Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

15 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з [PERSON] шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона не проживає з відповідачем з 08 березня 2018 року, так як мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та постійні сварки. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому і звернулась до суду з позовною заявою. В судове засідання [PERSON] не зявилась, просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2013 року, згідно свідоцтва про шлюб І-СР № 091676 (а.с.6), але з 08 березня 2018 року спільно не проживають, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що постійно виникали сварки. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: доньки [PERSON], [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження І СР № 232271 від 13 червня 2016 року (а.с.7). Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконкому Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 14 березня 2018 року (а.с.9). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки дитина знаходиться на утриманні матері, відповідач добровільно допомоги на її утримання не нададає, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч. 2 ст 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги щодо розірвання шлюбу в сумі 704 грн. 80 коп. та 200 грн. документально підтверджені судових витрати на правову допомогу. На підставі викладеного, ст.110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved