Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

15.07.2021 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулись до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.03.2019 року у розмірі 19 947,08 грн. станом на 21.06.2021 року. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 26.03.2019 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] виконав в повному обсязі. Останній, в свою чергу, своєчасно не повертає АТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов`язань по кредитному договору. Станом на 21.06.2021 року заборгованість становила 19 947,08 грн., з яких: тіло кредиту - 13 404,73 грн., відсотки - 6542,35 грн. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Сторони в судові засідання 19.10.2021 року, 16.12.2021 року не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві представник позивача просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні позову. Не заперечував проти постановлення заочного рішення. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання, не подав відзив на позов та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.03.2019 року ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» (перейменовано на АТ «АКЦЕНТ-БАНК») (надалі - Банк) укладено кредитний договір з [PERSON] шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-банку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 7). У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору Банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та тарифи користування кредитною карткою, розміщені на сайті https://а-bank.соm.ua/terms. Банком до матеріалів позовної заяви не долучено доказів, що відповідач [PERSON] ознайомлений з тарифами користування кредитною карткою, зокрема, порядком та умовами нарахування відсотків, особисто під розпис. Згідно з наданого Банком розрахунком заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 21.06.2021 року становила 19 947,08 грн., з яких: тіло кредиту - 13 404,73 грн., відсотки - 6542,35 грн. (а.с. 6). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ «АКЦЕНТ-БАНК» вказувало, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Але надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою договору, оскільки вони не підписані відповідачем, також відповідачем не підписано і довідки, в якій сторони узгодили порядок та строки нарахування заборгованості за відсотками. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови нарахування відсотків. Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «АКЦЕНТ-БАНК» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про повідомлення споживача про умови надання банківських послуг та узгодження зі споживачем саме тих умов, які банк вважав узгодженими, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 6542,35 грн. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Одночасно, оскільки позивачем надано докази про надання відповідачу кредитних коштів та про використання їх відповідачем, та враховуючи позицію відповідача, який не оспорив зазначених фактів, тому суд приходить до висновку про підставність вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13404,73 грн. Відтак позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» про стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог 1525,47 грн.

Outcome: partial