Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

15 лютого 2017 року Публічного ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № DNН4КS86640506 від 14 квітня 2006 року у розмірі 43980,51 гривень, судові витрати у справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 14 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNН4КS86640506, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 3949,40 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25,08% річних. Позивач виконав свої зобов'язання, надав відповідачу кредит у зазначеному вище розміру, однак відповідач порушила умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому та комісії у встановленні договором терміни, у зв'язку з цим станом на 24 листопада 2016 року виникла заборгованість у розмірі 76983,07 гривень, де: 3297,81 гривень - заборгованість за кредитом, 23123,11 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 50562,15 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань. Між тим, на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду від 27 березня 2014 року на користь позивача з відповідача вже було стягнуто заборгованість за ерудитним договором, яка утворилася станом момент винесення рішення, а тому з урахуванням вже стягнутих рішенням суду сум, позивач просить стягнути 41410,01 гривень, а також 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 2070,50 гривень - штраф (процентна складова), а всього 43980,51 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він підтримує позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, оскільки судом рекомендовано направлялись судові повістки на зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. В зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» , правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DNН4КS86640506. Згідно умов договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався надати [PERSON] кредит в розмірі 3949,40 гривень, а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалась щомісячно сплачувати відсотки в розмірі 25,08% річних за користування кредитом. Таким чином, між сторонами укладено кредитний договір, правовідносини по якому урегульовані договором та параграфом 2 глави 71 ЦК України, а саме, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були виконані його зобов'язання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти в розмірі 3949,40 гривень. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, з яким суд погоджується, оскільки він повністю узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи, станом на 24 листопада 2016 року сума заборгованості Відповідача складає 76983,07 гривень, де: 3297,81 гривень - заборгованість за кредитом, 23123,11 гривень - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 50562,15 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду від 27 березня 2014 року на користь позивача з відповідача стягнуто за вказаним кредитом заборгованість в розмірі 35573,06 гривень, а тому сума заборгованості становить 41410,01 гривень, а також 500,00 гривень - штраф (фіксована частина), 2070,50 гривень - штраф (процентна складова), а всього 43980,51 гривень. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з відповідача, в зв'язку з порушенням умови договору, підлягає стягненню зазначена вище заборгованість за кредитним договором, що виникла станом на 24 листопада 2016 року, з урахуванням стягнутих рішенням суду сум. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1378 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved