Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

17.07.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який було зареєстровано 08 серпня 2008 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 321. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 08 серпня 2008 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 321. Від шлюбу подружжя має дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем, спору з цього приводу немає. Подружжя з квітня 2020 року проживає окремо, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, спільного господарства не ведуть. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюбних стосунків не підтримують. Сім`я розпалася через непорозуміння між позивачем та відповідачем, різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між нею та відповідачем неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки та дитини розвиватися фізично, розумово, морально та духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. 21.07.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито спрощене\~позовне провадження\~з викликом\~сторін (а.с. 10). В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] \~не з`явилася,повідомлена судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви від позивача, судове засідання, призначене на 13.08.2020, просила проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.12). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До канцелярії суду відповідач [PERSON] подав заяву, в якій просив судове засідання, призначене на 13.08.2020, проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.13). Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим у відповідності до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2008 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 321 (свідоцтво про шлюб серії\~ [NUMBER] від 08.08.2008) (а.с. 4). Подружжя має неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.07.2009, яка після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем [PERSON] (а.с. 5). Згідно зі ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. З наданих матеріалів вбачається, що подружжя спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на момент розгляду даної справи, немає. Їхня сім`я розпалась остаточно та збереження шлюбу між сторонами неможливе. За змістом положень ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст.56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, оскільки подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимими. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд також виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, та з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». За письмовою заявою позивача, суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved