overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

16 лютого 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 серпня 1991 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17 серпня 1991 року Відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 1753 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей дочку [PERSON] , 1994 року народження, та сина [PERSON] , 2001 року народження. Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

16 лютого 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 09 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 102, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, через відсутність взаєморозуміння з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] та просить стягнути судовий збір з відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не прибув, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 102 (а.с.8). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що вбачається з наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

16 серпня 1980 року сторони у Вирівській сільській раді Конотопського району Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Подружжя неповнолітніх дітей не має. Майновий спір між сторонами не виник. 11.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 2013 року в сімї постійно виникали сварки, непорозуміння і це призвело до того, що з лютого 2016 року припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достеменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

16 серпня 1992 року в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області померла баба позивачки [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Л.Українки,6 с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачка не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник не зявилися, однак остання, подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 16 серпня 1992 року в с.Трибухівці Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом; Позивачка [PERSON] внучка спадкодавця є спадкоємцем за законом пятої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; Відповідачка від своєї частки у спадковому майні відмовилася на користь позивачки. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

16 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з матір'ю. Сім'я з відповідачем розпалася. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 серпня 2002 року в Дружківському відділі РАЦС, про що має місце актовий запис за №239. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], яка народлася [INFO], про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №32 підтверджується, що її батьком являється [PERSON]. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], яка народилася [INFO], про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №561, підтверджується, що її батьком являється [PERSON]. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

16 серпня 2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 44691 грн. 01 коп. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 16 серпня 2006 року за кредитним договором, а він отримав кредит в сумі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 31 грудня 2013 року допустив заборгованість 44691 грн. 01 коп. ( 9784 грн. 59 коп. - заборгованість за кредитом, 32302 грн. 09 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2101 грн. 33 коп. - штраф (процентна складова). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 446 грн. 91 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

16 серпня 2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500 гривень зі сплатою відсотків 48 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 16 квітня 2014 року в сумі 18453,78 гривень, яка складається з боргу за кредитом - 2612,11 гривень; борг по відсоткам за користування кредитом - 15841,67 гривень. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3740,30, яка була задоволена судовим наказом Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2007 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить - 14713,48 гривень. А також штрафи відповідно до пункту 8.6 та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (відсоткова складова) - 735,67 гривень; Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 243,60 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № БН від 16 липня 2006 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 3500 гривень зі сплатою відсотків 48 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 16 квітня 2014 року в сумі 18453,78 гривень, яка складається з боргу за кредитом - 2612,11 гривень; борг по відсоткам за користування кредитом - 15841,67 гривень; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 3740,30, яка була задоволена судовим наказом Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2007 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить - 14713,48 гривень. Стягненню з відповідача також підлягають штрафи відповідно до пункту 8.6 та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (відсоткова складова) - 735,67 гривень; Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

16 серпня 2008 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 16 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2008. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.06.2011 серії [NUMBER]. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 02.04.2015 зазначив про своє бажання надалі іменуватися цим прізвищем, що є його правом, передбаченим ст. 113 СК України. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 20.01.2015 № 25, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

16 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає із відповідачем. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюбні відносини вони припинили у січні 2013 року з причини того, що втратили почуття любові та взаєморозуміння. Позивач у судове засідання не з*явився, надіславши суду телеграму, згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю ( а.с. 31 ). Відповідач у судове засідання не з*явився про час та місце розгляду справи був повідомлен належним чином. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з підстав того, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, на примирення не згодні. Суперечки про розділ майна між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

16 серпня 2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 72. Шлюб у сторін - перший, від якого мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, в зв'язку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки. Відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне до одного. Фактично їх сім'я на теперішній час розпалася, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, шлюбне прізвище залишити без змін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути цивільну справу без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, з позовними вимогами згоден у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю та не може бути збережена, оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

16 серпня 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 15113,43 грн., заборгованність за кредитом - 1906,61 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 9513,62 грн, заборгованість за пенею та комісією - 2497,32 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 695,88 грн., всього загальна сума забогованості склала 15113,43 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 серпня 2010 року в розмірі 15113,43 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 16 серпня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст. 526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 15113,43 грн., заборгованність за кредитом - 1906,61 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 9513,62 грн, заборгованість за пенею та комісією -2497,32 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 695,88 грн., всього загальна сума заборгованості склала 15113,43 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved