Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

15.01.2021 року рішенням Балаклійським районним судом Харківської області позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІД АГРО 2019» про визнання договору недійсним були задоволені в повному обсязі. 21.01.2021 року на адресу суду позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача у справі судових витрат на правничу допомогу в сумі 30000,00 гривень Під час ухвалення рішення судом не вирішувалось питання про вище вказані судові витрати позивача. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення слухати за їхньої відсутності. Представник відповідача ТОВ «СХІД АГРО 2019» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе розглянути питання про ухвалення додаткового рішення, при цьому приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон № 5076-VI від 05.07.2012) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Між [PERSON] та адвокатом Волченком Г.В. 28 жовтня 2019 року було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. 20 листопада 2019 року до цього договору було укладено додаткову угоду № 1, якою визначено гонорар за правову допомогу. На ім`я адвоката Волченка Г.В. оформлено ордера на надання правової допомоги, за якими він здійснював представництво інтересів [PERSON] та складав процесуальні документи. Згідно ст. 30 Закону № 5076-VI від 05.07.2012 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 18 січня 2021 року [PERSON] та адвокатом Волченком Г.В. було підписано акт наданих послуг № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 28.10.2019 та додаткової угоди № 1 від 20.11.2019. Згідно вказаного акту розмір витрат на правничу допомогу становить 30 000,00 грн, з них: усна первинна консультація - 500,00 грн., написання заяви-вимоги від 28.10.2019р - 500,00 грн., розмір винагороди за складання позовної заяви - 8 000,00 грн, участь у судових засіданнях 10.06.2020, 18.06.2020, 01.07.2020, 02.12.2020, та 15.01.2020 - по 2 000,00 грн за кожне засідання, клопотання про проведення експертизи - 500,00 грн., складання заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення - 500,00 грн. та гонорар за прийняття рішення на користь клієнта відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1 від 20.11.2019 - 10 000,00 грн. З наданої суду позивачем копії квитанції до прибуткових касових ордерів: №3 від 18.01.2021 року та № 25 від 20.01.2021 року, вбачається, що адвокату Волченку Геннадію Валерійовичу було сплачено 30 000,00 грн. [PERSON] . З огляду на те, що такі витрати у сумі 20 000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді першої інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію позивача ; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з ТОВ «СХІД АГРО 2019» становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «СХІД АГРО 2019» на користь позивача [PERSON] у сумі 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді. З пункту 3 додаткової угоди від 20.11.2019р. до договору про надання правової (правничої) допомоги від 28.10.2019, у випадку ухвалення судом першої інстанції судового рішення за наслідками надання правової (правничої) допомоги згідно п. 1 цієї додаткової угоди на користь клієнта, остання додатково сплачує адвокату «гонорар за прийняття рішення на користь клієнта» у розмірі 10 000,00 грн. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72). У постанові Великої Палати Верховного суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 викладений висновок щодо застосування відповідних норм права, згідно якого не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Суд, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, оцінюючи їх необхідність, дійшов висновку, що розподілу підлягає гонорар за прийняття рішення на користь клієнта в сумі 5 000,00 грн. З урахуванням обставин справи, обсягу наданих адвокатом правових послуг, критерію розумності їхнього розміру, з відповідача ТОВ «СХІД АГРО 2019» на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 15 000,00 грн. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial