overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

16 грудня 2020 року позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи тим, що 09 грудня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що з часом відносини у сім`ї погіршились, постійно виникали непорозуміння міцної сім`ї створити не вдалося. У них з чоловіком різні погляди та інтереси на спільне життя і сім`ю. Сім`я припинила існування, а шлюбі існує формально, збереження сім`ї є неможливим, тому вона просить розірвати шлюб, дітей залишити проживати з нею. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року судом задоволено клопотання відповідача та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 15 лютого 2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву із якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає, просить в задоволенні позову відмовити, оскільки він бере активну участь в утриманні та вихованні дітей, що є однією із причин виникнення розбіжностей між сторонами. Відповідач проти методів виховання дітей, які здійснює мати позивачки. Основною проблемою є безвідповідальне відношення позивача до дітей. Проблеми в сім`ї почались після того, як почався безперервний тиск на позивача з боку її батьків. Тиск батьків не може бути підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

16 грудня 2020 року ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» в особі директора Мирного О.М. звернулося до суду з позовом до [PERSON] , Дергачівської районної державної адміністрація Харківської області, [PERSON] , в якому просив визнати незаконними та скасовувати розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність [PERSON] № 371 від 16.10.2020»; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий № 6322083001:00:000:3849 від 27 листопада 2020 року № 2944, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис № 39424544, та скасувати його державну реєстрацію; визнати право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» (Код 30592278) за договором оренди землі від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 040769300002 та договором від 29.12.2006, який 15 січня 2007 року зареєстровано за № 040769300004 на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № 322083001:00:000:3849, яка створена шляхом об`єднання ділянок 6322083001:00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий 6322083001:00:000:3502 площею 0,0938 га. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» є орендарем земельних ділянок кадастровий номер 6322083001:00:000:3513 площею 0,0062 га за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 строком на 49 років та кадастровий номер 6322083001:00:000:3502 площею 0,0938 га за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 строком на 49 років. Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 134 від 15.03.2019 надано згоду на об`єднання ділянки кадастровий номер 6322083001:00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий 6322083001:00:000:3502 площею 0,0938 га. З листа Головного управління держгеокадастру у Харківській області від 01.12.2020 № 29-20-14-9420/19/20, позивачу стало відомо, що ділянки кадастровий номер 6322083001:00:000:3513 площею 0,0062 га та кадастровий 6322083001:00:000:3502 площею 0,0938 га, які перебували у оренді позивача, було об`єднано в одну земельну ділянку кадастровий номер 6322083001:00:000:3849 площею 0,1 га, та передано у власність фізичних осіб. З відкритих джерел позивачу стало відомо, що розпорядженням № 371 від 16.10.2020 на підставі заяви від 02 жовтня 2020 року гр. [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

16 грудня [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом, який рішення Зміївського районного суду Харківської області від 26 січня 2017 року було задоволено в повному обсязі. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про сплату судового збору. Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та їх присутність не є обов'язковою в судовому засіданні, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що під час подання позовної заяви [PERSON] було сплачено судовий збір не в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON] на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 2330 грн 06 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

16 жовтня 1993 року позивачка уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №164. Від шлюбу сторони мають двох дітей, повнолітню дочку - [PERSON], [INFO] та неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони різні люди з несумісними поглядами на життя в шлюбі, в зв'язку з чим відносини між ними, як чоловіка і дружини зіпсувалися, спільне господарство ними не ведеться, проживають окремо з 2005 року, спору про поділ спільного майна не має, досягнуто угоди про місце проживання та порядок утримання дітей. Позивачка в судовому засіданні викладені обставини підтвердила, вимоги позову підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сімейні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з 2005 року, спільне господарство не ведеться, примиритися сторони не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивачки та відповідача слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

16 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦСу по м. Золотоноші Золотоніського МУЮ Черкаської області за актовим записом № 162, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 062925 від 16.10.2010 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені, сторони не спілкуються. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри, що призвело до втрати поваги між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON]В звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище, набуте у шлюбі, [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і положенням ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Судом встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, хоча розгляд справи відкладався та надавалась сторонам можливість примиритись, але обоє на примирення не згідні. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, оскільки добровільна згода між подружжям проживати у шлюбі відсутня. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

16 жовтня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-22504-161012, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику у тимчасове користування на умовах відкриття карткового рахунку грошові кошти в сумі 15 000 грн., з терміном погашення до 16 жовтня 2013 року. В липні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 23 925 грн. посилаючись на те, що останній не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів. В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у їх відсутність та позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання, подав заяву в якій позовні вимоги визнає та просить справу слухати у його відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, оскільки відповідач підтвердив, що дійсно умови кредитного договору не виконуються, заборгованість по кредиту не погашається. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

16 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 26 серпня 2013 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, за яким він передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 4500 доларів США, які той зобов'язався повернути в строк до 1 жовтня 2013 року. На підтвердження укладення зазначеного договору відповідачем була складена розписка. У зазначений договором позики строк і по теперішній час відповідач своє зобов'язання щодо повернення суми боргу не виконав, від врегулювання відносин у позасудовому порядку ухиляється. Позивач вважає, що з відповідача слід стягнути грошові кошти в розмірі 35968грн.50коп, що за курсом Національного банку України, за яким 100 доларам США дорівнюють 799грн.30коп., відповідає 4500 доларів США, а також понесені ним судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 45000 доларів США, які той зобов'язався повернути в строк до 1 жовтня 2013 року. На підтвердження укладення зазначеного договору відповідачем була складена розписка (а.с.6). У зазначений договором позики строк і по теперішній час відповідач своє зобов'язання щодо повернення суми боргу не виконав. Тому, у відповідності до вимог ст.1049 ЦК України з позичальника [PERSON] слід стягнути на користь позикодавця [PERSON] грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем, тобто в сумі 35968грн.50коп, що за курсом Національного банку України (а.с.7) відповідає 4500 доларів США (7,993грн.х4500). У зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 359грн.68коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

16 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 31 травня 1974 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 279. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що він і відповідачка з 1994 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, він втратив до дружини почуття любові та поваги, кожен з них давно живе своїм життям, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про місце, дату і час розгляд справи належним чином повідомлена, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 31 травня 1974 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 279, сторони не мають неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час, з 1994 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття довіри та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

16 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 02 вересня 1989 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 1365. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO], який досяг повноліття та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, чоловік не бажає проживати з нею однією сім'ю, вони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із непорозуміннями, сварками, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 02 вересня 1989 року у відділі запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1365. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO], який досяг повноліття та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про шлюб. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

16 жовтня 2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області розглянута цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. За результатами розгляду зазначеної справи судом винесено рішення, відповідно до якого позов [PERSON] задоволений частково та з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення сином - [PERSON], [INFO] трирічного віку. 13 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить винесити додаткове рішеня у справі, в якому потрібно вказати з якого періоду мають бути стягнуті аліменти на її утримання з [PERSON] Пунктом 1 частини 1 статті 220 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час слухання справи судом проінформовані своєчасно та належним чином . Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи викладене, на підставі ст. 220 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити по справі додаткове рішення в частині періоду, коли мають бути стягнуті аліменти з [PERSON] на утримання позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

16 жовтня 2013 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що його брат [PERSON], [INFO], має стійкий психічний розлад здоров'я, внаслідок чого не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Лизогубовослобідська сільська рада клопоче про призначення його опікуном над братом, тому просить визнати [PERSON] недієздатним, призначити його опікуном над братом та призначити судово-психіатричну експертизу. В судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, заінтересована особа в судове засідання повторно не з'явилася, про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, направила суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заяву визнає повністю. В судовому засіданні заявник пояснив, що [PERSON], [INFO], є його братом та інвалідом. Братові потрібен догляд та стороння допомога, оскільки той не розуміє наслідків свої поведінки, не орієнтується в життєвих ситуаціях, його стан здоров'я не поліпшується. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до висновку, що всі докази є належними, допустимими та достовірними, а також достатні і взаємно пов'язані. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] (а.с.6, 9 - копії паспорта та свідоцтва про народження), є інвалідом 2 групи з дитинства довічно (а.с.12 - копія довідки МСЕК), йому встановлено діагноз: глибока розумова відсталість (а.с.11 - виписка з медичної картки). Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON] страждає на важку розумову відсталість у ступені легко вираженої імбецильності, за своїм психічним станом розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними не може. [PERSON] проживає з матір»ю [PERSON] та братом [PERSON] (а.с.15 - довідка про склад сім»ї). Виконавчий комітет Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області як орган опіки та піклування просить призначити заявника опікуном над [PERSON] (а.с.25 - подання). Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Заслухавши пояснення заявника, думку представника органу опіки і піклування Згурівської районної державної адміністрації, яка вбачає за можливе визнати недієздатним [PERSON] та призначити опікуном над ним заявника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved