Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

16.02.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.08.2011 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, в обумовлені договором про кредит строки [PERSON] не виконала свої зобов'язання за кредитним договором, не сплачувала проценти за користування кредитом та не здійснювала повернення кредиту, у зв'язку з чим станом на 31.12.2016 року утворилася заборгованість у загальній сумі 24190,99 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 863,92 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитоми - 17903,93 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3795,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1128,14 грн. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов у повному обсязі, не заперечує проти розгляду позовної заяви в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 44). Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір б/н від 30.08.2011 р., згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відовідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення боржником зобов'язання - несвоєчасного виконання - він повинен сплатити кредиторові пеню (ст. 549 ЦК України). Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. Всупереч зазначеним вимогам, [PERSON] порушила умови договору, не сплатила кредит, відсотки та комісію за користування кредитом, відтак по картковому розрахунку відповідача виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року становить 24190,99 грн. та складається з наступного: заборгованість за кредитом - 863,92 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитоми - 17903,93 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3795,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1128,14 грн., що підтверджується роздруківкою розрахунку заборгованості за договором (а.с.4-5). Таким чином, з відповідача належить стягнути заборгованість за тілом кредиту, штрафи (фіксовану частку та процентну складову), заборгованість за відсотками, пенею та комісією, які нараховані станом на 31.12.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved