Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

16.06.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до об'єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради про надання додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Зазначила, що 15.11.2006 року у м. Лиман Донецької області померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка, площею 4,118 га, розташована на території Рубцівської селищної ради м. Красний Лиман, яка належала померлій на підставі державного акту про право власності на землю. У червні 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 15 червня 2017 року їй відмовлено у реєстрації заяви про прийнятті спадщини у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що вона є спадкоємцем за законом, не прийняла спадщину з поважних причин, а саме: з кінця листопада 2006 року до травня 2007 року вона перебувала за межами України, доглядала за тяжко хворим родичем. У звязку з викладеним вважає причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними, просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила суд задовольнити її у повному обсязі. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, рішення просив винести на розсуд суду (а.с. 25). Свідок [PERSON] суду показала, що родину знає давно, в 2006 році позивач [PERSON], після того, як поховала матір, поїхала до Російської Федерації, доглядати хворого родича брата свого чоловіка. Повернулася наприкінці травня 2007 року. Вона доглядала за її помешканням. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 315701, [PERSON], народилася 24 лютого 1962 року, актовий запис № 28, її матірю зазначена [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.12.1979 року, про що Яцьківською селищною радою Краснолиманського району Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 3, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АБ № 554532. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Бардакова» (а.с. 11). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON]. \~\~ [PERSON] померла 17 листопада 2006 року, у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 164612, виданим виконавчим комітетом Яцьківської сільської ради міста Красний Лиман Донецької області (а.с.14). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки, загальною площею 4,118 га, розташованої на території Рубцівської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 128546, виданого Краснолиманською міською радою 04.10.2005 року (а.с. 15). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач [PERSON], має право на спадкування у першу чергу, як донька [PERSON] Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Позивач звернулася до державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 15.06.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем пропущений строк для прийняття спадщини (а.с.18). Згідно відомостей, отриманих від державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 23.06.2017 року № 688/02-14 спадкова справа, щодо майна [PERSON], яка померла 15.11.2006 року не заводилась, із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с. 28). Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті\~319, частини першої статті\~321 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до\~ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Суду як джерело права. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним». На теперішній час законні підстави для втручання органу влади у мирне володіння майном, а саме, для припинення (обмеження) можливості [PERSON] користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, що входить до спадкового майна та належить їй в порядку спадкування відсутні. Частина 3 статті 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до акту складеного 15.06.2017 року у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON], що проживає за адресою: [INFO] з кінця листопада 2006 року та до травня 2007 року була відсутня за місцем свого постійного проживання, так, як тимчасово виїжджала за межі України до Хантимансійського автономного округу Російської Федерації доглядати хворого родича (а.с. 16) Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні добуто достатньо доказів тому, що позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про\~\~визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved