Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

15.02.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов позов [PERSON] до Кузьминецької сільської ради Кагарлицького айону Київської області, третя особа, - Кагарлицька районна державна нотаріальна контора про визнання порядку спадкування права власності на земельну частку (пай), в якому позивачка просить суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,65 умовних кадастрових гектари, що належало померлій [PERSON] на підставі серфікату на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 17.12.1999 року. 15.02.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 16.12.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання. В судове засідання, яке відбулося 07.03.2017 року, позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з»явилися, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява представника позивачки, в якій представник позивача просить суд слухати справу без їх участі позовні вимоги підтримують в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 07.03.2017 року, представник відповідача, - Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 07.03.2017 року, представник третьої особи, - Кагарлицької районної державної нотаріальної контори не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та уточнені позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Так, предметом спору є нерухоме майно, - земельна ділянка, яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. [INFO] померла [PERSON]. За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,65 умовних кадастрових гектари, про що було видано сертифікат серія [NUMBER] від 17.12.1999 р. Згідно п. 2 У казу Президента №720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право па земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому силі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, за життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) члена КСГП «Славутич». Таким чином, до складу спадщини [PERSON] входило право на земельну частку (пай). Згідно сг. 527 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року,(який діяв на час відкриття спадшини [PERSON].), спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавия, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені); дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після ного смерті. Із спадкоємців [PERSON] залишився її син, - [PERSON], який відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української PCP 1963 року редакції прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 45. Успадкувавши спадщину [PERSON], [PERSON] не оформив своїх спадкових прав на земельну частку (пай), та помер [INFO] Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишились дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (далі-Позивач). Інших спадкоємців після [PERSON] не залишилось. [PERSON] у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON],, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 1660/04. Успадкувавши спадщину [PERSON], [PERSON] не оформила своїх спадкових прав на земельну частку (пай), та померла [INFO] Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України із спадкоємців першої черги після [PERSON] залишилась дочка [PERSON], тобто Позивач. Інших спадкоємців після [PERSON] не залишилось. Отже, враховуючи те, що інших спадкоємців у [PERSON] не було, Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, успадковує всю спадщину [PERSON]. в тому числі право на земельну частку (пай). Позивач у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON], у зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 938/2014. В подальшому, Позивач звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної, контори з метою оформлення своїх спадкових прав на право на спадщину на земельну частку (пай), яка залишилась після [PERSON] Для оформлення свідоцтва про право на спадщину державний нотаріус попросила Позивача надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), а саме, - оригінал сертифікату. Проте, Позивач не змогла надати нотаріусу оригінал сертифікату серія [NUMBER] від 17.12.1999 р., оскільки такий сертифікат був втрачений. В Дванадцятій Київської державній нотаріальній конторі Позивачу повідомили, що оскільки відсутній сертифікат на право на земельну частку (пай), Позивач не може у встановленому порядку через державному нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну частку (пай), що залишилась після [PERSON], та була нею успадкована після [PERSON], який її успадкував після [PERSON] У зв'язку з чим нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальних дії# та повідомив, що питання визнання права спадкоємців на земельну частку (пай) необхідно вирішувати в судовому порядку згідно Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається іщ підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Враховуючи вищевказане та

Outcome: approved