Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

15 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з названим позовом до [PERSON] з вимогою розірвати шлюб, зареєстрований 29 березня 2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління Київської області згідно актового запису № 34. Позов мотивував тим, що з 29.03.2008 р. перебуває з відповідачкою у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідачка його ображає, зневажає, не цінує його матеріальну допомогу. З дружиною роз'їхалися в жовтні 2015 року, з того моменту припинили шлюбні відносини і спільне ведення господарства. Кожен з них проживає із своїми батьками. За таких обставин він не бачить можливості для примирення та відновлення шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося, взаєморозуміння втрачено, спілкування припинено, відповідачка живе своїм життям, витрачає кошти окремо, спільних витрат не роблять. Відповідачка витрачає більше, ніж отримує, починає брати кредиту у знайомих, в банках і вчасно їх не повертає, а обов'язок по поверненню перекладає на нього без його згоди. Вказані борги є спільно набутим майном у шлюбі, за які він повинен відповідати у солідарному порядку, але відповідачка їх витрачає на власні потреби, а не на потреби сім'ї. Це є важливою підставою для розірвання шлюбу. Спільне майно у них відсутнє, під час спільного проживання житло з побутовою технікою вони винаймали. Відповідачка позов не визнала, пояснивши суду, що крім сина [PERSON], [INFO], про якого вказано у позовній заяві, вони також мають дочку [PERSON], [INFO], про яку у позовній заяві не зазначено, на підтвердження чого вона надає оригінал свідоцтва про її народження. Вони з позивачем дійсно роз'їхались і спільно не проживають та не ведуть спільного господарства, але з 2 лютого 2016 року, а не з жовтня 2015 року, як зазначено у позовній заяві. Обоє дітей залишилися проживати з нею, вона перебуває у відпустці по догляді за молодшою дитиною до досягнення трьох років. У позовній заяві зазначено, що у них немає спільно нажитого майна, однак це не правда, у них є спільне майно, квартира та інше, яке не розділено. Боргів у неї насправді немає, відповідачем у судових справах вона не являється. У справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Пегас Туристик» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг вона залучена як третя особа, оскільки вона приймала замовлення та оформляла договір як ФОП. Ніякої домовленості з позивачем про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року за певних умов не було. Представник позивача позов підтримав, вважав можливим надати строк для примирення подружжя, пояснивши, що у позовній заяві не було зазначено про наявність у подружжя другої дитини, якій не виповнилося одного року, оскільки між подружжям була певна домовленість про це з урахуванням їх матеріальних інтересів. Зазначені у позовній заяві підстави для розірвання шлюбу підтверджуються наданою ним інформацією про розгляд справи у Деснянському районному суді м. Чернігова за позовом [PERSON] до ТОВ «Пегас Туристик», третя особа ФОП [PERSON], про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за невиконання умов договору про надання туристичних послуг. Вислухавши сторони, їх доводи та заперечення, перевіривши надані письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у позові з наступних підстав. Як встановлено судом на підставі наданого свідоцтва про шлюб (повторного), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 березня 2008 року, про що складено відповідний актовий запис № 34. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON]; дружини [PERSON]. Місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], який народився [INFO] року; дочку [PERSON], яка народилася 9 вересня 2015 року, що підтверджено наданими сторонами копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Згідно ч. 4 цієї статті чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Проте такі умови для пред'явлення позову до досягнення молодшою дитиною подружжя одного року у позивача відсутні, чого не заперечував його представник у судовому засіданні. За таких обставин позивач не має права на пред'явлення позову до відповідачки про розірвання шлюбу і з цих підстав у задоволенні позову необхідно відмовити. За правилами ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення судові витрати позивачеві не відшкодовуються.

Outcome: dismissed