Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

16.08.2018 позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він працював електрослюсарем підземним 5-го розряду дільниці шахтного транспорту ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля». 27.04.2018 був звільнений з підприємства за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства умов колективного чи трудового договору з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку. У день звільнення роботодавець не виплатив заробітну плату належну йому при звільненні. Заробітна плата була виплачена позивачу 02 серпня 2018 року. Враховуючи, що його середньоденний заробіток становив 494,01 грн., просить суд стягнути з відповідача в свою користь 32110,65 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з 30 квітня 2018 року по 02 серпня 2018 року включно. Представник відповідача ДП «Волиньвугілля» до початку першого судового засідання, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. На підставі вказаної норми процесуального права, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.116\~КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст.117\~КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з виписки з наказу №36-к від 27.04.2018 (а.с.4) позивач [PERSON] був звільнений з ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» 30.04.2018 на підставі ст.38\~КЗпП України (за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником або уповноваженим органом законодавства, умов колективного чи трудового договору, з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку). Відповідно до довідки ВП «Шахта 9 НВ» ДП «Волиньвугілля» від 09.08.2018 середньоденний заробіток позивача становив 494,01 грн. (а.с.5). Як встановлено судом, заборгованість по заробітній платі була повністю сплачена підприємством позивачу 02.08.2018 (а.с.6). Оскільки, з вини підприємства належні звільненому працівникові суми у строки зазначені в ст.116 КЗпП України, і були виплачені лише 02.08.2018, суд частково задоволює позовні вимоги та стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в користь позивача [PERSON] 31616,64 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 травня 2018 року (наступний день після звільнення) по 01 серпня 2018 року (день, який передує дню виплати заборгованості) включно, з розрахунку 494,01 грн. (середньоденний заробіток) х 64 (робочі дні за вищевказаний період)= 31616,64 грн. Також, з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ДП «Волиньвугілля» в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved