overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

15 березня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням суду із відповідача стягнуто аліменти на дочку [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON]. Між сторонами угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату та має можливість утримувати дочку. Вона не працює, перебуває на обліку в УПСЗН, отримує допомогу по вагітності та пологах. Її коштів не вистачає на утримання дочки, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на дочку у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матір'ю. Згідно з рішенням Згурівського районного суду Київської області від 10.10.2016 у справі № 365/637/16-ц з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, та отримує відповідно допомогу в розмірі 860 грн. Відповідач є працездатним, працює у ТОВ «Жуків-Агро» на посаді тракториста, тобто має постійний регулярний дохід у вигляді щомісячної заробітної плати, інших утриманців не має. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

15 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 04 червня 2013 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2013 року, актовий запис № 587 (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 10). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

15 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 2 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем взмозі її надавати. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача позов визнав частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком малолітньої [PERSON], 22.05.2015 року є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання доньки. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження дитини; поясненнями сторін. Розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини суд, відповідно до вимог ст. 182, 184 СК України, визначає в твердій грошовій сумі - 700 грн. щомісячно. При цьому враховується стан здоров'я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки, тому суд вважає, що за таких умов позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, стягненню в дохід держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

15 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день вони спільно не проживають, на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Позивачка в судове засідання не з*явилась, направила суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 216, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки директора ЖКП Іллічівського району м. Маріуполя [PERSON], [INFO] мешкає разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 640 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

15 березня 2017 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 19 лютого 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 40. Від спільного подружнього проживання у них народилися сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З часом сімейні відносини не склалися, у звязку з чим рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області №346/3168/15ц від 14.09.2015 року між ними було розірвано шлюб, а неповнолітніх дітей залишено проживати із нею. 02.11.2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], у звязку з чим змінила прізвище [PERSON] на Калин. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вона не взмозі одна забезпечити дітей всім необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Відповідач на даний час офіційно працює водієм автотранспортних засобів на ПП Прикарпатський експрес, має стабільний заробіток, що є достатнім для забезпечення дітей, а тому в змозі, зважаючи на стан свого здоров'я, матеріальне становище та відсутність інших утриманців, надавати синам матеріальну допомогу в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а тому просить її позов задовільнити. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття визнає в повному обсязі. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] /а.с.4/, та [PERSON], [INFO] /а.с.5/. На сьогоднішній день діти перебувають на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачкою та відповідачем не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, працює водієм автотранспортних засобів на ПП Прикарпатський експрес /а.с.35/, має стабільний заробіток, інших дітей та непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

15 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що 18 березня 2016 року він уклав шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований Липоводолинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому, що в них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в письмовій заяві просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 18 березня 2016 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано Липоводолинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 13 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

15 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказує, що в належному їй будинку по [ADDRESS] зареєстрованим значиться її усиновлений з 1998 року син [PERSON], який до 2013 року проживав разом з ними. Після закінчення вищого навчального закладу, відповідач забрав з дому свої речі та з 2013 року не проживає за вказаною адресою, його місце проживання не відоме, більше року не спілкується з ним по телефону. Через вказані обставини вона не має можливості користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном, зокрема оформити субсидію, а тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до п. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення на сайті суду оголошення. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 29 січня 1996 року [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 47 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6, 7). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 серпня 1998 року [PERSON] і [PERSON] надано дозвіл на усиновлення [PERSON], [INFO], змінивши його прізвище на [INFO], по батькові на [INFO], місце народження: селище Липова Долина Сумська область (а.с.8). Із довідок Липоводолинської селищної ради Сумської області від 05, 07 лютого 2018 року вбачається, що у зазначеному житлі по [ADDRESS] крім позивачки із 10 серпня 2012 року зареєстрований [PERSON], однак за вказаною адресою не проживає з 2013 року, що підтверджується підписами сусідів та депутата місцевої ради (а.с.9-10). Так, відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житлом по [ADDRESS], у зв'язку зі своєю відсутністю та не проживанням у вказаному жилому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

15 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.2013 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від спільного життя подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між ними припинені через відсутність взаємопорозуміння. На протязі тривалого часу подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти заявлених позовних вимог. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст.ст. 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони 06.11.2013 року зареєстрували шлюб в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1968, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). Від спільного життя подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 110 ч. 1 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 частиною 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між позивачем та відповідачем підлягає розірванню, оскільки встановлено, що їх сімя розпалася, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

15 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 2\~000 грн. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальне утримання сина не надає, хоча зобовязаний це робити до досягнення дитною повноліття відповідно до ст.180 СК України. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, у випадку неявки відповідача просила розглянути справу в порядку заочного розгляду. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому [PERSON] та [PERSON] 4 листопада 2009 року зареєстрували шлюб. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини та відміткою про реєстрацію шлюбу у паспорті [PERSON] [PERSON] проживає разом із дитиною по вул. Попружного 21 с. Кунча Теофіпольського району Хмельницької області. Обовязок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, тому з урахуванням положень ст.ст.181-183 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої дитини у сумі 2\~000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому судом також враховується та обставина, що відповідач, будучи належним чином повідомленим не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та доказів на обґрунтування можливих заперечень, а тому не вчинення будь-яких дії з боку відповідача суд розцінює як визнання ним позову. Розмір аліментів визначений судом буде відповідати інтересам дитини та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

15 березня\~ 2018 року до суду звернувся [PERSON] про встановлення факту належності йому\~ архівної довідки. Ухвалою суду від 16.03.2018 в справі відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами окремого провадження на 14.06.2018. Заявник [PERSON]\~ вказував, що для призначення йому пенсії за віком, виникла необхідність встановити факт належності йому архівної довідки\~ про заробітну плату та відпрацьовані вихододні в радгоспі «Сокільський» Кобеляцького району Полтавської області за 1984-1992 роки, оскільки існує невідповідність між прізвищем, ім'ям та по батькові вказаними в його паспорті та у виданій йому архівній довідці. Позивач прохає суд встановити факт, що архівна довідка Кобеляцького трудового архіву Кобеляцької районної ради Полтавської області від 09.01.2018 за № П-01-09/429 про заробітну плату та відпрацьовані вихододні в радгоспі «Сокільський» Кобеляцького району Полтавської області за 1984-1992 роки, дійсно належна йому, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] І підтримав\~ заявлені вимоги та прохав їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Кобеляцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши заявника, свідків\~ [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] дійсно працював чабаном в радгоспі «Сокільський» Кобеляцького району Полтавської області з 1984 року по 1992 рік,\~ перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги\~ [PERSON] підлягають задоволенню. Отже, судом встановлено, що\~ дійсно архівна довідка Кобеляцького трудового архіву\~ Кобеляцької\~\~\~\~\~\~ районної\~\~\~\~ ради\~ Полтавської\~\~\~\~\~\~\~ області від 09.01.2018 за № П-01-09/429 про заробітну плату та відпрацьовані вихододні в радгоспі «Сокільський» Кобеляцького району Полтавської області за 1984-1992 роки, дійсно належна [PERSON], [INFO], що підтверджується записами в його трудовій книжці (а.с.15-19) та поясненнями свідків.

Outcome: approved