Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

15 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №SAMDN03000002717536 від 06.06.2005 року у розмірі 12912 (дванадцять тисяч дев'ятсот дванадцять) гривень 58 (п'ятдесят вісім) копійок, судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок по справі просив покласти на відповідача. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що 06 червня 2005 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №SAMDN03000002717536. Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 30.11.2013 року має заборгованість у сумі 12912 гривень 58 копійок, з яких: 2407,53 грн. - заборгованість за кредитом; 10505,05 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду. У судове засідання представник позивача не з'явилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1054 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2005 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №SAMDN03000002717536 (а.с.7). Відповідно до кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Також, відповідач зобов'язався своєчасно повертати кредит, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, з якими був особисто ознайомлений 06 червня 2005 року. Крім того, [PERSON] дав свою згоду на те, що підписана ним Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В порушення вимог договору та закону, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, станом на 30.11.2013 року має заборгованість у сумі 12912 гривень 58 копійок, з яких: 2407,53 грн. - заборгованість за кредитом; 10505,05 грн. - заборгованість по процентам за користуванням кредитом. Слід зауважити, що пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може грунтуватись на припущеннях. Таким чином, з відповідача на користь позивача в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає стягненню 12912 (дванадцять тисяч дев'ятсот дванадцять) гривень 58 (п'ятдесят вісім) копійок. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved