Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

17.06.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та зобовязати відповідача вжити заходів по забороні проїзду автотранспорту по земельній ділянці шириною 4.8 м, яка розташована між належним позивачу домоволодінням №75 і домоволодінням №73, що належить [PERSON], які розташовані по вул.25 Жовтня у м.Корсуні-Шевченківському, шляхом зобовязання відповідача встановити інженерні конструкції, які б унеможливили проїзд автотранспорту по вказаній земельній ділянці, яка є комунальною власністю відповідача. Свій позов позивач мотивує тим, що вона є власником будинку №75 по вул.25 Жовтня, що у м.Корсуні-Шевченківському, який розташований на земельній ділянці, що знаходиться у постійному користуванні позивача. Будинковолодіння №73 по цій же вулиці, яке розташоване з іншої сторони спірного проїзду, належить третій особі у справі [PERSON] Між вказаними будинковолодіннями є прохід шириною 4.8., який є власністю відповідача, тобто комунальною власністю міста. Вказаний прохід використовується місцевими жителями, як прохід та проїзд транспортом до своїх городів. В результаті того, що вказаний прохід використовується місцевими жителями не лише як прохід, а і як проїзд, з чим позивач не згідна, бо порушуються будівельні норми, а тому позивач зверталася до відповідача для врегулювання цього питання, тобто заборони проїзду транспортом, але спір не врегульовано, тому і предявлено до суду даний позов. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов та надала пояснення аналогічні до змісту позову. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав та зазначив, що спірна земельна земельна ділянка перебуває у комунальній власності Корсунь-Шевченківської міської ради. Вказану земельну ділянку жителі вул.25 Жовтня використовують як прохід та проїзд до своїх городів. В 2011 році відповідач на спірній земельній ділянці встановила паркан, рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду відповідача було зобов»язано знести металеву огорожу. Іншого доступу для проходу та проїзду жителі вулиці 25 Жовтня не мають. Твердження позивача щодо руйнування її будинку внаслідок проїзду автотранспорту на даній земельній ділянці не підтверджено. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили відмовити в задоволенні позову, оскільки іншого проїзду по вул.25 Жовтня немає. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] були належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду справи, причини неявки не повідомили. Від третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, третіх осіб, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач проживає [INFO] та є власником вказаного будинку, який розташований на земельній ділянці, площею 0.13 га, яку було переведено на позивача по рішенню загальних зборів колгоспників 27.04.1989 року з померлої матері позивача (а.с. 5 т.1). Державний акт на вказану земельну ділянку на імя позивача не видавався, згідно даних довідки відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі № 2-15 від 29.04.2015 (а.с. 46 т.1). Тривалий час йде спір між сімєю позивача і жителями вул. 25 Жовтня щодо можливості їх проїзду по вказаній земельній ділянці до своїх городів. Згідно відповіді Управління Держкомзему у Корсунь-Шевченківському районі № 3-50/2.1 від 16.09.2011 року, вказана земельна ділянка шириною 4.8 м. між будинками № 73 і № 75 по вул. 25 Жовтня, яка використовується як проїзд, прохід для жителів вул. 25 Жовтня, по документах як проїзд загального користування не обліковується та не значиться і віднесена до категорії земель житлової та громадської забудови. Разом з тим, у даному листі вказано, що іншого проїзду, крім спірного проїзду, для жителів вул.25 Жовтня до своїх земельних ділянок немає. Рекомендовано позивачу звернутися до відповідача про ухвалення рішення про облаштування іншого проїзду для жителів вул.25 Жовтня, до належних їм земельних ділянок (а.с. 6-7 т.1). Аналогічні відповіді містяться на а.с.64-69 т.1. Згідно даних довідки Корсунь-Шевченківської РДА № 3-10/04-32 від 10.03.2015 року, з 1979 року, тобто з часу затвердження генерального плану міста, не відбувалося зміни червоних меж між ділянками будинків № 73 і 75 по вул.25 Жовтня ( а.с.8 т.1). Суду також надано рішення відповідача № 16-5/17 від 25.11.2011 року про відмову позивачу та її чоловікові [PERSON] у наданні у користування спірної земельної ділянки, що розташована між будинками за №№ 73 і 75 по вул.25 Жовтня (а.с.52 т.1). Аналогічне зазначено у довідці відділу Держземагентства у Корсунь-Шевченківському районі від 16.02.2015 року №3-1/21 (а.с.59-60 т.1). Згідно даних довідки відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі № 2-15 від 08.05.2015 року вказана земельна ділянка між будинками № 73 і № 75 по вул.25 Жовтня обліковується, як земля житлової та громадської забудови, комунальної власності (а.с. 45 т.1). Суду надано висновок відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації від 26.05.2010 року про можливість приватизації [PERSON] земельної ділянки біля будинку № 73 по вул.25 Жовтня, та у такому вказано, що поряд його земельної ділянки мається земельна ділянка, як проїзд загального користування шириною 3,20м (а.с. 50,51 т.1). Суду також надано викопіювання із плану міста Корсуня-Шевченківського, з даних якої вбачається, що між будинками № 73 і № 75 є вільна від забудови земельна ділянка шириною 4.8. м., та додано фототаблицю цієї земельної ділянки (а.с.43,44 т.1). Згідно даних акту від 12.02.2015 року, складеного за участю начальника відділу земельних ресурсів міської ради, начальника відділу архітектури та ЖКГ міської ради, начальника відділу містобудування, архітектури, ЖКГ та будівництва Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації, начальника Корсунь-Шевченківського дорожнього державного підприємства «Райавтодор», депутатів міської ради: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], під час обстеження спірної земельної ділянки, яка на даний час має ширину 4.8 м та яка є комунальною власністю міста, то інший проїзд до земельних ділянок жителів вулиці 25 Жовтня неможливий у звязку з суцільною забудовою вулиці та особливістю рельєфу місцевості: заболоченість берега (а.с. 12 т.1). Відповідно до відповіді інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області № 3-284/01-10 від 06.05.2014 року спірний проїзд не відповідає вимогам п.3.22 ДБН (державних будівельних норм) 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень», оскільки відстань від проїзду до стін житлового будинку сягає близько 2 метрів до будинковолодіння №73 та 2.8 м до будинковолодіння №75. Даний проїзд по документах техпаспорту за 1989 рік на будинковолодіння №75 не зазначений, як не зазначений у генеральному плані м. Корсуня-Шевченківського. Вказана земля належить до земель запасу Корсунь-Шевченківської міської ради (а.с.13 т.1). На це ж вказано і у довідці відділу регіонального розвитку, містобудування і архітектури Корсунь-Шевченківської РДА за 2011 рік ( а.с. 26 т.1). Крім того, рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду від 15.07.2015 року, яке набрало законної сили 01.08.2015 року, та яке є обовязковим для суду, відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України, встановлено, що позивач порушила права міської ради, як власника даної земельної ділянки, бо розпорядилася такою без будь-яких на те правових підстав на власний розсуд та зобовязано такі усунути, шляхом знесення незаконно побудованого на вказаній земельній ділянці паркану (а.с. 53-54 т.1). За клопотанням позивача ухвалою суду від 10.11.2015 року призначено у\~ даній\~\~ справі судову будівельно-технічну експертизу (а.с.172-176 т.1). На вирішення експертизи поставлені наступні питання: 1.\~ Чи маються\~ пошкодження\~ на будинку та\~ господарських будівлях, що розташовані по вул. 25 Жовтня ,75, у м. Корсуні-Шевченківському, що був побудований\~ у 1986 році, якщо\~ є, то їх розташування,\~ причини\~ виникнення\~ та час\~ виникнення ? 2.Чи могли виявлені на будинку ушкодження утворитися внаслідок проїзду\~ двічі у рік техніки для оранки городів та вивезення\~ врожаю\~\~ жителями вул. 25 Жовтня зі своїх городів\~ по\~ спірній\~ земельній\~ ділянці, що розташована\~ між\~ будинками за № № 73 і 75\~ по вул. 25 Жовтня у м. Корсуні-Шевченківському\~ та чи знаходиться\~ це\~ у\~ причинному\~ звязку\~ і якщо так, то визначити можливі варіанти проїзду\~ жителями\~ вул.25 Жовтня\~ ( 3- і особи по справі ),\~ до своїх\~ земельних\~\~ ділянок,\~\~ при умові\~ загрози\~ проїздом техніки по вказаній земельній ділянці\~ майну\~ [PERSON] ? Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 29.07.2016 року №1174/15-23 стіни будинковолодіння позивача мають пошкодження, але встановити період та причини виникнення пошкодження на будинку та господарських будівлях не вбачається можливим у зв»язку з відсутністю відповідних судово-експертних методик (а.с.198-207 т.1). Згідно акту обстеження від 11.03.2016 року, який затверджений міським головою, по питанню під»їзду до городів між домоволодіннями №73 і 75 по вул.25 Жовтня, [PERSON] пообіцяв не перешкоджати використовувати спірну земельну ділянку як під»їзд до городів та йому запропоновано за власні кошти облаштувати інший проїзд (а.с.41 т.2). За клопотанням позивача та його представника ухвалою суду від 26.01.2017 року (а.с.137-139) призначено судову будівельну експертизу, на вирішення експертизи поставлено питання: Яка відстань від проїзду між домоволодіннями №73 по вул.25 Жовтня та № 75 по вул.25 Жовтня в м.Корсуні-Шевченківському до стіни будинку № 75 по вул.25 Жовтня в м.Корсуні-Шевченківському? Чи відповідає дана відстань вимогам містобудування, плануванню та забудові міських поселень? Якщо ні, то яким чином слід облаштувати проїзд між домоволодіннями №73 по вул.25 Жовтня та № 75 по вул.25Жовтня в м.Корсуні-Шевченківському? Згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 26.06.2017 року №01-17 (а.с.157-168 т.2) визначити відстань від проїзду між домоволодіннями №73 і №75 по вул.25 Жовтня до стіни будинку №75 не вбачається можливим, так як межа між будинковолодінням №75 та проїздом в частині забудови не визначена. В зв»язку з неможливістю встановити відстань від проїзду між домоволодіннями №73 і №75 по вул.25 Жовтня до стіни будинку №75 дати відповідь про відповідність даної відстані вимогам містобудування, плануванню та забудові міських поселень не вбачається можливим. В зв»язку з тим, що відстань між стінами житлового будинку №73 та №75 значно менша (11,97м) за мінімально дозволену (13,5м), облаштувати проїзд між будинковолодіннями №73 та №75 неможливо. Згідно ч.1-3 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно ст.80 ЗК України суб'єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Відповідно до п. а ч. 1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад. Субєктами права на землю комунальної власності є територіальні громади,які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, якщо такі були порушенні. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. При цьому суд виходить з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обовязків. До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать субєктам цивільного права. Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Outcome: partial