Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

15 квітня 2014 року позивач [PERSON]звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на свою користь суми основного боргу за договором №300937/47793/7-14 від 11.08.2014 року у розмірі 44000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.08.2014 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено Договір-заяву №300937/47793/7-14 про банківський строковий вклад «Класік» на строк 7 місяців (в національній валюті) з виплатою у день закінчення строку одночасно з поверненням вкладу процентів за ставкою 23,50% річних. Передача позивачем коштів Банку підтверджується меморіальним ордером №183836443 від 11.08.2014 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявою про відмову від автоматичного продовження Договору та вимогою щодо повернення суми вкладу в повному обсязі, проте відповідач відмовив у видачі депозитних коштів посилаючись на відсутність в касі готівкових коштів. Окрім того, на усні та письмові звернення позивача щодо надання письмових роз'яснень, офіційної відповіді ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з поясненням причин відмови від виконання договірних зобов'язань не надав.[PERSON]вважає, що ці дії порушують його право, як споживача, тому і звернувся з вказаним позовом до суду. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в ньому. Відповідач про час і дату розгляду заяви повідомлявся належним чином, свого представника до суду, для участі в судовому засіданні не направив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, та доданих до неї документів, 11.08.2014 року між [PERSON]та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено Договір-заяву №300937/47793/7-14 про банківський строковий вклад «Класік» в національній валюті на строк 7 місяців з виплатою у день закінчення строку одночасно з поверненням вкладу, процентів за ставкою 23,50% річних (а.с.4). Позивачем було внесено на власний рахунок 44000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №183836443 від 11.08.2014 року (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Пунктом 2.1. Договору-заяви, передбачено, що банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу [NUMBER], на який Вкладнику зараховуються нараховані проценти. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою щодо закриття та повернення його вкладу, що підтверджується його заявами від 11.03.2015 року (а.с.12) та 12.03.2015 року (а.с.14). Крім того, 11.03.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу нарахованих відсотків за вкладом згідно договору №300937/47793/7-14 від 11.08.2014 року (а.с.15). 13.03.2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою про видачу нарахованих 3% річних на умовах договору №300937/47793/7-14 від 11.08.2014 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Також ч.2 цієї статті встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідач порушує умови даного договору, не повертає на вимогу позивача кошти, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів в розмірі 44000 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 440 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved