Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

15.05.2018 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] та визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1,7528 га та 0,6528 га, які розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області (кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]), які належали померлому [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих 18 квітня 2003 року Овруцькою районною державною адміністрацією. Мотивує це, тим що є спадкоємцем за законом після смерті сина, при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв'язку з тим, що недоведений факт прийняття спадщини та державні акти на земельну ділянку видані після смерті спадкодавця. Позивач в позовній заяві справу просить розглядати у її відсутність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та є сином позивача, про що свідчить копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER]. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 1,7528 га та 0,6528 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER], які розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали йому на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК №1924/02-31 від 15.05.2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] сина [PERSON], у зв'язку з тим, що не доведений факт прийняття спадщини та державні акти на право власності на земельні ділянки видані не за життя [PERSON]. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як була зареєстрована та проживала разом з ним до його смерті та з яким вели спільне господарство, про що свідчить довідка Овруцької міської ради Житомирської області №535 від 10.05.2018 року. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до інформаційних довідок №126944775 та №126943417 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК №2185/02-14 від 21.05.2018 року, після померлого [INFO] [PERSON], спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини до контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved