Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

17.06.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 29 577, 11 грн. за договорами про надання споживчих кредитів №2003367622 від 09.04.2013 та №2005341827 від 21.08.2013. Свій позов позивач мотивує тим, що 09.04.2013 між відповідачем та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №2003367622 (Договір 1), а 21.08.2013 між тими ж сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту №2005341827 (Договір 2). Позивач (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») є правонаступником ПАТ «ОТП Банк». Відповідно до вказаного Договору 1 відповідач отримав кредит у розмірі 6 018, 00 грн., а відповідно до Договору 2 відповідач отримав кредит у розмірі 20 963, 00 грн. і зобов'язувався своєчасно та повністю сплатити кредити, проценти за користування кредитами, але порушує зобов'язання, тому і подано до суду даний позов. Представник позивача по довіреності Григорєв В.В. у судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання з проханням проводити засідання без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча тричі був належно і вчасно повідомлений за зареєстрованим місцем проживання про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, оскільки відповідно до ч.5 с.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичній особі за адресою місця її проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку і у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене даній особі належним чином. Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення та ухвалює заочне рішення по письмовій згоді позивача. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті і прийшов до висновку про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що дійсно між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено: договір №2003367622 від 09.04.2013 про надання відповідачу споживчого кредиту, копію якого разом з додатком №1 до нього надано до суду (а.с. 4 - 6); договір №2005341827 від 21.08.2013 про надання відповідачу споживчого кредиту, копію якого разом з додатком №1 до нього надано до суду (а.с. 7 - 10). Копія вказаного договору №2005341827 була надана до суду не належної якості. Однак, як повідомив позивач на ухвалу суду, оригінал цього договору не кращої якості, але його зміст (крім суми кредиту, строків погашення платежів, які видно у наданій копії договору) ідентичний договору №2003367622 від 09.04.2013. Згідно договору факторингу №21/07/14 від 21.07.2014 ПАТ «ОТП Банк» передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (позивач) право грошової вимоги, що належало ПАТ «ОТП Банк» за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. Копія вказаного договору факторингу додана до позовної заяви (а.с. 16-19). Розміри грошових зобов'язань кожного із боржників та інша інформація про боржників складає Реєстр боржників, форма якого наведена у додатку №1 до договору факторингу, та міститься в електронному вигляді бази даних. У договорі факторингу №15/09/14 від 15.09.2014, укладеному між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (позивач), копія якого додана до позовної заяви (а.с. 21-24), містяться аналогічні умови. Згідно акту приймання - передачі № 2 Реєстру боржників від 15.09.2014 до договору факторингу №15/09/14 від 15.09.2014, копія акту додана до позовної заяви (а.с. 26), ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло Реєстр боржників, складений за формою згідно з Додатком №1 до договору факторингу. Кількість боржників 7 714. Під номером 3708 в Реєстрі боржників №2 до договору факторингу від 15.09.2014 значиться боржник - [PERSON] (відповідач), що встановлено з витягу з Реєстру боржників (а.с. 25). В Реєстрі боржників до договору факторингу від 21.07.2014 під номером 3117 значиться боржник - [PERSON] (відповідач), що встановлено з витягу з Реєстру боржників (а.с. 20). У судовому засіданні також встановлено, що відповідно до укладених договорів відповідач отримав кредити у розмірі 6 018,00 грн. та 20 963,00 грн. відповідно на придбання товарів та послуг. Згідно з умовами Договору 1 відповідач зобов'язаний повністю повернути кредит та виконати інші зобов'язання не пізніше 09.10.2014 (п.п.1.4.1 Договору 1). Сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в Графіку платежів (п.п.1.4.2. Договору). Проценти за користування кредитом сплачуються у розмірі 0, 01 % річних щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту (п.п.1.4.4. Договору). За обслуговування кредиту відповідач щомісяця одночасно з погашенням суми кредиту і процентами сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів (п.п.1.4.5 Договору). Графік платежів є Додатком №1 до Договору 1.( а.с. 6). Відповідно до п.п. 1.5.4 Договору 1 в разі порушення позичальником (відповідачем) строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань за Договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Якщо банк на основі умов Договору вимагає повернення кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Згідно з умовами Договору 2 відповідач зобов'язаний повністю повернути кредит та виконати інші зобов'язання не пізніше 21.08.2016 (п.п.1.4.1 Договору 2). Умови щодо порядку та строків погашення платежів за Договором 2 ідентичні відповідним умовам Договору 1( а.с.6,10). Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Позивач, на виконання вказаних вимог Договору 1, Договору 2 та законодавства, надіслав відповідачу повідомлення від 24.07.2014 №200141805 та від 20.09.2014 №200185648, в яких повідомив про відступлення позивачу права вимоги до відповідача, а також про те, що у відповідача наявна заборгованість за Договором 1 та Договором 2, яку необхідно сплатити, і повідомлено нові реквізити, за якими здійснюється сплата заборгованості. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Так, відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно ч.10 ст.11 вказаного Закону якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Частиною 13 ст.11 Закону передбачено, що кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача про передачу третій стороні своїх прав за договором про надання споживчого кредиту. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач порушує зобов'язання перед позивачем, передбачені Договором 1 та Договором 2, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем станом на 16.04.2015 за Договором 1 у розмірі 5 384,61 грн., яка складається із: -залишку заборгованості за кредитом у розмірі 3 970,96 грн., -процентів за користування кредитом у розмірі 0, 32 грн., -комісії за РО у розмірі 1 413,33 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.13). За Договором 2 виникла заборгованість у розмірі 24 192,50 грн., яка складається із: -залишку заборгованості за кредитом у розмірі 19 770,91 грн., -процентів за користування кредитом у розмірі 1,77 грн., -комісії за РО у розмірі 4 419,82 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.14). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за Договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором 1 та Договором 2 не погашає. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 3.17 Договору 1 та таким же пунктом Договору 2 передбачено, що відповідні договори діють до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цим договорам в повному обсязі. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов'язання за договорами відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Договору 1 і Договору 2. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, на підставі наданих позивачем доказів, вимог закону, суд вважає, що позивач належним чином обґрунтував та довів свій позов, довів, що відповідач не виконав умови Договору 1 та Договору 2, позов заявлено в межах строків позовної давності, а тому вказана у позові сума 29 577,11 грн., станом на 16.05.2015 (а.с.13,14), яка судом перевірена і відповідає обставинам справи, підлягає до примусового стягнення. У зв'язку із задоволенням даного позову суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 295,77 грн.

Outcome: approved