Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

15.07.2015 року [PERSON] звернулась із позовом до ЖБК «Центральний -3» та голови правління [PERSON], в якому просила: - зобовязати ЖБК «Центральний -3» укласти договір на відшкодування витрат на утримання будинку і прибудинкової території та оплату комунальних послуг; - зобовязати голову правління [PERSON] сплатити судовий збір. В процесі розгляду справи було задоволено клопотання [PERSON] в порядку ст. 33 ЦПК України про заміну первісного відповідача належним відповідачем - ЖБК «Центральний -3». В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є власником ? частини квартири № 64 за адресою : м. Одеса вул. Академіка Філатова 23-а. Будинок обслуговується ЖБК «Центральний -3». Стверджуючи, що відповідач відмовляється від укладення із нею письмової угоди про надання житлово - комунальних послуг, позивач просила її вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила зобовязати ЖБК «Центральний -3» укласти договір на відшкодування витрат на утримання будинку і прибудинкової території та оплату комунальних послуг. Представник відповідача ЖБК «Центральний -3» позов не визнала. Зясувавши обставини справи, дослідивши доводи та докази сторін, на які вони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником ? квартири № 64 за адресою: м. Одеса вул. Академіка Філатова 23-а. Вказані обставини підтверджуються витягом КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» № 34171392. Спірний будинок обслуговується ЖБК «Центральний -3», що підтверджується статутом відповідача від 24.10.2006 року, затвердженим загальними зборами членів кооперативу, зареєстрованим УЖКГ Одеського міськвиконкому за №82. Так, за загальними положеннями статуту ЖБК «Центральний -3» створений для обслуговування, ремонту, реконструкції житлового будинку по вулиціАкадеміка Філатова 23-а та утримання прибудинкової території. Позивач не є членом ЖБК «Центральний -3». [PERSON] частково сплачує комунальні платежі за надання житлово комунальних послуг за вищевказаною адресою (квитанції про сплату комунальних послуг). За пункт 4.4. статуту ЖБК «Центральний -3», якщо власник квартири жилого чи нежилого приміщення не є членом ЖБК, то з ним укладається договір на відшкодування витрат по утриманню будинку та прибудинкової території й оплату комунальних послуг. Між сторонами склалися неприязні стосунки та відповідач в досудовому порядку від укладення договору на відшкодування витрат на утримання будинку і прибудинкової території та оплату комунальних послуг щодо спірної квартири із [PERSON] ухиляється. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між виконавцями житлово - комунальних послуг та споживачами останніх відбуваються на підставі договору на надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Зі змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послугу» вбачається, що умови типового договору набули юридично обовязкового значення в силу актів цивільного законодавства. Зазначене узгоджується із принципом свободи договору, за яким свобода договору не є безмежною, оскільки за ст. 627 ЦК України при укладені договору сторони не можуть діяти в супереч положенню цього кодексу та актів цивільного законодавства. Разом із тим, відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] суд виходив із загальних положень ЦПК та ЦК України, правової позиції Верховного Суду України (справа 6-110 цс12), за якими суд може захистити цивільне право або інтереси особи способом встановленим у ст. 16 ЦК України або іншим способом встановленим договором або законом. Серед способів захисту передбачених ст. 16 ЦК України не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобовязання особи щодо укладення відповідних договорів). У разі відмови особи від укладення договору за умови, що його наявність передбачена актом законодавства особа має право звернутися до суду за захистом свого права, виходячи з положень ст.ст. 3,6, 12 -15, 20, 630, 640, 642, 643, 16 ЦК України в порядку п. 1 ч. 2. ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах передбачених нормативним актом обовязкової дії. Оскільки [PERSON] обрала спосіб захисту свого права, не передбачений ст. 16 ЦК України, її вимоги є необґрунтованими.

Outcome: dismissed