Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

16.06.2020 року до Київського районного суду м. Харкова звернулось Адвокатське Об`єднання «Кролевецький та партнери» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги в сумі, що становить 61090,20 гривень. В обґрунтовання позову позивач посилається на те, що між ним і [PERSON] 18 лютого 2019 року був укладений і підписаний Договір про надання правової допомоги №01/18/02, за предметом та умовами якого Об`єднання на платній основі здійснює надання Клієнту або на користь вказаних ним осіб правової допомоги, в тому числі поточного юридичного обслуговування. Крім поточного юридичного обслуговування, Об`єднання може за додатковою письмовою домовленістю на платній основі надавати Клієнту юридичні послуги та юридичні роботи з представництва інтересів клієнта у судових органах, а також представництво Клієнта в адміністративному судочинстві. Відповідно до підписаного Сторонами Додатку №1 до Договору №01/18/02 від 18 лютого 2019р., який є невід`ємною частиною Договору, Об`єднання мало здійснити послуги, передбачені п.1.3 Договору, а саме: розробку правової позиції, складення тексту позовної заяви, підготовку письмових доказів, підготовку позовної заяви з додатками для звернення до суду, представництво інтересів Відповідача під час розгляду по суті позовної заяви у Харківському окружному адміністративному суді. Вартість вищезазначених послуг відповідно до Додатку №1 до Договору складає 2000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день здійснення оплати. 05 вересня 2019р. між Сторонами був підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг №1 за Додатком №1 до Договору про надання правової допомоги №01/18/02 від 18 лютого 2019р., яким підтверджується факт надання послуг в повному обсязі та належним чином.З метою досудового врегулювання спору Позивач звертався до Відповідача із відповідною вимогою про оплату наданих послуг, яка була отримана Відповідачем 17.04.2020р. Після отримання вимоги Відповідач не здійснив жодних платежів. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова 30 липня 2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. Надали заяву, в якій він просять справу розглянути за їх відсутності та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. В судові засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Адвокатського Об`єднання «Кролевецький та партнери» підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що 18 лютого 2019 року між Адвокатським Об`єднанням «Кролевецький та партнери» та [PERSON] , було укладено договір про надання правової допомоги, згідно з п.1.3.якого Об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати Відповідачу правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а Відповідач зобов`язався оплачувати замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами договору. У відповідності до Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 18.02.2019 року, а також Акту наданих послуг, підписаного між Адвокатським Об`єднанням «Кролевецький та партнери» і клієнтом - вбачається, що Об`єднання надало послуги, передбачені п.1.3 Договору, а саме: розробку правової позиції, складення тексту позовної заяви, підготовку письмових доказів, підготовку позовної заяви з додатками для звернення до суду, представництво інтересів Відповідача під час розгляду по суті позовної заяви у Харківському окружному адміністративному суді. Вартість вищезазначених послуг відповідно до Додатку №1 до Договору складає 2000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день здійснення оплати. Як вбачається з матеріалів справи - Акт наданих послуг на суму 2000 доларів США сторони підписали 05 вересня 2019 року без будь-яких зауважень. Відповідачем не надано жодних доказів щодо факту неналежного надання послуг Позивачем. З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором про надання правової допомоги від 18.02.2019 року та не сплатив Позивачу вартість наданих послуг в сумі 2 000 доларів США, передбачених п.1.3. Договору, Додатком №1 до Договору та актом наданих послуг. Крім того у відповідності до 5 Розділу договору про надання правової допомоги від 18.02.2019 року, підписаного Позивачем та Відповідачем, а саме згідно п. 5.1 - встановлено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу ІІІ Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Правовідносини сторін, які випливають з договору про надання правової допомоги адвокатом врегульовані також Законом України від 05.07.2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до загальних положень цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ч.5 ст.27). Відповідно до ст.29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Ст.30 цього Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає обґрунтованим нарахування на Відповідача суми інфляційних витрат за час прострочення, пені та трьох процентів річних від простроченої суми. Враховуючи викладене, відповідачу нараховано суму інфляційних витрат за час прострочення в розмірі 1614,18 грн., пеню в розмірі 5009, 47 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1206, 55 грн. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved