Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

15 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулось до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00037963, відповідно до якого позивач надав відповідачці у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10 200 грн. зі сплатою 17 % річних на поточні потреби, строком до 26 травня 2014 року. Згідно п. 1.6 загальної частини договору та п. 4 спеціальної частини договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п. 4, а саме 1,75 % від суми кредиту. Пунктом 2.5 загальної частини договору встановлено порядок виконання боргових зобов'язань позичальника перед Банком. Щомісячний платіж, передбачений графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів. У відповідності до п. 4.3 зазначеного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строком виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. У відповідності до п. 4.4 договору позичальник зобов'язаний сплатити нараховану йому на умовах цього договору суму штрафів на першу письмову вимогу Банку за реквізитами, що будуть зазначені у такій вимозі. Зі змісту п. 6.4 вбачається, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним. Відповідачка порушила свої зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 08 травня 2014 року у неї виникла заборгованість по кредиту в загальній сумі 17 410 грн. 42 коп., яка складається із наступного: 10 200 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 3 248 грн. 87 коп. - заборгованість за відсотками та 3 961 грн. 55 коп. - заборгованість за комісіями. Незважаючи на неодноразові звернення працівників банку, в добровільному порядку відповідачка не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в судове засідання не з'явився. Надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 32 ). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов не визнає ( а с. 36 ). Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зі змісту ч. 1 ст. 530 ЦК України випливає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.. За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 26 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00037963, відповідно до якого позивач надав відповідачці у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10 200 грн. зі сплатою 17 % річних на поточні потреби, строком до 26 травня 2014 року (а. с. 9). Згідно п. 1.6 загальної частини договору та п. 4 спеціальної частини договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом, розмір якої зазначається в п. 4, а саме 1,75 % від суми кредиту. Пунктом 2.5 загальної частини договору встановлено порядок виконання боргових зобов'язань позичальника перед Банком. Щомісячний платіж, передбачений графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів (а. с. 10-16). У відповідності до п. 4.3 зазначеного договору, у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строком виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п. 9 спеціальної частини договору. Відповідно до п. 4.4 договору позичальник зобов'язаний сплатити нараховану йому на умовах цього договору суму штрафів на першу письмову вимогу Банку за реквізитами, що будуть зазначені у такій вимозі. Зі змісту п. 6.4 вбачається, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним. Договір банківського обслуговування № BLaЖГА00037963 від 26 травня 2011 року не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам він був підписаний сторонами в справі. Спір з приводу невідповідності підписів у кредитному договорі між позивачем і відповідачкою відсутній. Факт виконання банком зобов'язань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи. У добровільному порядку відповідачка не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів. З наданого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» розрахунку вбачається, що станом на 08 травня 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в загальній сумі 17 410 грн. 42 коп., яка складається із наступного: 10 200 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 3 248 грн. 87 коп. - заборгованість за відсотками та 3 961 грн. 55 коп. - заборгованість за комісіями. Розмір заборгованості за договором банківського обслуговування № BLaЖГА00037963 від 26 травня 2011 року підтверджується розрахунком позивача, який не суперечить умовам договору (а. с. 8). Таким чином, стягненню із відповідачки на користь позивача підлягають 17 410 грн. 42 коп. заборгованості за вказаним вище кредитним договором, що виникла станом на 08 травня 2014 року. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» підлягають кошти в сумі 17 654 грн. 02 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved