Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

15 січня 2018 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» з вказаним позовом про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 31.10.2016 року в м. Хмельницький сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем ВАЗ не обрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями Мітсубіші та Деу, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2016 року [PERSON] був визнаний винуватим та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у сумі 340 гривень. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ [PERSON] була застрахована позивачем, згідно полісу №АЕ/8820238. Власники автомобіля [NUMBER] [PERSON] та автомобіля [NUMBER] [PERSON] звернулись до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, отриманої в результаті ДТП. Страховою компанією було прийнято рішення про визнання події ДТП страховим випадками та виплачено страхове відшкодування на підставі страхових актів №26155/1 та №26162/1, висновку експерта №17, протоколу огляду транспортних засобів, ремонтної калькуляції та розрахунків страхового відшкодування. Страхові відшкодування у розмір 53392,20 грн. та 7156,51 грн. було перераховано потерпілим. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобовязання щодо виплати страхового відшкодування. Відповідно до п.38-1.1. ст.38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ранспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно п.13.2. ст.13 зазначеного Закону розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно полісу №АЕ №8820238 страхувальнику [PERSON] зменшено страховий платіж як особі пенсіонеру на 50%. Оскільки відповідач керував транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, а саме на відповідача не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу у звязку з чим позивач має право регресної вимоги до [PERSON] у розмірі 50% від суми виплаченого відшкодування 60548,71/50%=30274,35 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача на корись страховика 30274,35 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 гривень. У судове засідання позивач не зявився проте, подав заяву у якій підтримав позовні вимоги та просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 31.10.2016 року в м. Хмельницький сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Причиною ДТП стало те, що відповідач керуючи автомобілем ВАЗ не обрав безпечної швидкості для руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілями Мітсубіші та Деу, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2016 року [PERSON] був визнаний винуватим та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у сумі 340 гривень. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ [PERSON] була застрахована позивачем, згідно полісу №АЕ/8820238. Власники автомобіля [NUMBER] [PERSON] та автомобіля [NUMBER] [PERSON] звернулись до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, отриманої в результаті ДТП. Страховою компанією було прийнято рішення про визнання події ДТП страховим випадками та виплачено страхове відшкодування на підставі страхових актів №26155/1 та №26162/1, висновку експерта №17, протоколу огляду транспортних засобів, ремонтної калькуляції та розрахунків страхового відшкодування. Страхові відшкодування у розмір 53392,20 грн. та 7156,51 грн. було перераховано потерпілим. Таким чином, позивач повністю виконав покладені на нього зобовязання щодо виплати страхового відшкодування. Відповідно до п.38-1.1. ст.38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ранспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно п.13.2. ст.13 зазначеного Закону розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Згідно полісу №АЕ №8820238 страхувальнику [PERSON] зменшено страховий платіж як особі пенсіонеру на 50%. Оскільки відповідач керував транспортним засобом з порушенням умов договору страхування, а саме на відповідача не розповсюджується пільгове страхування транспортного засобу у звязку з чим позивач має право регресної вимоги до [PERSON] у розмірі 50% від суми виплаченого відшкодування 60548,71/50%=30274,35 грн. Томусуд приходить до висновку, що з відповідача на корись страховика слід стягнути 30274,35 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved