Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

15 січня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 11.10.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н у виді підписаної ним заяви, згідно з якою відповідач отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, а також з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті. На підставі п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором станом на 25.12.2017 року в загальній сумі 49037,78 грн., з яких: 17581,15 грн. - тіло кредиту; 14583,84 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 13791,47 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2311,32 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 615, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року відкрито провадження у справі , вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 27 квітня 2018 року. 27.04.2018 року розгляд справи відкладено на 15.06.2018 року за клопотанням позивача в зв`язку з необхідністю скористатися правовою допомогою, в якому зазначив про часткове визнання позовних вимог, оскільки не погоджується з розміром нарахованих відсотків та подвійну відповідальність у виді і штрафу, і пені. 15.06.2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву, і судове засідання було відкладено за його клопотанням у зв`язку з визнанням обов`язковою явки представника позивача, на 31.08.2018 року. 31.07.2018 року позивачем подана відповідь на відзив, в якому зазначається про обґрунтованість позовних вимог. Судові засідання 31.08.2018 року, 02.11.20018 року були відкладені у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняномму. 25.12.2018 та 15.02.2019 року розгляд справи відкладено до 10.04.2019 року у зв`язку з неявкою учасників процесу на 07.06.2019 року. В судове засідання 07.06.2019 року учасники справи, повідомлені належним чином про час, дату і місце її розгляду, не з`явилися, представник позивача в письмовій заяві не заперечував проти проведення розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, проте, висловив свою позиції щодо заявлених вимог, надавши письмовий відзив на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, отже, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних доказів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.10.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір б/н у виді підписаної ним заяви, згідно з якою відповідач отримав кредит у розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9). Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, а також з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «тарифами банку», які викладені на банківському сайті (а.с.10-25). На підставі п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. На підставі Заяви [PERSON] , що разом з Умовами та правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розміщені на офіційному сайті банку, складають Договір про надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором станом на 25.12.2017 року в загальній сумі 49037,78 грн., з яких: 17581,15 грн. - тіло кредиту; 14583,84 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 13791,47 грн. - нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2311,32 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості, виписками по картковому рахунку№ [NUMBER] (а.с.138-146). Суд не може взяти до уваги розрахунок заборгованості по відсоткам, наведений відзиві відповідачем, оскільки він не ґрунтується на вимогах закону та умовах Договору, отже, суд вважає вірним розрахунок, наданий позивачем. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). [PERSON] , підписуючи анкету-заяву, був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені і комісії, штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за договором. Порядок нарахування визначений п. 2.1.1.12.2.2, п. 2.1.1.12.6.1 умов кредитного договору. В той самий час, цим же договором передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову . Отже, кредитним договором передбачена подвійна юридична відповідальність у вигляді пені та штрафу за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин суд з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін стягує з боржника штраф, який складається з фіксованої частини 500 грн. та процентної складової 2311,32 грн. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 35246 гривень 31 коп., в тому числі: 17581,15 грн. - тіло кредиту; 14583,84 грн. - відсотків за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2311,32 грн. - штраф (процентна складова). В іншій частині вимог, а саме, щодо стягнення пені, суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762, 00 грн.

Outcome: partial