Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

17.02.2017 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення донькою 3-х років, тобто до [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 листопада 2013 року та мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач записаний батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини та позивача не надає, хоча працює та регулярно отримає дохід, отже має змогу допомагати дружині матеріально, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач [PERSON] підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити, надала письмові пояснення щодо заявлених вимог, протиправної поведінки відповідача, яка призвела до припинення шлюбних відносин з його вини, наполягала на тому, що її чоловік працює без офіційного працевлаштування, а отже може надавати допомогу їй та дитині у розмірі заявленому у позові. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце слухання справи за місцем реєстрації, проти позову заперечував та вважав позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала та вважала, що позивачем не надано жодного допустимого доказу на підтвердження позовних вимог, тому позов не підлягає задоволенню у повному обсязі, просила у задоволенні позову відмовити. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає,що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено у суді, сторони перебувають у шлюбі з 27 листопада 2013 року. Мають доньку [PERSON], [INFO], місце реєстрації: Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідач є та записаний батьком дитини. Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини за судовим наказом від 20.03.2017 року (справа №511/347/17) у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, інших алміментних зобов'язань у нього немає.. Сторони однією сім'єю не проживають з 31.01.2017 року, що не заперечує і позивач, і відповідач. Позивач покинула відповідача через сварку та психологічний тиск на неї з його боку та з боку його батьків, що мали місце 30.01.2017 року. Вказана обставина підтверджується офіційними попередженнями від 11.02.2017 року (а.с.70-72). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, про що свідчить довідка від 13.02.2017 року за №36 (а.с.11), заробітна плата їй не нараховується. Як вбачається із довідки Департаменту праці та соціальної політики від 10.03.2017 року позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860 гривень (а.с.41). Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не має власних доходів, живе за рахунок соціальних виплат, що нижчі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також допомоги від своїх родичів та друзів.. Влаштуватися на роботу не може, у зв'язку з тим, що дитина потребує постійної турботи та уваги від неї. Суд вважає, що відповідач, будучи здоровим, працездатним чоловіком, який щомісячно отримує доходи від своєї праці за рахунок випадкових заробітків, може надавати допомогу дружині. Розмір аліментів, який заявлено у позові, на думку суду є завищеним, оскільки позивач не надала доказів про необхідність витрат на її утримання саме на таку суму. Докази про витрати, на яких наголошує позивач (а.с.76-89), стосуються, витрат на утримання та розвиток здібностей дитини, що не має відношення до предмета спору. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також те, що він сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з 20.03.2017 року. інших грошових зобов'язань не має . На користь держави з відповідача суд стягує 640 гривен судового збору. Суд не вбачає підстав для звернення рішення до негайного виконання.

Outcome: partial