Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

15.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що шлюб із відповідачем було укладено 12.08.1995 року Черкаською селищною Радою Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 23. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя не склалося, оскільки постійно між ними відбувалися склоки та спори, вони мають різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Наразі, вони з 2006 року не проживають однією сім`єю та не підтримують будь-яких стосунків, шлюб існує лише формально, спільне господарство не ведеться, спір про поділ майна відсутній. Примирення між ними неможливе та збереження шлюбу безперспективне, оскільки вони втратили спільні інтереси, проживають окремо та кожен влаштовує власне життя. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною 1\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті\~110, статті\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 12.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON] Черкаською селищної Ради Слов`янського району Донецької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 23. 15.10.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що їх з відповідачем спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинено з 2006 року тому, вони проживають окремо, не пов`язані спільним побутом, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог\~статті 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved