Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

15 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 вересня 2005 року виконавчим комітетом Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №5. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Разом з тим, подружнє життя не склалось. Більше двох років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам. Враховуючи те, що їхній шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати за подання позовної заяви до суду в розмірі 840,80грн. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін. 22 жовтня 2020 року до суду від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Також від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Строк на примирення просив не надавати. Враховуючи те, що у судове засідання учасники справине з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15 вересня 2005 року виконавчим комітетом Черешенської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис за №5 (а.с.4). [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (а.с.5). Спільне життя\~сторін не\~склалось.\~На даний\~час вони\~припинили подружні\~відносини,\~проживають окремо\~та спільного\~господарства не\~ведуть. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно вимог\~ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням вказаних вимог закону, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 % сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви до суду, що становить 420,40грн., а інших 50% сплаченого нею судового збору слід повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved