Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

15 березня 2011 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення. Позивачі у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилались на те, що у 1966 році [PERSON] отримала ордер про вселення семі членів сімї в трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], де і на цей час прописана разом зі своїм сином [PERSON] У 2003 році вищезазначена квартира була приватизована на трьох членів сімї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON], померлого 05.02.1994 року, спадщину прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] 04.03.1989 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] та разом придбали двокімнатну квартиру по вул.. Наримськой, 80/41 в м. Дніпропетровську, яку часом продали та купили іншу [ADDRESS], де прописані [PERSON], та іх сумісні діти: [PERSON], [PERSON] Вищевказану квартиру купували з метою переселення в неї [PERSON], а [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та їх дітьми [PERSON], [PERSON] переїжджають у трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] неодноразово пропонувала відповідачки [PERSON] оформити обмін квартир офіційно, але відповідач відмовляла. 26.11.2010 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано, та відповідачу знов запропоновано оформити нотаріально обмін квартир, а саме квартиру [ADDRESS] зареєструвати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], а квартиру [ADDRESS], зареєструвати за позивачами [PERSON] та [PERSON] М,М., але ж відповідач [PERSON] знову відмовила, тим самим позбавила позивачів правом користування та розпорядження, на підставі викладеного просили суд усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], з квартири [ADDRESS]. яке належить позивачам на праві власності. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1993 року належала на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON], померлого 05.02.1994 року, спадщину прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.12.1997 року, яке посвідчено державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-6692 (а.с.19). Таким чином, позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по ? частині квартири [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат площею 41,2 кв.метри, загальна площа 57,4 кв.метри. [PERSON] 04.03.1989 року зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.51). Під час шлюбних відносин [PERSON] було придбано і належить на праві власності квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО за реєстром №2007. в якій зареєстровані їх діти [PERSON], [PERSON] (а.с.210-211). Після, між родиною відбулася усна домовленість про обмін квартирами, де [PERSON] та [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [PERSON] переїжджають до квартири [ADDRESS], яка складається з трьох житлових кімнат, а [PERSON] переїжджає до квартири [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат. Офіційно оформляти угоду про обмін відповідачка відмовилась. На даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач [PERSON] мешкає разом зі своєю матірю [PERSON] у квартирі [ADDRESS], у якій зареєстрована відповідачка, в той час коли відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності позивачам. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Таким чином, власник сам визначає своє право володіння й розпорядження власністю. Спосіб судового захисту порушеного права позивача, обраний ним, не суперечить законодавству і може бути застосований судом. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового розгляду в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що позивачі на день розгляду справи є власниками квартири [ADDRESS], однак житловою площею цієї квартири користуватися не мають можливості, оскільки [PERSON]. чинить перешкоди їм у проживанні в даній квартирі, в добровільному порядку виселятися з даної квартири не бажає, отже, приймаючи до уваги, що відповідачі не мають законних підстав перебувати у спірній квартирі, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачів та усунути перешкоди [PERSON] та [PERSON] у користуванні квартирою з боку [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом їх виселення до квартири [ADDRESS]. При цьому суд не бере до уваги письмові заперечення відповідача, оскільки викладені в них доводи стосуються набуття права власності на спірну квартиру, а це питання вже вирішено Апеляційним судом Дніпропетровської області та не є предметом розгляду по справі. (а.с. 196-197) На підставі викладеного,

Outcome: approved