмету іпотеки не містять. В силу ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може\~\~задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення мають місце в ст. 33 Закону України «Про іпотеки». Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] договірних зобов'язань за договором безпроцентної позики, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved