overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

17.03.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою [INFO].[PERSON], яка є її матір'ю. Встановлення даного факту потрібно заявнику для оформлення спадщини. Заявник до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала. Заінтересована особа до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справі - приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що громадянка [PERSON] померла [INFO] року у віці 80 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 05.01.2015 року (а.с. 4). 04.11.2008 року [PERSON] було складено заповіт на користь сина [PERSON] та доньки [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження І-УР № 116230 від 12.07.1960 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (Запис виконано російською мовою) (а.с. 3). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник є донькою померлої [PERSON], що є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

17.03.2015 року заявник звернулася до суду з названою заявою, посилаючись у своїх вимогах на те, що вона, [PERSON], [INFO], в своїй трудовій книжці колгоспника виявила, що в ній зроблений запис російською мовою 10.10.1983 року, який не відповідає фактичним даним, а саме: - на сторінці 1 трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] вказано її прізвище, ім'я та по батькові як [PERSON] Відповідно до паспорта її прізвище, ім'я, по батькові зазначено українською мовою [PERSON], російською - [PERSON], тобто, її прізвище та ім'я зазначені в трудовій книжці колгоспника російською мовою не правильно, потрібно було записати «[PERSON]». На сьогоднішній день внести виправлення до трудової книжки вона не може, оскільки оргінізації, яка зробила неправильний запис (колгосп Ілліча), немає. Заявник просить суд встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER], виданої 10.10.1983 року. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити її заяву. Управління Пенсійного Фонду України в Новоайдарському районі надало заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно зі ст.234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що в наданій суду трудовій книжці серії [NUMBER], яка була заповнена 10.10.1983 року в колгоспі ім.Ілліча Хмільницького району Вінницької області, прізвище, ім'я, по батькові її власника зазначено російською мовою [PERSON], українською - [PERSON] що не співпадає з прізвищем, ім'ям, по батькові заявника, які зазначені в паспорті та свідоцтві про народження. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, прізвищем, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як убачається із наданих суду доказів, невідповідність в зазначених документах виникла із-за описки посадових осіб, які заповнювали трудову книжку заявника. Оскільки підстав вважати, що трудова книжка серії [NUMBER] не належить [PERSON] немає, і іншим шляхом встановити належність трудової книжки неможливо,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

17.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 02.03.2007 року та зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. При цьому позивач зазначає, що від шлюбу у сторін є двоє дітей. З осені 2013 року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. До судового засідання позивач не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності за участю представника. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 02.03.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 148 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]/ /а.с. 4/. [INFO] року народилася [PERSON], актовий запис № 1273, що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками вказані сторони по справі /а.с. 6/. [INFO] року народився [PERSON], актовий запис № 6687, що слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батьками вказані сторони по справі /а.с. 5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з осені 2013 року, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та місця проживання дітей на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

17.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? заробітної плати до досягнення нею повноліття. При цьому, позивач посилається на те, що з 23.09.2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01.11.2007 року розірвали. У період шлюбу у сторін народилася донька. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та ухиляється від своїх обовязків як батька, позивач змушена звернутись до суду. До судового засідання позивач не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся, належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Як встановлено у судовому засіданні, 29.06.2001 року народилася [PERSON], актовий запис № 841, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ЖД № 348941, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 8/. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 046642, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 01.11.2007 року ,актовий запис № 860 /а.с. 9/. Як вбачається з довідки /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 408 від 19.03.2015 року, за адресою: [ADDRESS] проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с. 11/. З довідки № 286/03 від 18.03.2015 року слідує, що відповідач [PERSON] працює в ТОВ «КОМАНДОР+» з 12.02.2014 року, займає посаду начальнику відділу технічної охорони, та дохід з 12.02.2014 року по 31.12.2014 року становить 14\~581,17 грн. /а.с. 12/. Крім того, судом досліджено довідку № 288/03 від 20.03.2015 року, з якої вбачається, що дохід відповідача з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року склав 3\~239,95 грн. /а.с. 19/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно до віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначив, що вів з відповідачкою по справі перебував в зареєстрованому шлюбі, який 30.01.2012 року вони розірвали. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідачка відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина. Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04.12.2014 року вона позбавлена батьківських прав відносно сина. Тому змушений звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на утримання сина і до його повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, згодна сплачувати аліменти в розмірі по 400 гривень щомісячно на утримання сина. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії рішення Літинського районного суду вінницької області від 30.01.2012 року (а.с.5) судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04.12.2014 року (а.с.6) видно, що [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.10) судом встановлено, що його матір'ю записана [PERSON] Довідка Літинської селищної ради №23 від 02.02.2015 року (а.с.4) свідчить, що син [PERSON], 2001 року народження перебуває на батька. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає необхідним задовольнити позов частково і стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі по 400 гривень на утримання сина до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач офіційно ніде не працює, не має інших доходів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 13088 грн. 07 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.01.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-33). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2015 року становить 13088 грн. 07 коп., та складається з заборгованості за кредитом - 4661,21 грн., заборгованості за відсотками - 5877,43 грн., 1450,00 грн. - заборгованості за пенею та комісією та 1099,43 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 17424 грн. 06 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.04.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 8500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9-16). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2014 року становить 17424 грн. 06 коп., та складається з заборгованості за кредитом - 8498,62 грн., заборгованості за відсотками - 6577,14 грн., 1042,39 грн. - заборгованості за пенею та комісією та 1305, 91 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 34006 грн. 06 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.12.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-32). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2015 року становить 34006 грн. 06 коп., та складається з заборгованості за кредитом - 14742,37 грн., заборгованості за відсотками - 15518,16 грн., 1650, 00 грн. - заборгованості за комісією та 2095,53 грн. - штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 38098 грн. 84 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 3000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 15-21). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2015 року становить 38098 грн. 84 коп., та складається з заборгованості за кредитом 13435,62 грн., заборгованості за відсотками 20309,00 грн., 2063,80 грн. заборгованості за комісією та 2290,42 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 6-14). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

17.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування вимог зазначив, що померла 27.12.2000 року його мати [PERSON]. Він являється спадкоємцем першої черги за законом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не може, оскільки пропустив встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на поховання матері. Посилаючись на викладене, просив суд ухвалити рішення про продовження йому строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій вказав, що позов підтримує. Відповідач - представник Перелітської сільської ради Балтського району у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 27.12.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. З свідоцтва про народження позивача вбачається, що він є сином померлої [PERSON] Отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Позивач спадщину не прийняв через пропущення встановленого законом строку для прийняття спадщини. Згідно довідки Кодимської державної нотаріальної контори від 27.03.2015 р. № 327/01-16 спадкоємці після смерті [PERSON], померлої 27.12.2000 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України (в редакції 1963 року) строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. З позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище внаслідок витрат на поховання матері. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе визнати поважною причину пропуску позивачем терміну для прийняття спадщини та продовжити позивачу строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved