Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

17.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та встановлення факту належності заповіту померлій, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] залишився заповіт від 06 квітня 2000 року, відповідно до якого позивачу заповідається все її майно, яке до дня її смерті виявиться їй належним, в чому б воно не полягало і де б воно не знаходилося. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивовану пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини було тривале відрядження позивача за межі Дніпропетровської області. Крім того, державний нотаріус в своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії звернув увагу на той факт, що у позивача відсутній оригінал заповіту, оскільки він зберігається в Державному нотаріальному архіві Дніпропетровської області, де позивачу не мають можливості видати дублікат заповіту, оскільки свідоцтво про смерть видане на ім'я [PERSON], що не відповідає прізвищу заповідача, а саме [PERSON]. Позивач вважає причини пропуску встановленого законом строку на прийняття спадщини поважними, тому змушений звернутись до суду з позовом для визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, а також про встановлення факту належності заповіту померлій [PERSON]. У судове засідання позивач надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач - Петриківська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явилися, надали листа, у якому просять розглядати справу у відсутності їхнього представника. Третя особа - завідувач Петриківської державної нотаріальної контори Могильна Л.Г. в судове засідання надіслала клопотання, в якому просить розгляд справи проводити за відсутністю їхнього представника. Третя особа - приватний нотаріус Петриківського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 13 від [INFO], складений виконкомом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області (а.с. 9). За свого життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу [PERSON] від 06 квітня 2000 року, зареєстрований в реєстрі за № 20, яким [PERSON] заповіла [PERSON] все її майно, яке до дня її смерті виявиться їй належним, в чому б воно не полягало і де б воно не знаходилося (а.с. 4). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з постанови Петриківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.08.2014 року, заявнику [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON], так як [PERSON] не подано заяву про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк. Також зазначено, що у спадкоємиці відсутній оригінал заповіту, оскільки він зберігається в Державному нотаріальному архіві Дніпропетровської області, де їй не мають можливості видати дублікат заповіту, оскільки свідоцтво про смерть видане на ім'я [PERSON], що не відповідає прізвищу заповідача, а саме [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно, яке належало померлій [PERSON] та посилається на своє тривале відрядження за межі Дніпропетровської області як на поважну причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно довідки № 985/74 від 26 серпня 2014 року виданої ТОВ «Ліфтсервіс», позивачка [PERSON] дійсно перебувала в період з 01.12.2009 року по 02.02.2010 року у службовому відрядженні на будівництві у м. Макіївка Донецької області (а.с. 10). Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], поважність пропуску ним строку для прийняття спадщини підтверджується зібраними у справі доказами, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Що стосується вимоги позивача про встановлення факту належності заповіту померлій [PERSON], то відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу [PERSON] від 06 квітня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 20, прізвище заповідача [PERSON] зазначене як «Яцько» (а.с. 4). Згідно з копією паспорта, копією свідоцтва про смерть прізвище [PERSON] зазначене як «[PERSON]» (а.с. 8-9). Таким чином, суд, з'ясувавши мету встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оцінивши зібрані у справі докази, вважає що наявні в заповіті невідповідності у написанні прізвища [PERSON] виникли внаслідок механічної описки при його заповненні, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про встановлення факту належності померлій [INFO] [PERSON] заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу [PERSON] від 06 квітня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 20.

Outcome: approved