Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

16.02.2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження, мотивуючи позов тим, що з 2005 року по 2008 рік він та [PERSON] мешкали разом без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син [PERSON], батьком якого записаний він. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON], проте за вказівкою [PERSON] дитина в свідоцтві була записана по батькові [PERSON], а прізвище [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, а зміни в актовий запис про народження доньки [PERSON] внесені не були. 30.01.2017 року він звернувся до Київського відділу ДРАЦС Полтавського МУЮ з проханням змінити відомості про батька дитини в актовому записі №744 від 12.08.2008 року, проте йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. В зв'язку з чим просив суд визнати його батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] та зобов'язати Київський відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO] за №744 від 12 серпня 2008 року, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON], [INFO], уродженця села Пустовари, Решетилівського району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: село Пустовари, Решетилівського району, Полтавської області, виключивши відомості про [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. В судове засідання Київський відділ реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківськї районної в м.Полтаві ради свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи згоду позивача [PERSON] та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та третьої особи. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 2005 року по 2008 рік [PERSON] мешкав без реєстрації шлюбу, як чоловік та жінка, з [PERSON]. [INFO] в них народився син [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.03.2007 року, актовий запис №229 (а.с.9). Крім того, судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON], батьком якої записано [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 12.08.2008 року, актовий запис №744, при цьому відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. (а.с.8). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.07.2016 року, актовий запис №439 (а.с.13). 30.01.2017 року позивач звернувся до Київського відділу ДРАЦС Полтавського МУЮ з проханням змінити відомості про батька дитини [PERSON] в актовому записі №744 від 12.08.2008 року, проте йому було відмовлено. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 ЦПК України. Частиною 2 ст. 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з вимогами ч. ч. 1 і 2 ст. 128 СК України за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч. 2 ст. 128 ЦПК України). В силу норм ЦПК України питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Згідно експертного висновку про біологічне батьківство № MGT 434 від 11.01.2017 року, визначено, що біологічне батьківство батька[PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] не можуть бути виключено. Вірогідність батьківства: 99,9999995401381% (а.с.10-11). Тому, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання його батьком дитини [PERSON], [INFO] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання позивача [PERSON] батьком малолітньої [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню позовні вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.

Outcome: approved