Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

15 січня 2018 р. позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. [PERSON] мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У цій же квартирі зареєстровано відповідачів [PERSON], [PERSON], які у вказаній квартирі не мешкають. Реєстрація відповідачів порушує права позивача як власника квартири, в звязку з чим він просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів на його користь понесені судові витрати на сплату судового збору у сумі 704,80 грн. Ухвалою суду від 1 лютого 2018 р. відкрито провадження у справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачі, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали, в звязку з чим суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем документами встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва від 1 грудня 2017 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.8-9) У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровано також відповідачів [PERSON] та [PERSON], які у спірній квартирі не проживають. Згідно акту житлового органу відповідачі у зазначеній квартирі з січня 2013 р. не мешкають. (а.с. 11) У відповідності зі ст. 405 ч. 1 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Судом встановлено, що відповідачі не є членами сімї власника квартири, тому не мають права користуватися житловим приміщенням. Суд вважає, що реєстрація відповідачів у квартирі, яка належить позивачеві, порушує права останнього, оскільки перешкоджає здійсненню ним права користування та розпорядження своїм майном як складовими частинами права власності. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності зі п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 704,80 грн., що становить по 352,40 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved