Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

15 березня 2019 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій просить суд: визнати за нею [PERSON] право власності на цілий (1/1) житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] , де право на 1/2 частину належить їй як на частку у спільному майні подружжя та 1/2 частину як на частку у спадщині, що успадкована після смерті [INFO] [PERSON] і набута в результаті поділу. Визнати за нею [PERSON] право власності на цілу (1/1) земельну ділянку загальним розміром 0,2500 га, кадастровий номер 3220882201:01:004:0067, що розташована в с. Глибоке Бориспільського району Київської області для будівництва і обслуговування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами як на частку у спільному майні подружжя, де право на 1/2 частину належить їй як на частку у спільному майні подружжя та 1/2 частину як на частку у спадщині, що успадкована після смерті [INFO] [PERSON] і набута в результаті поділу. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Від шлюбу з померлим спільних дітей не було, на час укладення шлюбу кожен мав власних дітей від попередніх шлюбів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. На випадок своєї смерті померлий заповіт не складав. До кола спадкоємців І черги за законом увійшли: позивач, син померлого [PERSON] (відповідач), дочка померлого та мати (відмовились від спадщини на користь відповідача). Враховуючи розміри часток кожного у спадковому майні, сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна шляхом укладення нотаріального договору, що дало б їм можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на окремо визначене майно. Про що сторони подали заяви до нотаріуса. 23 січня 2019 року державний нотаріус Бориспільської державної нотаріальної контори надала відповідь відмову, з якої вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, але в зв`язку з тим, що сторонами не надано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частини земельної ділянки 0,2008 га, кадастровий номер 3220882201:01:004:0067 в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області, а тому нотаріус пояснила, що в даному випадку необхідно звернутися до суду для вирішення цього питання. 03 червня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання\~права власності (а.с.26-31). На обґрунтування зустрічного позову позивач за зустрічним позовом зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. На час смерті батько перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складав. До кола спадкоємців І черги за законом увійшли: позивач, дружина померлого [PERSON] (відповідач), дочка померлого [PERSON] та мати [PERSON] , які відмовились від спадщини на його користь. Сторони дійшли згоди щодо поділу спадкового майна шляхом укладення нотаріального договору, про що подали заяви до нотаріуса. Однак, державний нотаріус Бориспільської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки сторонами не надано документи, що посвідчують право власності спадкодавця на 1/2 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частини земельної ділянки 0,2008 га, кадастровий номер 3220882201:01:004:0067 в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області, та порадила звернутись з позовом до суду. Враховуючи викладене, просив: розподілити спадщину, яка відкрилась після смерті [INFO] його батька [PERSON] наступним чином: визнати за ним, [PERSON] , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і споруд, розміром 0,2496 га, кадастровий номер 3220882201:01:004:0079 в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області, де право на 3/4 частини належить та 1/4 частина набута в результаті поділу спадщини; визнати, за ним, [PERSON] , право власності на автомобіль марки «ВАЗ 211150», 2003 року випуску, державний номер [NUMBER] , легковий седан [NUMBER] , номери шасі (кузова, рами) [NUMBER] [NUMBER] , де право на 3/8 частин належить йому в порядку спадкування та 5/8 частин набуті в результаті поділу спадщини. Ухвалою судді від 09 липня 2019 року, витребувано у Бориспільській районній державній нотаріальній конторі копію спадкової справи №150/2018, яка була відкрита після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 41, 46-47). В судове засідання сторони не з`явились. Від позивача надійшли заяви, відповідно до яких підтримує позов, просить задовольнити його у підготовчому судовому засіданні та визнає повністю зустрічний позов [PERSON] . Відповідач за первісним позовом [PERSON] та представник відповідача [PERSON] надали заяви, про розгляд справи у їх відсутність, просили прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні та задовольнити позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] в повному обсязі. Провівши підготовче провадження, у порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 2 ст.206 ЦПК України встановлено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї ж статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши подані сторонами заяви та матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню, у зв`язку з повним визнанням сторонами позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11). Так, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №077417, [PERSON] на підставі рішення Глибоцької сільської ради №246-18-05 від 21 жовтня 2008 року, є власником земельної ділянки площею 0,2496 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 322088001006347 (а.с. 13). Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 21150, седан-В, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] (а.с. 34). На підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, посвідченого 09 серпня 2017 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г., реєстровий №1700, [PERSON] прийняла у власність (купила) житловий будинок під [ADDRESS] . [ADDRESS] будинок відчужено разом з земельною ділянкою, на якій він розташований. На земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер 3220882201:01:004:0067 (а.с.14). Відповідно до п. 15 вищевказаного Договору, на укладення даного договору чоловік Покупця надав свою згоду заявою, справжність підпису на якій засвідчено [PERSON] , приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області 09 серпня 2017 року за реєстровим №1699. Так, згідно\~статті 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, суд вважає обґрунтованими, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка 0,25 га (присадибна ділянка), кадастровий номер 3220882201:01:004:0067 в с. Глибоке Бориспільського району Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і споруд, на якій розташовано домоволодіння та транспортний засіб ВАЗ 21150, 2003 року, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , придбано в зареєстрованому шлюбі [PERSON] з [PERSON] та є спільною сумісною власністю подружжя. Будь-яких належних доказів на заперечення зазначеного факту надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Суд також враховує, що нормою статті 70 СК України, також визначено, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір частки [PERSON] у придбаному, під час шлюбу з [PERSON] , рухомому та нерухомому майні складає по 1/2 частини. У судовому засіданні також встановлено, що [INFO] у віці 57 років помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області 23 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис № 12 та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] ( а.с.12). Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на: -1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; -1/2 частину земельної ділянки 0,25 га (присадибна ділянка), кадастровий номер 3220882201:01:004:0067 в с. Глибоке Бориспільського району Київської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і споруд, на якій розташовано домоволодіння, за адресою [ADDRESS] ; -1/2 частини автомобілю марки ВАЗ 21150, 2003 року, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , - як на частку у спільному майні подружжя. Крім того, відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і споруд, розміром 0,2496 га, кадастровий номер 3220882201:01:004:0079 в с. Глибоке, Бориспільського району Київської області, що набута спадкодавцем в порядку приватизації. Встановлено, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , та відповідач за первісним позовом та позивач з зустрічним позовом [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією Спадкової справи №150/2018. Інші спадкоємці за законом першої черги: донька спадкодавця [PERSON] , та мати [PERSON] відмовились від належної їм частки спадщини на користь [PERSON] . Сторони звернулися до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори з проханням посвідчити договір поділу спадкового майна та видати свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до посвідченого договору. Однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, оскільки не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на: 1/2 житлового будинку [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки 0,2008 га, кадастровий номер 3220882201:01:004:0068 в с. Глибоке, Бориспільського району, Київської області; 1/2 частку земельної ділянки, 0,25 га, кадастровий номер 3220882201:01:004:0067 в с. Глибоке, Бориспільського району, Київської області, земельні ділянка 28. В силу приписів ст. 1226 ЦК України, учасник спільної сумісної власності має право заповідати свою частку до її визначення та виділу, а після смерті учасника спільної сумісної власності свідоцтво про право на спадщину видається лише після виділу або визначення частки померлого у спільному майні. Визначення частки передбачає встановлення ідеальної (арифметичної) долі у праві на спільне майно, в той час як виділ передбачає отримання учасником, який виділяється, певного майна із складу спільного у натурі та (або) грошової компенсації і тягне за собою припинення права спільної власності для того учасника, який виділився. Під визначенням частки співвласника, згідно ст. 357 ЦК України, розуміється встановлення розміру його частки у спільному сумісному майні. Згідно Наказу Мін`юсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, правом на виділ частки та отримання свідоцтва про право на частку у спільній сумісні власності наділений лише другий з подружжя, який пережив спадкодавця. Тобто нотаріус не вправі видати свідоцтво про частку в спільному майні на ім`я померлого за заявою спадкоємців або іншого з подружжя. В зв`язку з цим, спадкування частки у спільній сумісній власності у разі смерті співвласника, та визначення померлому його частки у спільному майні вирішується виключно в судовому порядку. Отже, порушене право сторін підлягає визнанню в судовому порядку. З досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] не існує. Так, за змістом ст. ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5\~ст. 1268 Цивільного кодексу України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25грудня 2015року №1127\~(в редакції\~Постанови КМУ від 23 серпня 2016 року №553), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що запропонований сторонами спосіб розподілу спадщини не порушує інтереси жодного із спадкоємців, є обґрунтованим та відповідає часткам у спадщині сторін. Враховуючи визнання позову відповідачем за первісним позовом [PERSON] , визнання позову відповідачем за зустрічною позовною заявою [PERSON] та до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачам за первісним позовом та за зустрічним позовом необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ними судового збору (а.с.1, 25). На підставі викладеного,

Outcome: approved