Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

16.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка навчається, в розмірі 4600 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.06.2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 26.08.2004 року було розірвано, а 08.11.2006 року вони повторно зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають трьох дітей : доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . [INFO] донька [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчання в Київському національному лінгвістичному університеті. Згідно договору про надання освітніх послуг плата за кожен рік навчання доньки становить 35610 грн. Донька також проживає у гуртожитку, вартість якого в рік складає 5200 грн. Крім того, на утримання доньки потрібні кошти і на інші потреби: проїзд додому, одяг , взуття, харчування , оздоровлення. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, так як працює за кордоном в м. Тахов ( Чехія), і отримує заробітну плату, яка складає 28 000 гривень, що підтверджується його СМС-повідомленнями. Відповідач також сплачує аліменти на двох інших неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, згідно судового наказу Баранівського районного суду Житомирської області від 29.10.2019 року. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 4600 грн., щомісячно, до закінчення донькою навчання , тобто до 30.06.2023 року. . Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 09.01.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Позивачка зазначила в позові, про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. (а.с. 1 - 2 ). Відповідач [PERSON] 21.01.2020 року направив до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково і просив стягувати з нього аліменти на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі по 500 гривень щомісячно. Свої заперечення проти стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину у розмірі по 4600 гривень обгрунтував тим, що на даний час він не працює, за станом свого здоров`я не може їхати на заробітки за кордон. Крім того, він сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей від шлюбу з позивачкою, а також надає добровільно допомогу доньці від першого шлюбу. Йому також потрібно оплачувати комунальні послуги, харчуватися. Все майно, яке вони нажили з дружиною, вона перевезла до своєї матері, а інше продала. Всі кошти , які він направляв їй, будучи на заробітках за кордоном, позивачка витрачала не на дітей, а на свої потреби, а саме: купила скутер, автомобіль. Відповідач також вказує, що в разі збільшення його доходу та покращення його матеріального стану, він буде добровільно сплачувати аліменти в більшому розмірі ( а.с. 21-24 ). 28.01.2020 року позивачка [PERSON] направила до суду відповідь на відзив, в якому просила вважати заперечення відповідача [PERSON] необгрунтованими та бездоказовими і не брати їх до уваги, а її позовні вимоги задовільнити у повному обсязі. Свою відповідь обгрунтувала тим, що відповідач не надав доказів про свій поганий стан здоров`я, і про те, що він пересилав їй вказані ним кошти, запевняє суд, що відповідач пересилав лише незначні кошти, які вона отримувалп від сестри відповідача [PERSON] . Не заперечила про покупку скутера та автомобіля, а вважає, що дані покупки лише підтверджують те, що відповідач заробляв за кордоном великі кошти. Також вона вказує, що донька від першого шлюбу [PERSON] навчається заочно, а тому вважає, що вона може працювати і утримувати себе сама , і що у відповідача відсутні підстави утримувати доньку [PERSON] . Крім того, донька відповідача навчається на 7 курсі, а тому твердження відповідача про те, що строк навчання становить три роки є безпідставним. Позивачка додала до своєї відповіді копії квитанцій про оплату навчання та проживання у гуртожитку їх спільної доньки [PERSON] від 27.01.2020 року в сумі 17 805 грн. та 2600 грн відповідно. Відповідач 03.02.2020 року надіслав на адресу суду додатковий відзив в якому просив позов задовольнити частков, оскільки з 31 січня 2020 року офіційно працевлаштувався у ФОП [PERSON] , підсобним працівником з мінімальною щомісячною заробітною платою в розміру 4723 гривні і тому на утримання доньки [PERSON] на період її навчання має можливість сплачувати аліменти в сумі 300 гривень щомісячно. Відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5 ). На даний час донька є повнолітньою та продовжує навчання на денній формі філологічного факультету Київського національного лінгвістичного університету термін навчання з 1 вересня 2019 року до 30 червня 2023 року включно, що підтверджується довідкою №15-01/19-437 від10 грудня 2019 року виданої Київським національним лінгвістичним університетом 9а.с.8). Самостійно донька не має змоги влаштуватися на роботу, так як навчається на денній формі навчання. Навчання платне, згідно контракту від 07 серпня 2019 року, за перший рік навчання слід заплатити 35 610 гривень (а.с. 6-7, 8 ). Домовленості про утримання спільної дорослої доньки, яка продовжує навчання, сторони не досягли. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно копії судового наказу Баранівського районного суду від 29.10.2019 року з 07.12.2019 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 10 ). За загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно дост. 182 СК Україниє: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 16.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. По даній справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досягнула повноліття, однак не досягнула 23 років, навчається на денному відділенні, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. За загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши докази надані позивачкою на підтвердження своїх вимог, суд встановив, що розмір аліментів які просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої доньки а саме 4600 гривень, є необгрунтованим, оскільки матеріали справи та заперечення самої позивачки на відзив не містять доказів того, що відповідач має доходи, які надають йому можливість надавати таку допомогу- сплачувати аліменти в розмірі 4600 гривень на утримання доньки яка навчається. Відповідач надав до суду заперечення та просив задовольнити позов частково врахувавши, що на даний час він працює у ФОП [PERSON] , підсобним працівником та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 4723 грн, що підтверджується копією наказу №214 від 31 січня 2020 року та довідками про доходи виданими головним управління ДПС у Житомирській області від 3 та 4 лютого за №4 та 5 (а.с.33-35). Просив врахувати його доходи та те, що він сплачує аліменти позивачці на двох спільних дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), тому просив задовольнити частково позов на суму 300 гривень щомісячно. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, можливість відповідача надавати таку допомогу, приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання, та встановити аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. На підставі викладеного та

Outcome: partial