Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

16 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 25 квітня 1987 року Середнєностільською сільською радою Зав`яловського району Удмуртської АРСР, актовий запис № 11. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1987 року. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо з лютого 2020 року, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, телефонограмою повідомила про те, що не заперечує проти задоволення позову та просила розглядати справу за її відсутності. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого 25 квітня 1987 року, серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 25 квітня 1987 року, який зареєстрований Середнєностільською сільською радою Зав`яловського району Удмуртської АРСР, актовий запис № 11. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.6). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідачка в свою чергу, телефонограмою повідомила, що не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved