Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

15 липня 2016 року до Рубіжанського міського суду Луганської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що проживає разом з дітьми, а відповідач, який є батьком дітей, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик відповідачу в судове засідання був надісланий за адресою згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, який повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Інших відомостей про місце роботи та місце знаходження відповідача у суду немає. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися брати участь в судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі доказами. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04.02.2016 року розірвано (а.с. 7). Рішення набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 01.02.2012 року, серії I-ЕД № 234228 та від 05.05.2016 року, серії I-ЕД № 374056 (а.с. 5, 6). Згідно копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області № 917012333 від 05.05.2016 року неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] перемістилися з тимчасово окупованої території разом із матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). В позовній заяві зазначено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, доказів в спростування цього твердження відповідачем до суду не надано. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на користь [PERSON] на неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з дня предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved