Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

15.05.2017 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 1 823 108,56 грн., а також судові витрати в сумі 8 000,00 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що 23.12.2013 р. відповідач взяв у позивача в борг 498 000,00 грн. в строк до 16.03.2014 року включно, про що було складено письмову розписку. Окрім цього відповідач взяв у позивача в борг 7 000 доларів США та 187 000,00 грн. в строк до 30.04.2014 року без дати складання даної розписки Однак відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання у порядку та у строк, зазначений у розписці, та борг до теперішнього часу не повернув. У зв'язку з чим позивач звернуврся до суду з позовом про стягнення заборговваності за договорами позики з стягненням інфляційних витрат та 3% річних.. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений через оголошення в газеті « Луганщина» від 08.11.2017 року, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України відповідач вважається повідомлений про час і місце слухання справи з часу опублікування оголошення. З заявами про слухання справи у його відсутності або перенесення слухання справи до суду не звертався. У відповідності із ст.225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову з наступних підстав. Згідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Крім того, вимоги ст. 526 цього Кодексу вказують на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що передбачено ст. 530 ЦК України. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З розписок про отримання позики (а. с. 8,9 ), які по суті являються письмовими договорами позики, що укладені між сторонами, вбачається, що [PERSON] 23.12.2013 року взяв в борг у [PERSON] 498000,00 грн. в строк до 16.03.2014 року (далі - боргова розписка №1) та повторно 7 000 доларів США та 287 000.00 грн. в строк до 30.04.2014 року, без дати складання ( далі боргова розписка №2) . Стаття 625 ЦК України, вказує на те, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. До того ж боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України розмір заборгованості за борговою розпискою №1 становить 1 038 457,77 грн., яка складається з основної заборгованості - 498 000,00 грн., з урахуванням індексів інфляції за період з 16 березня 2013 р. по 10.04.2017 року ця сума становить 494532,62 грн., виходячи з розрахунку: 498000грн сума боргу х 1,993 індекс інфляції у вказаному періоді , 3% річних - 45 925,15 грн. виходячи з 1120 днів прострочення ; за борговою розпискою №2 становить 579 134,08 грн., яка складається з основної суми боргу - 287 000,00 грн.,з урахуванням індексів інфляції за період з 30 червня 2014 р. по 10.04.2017 року ця сума становить 266728,68грн, виходячи з розрахунку: 287000грн сума боргу х 1,929 індекс інфляції у вказаному періоді ; 3% річних - 25 405,40 грн.виходячи з 1077 днів прострочення; по позиці в розмірі 7 000 доларів США заборгованість становить 205 516,71 грн., яка складається з основної заборгованості - 7 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 10.04.2017 року 2697,3995 становить 188 817,96 грн., 3% річних - 16 698,75 грн., виходячи з 1077 днів прострочення , що разом становить 1 823 108,56 грн. Механізм стягнення доларового боргу реалізується через курсове співвідношення долара до гривні на день ухвалення відповідного судового рішення. Але позивач таким правом не скористався і з часу реєстрації позовної заяви у суді своїх позовних вимог не змінював. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 530, 625, 1046-1047,1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved