Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

15 квітня 2020 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначає, що з 06.09.2011р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.07.2019р. Зазначає, що з липня сторони перестали вести спільне господарство та відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної та фінансової допомоги практично не надає, хоча має мінливий дохід. Повідомляє, що вона не працює з 27.12.2019р. по даний час, а на утримання сина необхідні значні кошти. Враховуючи зазначене, просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання їхнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак подала заяву від 08.05.2020р., згідно якої просить суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення (а.с. 31). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується трекінгом відправлень Укрпошта № 6023601412286 (а.с. 40). Окрім того, відповідач, особисто отримавши копію позовної заяви із доданими до неї документами 30 квітня 2020р., що підтверджується розпискою (а.с. 28), правом на подання відзиву не скористався, жодних заяв чи клопотань в суд не подав. Беручи до уваги дату надходження позовної заяви в суд, з якої відповідно до ст. 191 СК України починають стягуватись аліменти в разі задоволення позову, а також строки розгляду справи, визначені ст. 275 ЦПК України, зважаючи, що судове засідання у справі призначалося двічі - на 22.05.2020р. о 10 год. та на 03.06.2020р. об 11 год., і подання відзиву на позов є правом, а не обов`язком відповідача, з метою захисту прав дитини, суд постановив проводити розгляд справи за наявними матеріалами. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвам про народження серії [NUMBER] , виданим 09.04.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 9). За рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.07.2019р., яке набрало законної сили 09.08.2019р., шлюб між сторонами, який було зареєстровано 06.09.2011р., розірвано (а.с. 10). На даний час дитина сторін проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 906 від 08.04.2020р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради (а.с. 12); навчається у 1-Г класі Новодністровської загальноосвітньої школи І ступеня, що підтверджується довідкою Новодністровської загальноосвітньої школи І ступеня № 16 від 07.04.2020р. (а.с. 11). Як вбачається із довідки Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 74 від 08.04.2020р. та форми ОК-5 ПФУ від 08.04.2020р. позивач [PERSON] з 27.12.2019р. не працює (а.с. 13-15). [PERSON] зазначає в позові, що потребує матеріальної допомоги від батька дитини для належного утримання сина, однак останній матеріальної та фінансової допомоги добровільно не надає. Як вбачається із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] з четвертого кварталу 2019р. звільнений із роботи, перебував на обліку в центрі зайнятості, отримав дохід від ТОВ «Василівське» за надання майна в лізинг; інформації про доходи відповідача у 2020р. відсутні (а.с.32-33, 38). Із відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] не стягуються, що підтверджується довідкою №311/21.15-20 від 13.04.2020р., виданою Новодністровським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 16). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки обов`язок утримувати дитину є обов`язком як матері, так і батька, а відповідач [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому прав відповідача, беручи до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 183 СК України позов слід задоволити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840, 80 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст. 159, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved