overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

15.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 09.01.1978 року, мотивуючи свої вимоги тим, що в січні 1977 року вона розпочала свою трудову діяльність, у зв'язку з чим на неї була заведена трудова книжка. У серпні 2014 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі з метою оформлення пенсії, але спеціалістами пенсійного фонду було виявлено, що у трудовій книжці серії [NUMBER] від 09.01.1978 року наявні виправлення у написанні її прізвища, у зв'язку з чим у заявника виникли труднощі пов'язані з оформленням свого пенсійного забезпечення. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Петриківському районі Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оглянувши надані заявником докази суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 09.01.1978 року підлягають задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (ст. 256 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] від 09.01.1978 року прізвище «[PERSON]» замінено на [PERSON]». Згідно завіреного застереження на трудовій книжці, підставою такої заміни є свідоцтво про шлюб від 04.06.1983 року (а.с. 6). Згідно з паспортними даними прізвище заявника зазначене як [PERSON]» (а.с. 4-5). Таким чином, суд, з'ясувавши мету встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оцінивши зібрані у справі докази, вважає що наявні виправлення у написанні прізвища заявника в трудовій книжці виникли внаслідок зміни прізвища останньої після укладення шлюбу, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 09.01.1978 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

15.08.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], за період з червня 2011 року по 24 червня 2014 року в сумі 53305 грн. 43 коп. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача неустойку в сумі 33305 грн. 43 коп. В обгрунтування вимог [PERSON] вказує, що рішенням Кам'янець-Подільського міського суду від 14 липня 2011 року з [PERSON] стягнено аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], 2011 року народження в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.06.2011 року і до повноліття дитини. Проте відповідач платив аліменти не регулярно і не в повному обсязі, а з листопада 2013 року взагалі припинив сплату. У зв'язку з чим виникла заборгованість, яка на 01.06.2014 року становить-10835,55 грн. Згідно чинного законодавства, вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Сума неустойки (пені) за прострочення аліментів з червня 2011 року по 24 червня 2014 року становить 53305 грн. 43 коп.,але враховуючи матеріальний стан відповідача,вона просить стягнути лише 33305,43грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що створив нову сім'ю, в якій має малолітню дитину, тривалий час не працює, перебивається нерегулярними заробітками. По мірі можливості, буде сплачувати неустойку та аліменти. В судове засідання не з'явилася представник третьої особи Підгородецька О.П., подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, щодо вирішення даного спору, покладається на думку суду. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника міського відділу ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням Кам'янець-Подільського міського суду від 14 липня 2011 року з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 червня 2011 року і до повноліття дитини. Проте відповідач платив аліменти не регулярно і не в повному обсязі, а з листопада 2013 року взагалі перестав платити. У зв'язку з чим виникла заборгованість, яка становить -10835,55 грн. про що свідчить довідка-розрахунок видана державним виконавцем від 18.06.2014 року. Позивач просить стягнути з [PERSON]неустойку/пеню/ за прострочку в сплаті аліментів в сумі- 33305 грн. 43 коп. Згідно статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Сума неустойки (пені) за прострочення аліментів за період з червня 2011 року по 24 червня 2014 року становить 53305 грн. 43 коп., підлягає стягненню з відповідача. Проте, позивач зменшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 33305 грн. 43 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

15.08.2014 року заявник [PERSON], звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки, в якій вказує, що 09.04.1980 року їй було видано та заповнено трудову книжку Часівярським заводом вогнетривкових виробів на прізвище «Профатилова» [PERSON]. В 04.01.1985 році позивач вийшла заміж і змінила прізвище на «Гончарову». На теперішній час вона досягла пенсійного віку і при зверненні до УПФУ в м.Артемівську та Артемівському районі в неї виникли проблеми, в звязку з потертістю в трудовій книжці, та вона звернулася до суду для встановлення факту належності їй трудової книжки. У судовому засіданні представник заявника наполягала на задоволенні позовних вимог про встановлення факту приналежності трудової книжки [PERSON], яка видана 09.04.1980 року на імя «Профатилова» - російською мовою, після зміни прізвища «Гончарова». Представник заінтересованої особи не заперечує проти заявлених вимог [PERSON] стосовно факту належності їй трудової книжки та просить розглянути справу без участі представника заінтересованої особи, про що надав письмову заяву. Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до даних паспорту заявник, [PERSON] народилася 17 листопада 1959 року в с.Велика Обухівка Миргородський район Полтавської області, що відповідає даним свідоцтва про народження [PERSON] василівни серії II-УР № 183418, виданого 30.11.1959 року Велико-Обухівською сільською радою Миргородського району Полтавської області. Згідно витягу № 00013486559, від 30 листопада 1959 року видано свідоцтво Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виконкомом Миколаївської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], 18 березня 1983 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 04.01.1985 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після чого позивачу присвоєне прізвище [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу IV- AK № 418359, актовий запис № 12. У суду не має підстав сумніватися у тому, що трудова книжка видана 09 квітня 1980 року на імя «Профатиловой Татьяны Васильевны» - російською мовою, після зміни прізвища «Гончарова», дійсно належить заявнику [PERSON], [INFO]. Таким чином, доводи заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Приймаючи до уваги те, що від встановлення цього факту залежить виникнення для заявника особистих чи майнових прав і діюче законодавство не передбачає іншого порядку його встановлення, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

15.08.2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9329,65 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору № PLXRRC01120015 від 22.02.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 948,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 22 липня 2014 року заборгованість складає 9329,65 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причини неявки не повідомив. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № PLXRRC01120015 від 22.02.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 948,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка» складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 22 липня 2014 року борг складає 9329,65 грн., а саме: - 940,36 грн. заборгованість за кредитом - 3240,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 114,73 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом - 4113,46 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 500, 00 грн. штраф (фіксована частина) - 420,46 грн. штраф ( процентна складова). - Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

15.08.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 01 лютого 2013 року було укладено кредитний договір № 014/0383/82/0086794, за яким позичальнику було надано споживчий кредит у розмірі 42337,00 строком до 01.02.2019 року, зі сплатою 38,3% річних Відповідач взятих на себе забов»язань належним чином не виконав. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту у сумі 30189,12 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача з»явився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав, але просить звільнити йог від відповідальності за порушення забов»язань за кредитним договором на підставі ст. 617 ЦК України, оскільки це порушення сталось внаслідок випадку, а саме народження дитини та втрати ним постійної роботи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 01 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0383/82/0086794, за яким позичальнику було надано споживчий кредит у розмірі 42337,00 строком до 01 лютого 2019 року із сплатою 38,3% річних. Відповідач забов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а саме: відповідно до зазначеного договору щомісячно до 01 числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 01 лютого 2019 року; сплачувати відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 38,3% річних. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 10.3 кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків,встановлених договором, позивач нараховує пеню в розмірі 1,0% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідач був ознайомлений з вказаними умовами кредитного договору № 014/0383/82/0086794 від 01.02.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України забов»язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідачем забов»язання за кредитним договором належним чином не виконувались, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 31.07.2014 року прострочена заборгованість за кредитним договором складає 30189,12 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом у сумі - 1886,07 грн., заборгованість за відсотками у сумі - 11528,61 грн., пеня за порушення строків повернення кредиту та відсоткам у сумі -16774,44 грн. Вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 301,90 грн. підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

15.08.2014року позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, що 31.12.2013 року ним був укладений договір ДФО -39-161781 терміновий вклад « Актив 4Д» з ПАТ «КБ «Актив-Банк»,згідно Договору Банку відкрив депозитний рахунок № 263085001388608(валюта долар) три тисячі п'ятсот доларів США . Договір був укладений строком на 4 місяця, тобто з 31.12.2013 року по 30.04.2014 року. Також 31.12.2013 року ним було укладено договір ДФО-39-161780 термінового вкладу «Актив 4Д» на суму 5000,00 грн. строком на 4 місяця, згідно Договору Банку відкрив депозитний рахунок № [NUMBER].На даний рахунок він вніс додаткового гроші на суму вкладу складає 13000грн.11.03.2014 року він уклав договір ДФО -39-169957 термінового вкладу, згідно Договору Банку відкрив депозитний рахунок № [NUMBER], сума вкладу 500,00грн. Таким чином, банк мав би повернути відповідну суму Внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів Позивачу. Однак, банк відмовив в поверненні коштів письмово. На сьогоднішній день банком не повернені йому кошти депозиту, строк повернення яких минув. Загальна сума не повернених коштів складає на момент звернення до суду - 520,05грн., 9089,34грн., та 3500 доларів США , що еквівалентно 45885,00грн. З урахуванням вищевикладеного просить суд винести рішення, яким стягнути з ПАТ «КБ «Актив-Банк» суму внеску 55 494.39грн. та відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. У судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позову та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - ПАТ «КБ «Актив-Банк» у судове засідання повторно не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача,дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

15.08.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 18.04.2008 року, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та на своє утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісяця до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.04.2008р.н., мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-5). Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивачу коштів на утримання дітей не вистачає, діти фактично знаходяться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільним дітям ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON], [INFO], вже досягла трирічного віку. В звязку з чим, у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трічного віку слід відмовити за необгрунтованістю. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

15.08.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він з 1978 року працювала на ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді інженера-конструктора 1 категорії. В зв»язку з систематичною невиплатою заробітної плати він вимушена був 17.12.2013 року звільнитися з підприємства, заборгованість з виплати йому заробітної плати становить 31971,07 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 31971,07 грн. Позивач своєю заявою просить розглядати справу в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Філатов Ю.В. заявою просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно до наказу № 15 від 30.011978 року прийнятий на роботу до ДП ЦКБ «Ізумруд» до 61 відділу конструктором 3 категорії та зроблена відповідна запис в трудовій книжці. На підставі наказу № 06-7/37 від 17.12.2013 року [PERSON] звільнений з підприємства на підставі ст.38 КЗоТ України. Згідно довідки ДП ЦКБ «Ізумруд» від 14.08.2014 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] станом на 01.07.2014 року складає 31971,07 грн. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Заборгованність по заробітній платі в сумі 31971,09 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

15.08.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона з 2006 року працювала на ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді інженера-конструктора 2 категорії. В зв»язку з систематичною невиплатою заробітної плати вона вимушена була 17.12.2013 року звільнитися з підприємства, заборгованість з виплати їй заробітної плати становить 27190,59 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 27190,59 грн. Позивач своєю заявою просить розглядати справу в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Філатов Ю.В. заявою просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно до наказу № 06-7/32 від 29.06.2006 року прийнята на роботу до ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаду інженера-конструктора 2 категорії та зроблена відповідна запис в трудовій книжці. На підставі наказу № 06-7/37 від 17.12.2013 року [PERSON] звільнена з підприємства на підставі ст.38 КЗоТ України. Згідно довідки ДП ЦКБ «Ізумруд» від 14.08.2014 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] станом на 01.07.2014 року складає 27190,59 грн. Відповідно до ст.. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Заборгованність по заробітній платі в сумі 27190,59 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved