Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

15 червня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від спільного життя в них народився син. Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, на теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, єдиним джерелом її доходу є державна допомога, в звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В подальшому зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини від всіх доходів відповідача на її утримання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини його від доходу до досягнення сином трьох років. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00015401946 від 22.05.2015, копією свідоцтва про народження серія І-КИ №541547 (а.с. 8-9,10). В судовому засіданні встановлено, що сторони фактичні шлюбно-сімейні відносин не підтримують, при цьому спільна дитина сторін проживає разом з позивачем. Судовим розглядом також зясовано, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує державну допомогу на дитину. Викладені вище обставини не заперечував і сам відповідач у ході розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням вимог ст. ст. 82-84 Сімейного Кодексу України, з огляду на стан здоров'я відповідача, який не є інвалідом, працює, враховуючи майновий стан сторін, суд приходить до переконання про задоволення позову та стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача на утримання жінки якою проживає дитина, що буде відповідати інтересам дитини, дружини та можливості платника аліментів сплачувати їх. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved