Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

16.12.2019 [PERSON] , в особі представника - адвоката Хомича І.О., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 24.07.2009 Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 312. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2020 відкрито провадження у цій справі, призначено підготовче судове засідання у даній справі на 06.04.2020. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.04.2020 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю. 13.07.2020 дана справа надійшла в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2020 позовну заяву прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 06.08.2020, яке було відкладено на 01.10.2020 у зв`язку із неявкою сторін по справі та їх представників у судове засідання. 01.10.2020 ухвалою суду клопотання [PERSON] та її представника - адвоката Сахно О.В. про залишення позовної заяви без розгляду залишено без задоволення, судове засідання відкладено на 23.10.2020. 23.10.2020 судове засідання відкладено, через неявку у судове засідання відповідача та її представника, на 23.11.2020, яке за клопотанням відповідача та її представника також було відкладено на 21.12.2020. 21.12.2020 судове засідання знову було відкладено, за клопотанням представника відповідача, на 27.01.2021. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являлася, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, тричі зі сторони відповідача та її представника подавались клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю з`явитися у судове засідання та через перебування її та її представника на амбулаторному лікуванні та самоізоляції у зв`язку із поширенням короновірусної інфекції. Натомість доказів на підтвердження викладеного до заяв не додавалось. Так само, 25.01.2021 [PERSON] звернулася до суду із заявою про відкладення судового засідання, призначеного на 27.01.2021 на іншу дату, посилаючись на неможливість прибуття у судове засідання відповідача та її представника. Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність відповідача та її представника, суд дійшов до таких висновків. Частиною 2 статті 223 ЦПК України передбачено перелік підстав для відкладення судом розгляду справи в судовому засіданні, зокрема це такі підстави: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Враховуючи те, що підстави для відкладення судового засідання відсутні, а також те, що [PERSON] , всупереч п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не додала до заяви про відкладення судового засідання жодних доказів, які б підтверджували поважність причин її неявки та неявки її представника у судове засідання, призначене на 27.01.2021, суд дійшов до висновку, що справу можливо розглядати за відсутності відповідача, оскільки законні підстави для відкладення судового засідання відсутні, а поведінка відповідача та її представника свідчать про зловживання ними процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалася. Позивач у судове засідання не з`явився. 03.08.2020 представник позивача - адвокат Хомич І.О. подавав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. Представник позивача - адвокат Трощинський В.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Зазначив, що з грудня 2019 року примирення між сторонами досягнуто не було, відносини між подружжям не покращилися, збереження сім`ї є неможливим, спільне господарство сторони не ведуть, протягом тривалого часу спільно не проживають. Його довіритель наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між сторонами по справі неможливе. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.07.2009 у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 312 (а.с. 4). Сторони по справі є батьками двох малолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, фактичне припинення шлюбних відносин, неможливість збереження сім`ї та шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). У судовому засіданні представник позивача зазначав про категоричну позицію його довірителя, згідно якої він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач відзив до суду не подала, клопотань про надання строку для примирення не заявляла. Крім того, суд враховує, що справа про розірвання шлюбу знаходилась в провадженні судів 2 роки і зі сторони відповідача не надано доказів того, що за цей час сторони примирилися, або вживали заходи задля примирення та збереження сім`ї [PERSON] . За таких обставин, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, і суду не надано будь-яких заперечень щодо розірвання шлюбу, не заявлено клопотань для надання строку на примирення подружжя з метою збереження сім`ї, як і не спростовано доводи позивача про фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, навіть з огляду на те, що сторони вже тривалий час проживають у різних містах України, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Питання розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, а тому судом не вирішувалося.

Outcome: approved