Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

15 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті 21 жовтня 2010 року її матері, [PERSON], так як вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви, вказала, що 26 серпня 2002 року в смт. Ромодан Миргородського району Полтавської області померла її мати. На день смерті вона була зареєстрована одна за адресою: смт. Ромодан, вул. Леніна, в будинку № 231 в будинку, який належав їй на праві приватної власності. Хоча із погіршенням стану здоров'я останніх 8 років перед смертю [PERSON] проживала в будинку заявниці, де вона безпосередньо доглядала за матірю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на 1/6 частину майна, яке залишилось їй у спадок після смерті чоловіка [PERSON]. Коли заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, відповідно до закону, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої, у звязку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. [PERSON] стверджує, що на момент смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею, тому просить суд встановити факт свого постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні [PERSON], та її представник адвокат [PERSON] вищевказані вимоги заяви підтримали. Представник Ромоданівської селищної ради Полтавської області в судове засідання не зявився. Установа надала на адресу суду заяву, в якій викладено прохання розгляд справи провести без участі свого представника, заперечень проти задоволення заяви не висловила. Заслухавши заявницю, покази свідків, вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2010 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть, а.с.7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, зокрема права на 1/6 частину земельної частки паю. Заявниця приходиться дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці та свідоцтва про одруження (а.с. 4, 13). Згідно довідки Ромоданіської селищної ради від 28.02.2017 року № 454 за життя [PERSON] була зареєстрована сама за адресою Миргородський район, смт. Ромодан, вул. Леніна, буд. 231 та фактично проживала в [INFO] разом із дочкою [PERSON] (а.с. 9). Свідки [PERSON] та [PERSON], в своїх показах наданих в судовому засіданні, підтвердили, що з 2002 року [PERSON] Созонівна проживала у донки [PERSON], де й померла. Всі ці роки [PERSON] потребувала стороннього догляду, а тому жила разом із донькою. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до розяснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Встановлений судом факт постійного проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на час смерті останньої, що сталася 26.08.2010 року, в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявниці, показаннями свідків, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи. Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої у звязку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не надано доказів на підтвердження факту проживання разом із спадкодавцем на час смерті. У звязку із наведеним, встановлення означеного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved