Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що 01 грудня 2010 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого позичальник отримав кошти в сумі 23 500 євро, 3000 доларів США строком до грудня 2013 року. 20 серпня 2012 року відповідачем були повернуті відсотки за користування коштами. Також було повернуто частину позики 3000 доларів, однак залишилось неповернуті 23 500 євро, які відповідач повернути не бажає, з огляду на що позивач просить його позов задовольнити, стягнути з відповідача суму позики. Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2010 року року [PERSON] позичила у [PERSON] кошти в сумі сумі 23 500 євро, 3000 доларів США, які зобов'язувалася повернути до грудня 2013 року, що підтверджується відповідною розпискою. 20 серпня 2012 року відповідачем були повернуті відсотки за користування коштами. Також було повернуто частину позики 3000 доларів, однак залишилось неповернуті 23 500 євро, які відповідач повернути не бажає. Згідно зі ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Частинами 1 і 3 статті 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст.1046 ч.1 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В силу ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору може бути представлена розписка позичальника, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. ч.1 ст1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконала зобов'язання з повернення позики, тому з неї на користь [PERSON] слід стягнути позичені за договором від 01 грудня 2010 року кошти в сумі 373 673 грн. 50 коп., що еквівалентно 23500 доларів США. Судові витрати по справі становлять 3 654 грн. 00 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved