Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

16.07.2019р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просив: 1) визнати за ним право власності на 1/2 частку приміщення магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28.09.2011р. у справі № 2-225/11, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Корделівка Калинівського району Вінницької області; 2) визнати за ним право власності на 1/2 частку транспортного засобу, а саме легкового автомобіля /Седан-В/, марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] », який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.02.2008р., в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Корделівка Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цих вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді приміщення магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та легкового автомобіля /Седан-В/, марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] », яке прийняв він та його рідний брат - відповідач [PERSON] відповідно до положень ст.1268 ЦК України, так як він постійно проживав та був зареєстрований за однією адресою із матір`ю. Однак, оформити своїх спадкових прав на вищевказане майно, не має можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього, через що, вимушений звернутися до суду із даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019р., даний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 08.08.2019р. відкрив за ним провадження за правилами загального позовного провадження. Заявою від 24.09.2019р., поданою на виконання вимог ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 05.09.2019р. про залишення позову без руху, позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги в частині розміру частки приміщення магазину, яку просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері, а саме замість 1/2 просить визнати за ним право власності на 1/4 частку цього приміщення магазину. Крім того надав роз`яснення приватного нотаріуса Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В. від 13.09.2019р. № 276/01-16, за яким йому було роз`яснено, що через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно та транспортний засіб, для оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] , йому необхідно звернутися до суду. На підставі ухвали судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 08.10.2019р. розгляд справи продовжено. 13.01.2020р. відповідач [PERSON] подав на адресу суду заяву про відвід головуючого у справі судді Сєліна Є.В., у задоволенні якої ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 16.01.2020р. було відмовлено. У відзиві на позов, який датований 10.02.2020р., відповідач [PERSON] просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, оскільки останній на момент смерті своєї матері [PERSON] , з нею фактично постійно не проживав, а тому відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадщину автоматично не прийняв. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 11.02.2020р. зупинене провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 132/3671/19. 06.04.2021р. позивач [PERSON] звернувся до Калинівського районного суду із заявою про поновлення провадження у справі, до якої долучив ряд документів, зокрема копію письмової заяви до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області про прийняття спадщини, залишеної після смерті своєї матері [PERSON] від 04.02.2020р.; копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 50645795 від 23.01.2018р., копію свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОР 310597, посвідченого 26.08.2020р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2032; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221546673 від 26.08.2020р.; копію облікової картки на транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] »; копію Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2021р. № 188/02-31. На підставі вказаної заяви, згідно ухвали судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 06.04.2021р., поновлено провадження у цивільній справі зі стадії, на якій його було зупинено. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 25.05.2021р., позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, в частині вимог про визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частку приміщення магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] - залишено без розгляду. Продовжено розгляд справи в іншій частині позовних вимог. Закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 28.07.2021р., задоволене клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Зобов`язано Регіональний сервісний центр у Вінницькій області МВС України (територіальний сервісний центр № 0541), Калинівську державну нотаріальну контору Вінницької області, та відповідача [PERSON] , надати суду правовстановлюючі документи (відомості, інформацію) на транспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] ». На виконання ухвали про витребування доказів, Калинівською державною нотаріальною конторою Вінницької області надано суду 02.08.2021р. копію листа-відповіді територіального сервісного центру МВС № 541 (ТСЦ № 0541) від 10.12.2020р. № 31/2/0541-4001, а Територіальним сервісним центром МВС № 0541 (ТСЦ № 0541) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України у Вінницькій області - 09.08.2021р. лист від 03.08.2021р. № 31/2-0541-1749, за якими згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] », зареєстрований за [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги про визнання за ним права власності на 1/2 частку транспортного засобу, а саме легкового автомобіля /Седан-В/, марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] », який належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.02.2008р., в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Корделівка Калинівського району Вінницької області, та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у поданому позові. Представник відповідача [PERSON] - адвокат ЯКИМЕНКО О.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав, зазначених у поданому відзиві на позовну заяву від 10.02.2020р. та письмових поясненнях від 18.06.2021р. В судове засідання, яке було призначене на 09.08.2021р., відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Якименко О.О. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в передбаченому законом порядку. Судом враховано, що адвокат Якименко О.О. реалізував своє процесуальне право на виступ із вступною промовою, де виклав свої заперечення з приводу заявленого позову, надав всі наявні у нього докази, які наряду з іншими, у його присутності, безпосередньо були досліджені в судовому засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Будь-яких нових доказів або обставин по справі відповідачем не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Додатково суд враховує, що згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість закінчення розгляду справи у відсутність відповідача [PERSON] та його представника - адвоката Якименко О.О. Заслухавши вступні промови сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у ній докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом достеменно встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в селі Корделівка Калинівського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 25.01.2018р. Калинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка зокрема складається із автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] », який зареєстрований за померлою на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.02.2008р., що випливає з копій листів територіального сервісного центру МВС № 0541 (ТСЦ № 0541) Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України у Вінницькій області від 10.12.2020р. № 31/2/0541-4001, та від 03.08.2021р. № 31/2-0541-1749, та доданих до них копій облікової картки на транспортний засіб. Померла [PERSON] є рідною матір`ю позивача [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданим 08.02.1983р. Корделівською сільською радою Калинівського району Вінницької області, а також рідною матір`ю відповідача [PERSON] , що встановлено з матеріалів справи. 04.02.2020р. позивач [PERSON] звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, залишену після смерті матері [PERSON] , до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області, яку зареєстровано за вх.№ 196/02-14. Згідно засвідчуваного напису державного нотаріуса Василишиної Л.В. на цій заяві, факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] перевірено за довідкою, виданою виконавчим комітетом Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 20.01.2020р. 26.08.2020р. позивачу [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОР 310597, яке посвідчене державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстроване в реєстрі за № 2032, згідно якого [PERSON] успадкував 1/2 частку будівлі магазину під номером [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на праві власності згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 28.09.2011р. у справі № 2-12/11, зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно структурним підрозділом по Калинівському району комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 29.08.2012р., реєстраційний номер: 37485789, номер запису: 9 в книзі номер: 1, рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25.03.2019р., справа № 2-12/11 2-во/132/11/19. Як вбачається з цього ж свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОР 310597 від 26.08.2020р., іншим спадкоємцем померлої [PERSON] є її син [PERSON] , якому належить 1/2 частка будівлі магазину під номером [ADDRESS] , та на яку свідоцтво про право на спадщину ще не видано. Право приватної власності позивача [PERSON] на успадковану частку будівлі магазину під номером [ADDRESS] , було зареєстровано в передбаченому законом порядку, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221546673 від 26.08.2020р. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 25.03.2021р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В., відмовлено позивачу [PERSON] , який є спадкоємцем за законом в 1/2 частці, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] », після померлої [INFO] його матері - [PERSON] , що на день смерті мешкала в селі Корделівка Калинівського району Вінницької області, в зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Як зазначено в мотивувальній частині цієї постанови, оригінал реєстраційного документа на вищевказаний автомобіль утримується іншим спадкоємцем за законом, а тому спадкоємець [PERSON] не має можливості надати нотаріусу оригінал реєстраційного документа. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами статей 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частиною першою статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини першої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1296 ЦК України регламентовано, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (статті 392 ЦК України). Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Звертаючись до суду із позовом до [PERSON] , позивач обґрунтував вимоги тим, що він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на успадковане ним майно через нотаріальну контору, у зв`язку із відсутністю реєстраційного документу на автомобіль (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.02.2008р.), яке відповідач [PERSON] безпідставно утримує у себе, тим самим перешкоджає отримати свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 188/02-31, винесеною 25.03.2021р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. Суд приходить до висновку, що оскільки постановою державного нотаріусу Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. від 25.03.2021р. № 188/02-31, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну йому частку автомобіля, то ці обставини унеможливлюють оформлення ним спадщини у позасудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, оскільки позивач [PERSON] будучи сином спадкодавця та згідно вимог статті 1261 ЦК України - спадкоємцем першої черги за законом, після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину відповідно до вимог частини третьої статті 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї, враховуючи належність на праві власності спадкодавцю автомобіля, беручи до уваги постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому є всі передбачені законом підстави захисту права позивача в обраний ним спосіб, а саме визнання за ним права власності на 1/2 частку транспортного засобу, а саме легкового автомобіля /Седан-В/, марки «MITSUBISHI» моделі «LANCER 1.6», номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , номерний знак « [NUMBER] », в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Корделівка Калинівського району Вінницької області. Твердження відповідача про безпідставність заявленого позову з обставин, зазначених у поданому відзиві на нього та письмовому поясненні, спростовуються встановленими судом обставинами та дослідженими вище доказами. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved