Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

15.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи тим, що вона народилася [INFO] в с. В. Комарівка Великомихайлівського району Одеської області. ЇЇ батьками згідно свідоцтва про народження зазначені: [PERSON] та [PERSON] ; батько за національністю німець, а мати українка. В радянські часи батько не мав змоги вільно та відкрито виражати своє походження, оскільки боявся політичних переслідувань, а тому при отриманні нею паспорта батьки зазначили її національність на свій розсуд, як українка. 07.05.1982 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що Третім Приморським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиці складено актовий запис № 352, в якому її національність зазначено «українка». Заявниця прагне відновити своє походження, а тому просить суд встановити факт неправильності в актовому записі про шлюб № 352 від 07.05.1982 року та внести зміни до зазначеного актового запису, вказавши в графі національність нареченої «німкеня» за національністю її батька. Ухвалою суду від 20.11.2019 року прийнято заяву до розгляду, відкрите провадження в цивільній справі окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. Заявниця в судове засідання не з`явилася. Представник заявниці надала суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Від Первомайського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника ДРАЦС; проти задоволення заяви не заперечують. Вирішуючи справу за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що заявниця народилася\~ [INFO] в с. В. Комарівка Великомихайлівського району Одеської області. ЇЇ батьками записані [PERSON] , який за національністю німець, та [PERSON] українка, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.12.1970 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.12.1954 року, батьками [PERSON] записані [PERSON] , який за національністю німець та [PERSON] німкеня. Тобто, батько заявниці за національність німець і має німецьке коріння. Однак, у радянські часи він не мав змоги вільно та відкрито виражати своє походження, оскільки боявся політичних переслідувань, будучи направленим на спеціальне поселення до 19.05.1954 року. З метою уникнення чергових переслідувань батьки заявниці при отримані нею паспорта громадянина СРСР заначили її національність на свій розсуд за національністю матері українка. 07.05.1982 року заявниця уклала шлюб із [PERSON] , про що Третім Приморським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції складено актовий запис № 352 і змінила прізвище на [PERSON] . Такі обставини підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.11.2018 року та записом акту про укладення шлюбу № 352 від 07.05.1982 року, копію якого було витребувано судом, в якому національність заявниці зазначено «українка». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 20.07.1999 року шлюб між заявницею та [PERSON] розірвано; після розірвання шлюбу вона відновила дівоче прізвище [PERSON] . Аналіз наведених доказів свідчить про те, що заявниця за походженням є німкенею, оскільки її предки з боку батька були німцями. Нею було отримано запрошення про прийняття її в якості переселенця до [PERSON] , оскільки там проживають родичі заявниці. Статтею 11 Конституції України регламентовано, що Держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Згідно ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення. Встановлення даного факту надасть заявниці можливість відновити національність, встановити національну приналежність та підтвердити німецьке походження. За встановлених судом обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved