Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

16.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитини повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що діти проживають з нею на знаходяться на її повному утриманні, а відповідач, будучи батьком на їхнє утримання добровільно матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на її користь утримання неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності за участю представника. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги визнала частково посилаючись на те, що з відповідача з 01.03.2013 року стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. З квітня 2015 року по вересень 2015 року [PERSON] добровільно сплачував на користь позивача аліменти на утримання дітей. Окрім того станом на теперішній час він проживає однією сім'єю з [PERSON] [INFO], яка вагітна від нього. Середньомісячна заробітна плата відповідача складає 5451,53 гривень, тому просила зменшити позовні вимоги з 1/3 частини всіх видів заробітку до 1/6 частини. Суд, з'ясувавши позицію сторін, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 08.12.2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконкомом Вільненської сільради Волноваського району Донецької області, актовий запис №7 (а.с. 3). Від спільного життя в них народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 4,5) На теперішній час діти проживають з матір'ю, що вбачається з довідки про склад сім'ї №916 від 18.08.2015 року, виданої Златоустівською сільською радою (а.с. 6). При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що з відповідача з 01.03.2013 року стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, що підтверджено довідкою ТОВ «Росія» від 29.10.2015 року та постановою ВДВС Волноваського РУЮ від 13.03.2013 року. З квітня 2015 року по вересень 2015 року [PERSON] добровільно сплачував на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в сумах 361,50+614,00+513,00+816,00+1523,00+1235,18 = 5062,68 гривень. Окрім того станом на теперішній час відповідач проживає однією сім'єю з [PERSON] [INFO], яка як вбачається з епікризу №174 - вагітна 11-13 тижнів. Даний факт підтверджений поясненнями позивача. Середньомісячна заробітна плата відповідача складає 5451,53 гривень, що підтверджено довідкою ТОВ «Росія» від 29.10.2015 року. Беручи до уваги те, що між сторонами існують суперечки та неузгодженість щодо спільного утримання дітей, в той час як закон покладає обов'язок щодо утримання дітей рівною мірою на обох батьків, враховуючи вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Оскільки позивача при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 487,20 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial