overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

16.01.2017 р. позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. 04.05.2017 р. через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, а також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання тричі не з'явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 11 травня 2017 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2015р., що підтверджується копією свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.4/. У шлюбі народився син - [PERSON], [INFO] Вказані обставини встановлені на підставі копії свідоцтва про народження /а.с. 5/. Неповнолітня дитина проживає з позивачем, зареєстрована за однією з нею адресою, що підтверджується довідкою КП ПВО «Енергія» /а.с. 8/ та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, з урахуванням положень ст. 182 СК України. При цьому, за нормою ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач є особою працездатного віку і спроможний надати матеріальну допомогу, а також з урахуванням інших обставин, визначених ч.1 ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

16.01.2017 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який було зареєстровано 09.09.2009 р. Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 810, а також відповідно до заяви від 15.05.2017 року просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 25 відсотків усіх видів заробітку (доходу) на місяць. При цьому посилається на те, що 09.09.2009 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Два з половиною роки вони проживають окремо. Син проживає разом з нею. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю, після розірвання шлюбу залишити їй призвіще [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 09.09.2009 р. Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений актовий запис № 810. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Суд вважає, що за вказаних обставин з урахуванням матеріального стану сторін, з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 25 відсотків усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 07.08.2028 р. Суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Також суд вважає, що оскільки сімя фактично розпалась, та існує формально, тому надання строку для примирення є безпідставним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

16.01.2018 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 08 травня 1999 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народились діти донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя не скалося через відсутність взаєморозуміння між ними , різні погляди на сімейні відносини. На даний час ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї позивач вважає неможливим. Шлюбно-сімейні відносини припиненні. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище чоловіка «[PERSON]». Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 08.05.1999 міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 444. У шлюбі у сторін народились діти донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] .(а.с. 4-5). Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору і спору щодо місця проживання дитини не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

16.01.2018р. до Збаразького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить: 1. Розірвати шлюб між ним і відповідачем [PERSON], зареєстрований 01 жовтня 2007 року у Коханівській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис №9. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, часто виникали сварки, суперечки та непорозуміння, які призвели до неприязних відносин. Подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сім'я в даний час існує формально, а тому позивач не бажає надалі залишатися в шлюбі. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/50/18, провадження №2/598/185/2018. 29.01.2018р. ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. 15.03.2018р. проведено підготовче засідання і ухвалою суду справу призначено до розгляду на 04.04.2018р.. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на ті ж обставини і просив суд позов задовольнити, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, хоча про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена. Відповідач не подала відзиву. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 01 жовтня 2007 року Коханівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, актовий запис №9, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). В шлюбі народилася дитина: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони втратили повагу одна до одного як подружжя, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася, зберегти її немає можливості, шлюб носить формальний характер і його слід розірвати. На підставі наведеного та ст.ст.105, 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

16.01.2018 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], 2006 р.н. Причиною розірвання шлюбу є те, що в них не співпадають погляди на сімейне життя. 17.01.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі. В судове засідання від заявників надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримують. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 1995 року у Виконкомі Мархалівської сільської ради народних депутатів Васильківського району, а/з 2. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. 15.01.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, у відповідності до якого сторони визначили місце проживання доньки з матір»ю, та визначили порядок здійснення батьківських прав, права та обов'язки сторін. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що у заявників не співпадають погляди на сімейне життя, шлюбно-сімейні стосунки заявники не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки не бажають. У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про, зокрема, розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

16.01.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Чернігівоблбуд» (далі відповідач) про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], власником якої зазначено відповідача. Рішенням суду від 17.04.2018 року, що набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено. 20.12.2018 року відповідач подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України. В заяві просить врахувати як суму фактично сплачену згідно з квитанцією так і загальну суму, яку має бути сплачено адвокату [PERSON] згідно з договором про надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. При вирішенні заяви суд виходить з такого. Частинами першою і другою статті 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із судовим розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Під час подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 28.02.2018 року (а. с. 97), відповідач попередній розрахунок суми судових витрат не надав. Акт виконаних робіт і квитанція до прибуткового касового ордеру були долучені представником відповідача до матеріалів справи вже в стадії його виступу в судових дебатах. Крім того, відповідач є юридичною особою, а його представник адвокат [PERSON] має статус фізичної особи-підприємця, що передбачає здійснення грошових розрахунків в безготівковій формі. Втім, відповідач не надав суду доказів розрахунку з адвокатом через банківську установу. Викладене в сукупності є підставою для ухвалення додаткового рішення про відмову у відшкодуванні відповідачу витрат на правову допомогу адвоката.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

16.01.2018 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 24.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис за №6. Зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Основна причина розпаду сім»ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, постійно виникають сварки, свідком яких є діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, на примирення не погоджуються. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 12.01.2018 року серії І-ТТП №159338. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ТП №249428 та серії І-ТП №249429. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн., які він стягувати з відповідачки не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

16.01.2018 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 17.01.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 018825 (копія на а.с. 2) підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 091888 (копія на а.с. 3) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

16.01.2018 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved