Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її свекруха, [PERSON], яка була зареєстрована по [ADDRESS], проте на момент смерті [PERSON] проживала без реєстрації в [ADDRESS], з сім'єю свого сина [PERSON], який був її чоловіком. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що розташоване на території Кораблищенської сільської ради Млинівського району Рівненської області в [ADDRESS]. За час свого життя [PERSON] 07 лютого 2001 року склала на [PERSON] заповіт, відповідно до якого заповіла йому все своє майно на момент смерті, що розташоване на території Кораблищенської сільської ради, зокрема житловий будинок, який належить їй на праві приватної власності згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с. 19) Однак, [INFO] [PERSON] помер. Спадщина після смерті [PERSON] прийнята [PERSON], шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на день її смерті за адресою [ADDRESS]. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину її внукам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутній документ підтверджуючий факт постійного проживання їх батька [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали повністю. Заінтересована особа в судовому засіданні заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника заявниці, заінтересованої особи, показання свідка та дослідивши матеріали справи, у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідок Кораблищенської сільської ради № 202 від 25.06.2014 року, № 203 від 25.06.2014 року та № 179 від 04.06.2014 року [PERSON] на момент смерті його матері [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS]. Його матір [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS], але фактично на день смерті вона проживала з сином - [PERSON] в [ADDRESS]. (а.с. 12, 13). Вказане також підтверджується показаннями свідка [PERSON] [INFO] [PERSON] померла (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно (а.с. 19,20). За життя [PERSON] посвідчила на ім'я [PERSON] заповіт, відповідно до якого заповіла йому все майно, належне їй на праві приватної власності, розташоване на території Кораблищенської сільської ради Млинівського району Рівненської області (а.с. 16). [INFO] в с. Радів помер [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] та спадкоємцями першої черги після його смерті. [PERSON] та [PERSON] вчасно прийняли спадщину після смерті [PERSON], подавши заяви до наторіальної контори про прийняття спадщини, [PERSON] - подав заяву про відмову від спадщини. До обсягу спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON] входить також і майно, яке він прийняв після смерті своєї матері [PERSON] Однак, з відмови приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Рівненської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке належало [PERSON], який помер [INFO] відмовлено, в зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на день відкриття спадщини (а.с. 24). Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, тобто крім тих, які зазначені в ч. 1 ст. 256 ЦПК України. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України в № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю та постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини». У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо потягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження, тому заява підлягає до задоволення. На підставі ст. 1268, ст. 1270 ЦК України,

Outcome: approved