Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

17.10.2019 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 30.10.2014 року розірвано шлюб. Рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 24.12.2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З часу винесення рішення суду пройшло же майже п`ять років і значно виросли ціни на всі товари і продукти необхідні для виховання дитини, будь-якої іншої матеріальної допомоги крім присуджених аліментів відповідач не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Крім того змінився і матеріальний стан відповідача, оскільки на час присудження аліментів він був студентом та отримував лише стипендію, а на даний час відповідач закінчив навчання і працює у заводі де отримує заробітну плату. У зв`язку з цим, вважає, що аліменти повинні бути визначені у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки таке рішення не вплине на погіршення матеріального становища відповідача. 25.10.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 25.11.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому вказано, що на час звернення позивача до суду, він дійсно офіційно працевлаштований на заводі ПрАТ «Дніпроспецталь» на посаді провідного інженера з пожежної автоматики та отримує дохід у вигляді заробітної плати. 30.10.2019р. його повідомили про те, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці він буде звільнений. На сьогоднішній день, він не зареєстрований як фізична особа підприємець та не займається господарською діяльністю у будь-якій сфері, соціальних виплат з беку держави не отримує. Тобто джерелом доходу є виключно заробітна плата. 13.08.2016 року він уклав шлюб із [PERSON] ( [PERSON] ) Від цього шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дружина не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і фактично ніяких доходів не отримує, окрім соціальних виплат у сумі 860 грн. щомісячно, та знаходиться разом із сином на його повному утриманні. Його матеріальне становище як платника аліментів на сьогоднішній день є не ідеальним. Однак він по мірі можливостей бере участь в утриманні сина в грошовій формі. Він погоджується із тим, щоб сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1200 грн. (що на сьогоднішній день приблизно складає 1/8 частку від заробітної плати). З огляду на викладене, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., або у частці від доходу 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. У судовому засіданні позивачка, представник позивача підтримали позовні вимоги з мотивів викладених у позові. У судовому засіданні представник відповідача позов визнала частково з мотивів викладених у відзиві. Дослідивши надані документи, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] сторони по справі: [PERSON] і [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця,починаючи з 17.11.2014 року і до повноліття дитини до [INFO] . Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суду надано докази того, що відповідач перебуває у повторному шлюбі, та має утриманні інших дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , працевлаштований на ПРаТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь». Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. На думку суду, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку одночасно, є доказом зміни (погіршення) майнового стану того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки потребує значно більших витрат на її утримання. Отже, у зв`язку із вказаними обставинами, враховуючи, що розмір аліментів в сумі 500 грн., є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на отримання аліментів в більшому розмірі та зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що дитина проживає разом з матір`ю, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, призначених рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2014 року, і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, у суду відсутні. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у сумі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: partial