Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

16 січня 2014 року (згідно з датою на штампі поштового відділення) [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач посилається на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 2010 року Берестівецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, актовий запис № 1 в Книзі реєстрації шлюбів. У шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачем у її батьків, окремо від відповідача. Спільно сторони проживали до березня 2013 року. За усною домовленістю, відповідач у добровільному порядку зобов'язувався надавати кошти на утримання дитини. Проте на сьогоднішній день він домовленостей не виконує, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Також позивач пояснила, що вона на сьогоднішній день не працює, інших дітей чи непрацездатних осіб на її утриманні немає, аліментів вона не сплачує, дитина здорова. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково: він визнав всі викладені в позовній заяві обставини, однак не погодився із розміром аліментів, які позивач просить стягувати з нього. Він згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходів, а 1/2 частина, про яку просить позивач, для нього є завеликою. Він працює барменом, надав суду довідку про свої доходи; інших дітей чи непрацездатних осіб на його утриманні немає, аліментів не сплачує. Спору щодо місця проживання дитини з позивачем він не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи, подані сторонами в якості письмових доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з таких встановлених фактичних обставин та вимог закону. Сторонами визнані та підтверджені відповідними письмовими доказами такі обставини. [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, , зареєстрованому 18 листопада 2010 року в Берестівецькій сільській раді Уманського району Черкаської області, актовий запис № 1 в Книзі реєстрації шлюбів. У шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з матір'ю (позивачем) у її батьків в с. Берестівець Уманського району, окремо від батька [PERSON], який проживає в м. Умані. Сторони не проживають разом з березня 2013 року. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дочки не надає, вимагаючи від позивача чеки на придбання товарів для дитини. Відповідач [PERSON] згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку). Він працює на посаді бармена в Кафе-барі «Рублевка» (у ФОП [PERSON]), і йому нараховується заробітна плата в розмірі: з вересня 2013 року - 1 200 грн., з грудня 2013 року - 1 250 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 21.03.2014 року № 5. Позивач звернулася до суду з позовом 16 січня 2014 року. Правовідносини, що виникли та існують між сторонами регулюються такими нормами закону. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено, що у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного вище, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача від дня подання позовної заяви підлягають стягненню аліменти на дитину до досягнення нею повноліття в розмірі, визначеному в частці від доходу відповідача. Враховуючи позицію відповідача щодо сплати аліментів на дитину, що відповідач працевлаштований, однак отримує дохід в розмірі, що майже не перевищує прожитковий мінімум для працездатної особи, здоровий, а позивач здорова, не працює, проживає разом зі своїми батьками, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 3 статті 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки судом задовольняються вимоги позивача майнового характеру, то суд визначає суму судового збору на підставі норм підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік». Сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає 243,60 грн.

Outcome: partial