Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

16.04.2016 [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з батьком. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначено, що з кінця 2011 року по 2013 рік він перебував у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON], яка з народження проживає разом із матір'ю. У зв'язку з тим, що [PERSON] позбавляє позивача можливості приймати участь у вихованні доньки, переховує її від батька та не може забезпечити комфортних умов для мешкання та розвитку [PERSON], позивач просить визначити місце проживання дитини разом з ним. Відповідач звернулась з зустрічним позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом із матір'ю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] займається вихованням та розвитком дитини, а [PERSON] лише надавав матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивач та його представник за первинним позовом позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, проти задоволення зустрічного позову заперечували. Відповідач по первинному позову у судове засідання не з'явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином. Від відповідачки по первинному позову надійшла заява, де вона просить розглядати справу за її відсутності, заперечує проти первинного позову та просить задовольнити зустрічні позовні вимоги. Представник відповідача за зустрічним позовом наполягала на задоволенні зустрічного позову, проти задоволення первісного позову заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надано висновок про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю та заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника третьої особи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11.09.2012. Сторони ніколи не перебували у шлюбі та не вели спільне господарство, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується ними. У відповідності до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надало до суду висновок про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] від 17.08.2015 №445, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини разом із матір'ю. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування ґрунтується на обставинах, встановлених виключно Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Згідно положень ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради встановлено, що на момент розгляду питання щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] була працевлаштована у ТОВ НВБФ «Зв'язокбуд-інвест» та з листопада 2012 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Даний факт підтверджується довідкою від 25.05.2015 №30, яка міститься в матеріалах справи. Встановлені обставини знайшли своє відображення у висновку органу опіки та піклування. Таким чином, на момент формування висновку [PERSON] не мала власного самостійного доходу, що унеможливлює визначення місця проживання малолітньої дитини з відповідачем. Також Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради встановлено, що в квартирах обох батьків створено належні умови для проживання та розвитку дитини. Окрім того, встановлено, що як позивач, так і відповідач приймають участь у житті та вихованні дитини. Рекомендуючи визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір'ю, орган опіки та піклування керувався принципом 6 Міжнародної декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН, згідно положень якого малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. При цьому, органом опіки та піклування неправильно розтлумачено даний принцип, адже ним не встановлюється жодних переваг матері над батьком під час розгляду питання про вирішення місця проживання дитини. Відповідно до преамбули Міжнародної декларації прав дитини положення останньої носять рекомендаційний характер для держав-учасниць ООН у сфері формування національного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином, національне законодавство України встановлює рівні права та обов'язки батьків щодо дитини. Застосовуючи до правовідносин положення принципу 6 Міжнародної декларації прав дитини, слід розуміти, що під розлученням дитини з матір'ю в контексті даної норми мається на увазі те, що мати та дитина втратять можливість вільного та безперешкодного доступу один до одного (наприклад: депортація, надання матері права в'їзду до країни без права ввезення дитини тощо). При цьому, не можна ототожнювати розлучення матері з дитиною з визначенням місця проживання дитини разом з батьком, адже в останньому випадку матір фактично матиме можливість безперешкодно реалізовувати свої батьківські права та обов'язки відносно дитини. Більше того, [PERSON] під час допиту як свідок гарантував, що у випадку визначення місця проживання дитини разом із батьком, позивач створить всі умови для того, щоб [PERSON] мала реальну можливість у будь-який час бачити доньку, проводити з нею спільне дозвілля, приймати участь у її вихованні та житті. Аналогічні твердження містяться у мирових угодах, які [PERSON] пропонував укласти відповідачу. Так, відповідно до п. 3, 4 мирової угоди від 06.08.2015 та п. 5, 6 мирової угоди від 18.02.2016 матір матиме безперешкодний та необмежений у часі доступ до дитини за місцем її проживання, що включає, поміж іншого, необмежене відвідування дитини, спільне проводження часу та спілкування з нею тощо. Сторони погодили, що матір матиме право на спілкування з дитиною не за місцем її проживання і без присутності батька до чотирьох днів на тиждень, у період з понеділка по четвер, що включає можливість забирання дитини з місця її проживання. Суд приймає до уваги те, що відповідно до витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради від 14.07.2015 №13 за результатами розгляду наданих документів та пояснень батьків дитини Комісією ухвалено рішення визначити місце проживання [PERSON] разом із батьком. Після оголошення рішення Комісією ухвалено перенести розгляд питання щодо визначення місця проживання [PERSON] З витягу з протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради від 12.08.2015 №15 вбачається, що Комісія дійшла висновку про доцільність визначення місця проживання дитини разом із матір'ю. Відповідно до постанови прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 Ширіним С.М. від 29.07.2016 допитані у якості свідків члени Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради підтвердили, що в порушення п. 8.12 Регламенту Комісії розгляд питання про встановлення місця проживання малолітньої [PERSON] переносився більше 2 разів, а 14.07.2015 рішення про перенос розгляду загаданого питання в порушення п. 10.1.5 Регламенту було прийнято одноособово Головою Комісії Горбуновою-Рубан С.О. Також свідки повідомили, що [PERSON] 14.07.2015 не заявляв клопотань про перенесення розгляду, оскільки Комісією було визначено місце проживання [PERSON] з батьком. Вивченням зібраних під час досудового слідства доказів підтверджено внесення недостовірних даних до протоколу засідання Комісії, що призвело до ухвалення Комісією двох протилежних по суті рішень 14.07.2015 та 12.08.2015. При цьому, орган опіки та піклування у своєму висновку про доцільність визначення місця проживання [PERSON] разом із матір'ю посилається лише на ті відомості, які були викладені Комісією у протоколі засідання від 12.08.2016 №15, необґрунтовано ігноруючи рішення Комісії від 14.07.2015. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. З листа Уповноваженого Президента України з прав дитини від 16.11.2015 №32-04/1733 вбачається, що у даному випадку висновок про визначення місця проживання дитини повинен бути наданий виконавчим комітетом Харківської міської ради за підписом голови, а не його структурним підрозділом - Департаментом праці та соціальної політики. У відповідності до абз. 3 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 висновок органу опіки та піклування оформляється на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписується головою (заступником голови) та скріплюється печаткою. Наданий органом опіки та піклування висновок про доцільність визначення місця проживання [PERSON] підписано начальником Управління служб у справах дітей, що не відповідає цитованим вище вимогам закону. Таким чином на момент складення та надання висновку органу опіки та піклування [PERSON] не мала самостійного доходу, висновок ґрунтується виключно на дослідженнях, здійснених Комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради з порушенням встановленої процедури, висновок підписано не уповноваженою особою. Окрім того, враховуючи рівність умов проживання для дитини у обох батьків, а також їх однакову участь у житті та вихованні доньки, незважаючи на перевагу батька у наявності самостійного стабільного доходу, орган опіки та піклування

Outcome: approved