Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

16 квітня 2015 р. Львівське комунальне підприємство «Тополя - 406» (надалі ЛКП «Тополя - 406») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за житлово комунальні послуги 12 930,83 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що відповідач зареєстрований та проживає у [INFO], який знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Тополя - 406», а тому повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Однак він порушує дані вимоги і станом на квітень 2015 року допустив вищевказану заборгованість, тому позивач звернувся до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в заяві мотиви, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні, мотивуючи це тим, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду. Окрім цього між сторонами відсутній договір про надання комунальних послуг. У його квартирі відсутнє гаряче водопостачання. Також у нього відсутній борг за холодне водопостачання, що стверджується актом ЛМКП «Львівводоканал». Окрім цього позивач надає комунальні послуги неналежної якості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає в [INFO], який знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Тополя - 406» та зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Однак така плата ним своєчасно не вноситься та розмір боргу перед позивачем складає 12 930,83 грн. Із довідки про стан розрахунків по вищевказаній квартирі вбачається, що за період з червня 2010 р. по січень 2015 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за центральне опалення в сумі 9 081,81 грн., за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3 269,53 грн., за холодну воду в сумі 359,80 грн. та за гарячу воду в сумі 219,69 грн. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла зобов'язані здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та при будинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них, що врегульовано п. 1 ст. 10 вказаного Закону. Відповідно до п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відтак, позивач правомірно проводить нарахування за надані послуги та направляє мешканцям повідомлення про наявну заборгованість. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені права та обовязки як споживача так і виконавця послуг, зокрема обовязком споживача є укладання договору на надання житлово комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, та оплата житлово комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 32 вищевказаного закону встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Стосовно виконання послуг за утримання будинку та прибудинкової території, за надання яких нарахована оплата, то взагалі не надано жодних доказів відносно: прибирання сходових клітин, підвалу, технічних поверхів та покрівлі, поливання дворів клумб і газонів, прибирання і вивезення сміття тощо. Так, акти надання послуг прибирання прибудинкової території не містять одиниці виміру операції (зазначено «послуга»), обсяг наданих послуг (витрачений час, територія, кількість прибирань на місяць, тощо). Крім того, жоден з актів виконаних робіт не засвідчений відповідачем або іншими мешканцями будинку, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Лінкольна, 45. Також суд звертає увагу на те, що долучені до матеріалів справи робочі листки з приводу виконання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, є неналежними доказами та не містять реальних відомостей щодо надання послуг. Окрім цього між сторонами відсутній договір щодо утримання будинку та прибудинкової території та в матеріалах справи відсутні докази того, що ЛКП зверталося до відповідача з пропозицією укласти такий договір. Таким чином, суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача коштів за утримання будинку та прибудинкової території. Згідно довідки, виданої ЛМКП «Львівводоканал» від 15.05.2015 р., у [PERSON] відсутня заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача коштів за холодну воду. Суд вважає, що твердження відповідача з приводу того, що позивач невірно нарахував заборгованість за центральне опалення ґрунтуються лише на його припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які належні докази таких тверджень. В своїх заперечення проти позову, відповідач вказує на те, що позивач при зверненні до суду з позовом пропустив строк позовної давності. Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом 16.04.2015р. та просить стягнути з відповідачів заборгованість, яка виникла з червня 2010 року. В даному випадку перебіг строку позовної давності, враховуючи те, що позивач в березні 2014 року звертався з заявою про видачу судового наказу, почався з березня 2011 року. А відтак, не підлягає стягненню сума боргу, що утворилась до вказаної дати у зв'язку з пропуском строку позовної давності. У позовній заяві позивач не ставить питання про поновлення строку звернення до суду, між тим як відповідач просить застосувати позовну давність. Окрім цього поважності підстав пропуску строку позовної давності позивачем не доведено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в частині вимог про стягнення заборгованості за гарячу воду слід відмовити в повному обсязі, так як сума цієї заборгованості утворилася до березня 2011 року, а заборгованість за центральне опалення слід стягнути в межах строку позовної давності за період з березня 2011 р. по січень 2015 р. в сумі 2 976,10 грн. (9081,81 6105,71). Крім цього на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial