Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

17.04.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 18.04.2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] вказує, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований її співмешканець [PERSON], який з 2017 року фактично не проживає за вказаною адресою. Відповідач залишив її, забрав усі свої речі і переїхав на постійне місце проживання в Славутський район. Знятися з реєстрації відповідач не бажає, чим чинить перешкоди у користуванні власністю, оскільки позбавлена отримувати субсидію. Просить суд позов задовольнити, справу просить розглянути у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу укладеного 10.09.2014 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] посвідченого приватним нотаріусом Камянець-Подільського міського нотаріального округу Шевчик Н.М. реєстровий № 837, позивач є власником домоволодіння [ADDRESS]. В спірному будинку зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON] Позивач вказує, що відповідач в 2017 році припинили спільне проживання з відповідачем, він забрав усі свої речі і переїхав на постійне місце проживання в Славутський район. Факт не проживання [PERSON]в спірному будинку підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 02.04.2019 року в якому вказано, що відповідач не проживає в будинку з березня 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 цього кодексу передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування спірним домоволодінням. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ зняття з реєстрації місця проживання особи можливе на підставі заяви самої особи,або на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved