Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

15 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 06.10.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № LGH1AE00000134, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 38698,10 гривень на строк до 04.10.2013 року, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов'язань за договором не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 24.10.2014 року у сумі 54229,19 гривень, які й просить стягнути позивач з відповідача, також просить стягнути судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик відповідача в судові засідання було опубліковано у засобах масової інформації «Урядовий кур'єр» № 29 від 17.02.2015 року та розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Рубіжанського міського суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі». Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2008 року [PERSON], як позичальник та Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» уклали кредитно-заставний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 38698,10 гривень, зі сплатою 22,08% річних, дата погашення кредиту 04.10.2013 року, погашення кредиту відбувається щомісячно в період з «11» по «15» число кожного місяця відповідно до графіку погашення кредиту (а.с. 9-13). З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на 24.10.2014 року порушив умови кредитно-заставного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 54229,19 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 13889,13 гривень, заборгованості по відсотках у сумі 6534,61 гривень, заборгованість з комісії у сумі 4057,72 гривень, пені 26927,29 гривень, штрафу у загальній сумі 2820,44 гривні (а.с. 2 зворот, 6-8). У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить у загальній сумі 24481,46 гривень, яка складається з: · 13889,13 гривень заборгованість за кредитом; · 6534,61 гривень заборгованість за відсотками; · 4057,72 гривень заборгованість за комісією. Доказів погашення заборгованості відповідачем до суду не надано. Отже, вказана заборгованість за кредитом та за відсотками у розмірі 24481,46 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно п. 14.2, 14.3 кредитно-заставного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,15 % від суми заборгованості, але не менш 1 гривні за кожен день прострочення (а.с. 11 зворот, 12). З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем позивачу нарахована пеня у сумі 26927,29 гривень за період з 11.06.2010 року по 24.10.2014 року, при цьому в розрахунку зазначено, що станом на 29.11.2013 року розмір пені становить 14890,69 гривень, далі розрахунок пені проведений на дату 24.10.2014 року у розмірі 26927,29 гривень. Представником позивача не було надано суду розрахунку розміру пені станом на 13.04.2014 року. Як вбачається з позовної заяви, відповідач зареєстрований у місті Первомайськ Луганської області, яке розташоване в зоні проведення антитерористичної операції. Згідно п. 14.10 кредитно-заставного договору нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконано відповідною стороною. Отже, суд приходить до висновку, що оскільки встановлено мораторій на нарахування пені на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року та враховуючи, що сторони погодили у договорі період нарахування пені у три роки, тому вимоги про стягнення пені слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача пеню за три роки з 29.11.2010 року по 29.11.2013 року у розмірі 13829,72 гривень, в решті пені у розмірі 13097,58 гривень слід відмовити: в пені 12036,60 гривень - в зв'язку з встановленим Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» мораторієм та в пені 1060,97 гривень в зв'язку з нарахуванням пені поза межами трирічного періоду (26927,29 - 12036,60 - 1060,97 = 13829,72). Відповідно до п. 14.9 кредитно-заставного договору при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити штраф у розмірі 250,00 гривень плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання (а.с. 12). З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем відповідачу нарахований штраф у розмірі 250 гривень та 2570,44 гривні. Оскільки штраф, нарахований за невиконання відповідачем зобов'язань з грудня 2012 року, фіксована частина штрафу у розмірі 250,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд частково не погоджується з частиною штрафу (процентна складова) у розмірі 2570,44 гривень, оскільки ця частина штрафу нарахована не тільки на заборгованість по кредиту та відсоткам, а ще й на суму пені, що не передбачено п. 14.9 кредитно-заставного договору. Отже, процентна частина штрафу підлягає стягненню у розмірі 1224,07 гривні з розрахунку 5% від суми заборгованості з кредитного ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків (24481,46 гривень х 5% = 1224,07 гривень), в частині стягнення штрафу у розмірі 1345,74 гривень слід відмовити як зайво нарахованого. За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитно-заставного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, ненадання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитно-заставним договором у розмірі 39785,25 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту 13889,13 гривень, заборгованості по відсотках 6534,61 гривень, комісії в розмірі 4057,72 гривні, пені у розмірі 13829,72 гривень, штрафу 250,00 та 1224,07 гривень такими, що підлягають задоволенню, в решті позовних вимог про стягнення пені у розмірі 13097,58 гривень та штрафу у розмірі 1346,37 гривні слід відмовити. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема й витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано суду докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 420,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені на 73,37%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 397,88 гривень, в решті судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: partial