Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

17.08.2018 року [PERSON], звернулася до суду з заявою, якою просила встановити факт державної реєстрації відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку акту про смерть [PERSON] (запис про смерть у Книзі реєстрації смертей від 05.03.2008 року, №364). В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис від 05.03.2008 року, №364. У 2014 році у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, її родина переїхала до м. Миколаєва. Під час переїзду було втрачено оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Заявник [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Представник Миколаївського міського ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за своєї відсутності, відкладення судового засідання не надавав. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку. Судом встановлено, що 28.03.1992 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, прізвища після реєстрації шлюбу «[PERSON]», запис акту №154, що підтверджується довідкою Головного управління юстиції у Донецькій обл. від 11.03.2008 року, №65/07-79. [INFO] [PERSON] помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку зроблено в Книзі реєстрації смертей відповідний актовий запис від 05.03.2008 року, №364 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Оригінал вказаного свідоцтва на сьогоднішній день заявницею втрачено. Згідно абзацу 5 п. 2 розділу IV Правил про державну реєстрацію актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 р. №52/5, свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану видається повторно без підтвердження у разі зберігання актового запису цивільного стану на тимчасово окупованій території України. Указом Президента України №875/2014 від 14 листопада 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Відповідно до додатку 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085, м. Донецьк Донецької області віднесене до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Виходячи зі змісту відповіді Миколаївського міського ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області на усне звернення заявниці від 15.06.2018 року №15.1-2.8./142, актовий запис про смерть [PERSON], [INFO], відсутній. Отже, крім звернення до суду з заявою про встановлення юридичного факту, заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Вказане твердження узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 року. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано ст. 23 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 19 ЗУ «Про органи реєстрації актів громадянського стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі - Правила). Згідно п. 3.1. Правил, громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, подають заяву про поновлення актового запису цивільного стану до відділу державної реєстрації актів цивільного стану на їх вибір. Поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть - проводяться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду (п. 3.5. Правил). Згідно п. 3.13. Правил, поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складання. Однак, відділ в якому проводилась державна реєстрація смерті [PERSON], знаходиться на тимчасово окупованій території України, а тому у встановленому законом порядку, окрім судового, поновити акт про смерть не вбачається за можливе. У відповідності до п. 3.17 Правил, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Згідно положень Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України.

Outcome: approved