Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

15 вересня 2016 року заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON], який помер [INFO], щодо малолітньої [PERSON], [INFO], мотивуючи її тим, що в період з вересня 2015 року по березень 2016 року вона мала близькі стосунки і спільно проживала з [PERSON], що можуть підтвердити свідки, зокрема її батьки та батьки [PERSON]. Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки він у той час перебував у іншому зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Внаслідок їх спільного проживання без шлюбу вона завагітніла і [INFO] народила дитину [PERSON], батьком якої є [PERSON]. Оскільки він загинув в результаті ДТП [INFO], встановити його батьківство можливо лише в судовому порядку. Встановлення факту батьківства необхідне для вирішення питання про призначення на дочку пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні представник заявниці просила про задоволення заяви, посилаючись на зазначені у заяві обставини та докази, досліджені у судовому засіданні, а саме показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та результат аналізу ДНК дитини і батьків померлого [PERSON]. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області заяву про встановлення факту батьківства підтримала. Представники заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області проти задоволення заяви про встановлення факту батьківства не заперечували. Вислухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши надані письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO] у м. Славутичі, про що складено відповідний актовий запис № 103 від 13 липня 2016 року. Її батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 11 серпня 2016 року № 00016978531, відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 47 від 14 квітня 2016 року (а.с.5). Довідкою ф. 3 від 10 серпня 2016 року підтверджено, що [PERSON] проживав і був зареєстрований як син наймача за адресою: [ADDRESS], наймачем якої є [PERSON] (а.с. 8). Свідок [PERSON] суду показала, що її син [PERSON] проживав у їх квартирі спільно з [PERSON] з осені 2015 року по середину березня 2016 року і дитину, яку народила [PERSON], вона вважає своєю онукою. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає в одному під'їзді будинку, де проживають [PERSON], поверхом нижче. У 2015 році особисто бачила [PERSON] у їх під'їзді, а його машину - біля під'їзду і особисто чула від нього, що він тепер їх сусід. Бачила їх разом із заявницею і тоді, коли вона вже була вагітною. Свідок [PERSON] суду показала, що заявниця є її дочкою. Влітку 2015 року вона познайомилася з [PERSON] і вони стали жити разом. Якийсь час жили у їх квартирі, приїздили до них на дачу, потім жили у його батьків. Коли дочка завагітніла, то вони жили разом. Про те, що у них буде дитина, казала дочка. Перед 8 березня 2016 рони вони посварилися і більше разом не жили, але на УЗД їздили разом. Свідок [PERSON] суду показав, що є батьком [PERSON], який був одружений з [PERSON], однак кілька разів йшов від неї. Влітку 2015 року у нього з'явилася дівчина [PERSON], з якою він почав разом проживати. 21 березня 2016 року він йому сказав, що у [PERSON] буде дитина і що він буде батьком. Він навіть купив коляску і ліжко для майбутньої дитини. Через кілька днів він зустрів його знову з [PERSON] і тоді він сказав, що з [PERSON] у нього все закінчено. А ще через кілька днів вони з [PERSON] загинули в ДТП. Згідно Результату Аналізу ДНК від 31.10.2016 р., виконаного лабораторією DDC DNA Diagnostics Center, USA, яка має представництво в Україні за адресою: [ADDRESS], належність і допустимість якого як доказу представники сторін не заперечували, були досліджені взяті 20.10.2016 р. аналізи дитини [PERSON] та батьків померлого [PERSON]: [PERSON] і [PERSON], виходячи з результатів дослідження яких, ймовірність того, що вони є бабою/дідом дитини, становить 99,9995% (а.с. 56,57). Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини (частина 1). Якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Згідно правил статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (частина 1). Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (частина 2). Відповідно до частини 1 статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. За правилами частини 2 цієї статті заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір'ю дитини. Частиною першою статті 234 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 цієї статті). Перелік таких справ наведено у частині 1 статті 256 цього Кодексу, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (пункт 1). У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина 1 статті 259 ЦПК України). Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (частина 2 цієї статті). Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1). Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів (частина 2). Оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що їх достатньо для встановлення походження дитини - [PERSON], [INFO], від батька - [PERSON], [INFO], громадянина України, що є підставою для встановлення факту його батьківства з метою вирішення питання про призначення заявниці пенсії по втраті годувальника на дитину. Згідно правила частини 7 статті 235 ЦПК України при ухваленні рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved