Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

16.06.2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яку в ході розгляду справи було уточнено про визначення порядку користування житловими приміщеннями квартири. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.02.2004 р. [PERSON] та її сини, [PERSON] та [PERSON] отримали у власність з державного житлового фонду та стали співвласниками квартири [ADDRESS]. 10.11.2005 р. [PERSON] та [PERSON] уклали спадковий договір, який було посвідчено приватним нотаріусом. Відповідно до умов зазначеного спадкового договору набувач [PERSON] зобов'язувався виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача [PERSON] і в разі її смерті набуває право власності на належне відчужувану майно, а саме на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. [INFO]. [PERSON] померла. За спадковим договором після її смерті у позивача виникло право на належне їй майно. Таким чином, позивачу на праві власності належить 2/3 частини [ADDRESS], а відповідачу належить 1/3 частина вказаної квартири. Відповідно до технічного паспорту спірна квартира являється 3-х кімнатною та має загальну площу 66,4 кв.м., з яких 42,3 кв.м. є житловою площею. В спірній квартирі зареєстровані всі співвласники квартири, а фактично проживає лише відповідач, оскільки позивач проживав тривалий час за іншою адресою. На даний час у позивача так склались життєві обставини, що він має на меті переїхати проживати до спірної квартири. Повідомивши про свої наміри відповідачу, між сторонами виникли непорозуміння та конфлікти з приводу участі сторін у оплаті комунальних послуг. Позивач вважає, що витрати на оплату комунальних послуг сторони мають сплачувати відповідно до розміру фактично займаної кожним із проживаючих співвласників квартири житлової площі, проте відповідач відмовляється сплачувати за таким порядком посилаючись на частки у праві власності, при цьому квартиру він бажає використовувати одноособово. Фактично на сьогоднішній день, позивач самостійно несе більшу частину витрат по утриманню квартири та оплаті комунальних платежів при цьому, що він не має особистої житлової площі в цій квартирі, оскільки відповідач займає всі кімнати. Враховуючи співвідношення часток у спірній квартирі, позивач має право на користування 28,2 кв.м. житлової площі, а відповідач 14,1 кв.м. житлової площі. Таким чином, позивач просить встановити порядок користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS] за якого, житлову кімнату площею 17,2 кв.м. та житлову кімнату площею 10,0 кв.м. з виходом на окремий балкон виділити позивачу, житлову кімнату площею 15,0 кв.м. з виходом на балкон виділити у користування відповідачу, приміщення загального користування залишити у спільному користуванні сторін. Виселити відповідача з житлових кімнат площею 17,2 кв.м. та 10,0 кв.м, а також просив суд судові витрати покласти на відповідача. 19.06.2017 р. ухвалою суду відкрито провадження по вказаній справі (а.с.21). 04.10.2017 р. [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням квартири та виселення із житлової кімнати. Обгрунтовуючи зустрічний позов, [PERSON] посилається на те, що первісні позовні вимоги він визнає, погоджується з необхідністю вирішення судом питання щодо встановлення порядку конкретного користування нею. [PERSON] не заперечує проти встановлення порядку користування квартирою, за яким житлові кімнати розміром 17,2 кв.м. та 10,0 кв.м. будуть виділшені у користування [PERSON], а житлова кімната розміром 15,0 кв.м. буде виділена у його користування. Проте він не погодився з тією обставиною, що саме він перешкоджає [PERSON] у користуванні квартирою та ухиляється від її утримання. На даний час [PERSON] займає житлову кімнату площею 15,0 кв.м., тому [PERSON] просив суд у разі виділення йому у користування кімнату площею 15,0 кв.м., висилити з цієї кімнати [PERSON], оскільки він в добровільному порядку дану кімнату не звільняє, а також просив суд судові витрати покласти на відповідача. 04.10.2017 р. протокольною ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловими приміщеннями квартири та виселення, об'єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловими приміщеннями квартири та виселення. В судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом свої вимоги підтримали та просили суд винести рішення про їх задоволення. Зустрічні позовні вимоги визнали, та не заперечували проти їх задоволення. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом підтримав вимоги первісного та зустрічного позову та просив суд винести рішення про їх задоволення. Відповідачем за первісним позовом та за зустрічним позовом вимоги позовів визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 27.02.2004 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 08 квітня 2004 р. за р.№4500, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. [PERSON], та членам її сім'ї - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 9). За технічною характеристикою квартира [ADDRESS], складається з трьох кімнат жилою площею 42, 3 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 17,2 кв.м., 2-а кімната 15,0 кв.м., 3-а кімната 10,1 кв.м., кухня 7,5 кв.м., ванна кімната 2,6 кв.м., вбиральня 1,1 кв.м., коридор 11,8 кв.м., вбудована шафа 1,1 кв.м., лоджія 3,8 кв.м., загальна площа квартири 70,2 кв.м. Згідно копії спадкового договору від 10.11.2005 р., посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№3679, [PERSON] відчужила у разі своєї смерті набуте нею право власності на належне їй майно, а саме: 1/3 частини квартири [ADDRESS], [PERSON] (а.с. 10-11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації смерті у м.Києві 15.01.2011 р. (а.с.13). Відповідно до копії довідки Форми №3 виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Деснянського району м.Києва №10/1039 від 04.06.2016 р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON].(а.с.19). За таких обставин між сторонами вбачається спір, щодо порядку користування спільним майном, який регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. На підставі ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, між співвласниками квартири досягнуто згоди щодо порядку користування квартирою, належною їм на праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Беручи до уваги, що [PERSON] на праві власності належить 2/3 частини спірної кварти, а [PERSON] на праві власності належить 1/3 частина спірної квартири, суд прийшов до висновку про задоволення вимог первісного та зустрічного позову, оскільки запропонований у позовах порядок користування кватирою з виділенням співвласникам окремих житлових кімнат не порушує їх права. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved