Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

16 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. Позивач просить суд визнати відповідача особою, яка втратила право на проживання в [ADDRESS], та зобов'язати:Уманський міський сектор ДМС України у Черкаській області зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою у зв'язку з тим, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 1995 року, переїхав жити і проживає за іншою адресою, але залишається зареєстрованим у будинку позивача, плату за комунальні послуги вносить позивач. Власником 11/20 частин будинку є позивач. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але 16.06.2014 року подав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Проти заочного рішення позивач не заперечував. Відповідач, який повідомлений про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. У зв'язку з вказаними обставинами суд ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній доказів - ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником 11/20 частини будинку [ADDRESS]. Його право приватної власності на цю частину будинку підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину, виданим 25.07.2012 року державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори - спадкова справа № 153 за 2012 рік, зареєстроване в реєстрі за № 4-1721, та відповідним витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Уманським виробничим відділком КП «Черкаське обласне об'єднане БТІ». Факт реєстрації місця проживання відповідача за адресою [ADDRESS] Черкаської області з 18.09.1990 року підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Черкаській області від 17.07.2014 року та відомостями, що містяться в будинковій книзі на будинок [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] з будинку за адресою [ADDRESS], виїхав 1995 року та проживає за іншою адресою, участі в утриманні квартири не бере, особистих речей у квартирі не має. Як зазначив позивач в позовній заяві, на цей час [PERSON] проживає в місті Умані по вул. Леніна. Так як відповідач не проживає тривалий час в будинку, то позивач вимушений вносити плату за комунальні послуги у більшому розмірі, оскільки [PERSON] залишається зареєстрованим у будинку. Факт, що відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 1995 року і до цього часу, підтверджується довідкою Квартального комітету № 1 м. Умані від 017.06.2014 року за № 63. Підтвердження того, що позивач [PERSON] звертався до Уманського міського сектору ДМС України у Черкаській області з приводу зняття з обліку відповідача, але йому було відмовлено в цьому, позивач суду не надав. Відомостей щодо поважності причини відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад шість місяців сторони суду не надали. Відповідно до ч. 5 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користуватися ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстав для збереження жилого приміщення за відсутнім відповідачем на строк понад шість місяців, передбачених пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК УРСР, судом не встановлено. Статтею 72 ЖК УРСР встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS], є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню. Позивач просив суд зобов'язати:Уманський міський сектор ДМС України у Черкаській області зняти його з реєстраційного обліку за адресою будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація, та, відповідно, зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним адресно-довідковим підрозділом УДМС України в Черкаській області згідно з Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні, який затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 р. № 1077. Також статтею 7 цього Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У зв'язку з цим суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання Уманського міського сектору ДМС України у Черкаській області зняти відповідача з реєстрації місця проживання, не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] не є належним відповідачем щодо цієї позовної вимоги.

Outcome: partial