Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

16.10.2020 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 50,1 кв. м, житловою 29,4 кв. м., адреса: [ADDRESS] , яка перебуває в іпотеці АТ «Правекс Банк», накладених Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції, правонаступником якого є Центральний відділ ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, правонаступник якого є Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на підставі: -постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 35748052 від 19.12.2012 року, зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 19.12.2012 року за номером 13407639; -постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 52382498 від 04.10.2016 року, зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 07.02.2017 року за номером 18896536 (спеціальний розділ); -постанови про арешт майна боржника № 54869740 від 17.10.2017 року, зареєстрованої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 23.03.2018 року за номером 25384058 (спеціальний розділ). В іншій частині арешти, які були накладені Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції, правонаступником якого є Центральний відділ ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, правонаступник якого є Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити чинними. В позовній заяві зазначено, що 15.11.2005 року між АКБ «Правекс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 18006-043/05М на загальну суму 30 000 дол. США для покупки квартири за адресою [ADDRESS] . 15.11.2005 року іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором № 18006-043/05М від 15.11.2005 року передав належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру під номером [ADDRESS] . Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.09.2020 р. на все майно [PERSON] в тому числі на яке перебуває в іпотеці накладено арешт: -Обтяжувач Ленінський відділ державний виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.12.2012 року, ВП № 35748052, реєстраційний номер обтяження 13407639; -Обтяжувач Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2016 року, ВП № 52382498, реєстраційний номер обтяження 18896536, дата реєстрації 07.02.2017 року; -Обтяжувач Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі постанови про арешт майна боржника, серії та номер 54869740 від 17.10.2017 року, реєстраційний номер обтяження 25384058, дата реєстрації 23.03.2018 року. Усі вищевказані обтяження зареєстровані на підставі виконавчих документів, стягувачем за якими є ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Оскільки наявність зареєстрованих обтяжень у виді арешту державного виконавця, які було зареєстровані після укладення договору іпотеки, є такими що порушують права позивача як іпотекодержателя, тому [PERSON] звернувся до суду із даною позовною заявою. З посиланням на норми\~Закону України «Про іпотеку»\~позивач просить звільнити іпотечне майно з-під арештів. Представник відповідача подала відзив на позов, в якому просила в задоволенні позову задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. 15.11.2005 року між АКБ «Правекс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 18006-043/05М на загальну суму 30 000 доларів США для купівлі квартири за адресою : [ADDRESS] . 15.11.2005 року іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за кредитним договором № 18006-043/05М від 15.11.2005 року передав належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру під номером [ADDRESS] . На предмет іпотеки зареєстровано ряд обтяжень, що вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: -Обтяжувач Ленінський відділ державний виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.12.2012 року, ВП № 35748052, реєстраційний номер обтяження 13407639; -Обтяжувач Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2016 року, ВП № 52382498, реєстраційний номер обтяження 18896536, дата реєстрації 07.02.2017 року; -Обтяжувач Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі постанови про арешт майна боржника, серії та номер 54869740 від 17.10.2017 року, реєстраційний номер обтяження 25384058, дата реєстрації 23.03.2018 року. Обтяження у виді арешту всього майна боржника [PERSON] , які були застосовані державними виконавцями відповідними постановами, були зареєстровані у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і є чинними станом на день розгляду справи в суді. Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте,\~вищий пріоритет\~на іпотечне\~майно має\~АТ «Правекс\~Банк», оскільки заборона на відчуження за договором іпотеки від 15.11.2005р., відступленого АТ «Правекс Банк» зареєстрована в реєстрі 15.11.2005 року за реєстраційним номером 2596643 (Договір про відступлення права вимоги АТ «Правекс Банк» зареєстровано 19.12.2010 року за № 4651216). Отже, арешти накладені Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції, правонаступником якого є Центральний відділ ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, накладені в рамках виконання виконавчих документів, стягувачем за якими не є іпотекодержатель АТ «Правекс Банк», а ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає скасуванню в частині звільнення з-під арешту іпотечного майна, а саме: квартира загальною площею 50,1 кв. м, житловою 29,4 кв. м., адреса: [ADDRESS] . Щодо арештів які були накладені Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції, правонаступником якого є Центральний відділ ДВС м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, правонаступник якого є Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) в іншій частині - залишити чинними. Згідно\~із ст. 1 ЗУ «Про іпотеку»\~іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленого цим Законом. Частиною 7\~статті 3 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Частиною 1\~статті 36 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із\~ ст. 589 ЦК Україниу разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу,\~що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно\~ст. 41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~із ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ч. 1\~ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1,2\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Непорушність права власності регулюється\~ст. 321 Цивільного кодексу України\~та зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до ч. 1,2\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усі суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. За правилами\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Також ч. 1\~ст. 59 цього ж Закону\~визначає, що особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Аналогічний висновок міститься в\~постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2 ст. 60\~Закону України «Про виконавче провадження»). Наявність арешту предмета іпотеки перешкоджає позивачу (порушує право), як пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, обраний ним на власний розсуд, виходячи з діючого законодавства України та умов кредитного договору та договору іпотеки. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивач не просив стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved