Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

16.08.2017 р. [PERSON] (далі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про розірвання шлюбу (а. с. 3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.09.2009 р. вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] (27.11.2010 р. н.), сина [PERSON] (25.11.2013 р. н.). Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що в них різні склади характеру, спільні інтереси відсутні, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинені. Таким чином, позивач прийшов до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе і наполягає на його розірванні. У судове засідання позивач не зявився, від 02.10.2017 р. надіслав до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, без надання строку для примирення (а. с. 17). Відповідач в судове засідання не зявився; про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток про виклик до суду. Однак до суду не зявлявся, клопотання про розгляд справи у його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд ухвалив, у відповідності до ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), прийняти рішення у справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню із наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору слід керуватися Сімейним кодексом України (далі за текстом СК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 22.09.2009 р. Мирнопільською сільською радою Арцизького району Одеської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №9 (а. с. 6). Сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] (27.11.2010 р. н.), сина [PERSON] (25.11.2013 р. н.), що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а. с. 7, 8). Відповідно до частин 3, 4 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. У відповідності до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно не проживають. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них не має, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що родина розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, при реєстрації шлюбу позивач змінив прізвище, у якого до шлюбу було прізвище «Тріщенко». Позивач не виявив бажання, після припинення шлюбу, змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що зазначив у заяві. Тому суд не вбачає підстав після припинення шлюбу між сторонами змінювати прізвище позивача. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає необхідним розяснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу - є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved