Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

15 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із указаною позовною заявою, в якій зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після смерті [PERSON] по закону є позивач, оскільки є її сином. Звернувшись у Шаргородську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, з'ясувалось, що він пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, у зв'язку із чим йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивач неправильно зрозумів роз'яснення, надане у Слободо - Шаргородській сільській раді щодо строку подання заяви про прийняття спадщини. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив визнати, що строк для прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у три місяці для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Представник відповідача - Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - у судове засідання не з'явився, проте, до суду надійшла заява, у якій сільський голова просить справу розглянути у відсутність представника сільської ради, позов визнає. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, зокрема, що він є рідним братом позивача, а сином покійної [PERSON] На думку [PERSON], строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, оскільки неправильно зрозумів роз'яснення, надане у Слободо - Шаргородській сільській раді щодо строку подання заяви про прийняття спадщини. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши докази, що є у справі, суд встановив наступні обставини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, що вбачається із державного акта на право приватної власності на землю Серія ВН (а.с.12). Спадкоємцем після смерті [PERSON] по закону є позивач, оскільки є її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та довідкою виконкому Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 1816 від 02.09.2014 року (а.с.5,6). Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадщини після смерті [PERSON] ніхто не прийняв (а.с.24). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніна О.О. № 1887/02-31 від 10.09.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки позивач неправильно зрозумів роз'яснення, надане йому у Слободо-Шаргородській сільській раді щодо строку подання заяви про прийняття спадщини. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі за текстом - ЦК України). Так, згідно статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частин 1 та 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтями 57-60 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини у три місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved