Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

15.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Адміністрація центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [INFO], має малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], помер [INFO]. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями, є внутрішньо переміщеною особою із зони проведення антитерористичної операції, не має постійного місця проживання та умов для виховання сина, не займається його вихованням та утриманням, не турбується про здоров'я та побут, не проявляє щодо сина батьківської турботи та уваги. У зв'язку з бездоглядністю з боку матері та бродяжництвом 25.07.2016 працівниками патрульної поліції Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області малолітнього [PERSON], [INFO], було знайдено у мікрорайоні «Лазурний» та влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради, де він перебуває по теперішній час. Малолітній [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства має діагноз «Вроджена аномалія розвитку головного мозку у вигляді коркової дисплазії, агенезії мозолистого тіла і прозорої перегородки та її кущ з нижнім парапарезом, с затримкою психомоторного розвитку», але мати не займається його лікування. Відповідач неодноразово попереджалась про необхідність належного виконання батьківських обов'язків та про відповідальність за ухилення від їх виконання; спеціалістами Краматорського міського центру для сім'ї, дітей та молоді їй надавалась допомога у створенні умов для нормального розвитку дітей та повернення їх на виховання до родини. Але жодних висновків відповідач не робила, продовжувала зловживати спиртними напоями, вести асоціальний спосіб життя, працевлаштуватись або стати на облік осіб, які потребують працевлаштування, навіть не намагалась. Під час перебування малолітнього [PERSON], [INFO], в державному закладі, відповідач сина відвідувала, але цікавості щодо життя, розвитку, стану здоров'я та подальшої долі не виявляла; матеріальної підтримки не надавала. Відповідач жодних заходів для повернення дитини до родини не здійснювала, що свідчить про її стійке небажання виконувати батьківські обов'язки. Фактично відповідач порушує норми чинного законодавства щодо виконання батьківських обов'язків стосовно малолітнього [PERSON], [INFO], свідомо нехтує ними, має винну поведінку по відношенню до нього. Наразі необхідно вирішити питання визначення соціального статусу малолітнього [PERSON], [INFO], що надасть можливість реалізувати право дитини на подальше сімейне виховання. Адміністрація центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради клопоче про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно її малолітнього сина, [PERSON], [INFO], та стягнення з неї аліментів на його утримання. Просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання підтримала заявлені вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються, просила позов задовольнити, зазначив, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, а тому, просила у позові відмовити. Також зазначила, що вона алкогольними напоями не зловживає, станом на теперішній час офіційно працевлаштована та працює двірником, кожна п'ятницю або в суботу відвідує сина. Тому має можливість утримувати сина. Представник відповідача [PERSON] заперечував щодо задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представник третьої особи Адміністрація центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради Вернигора Т.О., позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, суду пояснив, що дитина була знайдена на вулиці та влаштована до реабілітаційного центру. Дитина була голодна та занедбана. На протязі двох місяців вона не могла наїстися, не спілкувалася з іншими дітьми. Дитина підлягала індивідуальному навчанню. Після роботи з психологом стан дитини нормалізувався. Наразі він грає в шахи, з задоволенням малює, вчить вірши. Процес адаптації помітен. Мати відвідувала дитину, але він не переймався, коли остання уходила. Відповідачка не розуміє відповідальності та наразі повернення дитини може бути пагубним для нього самого. Вона навіть не обізнана про стан здоров'я дитини. Вважає, що відповідачку доцільно позбавити батьківських прав відносно її сина. В судовому засідання прокурор Краматорської місцевої прокуратури Александрова О.С. просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав в інтересах дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, неповнолітній [PERSON] народився [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 321, де батьком дитини зазначений [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 11). У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], батько дитини [PERSON], помер [INFO] року, про що 09.02.2015 було зроблено відповідний актовий запис про смерть № 413. (а.с. 10). Судом встановлено, що станом на теперішній час неповнолітній [PERSON] перебуває в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради, проте, відповідач періодично відвідує сина, але цікавості щодо його життя, розвитку, стану здоров'я та подальшої долі не виявляла, матеріальну допомогу не надавала, не здійснювала усіх заходів щодо повернення дитини в родину, що свідчить про небажання матері виконувати свої обов'язки щодо виховання сина. Відповідно до акту обстеження житлово- побутових умов від 08.06.2017, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], умови проживання посередні, відповідають санітарним умовам, продукти харчування є в достатній кількості. (а.с. 6). У відповідності до довідки Краматорської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 12 від 30.11.2016, [PERSON] навчався у зазначеній школі. (а.с. 14). Згідно із довідки ПП «Отклик» від 12.09.2017 за № 22, [PERSON] працює в ПП «Отклик» з 12.09.2017 року двірником. Суд зауважує, що згідно довідки КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» від 16.06.2017, [PERSON] з 03.08.2016 перебуває на обліку в наркологічному диспансері м. Краматорська з діагнозом: вживання алкоголю зі шкідливими наслідками для організму. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, що не виконує відповідач [PERSON] Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п. 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до клопотання про позбавлення батьківських прав Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради за № 01-17/702 від 30.11.2017, за весь час перебування дитини в центрі мати дитини, [PERSON], періодично відвідує сина, але цікавості щодо його життя, розвитку, стану здоров'я та подальшої долі не виявляла, матеріальної підтримки не надавала, питання щодо повернення дитини на виховання до родини після закінчення терміну перебування в державному закладі [PERSON] не порушувала, жодних заходів щодо повернення сина до своє родини не здійснювала, що свідчить про її нестійке небажання виконувати батьківські обов'язки. (а.с 4-5). Адже, беззаперечною підставою для позбавлення батьківських прав, серед іншого є ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічні алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, засудження за злочин щодо дитини. На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про те, що у діях відповідача [PERSON] вбачаються ознаки системного, свідомого, злісного ухилення від батьківських обов'язків, оскільки відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків, проявляє жорстокість по відношенню до своє дитини, вчиняє фізичне та психологічне насильство, долею сина, його життям та здоров'ям не цікавиться, не турбується про його майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, а тому, враховуючи інтереси дитини, суд задовольняє позовні вимоги. Ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов'язок по утриманню дитини. Аліменти на дитину [PERSON] перераховувати на особистий рахунок № [NUMBER], відкритий у Краматорському територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10004/0280 публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України». (а.с. 15). Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом задоволено позовні вимоги позивача, якого звільнено від сплати судового збору, у сумі 3200,00 грн., а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 3200,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved