Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

16 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк» або позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 08 квітня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] (далі - відповідач) було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримала кредит в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, посилається на те, що цим договором було передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, а відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), з якими відповідач ознайомлена, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії договору, то він автоматично пролонгується на такий же строк. Оскільки станом на 31.01.2017 у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 13043 грн. 09 коп., з яких: заборгованість за кредитом 292,71 грн.; заборгованість по відсотках за користування кредитом 8653,09 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3000,00 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 597,29 грн., то позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та 1600 грн. витрат по оплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не зявився при цьому подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином згідно частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подала. За таких обставин, враховуючи позицію представника позивача, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі представника позивача та відповідача, за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2014 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 5-30). Із заяви [PERSON], від 08 квітня 2014 року вбачається, що вона згодна, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг (надалі Умови), а також Тарифами банку, становить укладений між нею та банком кредитний договір, і зобовязується своєчасно погашати кредит (а.с. 5). Надання кредиту у вигляді ліміту на платіжну карту це окремий вид користування коштами, наданими в кредит. При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З наданого суду позивачем розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 08 квітня 2014 року, вбачається, що остання свої зобовязання за договором належним чином не виконує, не здійснила жодного платежу на виконання своїх зобовязань, і тому станом на 31 січня 2017 року розмір заборгованості [PERSON] перед банком становив 13043,09 грн.: заборгованість по кредиту\~292,71 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом\~8653,09 грн., пеня та комісія\~3000 грн., штраф\~500 грн. (фіксована частина), штраф\~597,29 грн. (процентна складова) (а. с. 4). Згідно статті 526, частини першої статті 530 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого\~\~сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Статтями 651, 654 цього Кодексу передбачено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом та вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до пункту 1.1.7.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії\~\~договору, він автоматично пролонгується на такий же строк (а.с. 18). Відповідачем не надано доказів про те, що дія вищевказаного кредитного договору за його ініціативою та у спосіб передбачений пунктом 1.1.7.12 Умов була припинена, тому суд вважає, що кредитний договір від 08.04.2014, укладений між сторонами, діє з часу його укладення й по термін дії виданої кредитної картки, тобто до 31 січня 2017 року. Вищевказаними Умовами передбачено, що за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Згідно частини другої\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Аналізуючи зміст наданого представником позивача розрахунку суд погоджується з розміром визначеної в ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить 292 грн. 71 коп., водночас розмір визначених процентів, комісії та пені, а також штрафу вважає необґрунтованим з огляду на наступне. Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у довідці та Умовами і правилами надання банківських послуг. Проте довідка та зазначені умови і правила всупереч вимогам статтей\~207,\~1055 ЦК України\~та частини 4\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~позичальником не підписані і доказів того, що оригінали цих документів кредитором відповідачеві були передані позивачем не надано, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року. Наявність у відповідача обовязку щодо сплати процентів передбачена частиною першою\~статті 1054 ЦК України. Проте, враховуючи зазначені обставини, їх розмір, у даному випадку має обраховуватися, виходячи з положень частини першої статті\~1048, частини другої статті\~1054 ЦК України, за якими якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки з наданого позивачем розрахунку вбачається, що з 30 квітня 2014 року відповідачу почали нараховуватися відсотки за користування кредитом, то розмір процентів за період з 30 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року, що підлягають стягненню з відповідача, виходячи з суми заборгованості 292,71 грн., облікової ставки НБУ та кількості днів прострочення за спірний період становить 154,06 грн., що розраховані наступним чином: За період з 15.04.2014 р. по 16.07.2014 р. (ставка НБУ 9,5%, кількість днів\~93) 7,07 грн.; з 17.07.2014 р. по 12.11.2014 р. (ставка НБУ 12,5%, кількість днів -119)\~11,93 грн.; з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р.(ставка НБУ 14%, кількість днів\~85)\~9,54 грн.; з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р.(ставка НБУ 19,5%, кількість днів\~26)\~4,06 грн.; з 04.03.2015 р. по 27.08.2015 р.(ставка НБУ 30%, кількість днів\~177)\~42,58 грн.; з 28.08.2015 р. по 24.09.2015 р.(ставка НБУ 27%, кількість днів -28)\~6,06 грн.; з 25.09.2015 р. по 29.10.2015 р.(ставка НБУ 22%, кількість днів\~35)\~6,17 грн.; з 30.10.2015 р. по 17.12.2015 р.(ставка НБУ 22%, кількість днів\~49)\~8,64 грн., з 18.12.2015 р. по 28.01.2016 р. (ставка НБУ 22%, кількість днів\~42)\~7,39 грн., з 29.01.2016 р. по 03.03.2016 р. (ставка НБУ 22%, кількість днів\~35)\~6,16 грн., з 04.03.2015 р. по 21.04.2016 р. (ставка НБУ 22%, кількість днів\~49)\~8,62 грн., з 22.04.2016 р. по 26.05.2016 р. (ставка НБУ 19%, кількість днів\~35)\~5,32 грн., з 27.05.2016 р. по 23.06.2016 р. (ставка НБУ 18%, кількість днів\~28)\~4,03 грн., з 24.06.2016 р. по 28.07.2016 р. (ставка НБУ 16,5%, кількість днів\~35)\~4,62 грн., з 29.07.2016 р. по 15.09.2016 р. (ставка НБУ 15,5%, кількість днів\~49)\~6,07 грн., з 16.09.2016 р. по 27.10.2016 р. (ставка НБУ 15%, кількість днів\~42)\~5,04 грн., з 28.10.2016 р. по 07.12.2016 р. (ставка НБУ 14%, кількість днів\~41)\~4,59 грн., з 08.12.2016 р. по 25.01.2017 р. (ставка НБУ 14% кількість днів 49) 5,50 грн., з 26.01.2017 р. по 31.01.2017 р. (ставка НБУ 14% кількість днів 6) 0,67 грн., а всього на суму 154,06 грн. Будь яких доказів того, що проценти за користування кредитними коштами мають нараховуватись в іншому, ніж зазначеному в розрахунку розмірі, суду представником позивача не надано, тому суд в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в статті 11 ЦПК України, вирішує справу на підставі доказів, поданих представником позивача. Зважаючи на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Даний висновок висновується також з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003/цс15, яка за правилами ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції. Отже стягнення з відповідача пені та комісії, штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процентна складова), то його слід визнати безпідставним, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалося вище, укладено не було. Оскільки позивачем надано кредит, а відповідач не виконала умов договору і кредит не повернула та не надала суду доказів, не ставила питання про визнання недійсними окремих положень договору і не оспорювала розрахунок заборгованості, то виходячи із вимог закону, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором без номера від 08 квітня 2014 року у сумі 446,77 грн. (292,71 грн. кредит та 154,06 грн. - проценти). Також зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково (446,77 х 100/13043,09 = 3,43), то відповідно до положень статті 88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 54,88 грн. судових витрат по оплаті судового збору (1600 х 3,43 : 100 = 54,88). На підставі викладеного та статей 526, 527, 530, 549, 610, 611, 625, 634, 1054, 1056-1 ЦК України та

Outcome: partial