Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

15 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить звільнити його від сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , які стягуються за заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2017 року у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 27 квітня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, а також від сплати заборгованості за виконавчим листом, який виданий на підставі вказаного рішення. В обґрунтування своїх вимог вказував, що не є біологічним батьком дитини, що встановлено рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2018 року, у якому виключено позивача [PERSON] із актового запису про народження №35 від 29.03.2016 р. складеного відділом державної реєстрації акті цивільного стану Доманівського районного управління юстиції у Миколаївській області дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач послаєся на те, що на користь відповідача продовжують нараховуватися аліменти на утримання дитини, віе не є батьком дитини, просив припинити виконання рішення суду в частині стягнення аліментів та звільнити його від сплати нарахованої заборгованості. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю, просив про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила справу розглядати у її відсутність, заперчує проти задоволення позову. Представник відповідача Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву та інших заяв не надав, направив на адресу суду витребувану ухвалою суду копію виконавчого провадження. Дослідивши зміст письмових доказів у межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Сторони по справі перебували в шлюбі з 24 березня 2009 року, який розірвано відповідно до заочного рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2017 року. Як вбачається зі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [INFO] народився [PERSON] , батьком зазначений позивач по справі [PERSON] . У зв`язку з тим, що на момент народження дитини [PERSON] , 22.03.2016 року шлюб між сторонами не було розірвано, державна реєстрація відомостей щодо батьків дитини проведена відповідно до ст. 133 СК, згідно якої якщо дитина народилася у подружжя дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. Як вбачається з заочного рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття, та видано виконавчий лист за вказаним рішенням №475/452/17. Постановою державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 16.08.2017 р. відкрито виконавче провадження. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 28.01.2020 року виданого державним виконавцем Заводського відділу ДВС у м.Миколаєві ПМУ МЮ (м.Одеса) Гордієнко І.О. має заборгованості за сплатою аліментів станом на 31 грудня 2019 року, відповідно до розрахунку за період з 04.2017 р. по 12.2019 р. Як вбачається з рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2018 року за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Доманівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївської області про виключення відомостей про батька із актового запису про народження дитини, позов задоволено та відомості про [PERSON] як батька дитини [PERSON] виключено з актового запису про його народження. В рішенні Доманівського районного суду від 19.10.2020 року встановлено, що згідно довідки № 20/1.5-2428 від 07.08.2018р. ДУ Миколаївський слідчий ізолятор, з 06.06.2014року по 01.06.2018року [PERSON] утримувався в ДУ Миколаївський слідчий ізолятор . Даний факт підтверджується і довідкою про звільнення [PERSON] серії [NUMBER] . Відповідно до листа ДУ Миколаївський слідчий ізолятор №20/1.3 -2429 від 21.08.2018року- [PERSON] під час перебування в установі -з 06.06.2014року по 01.06.2018року, тривалих побачень, в тому числі з [PERSON] , не надавалося, так як це б суперечило п.1.10 п.1 розділу 7 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Правовий аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини, підлягають сплаті саме батьком дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду (ч. 2 ст. 188 СК України). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. В постанові Верховного Суду від 15.05.2019 р. (справа №511/219/18) зазначено, що факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17). Виключення із актового запису про народження [PERSON] , відомостей про [PERSON] як батька дитини, є обставиною, що породжує припинення правовідношення щодо стягнення з нього аліментів та заборгованості з аліментів. Суд враховує, що відповідний запис про батьківство [PERSON] в актовому записі про народження дитини було здійснено не за його власною заявою з розумінням ним наслідків такої дії, тому вказане можна вважати обставною, що має істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved