overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

15.09.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем [PERSON] не склалося, у звязку з тим, що відповідач протягом тривалого часу виявляв до неї неповагу, а також через відсутність спільних інтересів та втратою один до одного інтересу, завдяки чому їхнє спільне життя і збереження сімї стало не можливим, а тому прохала розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та прохає задовольнити, оскільки з 2014 року спільно із відповідачем не проживає, майновий спір відсутній, примиритися не бажає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, оскільки з 2014 року спільно із відповідачем не проживає, майновий спір відсутній, примиритися не бажає. Згідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 липня 1997 року у палаці шлюбів м. Кременчук про що зроблено відповідний актовий запис № 697. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. З 2014 року позивач та відповідач спільне господарство не ведуть та\~ проживають окремо. Майновий спір на даний час відсутній. Позивач та відповідач примиритися не бажають. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням позиції позивача, суд вважає, що останній необхідно залишити право іменуватися прізвищем «Ярова». Відповідно до\~статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд позовної вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн.00 коп. З врахуванням викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

15.09.2017 року позивач звернувся в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07.02.2009 року /актовий запис № 2/ Кошмаківської сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. У добровільному порядку відповідач шлюб розірвати відмовляється. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В суд позивач [PERSON] зявився, позовні вимоги підтримав повністю та надав пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу слухати без її участі, проти задоволення позову не заперечила. Суд, вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 07.02.2009 року /актовий запис № 2/ Кошмаківської сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 049860 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. У добровільному порядку відповідач шлюб розірвати відмовляється. Сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна сторони на сьогодні не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

15.09.2017 року позивач звернувся до суду з данним позовом, посилавшись на те, що 02.10.2004 року зареєстувала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 2014 року шлюбні відносини між подружжям припинені у зв'язку з тим, що чоловік пішов до іншої жінки, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, на позові наполягає. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони 02.10.2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 367 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 25.09.2012 року.(а.с.5). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що чоловік пішов жити до іншої жінки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти позову не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Питання про стягнення аліментів та поділ майна на теперішній час подружжям не вирішено. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

15.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру з господарськими будівлями та спорудами, вказуючи на те, що [INFO] померла його баба - [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Він має право на спадкування майна баби за законом, однак у спадкодавця не було правовстановлюючого документа на квартиру. У судове засідання сторони не з'явились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. [INFO] померла баба позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ([NUMBER]). Після її смерті залишилася квартира з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS], за якою не зареєстровано право власності. Спадкоємцями майна померлої [PERSON] за законом є її донька [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини та онук [PERSON], який прийняв спадщину подачею заяви, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 67/2015. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.08.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на квартиру № 1 з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не було зареєстровано у відповідному компетентному органі за спадкодавцем. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], суд вважає за можливе визнати за ним право власності на квартиру з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

15.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача бюджетних коштів у вигляді тимчасової державної допомоги в сумі 11238 грн 30 коп., яку виплачено [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року включно, в звязку з ухиленням відповідача як платника аліментів від сплати аліментів на утримання дочки. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач позов визнав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі особисто поданих заяв, [PERSON], в період з 01.02.2012 року по 31.08.2014 року включно, отримувала від позивача тимчасову державну допомогу на утримання дочки [PERSON], [INFO], в звязку з ухиленням відповідача як платника аліментів від сплати аліментів на утримання дочки. Всього за вказаний період було виплачено 11238 грн 30 коп. Як випливає з довідки Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 11.08.2014 року (а. с. 40), 04.08.2014 року відповідач почав виплачувати [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], сплативши їй 474 грн 50 коп. Відповідно пункту 10 Порядку призначення і виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.02.2006 № 189, вказана обставина є підставою для припинення виплати [PERSON] тимчасової державної допомоги на утримання дитини та стягнення виплаченої суми допомоги з відповідача як платника аліментів. Суд констатує, що [PERSON] втратила право на отримання тимчасової державної допомоги з 01.08.2014 року, оскільки починаючи з серпня 2014 року вона почала отримувати аліменти від відповідача. За таких обставин, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача тимчасової державної допомоги за серпень 2014 року в сумі 385 грн 43 коп. (а. с. 43), яку позивачем безпідставно виплачено на користь [PERSON] Виходячи з цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тимчасова державна допомога за період з 01.02.2012 року по 31.07.2014 року включно в сумі 10852 грн 50 коп. /11238.30 385.80/, а тому предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

15.09.2017 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача з вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. У позові вказує, що відповідач не надає кошти на утримання дочки і інших утриманців не має, тому просить стягнути з відповідача аліменти у вказаному розмірі. Відповідач відбуває покарання у виді позбавлення волі і перебуває у Полицькій ВК №76, від отримання позову та інших документів по справі відмовився, заперечень на позов не подав. Під час судового засідання представник позивача просив позов задовольнити, також пояснив, що на його думку, відповідач може надавати матеріальну допомогу малолітній дочці, перебуваючи в колонії, оскільки засуджені залучаються до оплатної роботи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

15.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 13.11.2009 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції між нею та [PERSON], актовий запис № 725. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. В 2014 році відповідач виїхав до Грузії, влаштувався на роботу та в нього склалася інша сім'я. Шлюбні відносини з відповідачем припинено в 2014 року, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій підтримує заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність, після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Направила до суду представника [PERSON], якого уповноважила представляти її інтереси в суді нотаріально посвідченою довіреністю. Уповноважений представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить справу розглядати у його відсутність. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 13.11.2009 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та Якименко (шлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №725, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №126654, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. В 2014 році відповідач виїхав до Грузії, влаштувався на роботу та в нього склалася інша сім'я. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в 2014 році, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з [PERSON], відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає законні підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

15.09.2017 року позивач звернулася із позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 лютого 2003 року виконкомом Городецької сільради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №1. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї не склалися. В сім»ї відсутнє взаєморозуміння, так як відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує скандали в сім»ї, в процесі яких ображає її, що негативно впливає на її здоров»я та здоров»я та виховання дітей. Вважає, що зберегти сім»ю стало неможливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 01.02.2003 року серії І-ТП №083559. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-БК №081945 та [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ТП №096832. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 03.10.2017 року подружжю було призначено строк на примирення терміном на один місяць. Однак, в наданий судом строк сторони не примирились. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які стягувати з відповідача не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

15.09.2017 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 12 липня 2007 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 12.07.2007 року (актовий запис № 237). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

15.09.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки площею 6,97 га., кадастровий номер [NUMBER], площею 1,02 га. кадастровий номер [NUMBER], площею 1,30 га. кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Вільненської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області в порядку спадкування після смерті брата, [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно (земельні ділянки), оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий після смерті спадкодавця. У судове засідання сторони не з'явились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. [INFO] помер брат позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 20 серпня 2004 року на підставі розпорядження Коропської районної державної адміністрації за № 48 від 27.02.2004 року, [PERSON] є власником земельних ділянок площею 6,97 га., кадастровий номер [NUMBER], площею 1,02 га. кадастровий номер [NUMBER], площею 1,30 га. кадастровий номер [NUMBER]. За повідомленням нотаріальної контори спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом є сестра [PERSON], яка прийняла спадщину подачею заяви до нотаріальної контори. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 серпня 2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] був виданий 20.08.2004 року після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO]. Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

15.09.2017 року представник позивача звернувся в суд з позовом, в якому просить шлюб між позивачем та відповідачем розірвати. В обгрунтування позову послався на те, що шлюб між сторонами був зареєстрований 07.10.2006 року. Від подружнього життя мають дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що сторони з квітня 2015 року припинили подружні стосунки, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного усі почуття. Сторони у судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і за відсутності позивача, позов підтримують в повному обсязі, просять такий задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1\~ст.174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд,

Outcome: approved