Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

15.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 26.12.2014 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 20.03.2017 року було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Оскільки відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на утримання позивачки та дитини не надає, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог частково заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. При цьому зазначає, що позивач на даний час не має постійного офіційного заробітку, а також на його утриманні перебуває дружина [PERSON] та малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 26.12.2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20.03.2017 року було розірвано на підставі рішення суду, при цьому від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], копією рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 20.03.2017 року в справі № 761/323/17 та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Разом з тим, відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач на даний час не має постійного офіційного заробітку, а також на його утриманні перебуває дружина [PERSON] та малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, при цьому приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача та наявність на його утриманні дружини і дитини, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки, з врахуванням принципу справедливості та розумності, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову, а саме з 15.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13.03.2033 року, а також про призначення аліментів на утримання [PERSON], які підлягатимуть стягненню з відповідача на її користь, з врахуванням принципу справедливості та розумності, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову, а саме з 15.12.2017 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 13.03.2018 року. Також в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1280,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial