Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

16.01.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] у зв'язку з припиненням шлюбних відносин; стягнути з відповідача понесені судові витрати; після розірвання шлюбу з [PERSON] відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 09.02.2018 року провадження у справі відкрито. В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що шлюб з відповідачем зареєстрований 03.07.2014 року у Давидівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 09. Від подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO] Позивачка просить суд розірвати шлюб, покликаючись на те, що протягом тривалого часу шлюбні відносини між подружжям припинені. За час спільного проживання переконалися, що у них немає спільних інтересів, різні погляди на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. В сім'ї часто виникали непорозуміння. Подальше сумісне життя буде суперечити її інтересам та сім'ї в цілому. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак від неї надійшла заява в якій заявлені вимоги підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій заявлені вимоги визнає та просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на вимоги ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд не може примушувати сторони до продовження шлюбних відносин. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і відповідач позов беззаперечно визнав. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб між собою. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги заяви сторін, відсутність їх згоди на примирення, те, що визнають заявлені позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвищем «[PERSON]» є законним та обґрунтованим.

Outcome: approved