Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

17.02.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - прийняти позовну заяву до розгляду; - збільшити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання його малолітніх дітей, а саме [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], з розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дітьми повнолітгя. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в позовній заяві обґрунтовує наступним: 23.11.2001 р. між нею, - [PERSON] та відповідачем по справі, -[PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим відділом реєстрації актів громадського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 23.11.2001р. Від спільного шлюбу вона, - [PERSON] та відповідач [PERSON] мають неповнолітніх дітей, а саме: - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя у позивачки [PERSON] з відповідачем [PERSON] не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися, в зв»язку з чим рішенням Кагарлицького районного суду від 16.07.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На даний час вона та відповідач [PERSON] проживають окремо. Відповідно до довідки виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 456 від 29.01.2014 року малолітні діти [PERSON], [PERSON] перебувають на її, - [PERSON] утриманні. Відповідно до рішення Кагарлицького районного суду від 15.06.2012 року, прийнятого у справі № 2- 37512 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 13 частини всіх видів доходів щомісяця. А також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання 16 частини всіх доходів щомісячно до 10.022014 року. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З 10.02.2014 року зобов»язання відповідача [PERSON] на користь її, - [PERSON] припиняються. Зазначає, що кошти, які вона отримувала на своє утримання фактично витрачались на дітей, оскільки діти позивача [PERSON] та її потребують особливого постійного лікування та догляду, у зв'язку поганим станом здоров'я як сина [PERSON], так і дочки [PERSON], що підтверджується доданими медичними довідками. Припинення сплати відповідачем [PERSON] аліментів на її утримання призведе до скрутного становища її, - позивачки [PERSON] та дітей. Також, з 10.02.2014 р. припиняється сплата державної допомоги по досягненню дочки [PERSON] трирічного віку, що вплине також на її матеріальне становище та дітей. Збільшення розміру аліментів дасть їй можливість підтримувати рівень життя та лікування дітей на тому рівні, що на даний час, оскільки вона витрачає багато коштів на лікування, що підтверджується доданими квитанціями на придбання ліків. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України є всі підстави для прийняття судом рішення про зміну розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, шляхом збільшення розміру аліментів. Виходячи із матеріального становища позивача [PERSON], на даний час він має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в розмірі 1/2 частини від всіх доходів, оскільки в такому розмірі відповідач [PERSON] сплачує аліменти на даний час. 20.03.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло письмове заперечення відповідача [PERSON], в якому він вказує наступне: В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до нього про збільшення розміру аліментів, а саме про стягнення з нього на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 14 частини всіх видів доходів на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . З даним позовом він повністю не згідний, він його не визнає і просить в позові відмовити повністю в силу слідуючих обставин. Він сплачує аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менш як 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згідно виконавчого листа від 15.06.2012 року. В зв'язку з тим, що його заробітна плата становить 1600 грн. і 1/3 частини з неї є меншою 30 % прожиткового мінімуму, то він сплачує саме ці 30 %, що становить і так половину його заробітної плати. Крім цього, коли в нього була можливість, він надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей. В даний час він не має такої матеріальної можливості, а тому сплачує лише аліменти. В даний час він надає по можливості і доглядає свою матір похилого віку, - [PERSON], [INFO], яка одинока, є вдовою і потребує його допомоги та підтримки. Збільшення виплати ним аліментів до 12 частини поставить його в край тяжке матеріальне становище. Позивачка в даний час також працює в Кагарлицькій райдержадміністрації, начальником управління економіки та, відповідно, отримує заробітну плату. Щодо спільних дітей, то пояснює, що в даний час діти практично здорові, ніяких хронічних захворювань у них немає, а інколи бувають застудні та інші звичайні захворювання, як і у всіх дітей . Вважає, що підстав для збільшення розміру аліментів немає, а тому просить в позові відмовити повністю. В судовому засіданні, яке відбулося 04.04.2014 року, позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись при цьому на обставини, які викладені в позовній заяві, та які судом наведені вище. В судовому засіданні, яке відбулося 04.04.2014 року, відповідач [PERSON] проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в його письмових запереченнях, та які судом наведені вище. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, вислухавши відповідача [PERSON], який проти позову заперечував, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального права. 23.11.2001 р. між позивачкою [PERSON] та відповідачем по справі, - [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим відділом реєстрації актів громадського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було видано свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 23.11.2001р. Від спільного шлюбу позивачка, - [PERSON] та відповідач [PERSON] мають неповнолітніх дітей, а саме: - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя у позивачки [PERSON] з відповідачем [PERSON] не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися, в зв»язку з чим рішенням Кагарлицького районного суду від 16.07.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На даний час вона та відповідач [PERSON] проживають окремо. Вищевказані факти сторонами не оспорюються, тому доводити їх іншими доказами суд не вважає за необхідне. Що стосується твердження позивачки про той факт, що малолітні діти [PERSON], [PERSON] перебувають на її, - [PERSON] утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 456 від 29.01.2014 року, то до даного твердження суд відноситься критично з наступних підстав. Так, як вбачається з довідки № 456 від 29.01.2014 року, виданою виконкомом Кагарлицької міської ради [PERSON], [INFO], [ADDRESS], про те, що дійсно на її утриманні знаходяться: син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] Суд вважає, що вищевказана довідка складена юридично не коректно, в зв»язку з тим, що дана довідка повинна, на думку суду, засвідчувати лише місце проживання неповнолітніх дітей із одним із батьків, а не вказувати, що діти знаходяться на повному утриманні позивачки, так як зміст довідки протирічить як показам сторін по справі, змісту позовної заяви позивачки, та матеріалам справи. Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, відповідно, позивачка [PERSON] не самостійно утримує своїх дітей. Отже, вищевказаний факт підтверджується тим, що відповідно до рішення Кагарлицького районного суду від 15.06.2012 року, прийнятого у справі № 2- 37512 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 13 частини всіх видів доходів щомісяця. А також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання 16 частини всіх доходів щомісячно до 10.02.2014 року. Так, дійсно, згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, дійсно, з 10.02.2014 року зобов»язання відповідача [PERSON] на користь її, - [PERSON] припиняються. Що стосується того, що позивачка зазначає, що кошти, які вона отримувала на своє утримання фактично витрачались на дітей, оскільки діти позивача [PERSON] та її потребують особливого постійного лікування та догляду, у зв'язку поганим станом здоров'я як сина [PERSON], так і дочки [PERSON], що підтверджується доданими медичними довідками, то до даної обставини суд відноситься критичною, так як позивачка в судовому засіданні не довела тієї обставини, що з моменту початку сплати аліментів відповідачем по рішенню Кагарлицького районного суду від 15.06.2012 року, прийнятого у справі № 2- 37512 за позовом [PERSON] до [PERSON], стан здоров»я дітей суттєво погіршився, що, в свою чергу тягне за собою збільшення витрат на придбання ліків, тобто, в даному випадку позивачка не навела суду прямих доказів того, що стан здоров»я дітей погіршився саме після винесення судом рішення про стягнення аліментів. Відповідно, позивачка не довела ту обставину, що після припинення сплати відповідачем [PERSON] аліментів на її утримання призведе до скрутного становища її, - позивачки [PERSON] та дітей. Напроти, що стосується заперечення відповідача [PERSON] на позов позивачки [PERSON], то суд вважає заперечення відповідача обґрунтованими з наступних підстав. Так, відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, але не менш як 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Даний факт підтверджується виконавчим листом від 14 червня 2012 року в справі за № 2 - 37512, який видано 15 червня 2012 року, ( а.с., 11). Так, в матеріалах справи міститься довідка за № 92 від 20.03.2014 року, яка видана виконкомом Кагарлицької міської ради Київської області [PERSON] про те, з якої видно, що він дійсно працює на посаді начальника земельного відділу і його дохід за 2013 - 2014 рік складає: МісяціНарахована з/платаЄСВПрибутковий податокАліментиСума до видачіГрудень 20132993,68182,61421,661093,211296,20Січень 20142300,40140,32324,011001,41834,66Лютий 20142310,80140,96325,48783,231061,13Всього, грн..7604,88463,891071,152877,853191,99 Відповідно, як вбачається з змісту довідки, середньомісячна заробітна плата відповідача [PERSON], яка йому нараховується роботодавцем, становить 2534 грн. 96 коп, проте, після відрахувань з його заробітної плати ЄСВ, прибуткового податку та аліментів, відповідач [PERSON] фактично отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 1064 грн. 99 коп., що є значно нижчим від прожиткового мінімуму, який встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», згідно з яким прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1218 грн. Крім того, судом не встановлено збільшення заробітку відповідача [PERSON] з моменту винесення рішення про сплату аліментів по момент подачі позовної заяви про збільшення розміру аліментів. За приписами ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п»ятдесяти відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Тому суд вважає, що збільшення розміру аліментів, які підлягатимуть до сплати, до розміру 12 частини заробітку (доходу) відповідача, поставить [PERSON] в край тяжке матеріальне становище, так як у випадку задоволення позовних вимог позивачки відповідач [PERSON] буде отримувати заробітну плату в розмірі близько 1000 грн. Суд зазначає, що питання про збільшення або зменшення розміру аліментів вирішується в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них, та в інших випадках, передбачених СК України, тобто підставною для застосування норм ст. 192 СК України є обставини, які змінилися після ухвалення рішення Кагарлицького районного суду Київської області, на підставі якого стягуються аліменти. Шо ж стосується зміни обставин, то суд зазначає, що з моменту винесення рішення по момент звернення позивачки до суду про збільшення розміру аліментів сталася суттєва зміна в фінансовому стані позивачки, яка полягає в тому, що позивачка [PERSON] станом на даний час працює. Даний факт підтверджується довідкою за № 12 від 01.04.2014 року, виданою Кагарлицькою районною державною адміністрацією Київської області [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER], про те, що вона дійсно працює у Кагарлицькій районній державній адміністрації, займає посаду начальника відділу економічного розвитку Кагарлицької РДА, та загальна сума доходу за період з 11.02.2014 року по 31.03.2014 року становить 4189 грн. 74 коп., що значною мірою перевищує сукупний доход відповідача, який крім того, на даний час доглядає за своєю матір»ю похилого віку, - [PERSON], [INFO], яка є одинокою, і потребує сторонньої допомоги та підтримки. Відповідно, суд вважає, що, враховуючи вищевикладені обставини та положення, які містяться в ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, немає підстав для прийняття судом рішення про зміну розміру аліментів на утримання малолітніх дітей, шляхом збільшення розміру аліментів. Отже, виходячи із матеріального становища відповідача [PERSON], на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в розмірі 1/2 частини від всіх доходів. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed