Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Але відповідачем умови договору не виконуються, в зв»язку з чим станом на 31.08.2015 року утворилась заборгованість в сумі 15\~428 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 4\~130 грн. 46 коп. заборгованість за кредитом; 8\~337 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1\~750 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 710 грн. 87 коп. штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача. Також просили суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1\~218 грн. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] з позовом згоден. Разом з тим суду пояснив, що сплатити банку всю заборгованість в сумі 15\~428 грн. 33 коп. він не має можливості, оскільки не працює. В його сім»ї склалися тяжкі матеріальні обставини: його дружина [PERSON] не працює, знаходиться у декретній відпустці, у них на утриманні знаходяться син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які потребують посиленого харчування, лікування, догляду. Згоден сплачувати заборгованість перед банком по 300 грн. щомісячно. Суд, заслухавши представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.03.2012 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до пункту 9.12. Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення зазначених норм закону та Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В зв»язку з даними порушеннями зобов»язання за кредитним договором [PERSON] станом на 31.08.2015 року має заборгованість 15\~428 грн. 33 коп., яка складається з наступного: 4\~130 грн. 46 коп. заборгованість за кредитом; 8\~337 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1\~750 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 710 грн. 87 коп. штраф (процентна складова). Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню. З відповідача [PERSON] на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 4\~130 грн. 46 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8\~337 грн. Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи, суд приходить до висновку про необхідність зменшення сплати пені відповідачу [PERSON], враховуючи його тяжкий матеріальний стан, та те, що він та його дружина [PERSON] не працюють, [PERSON] знаходиться у декретній відпустці, у них на утриманні знаходяться малолітні діти: син [PERSON], [INFO] (а.с.76) та син [PERSON], [INFO] (а.с.77), які потребують посиленого харчування, лікування, догляду (а.с.72-74). Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за пенею в сумі 875 грн. Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 710 грн. 87 коп. штраф (процентна складова) задоволенню не підлягають з наступних підстав. В Правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003 цс15 від 21.10.2015 року зазначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. На виконання вимог статті 88 ЦПК України з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню сплачений банком судовий збір в сумі 609 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial