overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

15 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 22 серпня 1987 року. В обґрунтування позову зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені більше двадцяти років потому, з того часу сумісного господарства не ведуть, однією сімєю не проживають. Неповнолітніх дітей не мають, однак вирішення питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України між ними не досягнуто. Посилаючись на неможливість збереження їх шлюбу, позивач просить про його розірвання. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Кім». Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзив не надіслав, хоча про час, місце та дату судових засідань повідомлявся належно, в тому числі з розміщенням оголошення на офіційному сайті Жовтневого районного суду Миколаївської області вебпорталу судової влади України (а.с. 19-21, 27-28). За вказаного, відповідно до приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб І-ФП №019673, сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 1987 року, про що Воскресенською селищною радою Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області здійснено актовий запис за №30. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Пилипака» на «Кім» (а.с. 9). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають однією сімєю протягом тривалого часу. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача, понесені при зверненні до суду із цим позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~15 листопада 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що\~ з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2013 року,\~ від спільного проживання мають неповнолітню дитину сина [PERSON] Миколайолвича, [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.26). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Зясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 02 липня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 320697, виданим Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.8),\~ від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 589291, виданим Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.7). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України у звязку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі, встановленому на дату звернення з позовною заявою до суду 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

15 листопада 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 25 січня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка надала заяву з проханням провести розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 25 січня 2014 року Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 1. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено на [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

15 листопада 2018 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , якій необхідний додатковий нагляд, що позбавляє позивачку належним чином працевлаштуватись, від участі у вихованні та утриманні дитини відповідач самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дитини, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на утримання дружини до досягнення дитини трьох років. В ході судового розгляду позивачка до суду направила заяву, з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути на підставі поданих доказів, без її участі. Відповідач в ході судового розгляду надав відзив, з якого видно, що позов визнає частково. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , працевлаштований, є батьком малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . Сторони перебували у шлюбних відносинах. Працевлаштуватись позивачка не в змозі у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років, яка мешкає разом з позивачкою [PERSON] Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, позивачка є домогосподаркою, матеріальне положення сторін не оскаржується. Відносно відповідача на час розгляду справи є зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.ст. 182,184 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивачки та відповідача, отримувача аліментів його стан здоров`я, з урахуванням мінімальної заробітної плати на 2018 рік яка складає 7867 грн. суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1000 грн. Відповідно до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

15 листопада 2019 року [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] , звернулися в суд з позовом до [PERSON] , в якому просять визнати її такою, що втратила право користування квартирою по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони є власниками зазначеної квартири. Крім позивачів, у квартирі зареєстрована [PERSON] , яка більше року в ній не проживає та її місце проживання позивачам невідоме. У зв`язку з реєстрацією відповідача позивачі не мають можливості вільно володіти та користуватися квартирою, зокрема отримати субсидію для відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги. Позивачі звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, тому суд, за згодою позивачів, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить право власності, по 1/3 частці кожному, на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON] , яка більше року в ній не проживає. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим відділом по управлінню та приватизації комунального майна виконкому Старокостянтинівської міської ради 20.06.2013 року; витягами з держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2013 року №5700059, від 03.07.2013 року №5621368, від 04.07.2013 року №5705991; актом обстеження житлово-побутових умов, складеним 25.10.2019 року депутатом Старокостянтинівської міської ради Степанишиним О.Д.; довідкою відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міської ради від 13.11.2019 року №10240. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, позов слід задовольнити та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

15 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 03 липня 1993 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Калінінським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька, актовий запис №372. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, просив задовольнити позов у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, через оголошення на сайті, відзив на позовну заяву не надіслала. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 03 липня 1993 року. Шлюб зареєстровано Калінінським відділом запису актів громадянського стану міста Донецька, актовий запис №372. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

15 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] у зв`язку з тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склались, через різні погляди на життя, шлюбні відносини фактично припинені, дід шлюбу мають дитину. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. У підготовче судове засідання [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 2 січня 2020 року позивач подавла до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, засідання просила проводити без її участі. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач 2 січня 2020 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає в поному обсязі. Також зазначив, що наслідки передбачені ст. 206 ЦПК України йому відомі та зрозумілі. Розгляд справи просить провести без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подала заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України розподіляються таким чином: половина витрат у сумі 384,20 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, а інша половина у розмірі 384,20 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

15 листопада 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 09 січня 1993 року між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 09 січня 1993 року Андрушівським районним відділом ЗАГС Житомирської області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, у позові вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

15 листопада 2019 року до суду подано заяву, в якій [PERSON] просить призначити опікуном над недієздатним братом [PERSON] , [INFO] , оскільки попередній опікун [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] залишився без опікуна і потребує встановлення опіки. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, просила заяву про встановлення опіки задовольнити. Директор КУ Оскільського психоневрологічного інтернату Моросовська Марина надала до суду заяву, де зазначила, що по суті заяви [PERSON] зауважень не має та погоджується на призначення опікуном недієздатному підопічному [PERSON] його сестри [PERSON] та присить розглянути справу без їх представника. Дослідивши докази по справі, суд визнає за необхідне задовольнити вимоги заяви з таких міркувань. Доведено, що 17 березня 2005 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області справа №2-347/2005 року [PERSON] визнано недієздатним. 29 травня 2006 року рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області справа №2-о-20/2006 року призначено [PERSON] опікуном над її повнолітнім недієздатним сином [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 21 січня 2019 року виданого виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] померла [INFO] в селі Розсошенці Полтавського району Полтавської області. 09 липня 2019 року гр. [PERSON] отримала висновок опікунської ради виконавчого комітету Оскільської сільської ради про призначення опікуном [PERSON] - його сестру [PERSON] . За правилами ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки, внаслідок смерті [PERSON] , її підопічний син [PERSON] залишився без опікуна і потребує встановлення опіки, то необхідно рішенням суду призначити опікуна. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення опіки над [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] .

Outcome: approved