Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

17.09.2018 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебував у цивільному шлюбі з її дочкою, [PERSON] , [INFO] , з 2014 по 2016 роки, а тому був зареєстрований за згодою позивача у даному будинку, але фактично не проживає в ньому з травня 2016 року. Відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, позивачу місце проживання відповідача не відоме. Таким чином, не проживаючи в жилому приміщенні понад один рік він втратив право користування вказаним будинком. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку перешкоджає позивачеві вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним, а також позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Чуднівського районного суду Житомирської області. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії витягу №130393989 від 10.07.2018 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Чуднівської міської Ради, Житомирської області, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 5). Відповідно до довідки №1221 від 25.07.2018 виданої Тютюнниківською сільською радою Чуднівського району Житомирської області про те, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вищевказаною адресою не проживає (а.с. 10). Актом опиту сусідів від 25.06.2018, за підписом представників Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області та сусідів, що проживають за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно з травня 2016 року по даний час не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.163 Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ст.71 Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу УРСР (№ 5464-X від 30.06.1983 року) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідач, будучи зареєстрованим в спірному будинку, протягом останніх трьох років в ньому не проживав, тому, в силу закону, коли відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку більше шести останніх місяців, його необхідно визнати такими, що втратив право користування жилим приміщенням, що є також одним із способів захисту права приватної власності позивача у справі. Виходячи з наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved