Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

16 лютого 2017 року позивач - орган опіки і піклування Приазовської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] з позовом про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів з кожного із відповідачів по справі на користь опікуна, прийомних батьків або закладу, де буде виховуватися дитина у розмірі ? частини з усіх видів заробітку кожного із них, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову посилається на наступні підстави: так, [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], який натепер перебуває в родині бабусі [PERSON] і знаходиться на її забезпеченні і яка перешкод для спілкування батьків з дитиною не чинила і не чинить. Батьки малолітньої дитини [PERSON], [INFO], а саме: мати [PERSON], батько [PERSON] не приймають участі в його житті, матеріально його не утримують, від виконання своїх батьківських обов*язків самоусунулися, вихованням малолітнього сина не займаються, не піклуються про його фізичний і духовний стан, не цікавляться його життям, матеріально не забезпечують. Батьки малолітньої дитини [PERSON] та [PERSON] зловживають алкогольними напоями, мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, бродяжить, не працює. 24 грудня 2016 року до служби у справах дітей надійшла інформація, що мати, будучи у стані алкогольного сп*яніння, знаходилася під парканом напроти свого будинку, разом з роздягнутою дитиною - сином [PERSON], в руках матері - недопита пляшка з рідиною білого кольору та запахом алкоголю. Після чого хлопчик був переданий у родину бабусі [PERSON] Батьки малолітньої дитини - відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] власного житла не мають, проживають на зйомних квартирах, за останньою відомою адресою проживання, відповідачі догляд за будинком, присадибною ділянкою не здійснюють, продукти харчування купують на один прийом їжі. Долею сина не цікавляться, уваги йому не приділяють, усунулися від його виховання. Тому, на думку позивача, ухиляння матері [PERSON], батька [PERSON] від виконання своїх батьківських обов*язків стосовно малолітнього [PERSON], [INFO], є підставою для позбавлення їх батьківських прав. На переконання позивача, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а отже, мати та батько дитини [PERSON] повинна приймати участь у матеріальному забезпеченні малолітнього сина. Свої вимоги щодо визначення частки відрахування із заробітку (доходу) відповідачів в розмірі 1/4 частини обґрунтовує засадами розумності, виваженості та справедливості. Представник позивача Драгой М.М. позов підтримала, в обґрунтування позову послалася на ті ж підстави і просила суд позов задовольнити. Представник позивача додала, що за родину [PERSON] - [PERSON] вони боролися з 2013 року, коли родина була взята на облік як така, що попала у скрутні життєві умови. Матір забезпечили роботою в якості прибиральниці до виконавчого комітету Приазовської селищної ради, забезпечили житлом у соціальному гуртожитку, надавали грошову допомогу та забезпечували одягом, постільною білизною. Однак [PERSON] продовжила пиячити, була звільнена з роботи, у гуртожитку вела себе неадекватно, пиячила, напідпитку ходила по коридору гуртожитку голою, грошова допомога, яка надавалася для утримання малолітньої дитини використовувалася не за призначенням, пропивалася. Батько [PERSON] також пиячив. Про дитину батьки не дбали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. (а.с.66) Відповідачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. (а.с. 67) Суд, за згодою позивача, прийняв рішення про заочний розгляд цивільної справи на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.ст.157,169,224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка на стороні позивача [PERSON], яка показала суду, що є матір*ю відповідача [PERSON], який перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], від співмешкання з якою [INFO] у них народився син [PERSON]. Обидва перебувають на диспансерному обліку у лікарні як особи, які страждають на хронічний алкоголізм, не мають життєвих принципів. Уваги дитині, з моменту її народження, ніколи не приділяли. Дитина не мала вдосталь ні їжі, ні одягу, дитина була покинута на призволяще. З грудня 2016 року хлопчик [PERSON], [INFO] проживає з нею, вона вчить його добру і прививає ті навички, які потрібні людині. Фізичний та психічний стан дитини такий, що потребує втручання лікарів та психолога, що вона на тепер і здійснює. Вона дбає про дитину, займається з нею, щоб дитина виросла доброю порядною людиною та достойним громадянином своєї країни. За час проживання дитини з нею, жоден із батьків не поцікавився життям дитини, не виявив будь-якого інтересу до життя свого сина [PERSON] [INFO]. Суд також вивчив матеріали цивільної справи і встановив наступні фактичні обставини: згідно свідоцтва про народження малолітнього [PERSON], його матір*ю є [PERSON], а батьком - [PERSON] (а.с. 6). З доданих до матеріалів справи актів обстеження умов проживання від 10.07.2015 року, 10.06.2016 року, 14.12.2016 року (а.с. 7-9) вбачається, що [PERSON], [PERSON] умов для виховання та розвитку дитини не мають. На зауваження органів місцевого самоврядування щодо належного виконання батьківських прав не реагують. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, як особа яка веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, в період запою може на протязі декількох діб не жити вдома, будь-якої участі у вихованні дитини не приймає (а.с. 10,12). За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, як особа яка зловживає спиртними напоями, будь-якої участі у вихованні дитини - сина [PERSON], [INFO] не приймає, стосовно [PERSON] неодноразово надходили скарги від мешканців селища щодо його аморальної поведінки у родині. Родина [PERSON]-[PERSON] живе за рахунок соціальної допомоги на дитину. (а.с. 11). За повідомленням медичної установи (а.с.19) [PERSON] та [PERSON] перебувають на диспансерному обліку у лікаря нарколога з діагнозом - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За висновком органу опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] у відношенні до їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] від 27.01.2017 року за № 01-34/115 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку [PERSON], [INFO] та громадянина [PERSON], [INFO] по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.24) встановивши, що батьки малолітньої дитини ухиляються від виховання та утримання свого малолітнього сина, не піклуються про його розвиток та здоров'я, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із наведених позивачем доказів вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не приймають участі у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], не піклуються про нього, не забезпечують його матеріальні потреби, не виявляють ніякого інтересу до сина, не зустрічаються та не спілкуються з ним в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. Орган опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації дійшов висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] у відношенні до їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 23). А відтак, сукупність зазначених доказів, приводить суд до переконання, що позов в цій частині є обгрунтованним і таким, що підлягає задоволенню: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] слід позбавити батьківських прав по відношенні до їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Доказів, які б вплинули на зменшення розміру аліментів, який визначив позивач, відповідачами надано не було. А згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, позбавлення батьківських прав не позбавляє [PERSON], [PERSON] від обов'язку з утримання неповнолітньої дитини, то суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO] та з [PERSON], [INFO] на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків або закладу, де буде виховуватися дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з кожного із них, але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 16 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Станом на 01 січня 2017 року судовий збір за позовні заяви майнового характеру (стягнення аліментів) складає 640,00 грн. Позов органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини суд задовольнив в повному обсязі. Отже, з відповідачів [PERSON], [PERSON] належить стягнути по 320,00 грн. з кожного із них, а всього на суму 640,00грн., на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved