overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

15.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 2005 до березня 2012 року перебувала із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі в утриманні сина, а їй одній важко забезпечити хлопчика всім необхідним, тому змушена вимагати стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України, оскільки він був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи документами (а.с.5) сторони мають сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки виконкому Нижанковицької селищної ради Старосамбірського району Львівської області № 616 від 27.11.2015 року проживає з матір'ю [PERSON] у селищі Нижанковичі та перебуває на її утриманні. Згідно пояснень [PERSON] відповідач проживає у Донецькій області і з 2012 року участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Наведені докази дають підстави вважати, що позивачці важко одній утримувати дитину, тобто вона доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], отже працездатний, за законом зобов'язаний і може сплачувати аліменти на малолітнього сина у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

15.12.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В позові позивач посилався на те, що 10.12.2012 року відповідач у нього взяла в борг 7100 грн., які зобов'язалась повернути в строк до 03.2012 року, однак по закінченню строку борг не повернула, прохає стягнути на свою користь суму боргу по договору позики в сумі 7100 грн. та судовий збір. У судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 10.12.2012 року відповідач у нього взяла в борг 7100 грн., які зобов'язалась повернути в строк до 03.2012 року, однак по закінченню строку борг не повернула, прохає стягнути на свою користь суму боргу по договору позики в сумі 7100 грн. та судовий збір. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

15.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 20 червня 1998 року у Виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області (актовий запис № 24). В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що близько п'ятнадцяти років з відповідачем припинили шлюбні стосунки та разом не мешкають, оскільки відповідач мешкає з іншим чоловіком, фактично створивши нову сім'ю. Спільне господарство з відповідачем не ведеться. Дітей від шлюбу немає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримав, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності, про що подала відповідну заяву до суду. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 05 травня 2015 року, яке видано повторно, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 20 червня 1998 року у Виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 24 (а.с. 3). Від шлюбу подружжя дітей не має. На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки та разом не мешкають, спільне господарство з відповідачем не ведеться. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

15.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що 05.06.1976 року, згідно актового запису № 127, Ясинуватським відділом ЗАГС Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Приблизно з квітня 2002 року відношення між подружжям погіршали і сторони фактично перестали проживати однією сім'єю. Причиною розриву сімейних відносин стали втрата довіри один до одного та несумісність характерів. На момент подання позову у подружжя неповнолітніх дітей не має. Спільне господарство подружжям не ведеться. Позивач переконаний, що спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу неможливе та просить розірвати шлюб між сторонами. Спору про поділ майна на даний момент не має. В судове засідання позивач [PERSON] не з' явилася, надав заяву, де підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином і тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.06.1976 року, згідно актового запису № 127, Ясинуватським відділом ЗАГС Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Приблизно з квітня 2002 року відношення між подружжям погіршали і сторони фактично перестали проживати однією сім'єю. Причиною розриву сімейних відносин стали втрата довіри один до одного та несумісність характерів. На момент подання позову у подружжя неповнолітніх дітей не має. Спільне господарство подружжям не ведеться. Спору про поділ майна на даний момент не має. Примирення між сторонами неможливе, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

15.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами: про визнання житлового будинку [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя, про визнання права власності на 1/2 частину вказаного будинку в порядку поділу майна подружжя, який підтримав в судовому засіданні. Відповідач позов не визнав. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 19.03.2002 року по 29.01.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі та мають двох повнолітніх дітей. Відповідно до положень ст.ст.60, 61, 57, 70, 71 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У разі поділу майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За час перебування в шлюбі, з метою створення належних житлових умов для членів власної родини та за рахунок спільних грошових коштів, особистої праці - сторони побудували житловий будинок [ADDRESS] (загальна площа - 299,8 кв.м, житлова площа - 85,9 кв.м, інвентаризаційна вартість - 295399 грн), який згідно свідоцтва про право власності від 04.11.2015 року зареєстрований на ім'я відповідача та підданий державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.5-7). Викладені обставини є підставою для задоволення позову і, в порядку поділу майна подружжя, за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину будинку [ADDRESS], так як вказаний житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Доводи сторони відповідача про те, що за позивачем неможливо визнати право власності на частину майна подружжя по причині відмови у задоволенні іншого позову, згідно якого йому відмовлено у визнанні права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та конструкцій спірного будинку (справа №750/11202/14) не заслуговують на увагу при вирішенні цього цивільного спору, так як мотивами прийняття такого судового рішення була відмова позивача від проведення судової експертизи та неможливості грошової оцінки будівельних матеріалів, що ніяким чином не впливає на поділ прийнятого в експлуатацію та зареєстрованому у встановленому порядку житлового будинку. Встановлені судом обставини є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі (витрати з правової допомоги та судовий збір, які сплатив позивач на загальну суму 3476 грн 99 коп) необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

15.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Розірвати шлюб у добровільному порядку через органи ДРАЦС вона відмовляється, у зв'язку з чим він змушений був звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, 30 вересня 1992 року між сторонами укладено шлюб, про що Миколаївською сільською радою Ширяївського району Одеської області зроблено актовий запис № 8 (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER]). Відповідно до матеріалів справи сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з вересня 2015 року і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Розірвати шлюб у добровільному порядку через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. Майновий спір у сторін відсутній. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони виріши прізвища залишити без змін. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

15.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що сім'я розпалась в результаті того, що в них різні погляди на взаємовідносини подружжя в сім`ї. Все це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте також надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав та просив слухати справу за його відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 21.11.2003 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили, спільне господарство ними не ведеться. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 487 грн. 20 коп. витрат понесених на сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

15.12.2015 року представник заявника [PERSON], його мати [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт родинних відносин в тому, що [PERSON] [INFO] є рідним братом [PERSON] , померлого [INFO] в с.Коровій Яр Краснолиманського району Донецької області. В судове засідання заявник не з*явився але подав заяву і якій наполягав на вимогах з підстав викладених у заяві , просив суд заяву задовольнити та справу розглянути за його відсутністю. Повноважний представник заявника, його мати [PERSON], в судовому засіданні наполягала на вимогах з підстав зазначених у заяві , просила суд заяву задовольнити та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та її синами від різних чоловіків. Заінтересована особа, будучі належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи , до судового засідання не з*явилась але подала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутністю та в задоволенні вимог представника заявника не заперечувала. Свідки [PERSON]та [PERSON]судові пояснили, що вони кілька років знали родину [PERSON] та її синів [PERSON] та [PERSON] і в яких відносини були як у рідної матері та синів а також як між рідними браттями. Судом при дослідженні інших, письмових доказів встановлено: [PERSON] не може оформити документи на спадшину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] в с.Коровій Яр Краснолиманського району Донецької області , оскільки у них різні прізвища та по батькові, а крім нього , який звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, з заявою про відмову від спадщини звернулась їх рідна мати [PERSON] ( а.с.8-22,28). Заявник дійсно , крім звернення до суду не може встановити факту родинних відносин , оскільки інший порядок не передбачений діючим законодавством . В суду не викликає сумніву ствердження свідків, що [PERSON] є рідною матір*ю своїх синів [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, суд, оцінюючі обставини викладені представником заявника, свідків та досліджені в судовому засіданні письмові докази вважає встановленим факт в тому , що [PERSON] [INFO] є рідним братом [PERSON] , померлого [INFO] в с.Коровій Яр Краснолиманського району Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

15.12.2016 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить шлюб між сторонами розірвати. При цьому посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Крім того зазначає, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON]. Спору щодо місця проживання малолітньої дитини та про поділ майна між сторонами немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.08.2003 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується актовим записом № 972 від 09.08.2003 в книзі реєстрації актів про одруження, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Від шлюбу подружжя сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого 30.09.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

15.12.2016 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

15.12.2016 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно в сумі 2 000грн. до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, у якому в них народилася дитина - [PERSON], [INFO] В суд подано заяву про розірвання цього шлюбу. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач неофіційно працює, матеріально забезпечений, інших утриманців в нього немає. Коштів на утримання дитини не надає, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] Шлюб між сторонами знаходиться на стадії розірвання. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає разом з дитиною, яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що в судовому засіданні відповідач визнав зменшені позовні вимоги та сторони фактично погодили розмір аліментів. Суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в сумі 800,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 15.12.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 640,00 грн. судового збору. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким що підлягає до задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: approved