Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

15 травня 2017 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що [PERSON] є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 22 квітня 2015 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 1 Кредитної спілки 08 грудня 2015 року було укладено договір споживчого кредиту № 1524/15-Ф1, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяці (з 08 грудня 2015 року по 07 грудня 2016 року). Згідно з вимогами договору кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем [PERSON] було проведено наступні платежі: 11.01.2016 року 1007,00 грн.; 15.02.2016 року 1007,00 грн.; 14.03.2016 року 1026,00 грн.; 06.02.2017 року 1394,81 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 7868,93 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 10 травня 2017 року складає 8600,74 грн. Разом з тим, 08 грудня 2015 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач взяла на себе відповідальність по зобовязанням [PERSON] у повному обсязі у разі невиконання або неналежного виконання грошових зобовязань за кредитним договором. На підставі викладеного, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 7868,93 грн., заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, відповідно до п.2.1 кредитного договору, за період з 07.02.2017 року по 10.05.2017 рік в розмірі 731,81 грн., заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, виниклої внаслідок несвоєчасного, нерегулярного та неповного виконання планових платежів відповідачами, відповідно до графіку платежів, відповідно до п.2.1 кредитного договору, за період з 15.03.2016 року по 06.02.2017 рік в розмірі 1194,07 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., а всього 11394,81 грн. У ході судового розгляду представник позивача надав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості перед КС «Азовська кредитна компанія» станом на 01 вересня 2017 року в розмірі 12291,87 грн., яка складається з залишку по кредиту у розмірі 7868,93 грн., заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, відповідно до п.2.1 кредитного договору, за період з 07.02.2017 року по 01.09.2017 рік в розмірі 1628,87 грн., заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, виниклої внаслідок несвоєчасного, нерегулярного та неповного виконання планових платежів відповідачами, відповідно до графіку платежів, відповідно до п.2.1 кредитного договору, за період з 15.03.2016 року по 06.02.2017 рік в розмірі 1194,07 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., а всього 12291,87 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились, з невідомих суду причин. Про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу заочно в порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 22 квітня 2015 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між [PERSON] та філіалом № 1 Кредитної спілки 08 грудня 2015 року було укладено договір кредиту № 1524/15-Ф1, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 10000,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 12 місяці. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Разом з тим, 08 грудня 2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач взяла на себе відповідальність по зобовязанням [PERSON] у повному обсязі у разі невиконання або неналежного виконання грошових зобовязань за кредитним договором. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 11.01.2016 року 1007,00 грн.; 15.02.2016 року 1007,00 грн.; 14.03.2016 року 1026,00 грн.; 06.02.2017 року 1394,81 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 7868,93 грн. Станом на 01 вересня 2017 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 12291,87 грн., яка складається з залишку по кредиту у розмірі 7868,93 грн., заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, відповідно до п.2.1 кредитного договору, за період з 07.02.2017 року по 01.09.2017 рік в розмірі 1628,87 грн., заборгованості по сплаті нарахованих процентів за користування кредитними коштами, виниклої внаслідок несвоєчасного, нерегулярного та неповного виконання планових платежів відповідачами, відповідно до графіку платежів, відповідно до п.2.1 кредитного договору, за період з 15.03.2016 року по 06.02.2017 рік в розмірі 1194,07 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., а всього 12291,87 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачами порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають солідарному стягненню з відповідачів у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved