Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

16 грудня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування якого зазначено, що між позивачем та [PERSON] було укладено договір страхування, 14 листопада 2015 року сталась ДТП за участю автомобілів під керуванням водіїв [PERSON] та [PERSON] Постановою суду у вчинення даного ДТП було визнано винним [PERSON] Позивачем було виплачено [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 2\~666,00 грн. Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія, яка була проігнорована тому позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 2\~666,00 грн., стягнути з відповідача судові витрати по справі (а.с.2-5). Представник позивача в судові засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Позивачем було подано заяву в якій він просить проводити розгляд справи за відсутності представника, проти винесення заочного рішення не заперечують, позов просять задовольнити. Відповідач у судові засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то розгляд справи відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України проведено без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2016 року у справі № 199/9605/15-п, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.1224, 124 КУпАП, та накладено остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.7). Вказана постанова 29 січня 2016 року набрала законної сили (а.с.7 на зв.). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вказаною вище постановою було встановлено, що 14 листопада 2015 року о 23 годині 00 хвилин водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] у дворовому проїзді будинку №\~8/13 по вул. Бабушкіна в м. Дніпропетровську, під час руху заднім ходом скоїв наїзд на автомобіль «Рено» днз АЕ 6366 ЕМ, водієм якого є [PERSON], після чого водій [PERSON] місце ДТП залишив та міліцію не повідомив (а.с.7). Пошкодження автомобіля «Рено» днз АЕ 6366 ЕМ, водієм якого є [PERSON] підтверджується також актом огляду транспортного засобу з фототаблицею (а.с.15-16), довідкою № 76566484 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8). Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Цивільно-страхова відповідальність водія автомобіля [NUMBER], [PERSON], була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 39555а5д від 29 вересня 2015 року (а.с.17-20). Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] скориставшись своїм правом подав відповідну заяву, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Відповідно до п.\~22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.\~25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до рахунку-наряду № П2592а від 27 листопада 2015 року та ремонтної калькуляції №\~1.003.15.1 від 30 листопада 2015 року вартість ремонту автомобіля [NUMBER] становить 4\~066,00 грн. (а.с.11-13). Згідно наявного в матеріалах справи страхового акту № 1.003.15.16613/VESKO25035 від 30 листопада 2015 року позивачем було вирішено здійснити страхове відшкодування в розмірі 2\~666,00\~грн. (а.с.9-10). Страхове відшкодування в сумі 2\~666,00 грн. було перераховано позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 210\~188 від 01 грудня 2015 року (а.с.6). Згідно ст.\~38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди мав чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів Згідно вимог ст.\~27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.\~1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.\~1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. До матеріалів справи не було надано доказів відшкодування відповідачем спричиненої ним матеріальної шкоди, тому суд вважає за необхідне в судовому порядку стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 2\~666,00 грн. Згідно ч.\~1 ст. 88 ЦПК України за результатами розгляду сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (а.с.1), підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved