Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

16.07.2014року до суду звернулася [PERSON] зі скаргою на дії державного виконавця, якою, стверджуючи, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби України Болградського районного управління юстиції Івашинський В.І., у порушення норм чинного законодавства України, здійснив виконання ухвали суду про примусовий вхід до домоволодіння, де проживає вона, заявниця, разом зі своєю сім`єю та опис майна, тому вона просить визнати неправомірними дії державного виконавця і скасувати акт опису й арешту майна від 07.07.2014року. У судовому засіданні заявниця підтримала доводи заяви, просила її задовольнити, стверджуючи, що ухвала суду про надання виконавцю дозволу на здійснення виконавчих дій у примусовому порядку на момент її виконання не набрала законної сили - ухвала була постановлена судом 26.06.2014року, вона, заявниця, отримала її копію поштою 04.07.2014року, і оскаржила в апеляційному порядку, про що повідомила виконавця, але він все одно примусово, за допомогою працівників міліції, увійшов до її, заявниці, житла, за відсутністю власника домоволодіння - її свекра. Державний виконавець, третя особа та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги [PERSON], пояснивши, що вона навмисно затягує виконання рішення суду. Вислухавши у судовому засіданні сторони, розглянувши скаргу, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав. Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а у п.9ч.3 статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень. Судом встановлено, що, відповідно до рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 грудня 2012 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2013року по цивільній справі №1507/2589/12 з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнена матеріальна та моральна шкода в загальній сумі 586126,97грн. 03 жовтня 2013року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області Івашинським В.І. відкрите виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду на підставі виконавчих листів, виданих Болградським районним судом по вказаній цивільній справі; боржниці надано строк для виконання судового рішення у добровільному порядку. Разом з тим до теперішнього часу рішення суду боржницею [PERSON]не виконано, боржниця ухиляється від виконання цього судового рішення. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області Івашинський В.І. звертався до суду з поданням, яким просив постановити судове рішення про надання дозволу на примусове входження у житловий будинок за адресою: [ADDRESS], де проживає боржниця [PERSON] для подальшого проведення виконавчих дій, а саме, виявлення майна належного боржниці з метою примусового виконання виконавчих листів за № 1507/2589/12 від 19.12.2012 року, виданих Болградським районним судом Одеської області, про стягнення з [PERSON] боргу на загальну суму 586126.97 гривень. Ухвалою Болградського районного суду Одеської області (справа №497/1694/14-ц) клопотання було задоволено і ця ухвала була залишена без зміни Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.09.2014року. Відповідно до пояснень третьої особи [PERSON] - вона є стягувачем у виконавчому провадженні, сама виховує двох дітей, мати яких загинула за вини [PERSON], що було встановлено вироком суду. Державний виконавець, третя особа - [PERSON] і її представник наполягали на розгляді скарги негайно, незважаючи на те, що справа з клопотанням про примусовий вхід ще не повернулася з апеляційного суду, стверджуючи, що це вже немає значення, оскільки ухвала суду про надання дозволу виконавцю на примусовий вхід у житло залишена без зміни і набрала законної сили, а щодо скасування опису майна - то для цього є інша процесуальна процедура - виключення з опису майна. Враховуючи вищевикладене, думку учасників судового засідання, а також вивчивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що, оскільки в заявниці було достатньо часу для надання відповідних доказів і вона не довела, що отримала копію ухвали суду від 25.07.2014р. про примусовий вхід лише 04.07.2014р., тобто, не довела, що вказана ухвала не набрала законної сили на момент вчинення виконавчої дії, а також, враховуючи, що зазначена ухвала була оскаржена і апеляційна інстанція на нешла підстав визнати її незаконною, тобто, на теперішній час ухвала набрала законної сили і дії, згіндо неї виконавець вже вчинив, суд дійшов висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed