Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

15.04.2019 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської ради звернулося до Яремчанського міського суду з позовом до [PERSON] про повернення неправильно виплаченої субсидії в розмірі 19250,03 грн. та сплачених судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно заяви [PERSON] від 10.10.2017 року №3975 йому, з урахуванням всіх громадян, які зареєстровані на житловій площі за адресою: [ADDRESS] , була надана житлова субсидія для відшкодування витрат за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 1605,38 грн. з 15.10.2017 р. по 31.10.2017 р.; 3218,61 грн. на період з 01.11.2017 р. по 31.03.2018 р.; 1551,60 грн. на період з 01.04.2018 р. по 15.04.2018 р. В результаті проведеної Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської ради перевірки даних, наданих заявником та громадянами, зареєстрованими на зазначеній житловій площі встановлено, що ними прихована інформація про купівлю та реєстрацію транспортного засобу, вартість якого перевищує 50 тис. грн.., що призвело до надмірної виплати їм бюджетних коштів у вигляді субсидій на загальну суму 19250,03 грн. 11.06.2018 р. заявникові було направлено повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій житловій субсидії та запропоновано повернути надмірно виплачені кошти , однак до цього часу належна до повернення сума відповідачем не погашена. Тому, просять стягнути з [PERSON] на їх користь 19250,03 гривень, неправомірно виплачених у вигляді житлових субсидій та 1921 гривню сплачених судових витрат. Представник позивача в судове засідання 09.07.2019 року не з`явився, але подав суду заяву, за змістом якої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судові засідання тричі не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі отриманням повістки особисто, від нього не надійшло клопотання про перенесення слухання справи, відзив на позовну заяву не надав суду, а тому вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 10.10.2017 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення житлової субсидії (а.с.5). При зверненні із відповідною заявою, ним 10.10.2017 року також заповнено декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії (а.с.6), в якій відповідач зазначив, що не придбавав майно, товари на суму, що перевищує 50 тис. грн. протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії. Згідно копій рішень про призначення субсидії (а.с.8-10), Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської для [PERSON] надана житлова субсидія для відшкодування витрат за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 1605,38 грн. з 15.10.2017 р. по 31.10.2017 р.; 3218,61 грн. на період з 01.11.2017 р. по 31.03.2018 р.; 1551,60 грн. на період з 01.04.2018 р. по 15.04.2018 р. Згідно інформації регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області МВС України від 05.06.2018 р. (а.с.11-18), [PERSON] 18.02.2017 року здійснив купівлю транспортного засобу «Renault Kangoo», загальною вартістю 97794 грн. , про що не вказав у декларації про доходи. 11.06.2018 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Яремчанської міської направило [PERSON] повідомлення про відшкодування коштів по переплаченим житловим субсидіям в розмірі 19250,03 грн. (а.с.19-20), проте станом на час подачі позову до суду, відповідач не повернув зазначені кошти. Постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 р., затверджене Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, (далі - Положення №848), яким визначені умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Відповідно до абз. 1 п. 3 Положення - призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських рад. Згідно п.5 Положення субсидія не призначається у разі, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги (одноразово) з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово- комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень. Пунктами 1, 2 Порядку повернення коштів надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.1997 року № 39/283/90/5, передбачено, що повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках, зокрема, виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів. В разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: - припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів; - подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); - повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії. Так, згідно з п. 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 558 від 29.04.2004 року, фізичні особи, які одержують компенсацію зобов`язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати органам праці та соціального захисту населення надмірно виплачені суми. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року N 6-91цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що відповідач свідомо вніс недостовірні відомості до декларації, тому суд вважає встановленим факт недобросовісності набувача, та враховуючи розрахунок наданий позивачем, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню сума надміру виплаченої субсидії у розмірі 19250,03 грн. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. За змістом вимог ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати у розмірі судового збору становлять 1921 грн. (а.с.1), тому з відповідача слід стягнути на користь позивача даний розмір судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 р., ст..ст.1166, 1212,1215 ЦК України та

Outcome: approved