overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

15 липня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області. Дітей від шлюбу у них немає. Подружнє життя у сім'ї [PERSON] не склалось, так як вони різні за характерами та звичками люди, що призводило до виникнення сварок та непорозумінь, а в результаті і до розпаду сім'ї. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Так як відповідач добровільно з'являтися в органи РАЦСу не бажає, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 15.07.2012 року у Відділі ДРАЦС Бершадського РУЮ Вінницької області, актовий запис №33. Після розірвання шлюбу присвоїти позивачці дошлюбне прізвище Пустова та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилась, однак звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу слухати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься його письмова заява про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони не підтримують сімейних відносин, наполягають на розірванні шлюбу між ними, що свідчить про те, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо. Наданий судом строк для примирення не надав позитивного результату. Крім того, з поданих відомостей вбачається що сторони не заявляли спору з приводу розподілу спільного майна, а дітей від шлюбу у них немає. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст. 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

15 липня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначала, що в 2006 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання дітей не мають. Рік тому вони припинили шлюбні відносини, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Подружнє життя не склалося через наявність різних поглядів на життя, ревнощі, в зв'язку з якими виникали сварки та конфлікти. Позивач дійшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася та примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що фактично позивач з відповідачем проживають разом з 2001 року, а з 2006 року - в зареєстрованому шлюбі. Через недовіру до чоловіка між позивачем та відповідачем виникають сварки, іноді з застосуванням фізичної сили з боку відповідача. Разом не проживають з березня 2013 року. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив, що суперечки в сім'ї виникають через його спілкування з колишньою дружиною з приводу їх спільних дітей. Факт застосування фізичного насильства заперечував та заявив клопотання про надання строку для примирення, в зв'язку з чим провадження у справі було зупинено та сторонам був наданий чотирьохмісячний строк на примирення згідно з ухвалою суду від 16 серпня 2013 року. Після поновлення провадження у справі позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, представник позивача до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за відсутності його та позивача, просив розірвати шлюб, оскільки примирення не відбулося. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням продовжити строк на примирення до шести місяців, заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 06 березня 2006 року в Воскресенській селищній раді Жовтневого району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №7. Під час укладення шлюбу сторони прізвища не змінювали (а.с.4). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, спільних дітей не мають та примирення між ними не відбулося. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини, що стали причиною подання позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 114 грн. 70 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 10 квітня 1992 року Білгород-Дністровським міським відділом запису актів громадянського стану, актовий запис №103, мотивуючи тим, що шлюбні стосунки між ними припинені, спільне життя не склалося через різні погляди на життя, у відносинах втрачено почуття любові. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON] та [PERSON] 10 квітня 1992 року був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 10.04.1992 року Білгород-Дністровським міським відділом запису актів громадянського стану, актовий запис №103. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів, взаємного непорозуміння. Сторони не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю немає. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу не можливе. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також з огляду на те, що відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS]. Він є спадкоємцем першої черги, однак не може підтвердити родинні відносини з матір'ю та оформити спадщину, оскільки в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено «[PERSON]», а в свідоцтві про його народження «[PERSON]». У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив про її задоволення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Пояснив, що заявник є його рідним братом та сином спадкодавиці [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Заявник [PERSON] народився [INFO] року в с. Благодатне Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про народження, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 28 травня 1960 року. Як слідує з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року у віці 73 років. З копії свідоцтва про право власності на житло від 21 березня 1994 року, виданого Очаківським міськвиконкомом [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON], його дружині [PERSON] та сину [PERSON], в рівних частках. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає заявника [PERSON] як сина [PERSON]. Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO] року, а відтак вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вказував, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1994 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина, [INFO]. Зазначав, що внаслідок тривалого (з 2006 року) окремого проживання з відповідачкою, не підтримання шлюбних стосунків, їх подальше спільне проживання однією сім'єю неможливе, тому просив шлюб розірвати. Судові витрати зобов'язався нести самостійно. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що з 24 листопада 1994 року [PERSON], 1962 року народження, та [PERSON], 1963 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано районним відділом ЗАГС м.Гадяч Полтавської області, актовий запис №226 (а.с.5). Позивач проживає у [ADDRESS]. Відповідач зареєстрована по [ADDRESS], а проживає по [ADDRESS] у тому ж населеному пункті. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тривалість окремого проживання сторін, незаінтересованість відповідачки у результатах розгляду справи та невмотивованість її заяви про надання строку для примирення, не вказують на можливість позасудового врегулювання конфлікту [PERSON] та надання їй такого строку. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 жовтня 2010 року він перебуває з відповідачкою по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку за актовим записом № 674. Спільне життя між подружжям не склалося, оскільки кожен із сторін має різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння при вирішенні питань сім»ї та побуту, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з лютого 2010 року. Позивач вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Дітей від шлюбу сторони не мають. Звертатись до органу РАЦС з заявою про розірвання шлюбу разом з позивачем відповідачка не бажає, тому він був змушений звернутись до суду. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав, прохав розглянути справу без його участі. /а.с.15/ Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, прохала розглянути справу без її участі. /а.с.12/ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Із свідоцтва про шлюб (а.с.3), вбачається, що 30 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 674, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки він не бажає підтримувати сімейні стосунки, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу та визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Гопчицької сільської ради Погребищенського району. Однак він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на спадщину ще претендує дружина спадкодавця [PERSON] Позивач в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте телефонограмою повідомила суд про неможливість з'явитись в судове засідання, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.1 ст.61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], після смерті залишив спадщину у виді Державного акту на право власності на земельну ділянку, яку [PERSON] має намір успадкувати за законом, а відповідачка відмовилася від своєї частки спадщини, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельних ділянок, які розташовані на території Черемошненської сільської ради Погребищенського району. Протягом шести місяців він, як єдиний спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з тим, що на державних актах вказана назва вулиці без зазначення номера розташування земельних ділянок. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ч.1 ст.61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його тітка, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована на території Довгалівської сільської ради Погребищенського району. Протягом шести місяців він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку) про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. Позивач в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду повідомлення про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], після її смерті залишилась спадщина у виді земельної ділянки, яку [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом, має намір успадкувати, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

15 липня 2014 року [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що у неї з відповідачем є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча фізично здоровий, працює начальником зміни в ПАТ «Дністровська ГАЕС». Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суд заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У сторін по справі є спільна дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Козлівської сільської ради Могилів-Подільського району від 15.07.2014 року №458. Відповідно до довідки №А0000000030 від 16.07.2014 відповідач працює в ПАТ «Дністровська ГАЕС» на посаді начальника зміни ГЕС. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище позивача, на утриманні якої знаходяться малолітня дитина, матеріальне становище відповідача, який працює начальником зміни в ПАТ «Дністровська ГАЕС», фізично здоровий, інших утриманців не має, та вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved