Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

15 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 серпня 2000 року вона, її син [PERSON] , дочка [PERSON] та онук [PERSON] є власниками житлової квартири [ADDRESS] . У квартирі, крім її співвласників, зареєстровані також: її онука [PERSON] , [INFO] , та дочка колишньої дружини її сина [PERSON] , [INFO] . Однак, фактично у квартирі проживає лише вона одна. Онучки - відповідачки не проживають в її квартирі з квітня 2010 року. Вони забрали свої речі та виїхали з квартири проживати в іншому місті. З цього часу відповідачі у належній їй квартирі не проживають. Де вони зараз проживають їй невідомо. Зв`язку з ними вона не підтримує. Їхніх речей у квартирі немає, вони з реєстрації в її квартирі не знялися та іншої можливості зняти їх з реєстрації, крім звернення до суду, вона не має. Останнє відоме їй їх місце проживання - це [ADDRESS] . Але чи проживають вони там зараз їй точно невідомо. Відповідачі не проживають у квартирі, комунальні послуги не сплачують, вони не знімаються з реєстраційного обліку, чим позбавляють позивача права розпоряджатися її квартирою. А тому позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 26 березня 2019 року на 10-30 годину. 26 березня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради (Донецька область, м. Бахмут, вул. Сибірцева, 190) до участі у справі за вказаним позовом в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. 16 серпня 2019 року за № 23672 від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, наполягає на позовних вимогах та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися за невідомою суду причиною. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили і на підставі частини 3 ст. 131 ЦПК України суд вважає, що вони не з`явилися у судове засідання без поважних причин. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Треті особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Малка Т.Є. у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 02 серпня 2000 року, виданого згідно з розпорядженням від 02 серпня 2000 року № 15903, Відділ з управління комунальною власністю Артемівської міської ради посвідчив, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» м. Артемівськ перейменовано на м. Бахмут. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої ПП «Вілс» від 14 грудня 2018 року за № 373, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (власник); [PERSON] , [INFO] (син); [PERSON] , [INFO] (онука); [PERSON] , [INFO] (онука) (а.с. 8). Згідно з довідкою про реєстрацію перебування особи Малиновського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області від 15 липня 2014 року, перебування [PERSON] , [INFO] , разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано з 15 липня 2014 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2011 року по справі № 2-892-2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Згідно з рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2014 року, [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). До теперішнього часу у спірній квартирі залишаються зареєстрованими відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які у квартирі за адресою: [ADDRESS] з квітня 2010 року не проживають, квартирою не цікавляться, оплату комунальних послуг не здійснюють, їхнього особистого майна та речей у квартирі немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема, актом про не проживання від 21 грудня 2018 року (а.с. 10). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірній квартирі відповідачів [PERSON] та [PERSON] , тому їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved