Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

16.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на її користь : - -3000,00 гривень суми боргу за договором позики; - -37,97 гривень 3 відсотки річних від простроченої суми; - -117,27 гривень інфляційних витрат; - -243,60 гривні витрат по сплаті судового збору; - -480,00 гривень за надання правової допомоги. У судовому засіданні позивач наполягала на своїх позовних вимогах при обставинах викладених нею у позовній заяві та просила позов задовольнити. Також вона суду пояснил що на її звернення про поверненння боргу відповідач не відреагувала. Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у порядку її заочного розгляду, оскільки позивачі не заперечували проти такого вирішення справи. Судом при дослідженні письмових доказів по справі встановлено, що: 18.05.2013 року між сторонами та було укладено письмовий договір позики (а.с.6-8,18), відповідно до якого позикодавець-позивач [PERSON]передала у власність позичальника-відповідача [PERSON],00 гривень, а та їх прийняла та зобов*язалась їх повернути 15.08.2013 року . Суд,заслухавши позивачів та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).Зазначений договір є укладеним з моменту передання грошей . Згідно зі ст.1047 ЦК України - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст 1049 ЦК України - позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики , він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання , на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлено договором або законом. Неявку відповідача до судового засідання про яке вона була повідомлена у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до неї позов, оскільки вона не надала суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо пред'явленого до неї позову. Таким чином право позивача по поверненню їй суми боргу підлягає захисту. Крім того відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору сплаченого нею при пред*явлені позову ( а.с.1), а також витрати понесені нею при наданні правової допомоги ( а.с.9).

Outcome: partial