Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

16 лютого 2017 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтовання своїх вимог вказують, що їм на праві приватної, спільної сумісної власності належить квартира № 30, що знаходиться по вул.Незалежності 95 в м.Рожище Волинської області. Крім позивачів в даній квартирі зареєстрований [PERSON], який є сином позивача [PERSON], проте з травня 2005 року не проживає в даній квартирі, не оплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні квартири. Вважають, що відповідач порушує їхні права як співвласників квартири. Позивач [PERSON] є особою похилого віку, потребує допомоги сторонніх осіб та соціальної допомоги зі сторони держави, також для оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Відповідач [PERSON] втратив своє право на спадщину, оскільки не проживав з померлим та не подав документи на прийняття спадщини у встановлений законом термін. Просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням з 2006 року в м.Рожище по вул.Незалежності, 95/30, Волинської області, зобовязати Рожищенську міську раду зняти з реєстраційного обліку за адресою: м.Рожище по вул.Незалежності, 95/30, [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, суду надали заяви про підтримання позову та розгляд справи у їхній відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується судовим оголошенням опублікованим в газеті «Волинь-нова» 14.03.2017 № 27. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.319, ч.1 ст.321, ч.1 ст.391 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.12.2006, реєстраційний номер 16970949 (а.с.7), свідоцтвом про право власності на житло від 27.10.2006 року № 225 (а.с.8). Згідно ч.2\~ст. 405 ЦК\~\~України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом\~\~у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З повторного свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 245926 вбачається, що батьками відповідача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 167732 від 25.02.2015 року [PERSON] помер 25 лютого 2015 року (а.с.18). Із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] хоч і зареєстрований за адресою: [INFO], проте з 2005 року не проживає, що стверджується довідкою про склад сімї та зареєстрованих № 389 від 09.02.2017 року (а.с.5), актом № 21 від 07.02.2017 року ( ас.6). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області від 07.03.2017 року [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], Україна, паспорт серії АС № 972974 від 08.12.05, з 29 листопада 2010 року зареєстрований в [INFO] (а.с.31). Оскільки відповідач [PERSON] був відсутній в квартирі без поважних причин понад один рік, фактично припинив користуватись цим жилим приміщенням переїхавши на інше місце проживання, яке позивачам невідоме, ніяких обовязків щодо утримання квартири відповідач не несе, тому і втратив право користування житловим приміщенням, тому подальше проживання відповідача у цій квартирі створюватиме перешкоди позивачам у здійсненні їхнього права користування і розпорядження належним їм майном. Позовні вимоги щодо зобовязання Рожищенську міську раду провести зняття з реєстрації є передчасними, оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, остаточного рішення суду, яке набрало законної сили. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та [PERSON] визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою № 30, що знаходиться по вул. Незалежності, 95 в м.Рожище Волинської області. В решті позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial