overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.07.2007 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає та повністю перебуває на утриманні позивачки. Батькоатько добровільно допомоги на утримання сина не надає і участі у його вихованні не приймає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце та час розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглядати справу на підставі наявних доказів у справі у відсутність відповідача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 4), копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 4 на звороті), довідку про склад сім'ї (а.с. 5), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що під час оформлення пенсії дізналася про існування розбіжностей в написанні її прізвища у трудовій книжці, виданій 11 січня 1981 року радгоспом «Родина» Очаківського району Миколаївської області. Так, у вказаному документі її прізвище російською мовою помилково зазначено як [PERSON], тоді як фактично її прізвище російською мовою [PERSON]. Посилаючись на викладені обставини, просила встановити факт належності їй вказаної трудової книжки. У судовому засіданні представник заявниці вимоги заяви підтримала, пояснивши, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть можливість надати трудову книжку до пенсійного відділу для призначення пенсії. Представник заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області Могильницька І.Б. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу заявниці серії [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб, та заявниця прийняла прізвище чоловіка [PERSON] (російською мовою). 11 січня 1981 року колгоспом «Родина» заявнику було видано трудову книжку. При заповненні трудової книжки помилково зазначено прізвище заявниці російською мовою «[PERSON]» замість «[PERSON]». Факт належності заявниці вказаної трудової книжки також підтверджується дослідженими в судовому засіданні копіями документів, а саме: копією договору оренди земельної ділянки з СГЗАТ «Родіна», копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 2066702. Також факт належності трудової книжки заявниці в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що знають [PERSON] по спільній роботі в радгоспі «Родина» Очаківського району Миколаївської області. Вказані обставини свідчать про те, що трудова книжка, яка видана 11 січня 1981 року колгоспом «Родина» дійсно належить заявниці [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на отримання пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - трудової книжки. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки є підставою для призначення їй пенсії. У заяві зазначено, що заявниця [PERSON] працювала в колгоспі «Червоний Жовтень», де було оформлено трудову книжку, в якій невірно зазначено рік її народження, замість 1957 вказано 1958. Через зазначену помилку вона не може скористатися своїм правом на оформлення пенсії. Просила заяву задовольнити. Встановити факт належності їй трудової книжки, виданої [PERSON] [INFO] . У судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримала із підстав, зазначених у заяві. Крім того, пояснила, що в паспорті зазначено [PERSON], [INFO], а в трудовій книжці помилково вказано 1958 рік . Просила заяву задовольнити . Заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області явку свого представника в судове засідання не забезпечили, однак подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, у звязку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши та перевіривши всі наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Листом управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області від 10 липня 2014 року №2730/03 [PERSON] відмовлено в праві на призначення пенсії, оскільки в представлених нею документах містяться розбіжності, а саме: в паспорті громадянина України дата її народження 1957 рік , а в трудовій книжці - 1958 . Як вбачається із трудової книжки рік народження [PERSON] дійсно зазначено 1958 рік . Згідно п.6. ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із паспорта серія [NUMBER] виданого 08 лютого 2000 року Рогатинським РВ УМВС Івано-Франківської області вбачається, що датою народження [PERSON] є 23 листопада 1957 року . Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки є підставою для призначення пенсії. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в трудовій книжці допущено описку щодо дати народження [PERSON], а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини із всіх видів його прибутку щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, паспортними даними відповідача, свідоцтвом про народження [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] в сумі 500 грн. щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що син продовжує навчання, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач сплачував аліменти на утримання дитини до його повноліття в розмірі ? частки його доходу. В даний час син навчається і потребує матеріальної допомоги. Третя особа [PERSON], син сторін по справі, підтримав позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав частково та пояснив, що погоджується надавати допомогу на утримання дитини, однак не має можливості надавати допомогу в сумі 500 грн. на місяць, оскільки він працює на цукровому заводі лише в сезон виробництва цукру, крім того, має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу. Вважає за можливе сплачувати аліменти в сумі 300 грн./міс. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку або сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Відповідач являється батьком спільного із позивачкою сина [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 19 березня 1996 р. Теофіпольським РВ РАЦС, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 16.12.2008 р. ВРАЦС Теофіпольського РУЮ, відповідно до якого прізвище позивача змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Син сторін по справі навчається в Хмельницькому політехнічному коледжі на 2 курсі групи ВР-122, плата за навчання за період з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р. складає 2750 грн., що підтверджується довідками з місця навчання від 03.07.2014 р. № 470 та від 19.06.2014 р. № 10607. Враховуючи викладене, вбачається, що син сторін по справі продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у відповідача іншої доньки [PERSON], яка народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим ВРАГС Теофіпольського РУЮ 22 червня 2001 р. Таким чином, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов переконання про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 300 грн./міс.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй право на шлюб із [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що вона знаходиться в фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] і в даний час має від нього вагітність 11 тижнів. Для забезпечення стабільності їх відносин, охорони їх і їх майбутніх дітей прав та інтересів вони досягли взаємної згоди щодо вступу в шлюб. Так як вона досягне шлюбного віку лише 13 квітня 2015 року, то її інтересам та дійсному волевиявленню відповідає вступ до шлюбу саме в даний час. Її мати не заперечує проти її вступу у шлюб із [PERSON] В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала в повному обсязі, проти заяви не заперечувала. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву і пояснив, що він дійсно має бажання вступити у шлюб з [PERSON], яка від нього вагітна. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився, в заяві просив про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] станом на час звернення до суду має повних 17 років (а. с. 7). Станом на 3 липня 2014 р. згідно довідки Жіночої консультації Роменської ЦРЛ у заявниці встановлено діагноз - вагітність 11 тижнів (а.с. 8), а на сьогоднішній день 15 тижнів. [PERSON] і [PERSON] з грудня 2013 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах, мають намір створити сім'ю. [PERSON] не заперечувала проти вступу її дочки [PERSON] у шлюб із [PERSON] Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно вимог ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 1948 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON][INFO]. Проживали вони однією сім»єю в селі Мілова Балаклійського району Харківської області. Останні роки чоловік став проявляти агресію відносно неї, часто спричиняв їй тілесні ушкодження, міг безпідставно плакати, забував всі події. 17 травня 2011 року він безпричинно став рвати на собі одяг, нервувати, намагався її побити, а потім пішов із дому і більше не повертався. Вона зверталася до Балаклійського РВ ГУ МВС України в Харківській області де на нього була заведена розшукова справа. Рішенням Балаклійського районного суду від 13.06.2014 року [PERSON] був визнаний безвісно відсутнім. На теперішній час виникла необхідність оформлення домоволодіння на своє ім»я тому вона звернулася до суду з такою заявою. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала вимоги [PERSON], просить її заяву задовольнити. Представник третьої особи - Міловський сільський голова також вимоги заявника підтримав та підтвердив, що дійсно вже більше як на протязі трьох років місце знаходження [PERSON] не відоме. Вислухавши пояснення представника заявника та представника Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню , виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 30 жовтня 1948 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 30.10.1948 року (а.с.10). Рішенням Балаклійського районного суду від 13.06.2014 року підтверджено, що [PERSON] з травня 2011 року в селі Мілова Балаклійського району Харківської області не проживає, місце знаходження його не відоме, він в Балаклійському РВ ГУ МВС України в Харківській області значиться на обліку як особа,яка знаходиться в розшуку (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували її смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04 листопада 1995 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач також надав заяву, в якій визнав позов та просив справу розглянути без нього. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 листопада 1995 року (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

16 липня 2014 року [PERSON] пред`явив до суду позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 лютого 2001 року у Шевченківському відділі реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис № 77. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що 24 лютого 2001 року у Шевченківському відділі реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції у м. Львові він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 77. Від спільного шлюбу у них є двоє синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачкою не склалося, у них виявилися різні погляди на життя та сімейні відносини. Протягом останніх чотирьох років вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить його інтересам та інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснив, що примирення між ним та відповідачкою не можливе, та розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Причин своєї неявки в судове засідання не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб існує лише формально, сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, інтересам їх дітей, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

16 липня 2014 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним про захист прав споживача та визнання припинення поруки, яким в первісному позові було відмовлено, зустрічний позов було задоволено та визнано поруку припиненою за договором поруки №490072085-П, яка виникла в силу кредитного договору №490072085. Проте 16.07.2014 року судом не було вирішено питання щодо судових витрат, а тому існують підстави для ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання повідомлялись. Згідно ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов»язковою. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що дійсно судом не було вирішення питання щодо судових витрат, та те що не закінчився строк на виконання рішення, ухвалює додаткове рішення. Відповідно до ст.. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved