Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

15.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати: - неправомірними дії Первомайського комунального підприємства «Тепломережі» щодо неодноразового направлення на її адресу платіжних рахунків по оплаті послуг за центральне опалення і нарахування сум за послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення, відкриття особового рахунку [NUMBER] без укладання договору за послуги теплопостачання між позивачем та відповідачем; - зобов'язати Первомайське комунальне підприємство «Тепломережі» скасувати особовий рахунок [NUMBER], відкритий на ім`я позивача за адресою: [ADDRESS], та анулювати нарахування суми боргу за централізоване опалення. В обґрунтування позову зазначає, що позивачем 21.12.2006 року на підставі поданої нею заяви був отриманий дозвіл на виготовлення проекту автономного (індивідуального) опалення та відключення від мережі центрального опалення. Через відмову відповідача укладати акт про відокремлення квартири від мережі центрального опалення, [PERSON] вимушена була звернутися до суду щодо складення та затвердження акту відключення вищезазначеної квартири від системи централізованого опалення. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2013 року, яке набрало законної сили, її вимоги були задоволенні та квартира відокремлена за встановленою процедурою від систем централізованого теплопостачання. В той же час відповідач продовжує нараховувати позивачу плату за послуги централізованого опалення на залишкову опалювальну площу 5,9 кв.м та веде облік нарахувань по особовому рахунку, відкритому у відповідача без укладання відповідного договору з позивачем. [PERSON] зазначає, що централізованим опаленням не користується, тому такі нарахування не мають під собою правових підстав. Крім того, зазначає, що діючим законодавством не передбачена плата за залишкову опалювальну площу, а тому дії відповідача щодо нарахувань плати на ім`я позивача на залишкову опалювальну площу не відповідають діючому законодавству. При поясненні своєї позиції посилалася на письмові відповіді на її ім`я від департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації. Позивач [PERSON] заявлені нею позовні вимоги у судовому засіданні підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача адвокат Лєдєньова С.М. заявлені її довірителькою вимоги також підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі. Додатково пояснила суду, що вважає, що стояки мережі централізованого теплопостачання у квартирі відносяться до місць загального користування та позивач не повинна сплачувати за них відповідно до діючого законодавства, оскільки така плата відповідною методикою не передбачена. Позивач відповідно до акту, який був складений уповноваженим представником відповідача та ним підписаний відповідні стояки ізолювала, а тому жодного відношення до систем централізованого опалення не має. Також повідомила, що робочий проект індивідуальної системи опалення на ім`я позивача містить число 0,032 кв.м залишкової опалювальної площі у первинному варіанті (при цьому погоджений вказаний проект директором на той час підприємства, а правки до цього погодження внесенні головним інженером, який не мав на те відповідно до розподілу функціональних обов'язків належних повноважень). Крім вказаного, зазначає, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2013 року, яке набрало законної сили, фактично встановлено факт правомірності відключення позивача від мереж централізованого опалення, а тому нарахування на залишкову площу, яку проводить відповідач по справі, нав`язуючи при цьому укладання відповідного договору з ним, є незаконними та ніякими нормативними актами не передбачені. Відповідач по справі проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, пояснивши, що позивач на сьогоднішній день і юридично, і фактично відключена від системи централізованого опалення, яке надається відповідачем. В той же час через квартиру [PERSON] проходять чотири стояка центрального опалення, якими відповідачем подається теплоносій у інші квартири будинку, де мешкає позивач, а тому вона отримує відповідне тепло від транзитних стояків та трубопроводів (так звана, залишкова опалювальна площа), за яке повинна сплачувати в обсязі, який нараховує їй відповідач. Додатково пояснив, що розрахунок залишкової опалювальної площі передбачений нормативним актом постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та надання дозволу на розробку проектів індивідуального (автономного) теплопостачання як допоміжного органу в системі органів місцевого самоврядування м. Первомайський Харківської області та робочим проектом індивідуальної системи опалення квартири позивача. Долучений до участі у справі спеціаліст [PERSON] - директор комунального підприємства «Архітектурне бюро Первомайського району», яке виконувало робочий проект індивідуальної системи опалення квартири позивача, у письмовому вигляді та усно у судовому засіданні повідомив, що відповідний робочий проект виконаний у відповідності до державних БНіП 1979 року «Будівельна теплотехніка» та БНіП 1991 року «Опалення, вентиляція та кондиціонування», розрахунок залишкової опалювальної площі у розмірі 5,9 кв.м є вірним. В той же час надати та пояснити розрахункові показники не зміг, посилаючись на те, що не він виконував вказаний проект, а сам він такою інформацією не володіє (а.с. 44). Допитаний у судовому засіданні головний інженер КП «Теломережі» на час розробки проекту індивідуального опалення квартири [PERSON] (2007 рік) [PERSON] (а.с. 71,73) повідомив суд, що в проекті вірно зазначена залишкова опалювальна площа 5,9 кв.м, про що він особисто вказав на першому аркуші проекту, а вказівка на першому аркуші проекту на розмір такої площі у розмірі 0,032 кв.м є помилковим, оскільки директор КП «Тепломережі» на той час [PERSON] підписав робочий проект без ознайомлення з ним та через те, що на той час на розгляді у нього була велика кількість подібних проектів та він з ними фактично не ознайомлювався. Допитаний у судовому засіданні головний інженер КП «Тепломережі» на теперішній час [PERSON] (а.с.72,73) повідомив суду, що залишкова опалювальна площа квартири є величиною, яка розраховується відповідачем для квартир, які відключені від мереж централізованого опалення відповідача, але через які проходить стояки централізованого опалення КП «Тепломережі». При цьому повідомив, що за бажанням позивача є можливість звести залишкову опалювальну площу до меншого рівня або взагалі до показника «0», однак для цього потрібно таким чином ізолювати вказані стояки, щоб вони не могли віддавати тепло у квартиру позивача (повинні бути виконані з відповідних матеріалів та належним чином вмонтовані у стіні будинку). Підставою цього є відповідний проект щодо ізолювання стояків, який повинна виконати позивач за власні кошти. За діючим проектом залишкова опалювальна площа нарахована позивачу вірно відповідно до формул, наведених у робочому проекті (тепловіддача залишкових стояків поділена на теплову загрузку квартири та помножена на опалювальну площу квартири до встановлення індивідуального опалення). Вислухавши позивача, представників сторін, спеціаліста, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Під час розгляду справи сторони та їх представники при поясненні своїх позицій звертали увагу суду не на заявлені позовні вимоги, а на той факт, чи мав відповідач взагалі можливість нараховувати платежі позивачу на залишкову опалювальну площу її квартири і що саме містить у собі визначення терміну «залишкова опалювальна площа». Суд погоджується саме з таким постановленням питання, оскільки для з`ясування можливості розгляду справи по суті, необхідно перш за все з`ясувати яким чином та чи можливо взагалі нараховувати таку оплату. Відповідно до робочого проекту індивідуальної системи опалення квартири [ADDRESS] погодженого відповідачем 08.08.2007 року, позивач отримала можливість встановити автономну (індивідуальну) систему опалення (а.с. 24 - зворотній бік, а.с. 25 - зворотній бік, а.с. 50-56). Вказаний проект є діючим, ніким до теперішнього часу не був оскаржений. Відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2013 року по справі №2030/2-957/13, провадження 2/632/15/13 між тими ж сторонами, а також КП «Комунальник-1» та виконкомом Первомайської міської ради Харківської області, яке набрало законної сили, зобов`язано відповідача КП «Тепломережі» скласти акт за встановленою формою за участі балансоутримувача будинку КП «Комунальник-1» та споживача про відключення спірної квартири від мереж централізованого теплопостачання та зобов'язано виконком Первомайської міської ради Харківської області затвердити вказаний акт (а.с.12-14). Посилання представника позивача на те, що вказаним рішенням фактично встановлено, що позивач [PERSON] не користується послугами відповідача спростовується абзацом мотивувальної частини рішення наступного змісту: «Таку позицію ПКП «Тепломережі», як змушування підписати договір на умовах, які суперечать інтересам позивачів, суд не може вважати як законну. Такі суперечності щодо залишкових опалювальних площ мають вирішуватися у судовому порядку і є предметом іншого позову. Натомість, позивачі не відмовляються підписати такий договір, проте вважають необґрунтованою «нараховану» відповідачем ПКП «Тепломережі» залишкову площу». Таким чином, зазначене судове рішення є для даної справи лише додатковим, оскільки не стосується предмета позову. Суд погоджується з думкою позивача та її представника щодо того, що визначення такого поняття як «залишкова опалювальна площа» взагалі в діючому законодавстві не передбачена, що, зокрема, підтверджується долученою до матеріалів справи копією листа на ім`я позивача від департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації від 08.05.2015 року за №08-02/М-326 (а.с. 22). В той же час думку позивача та її представника щодо того, що нарахування, які проводить відповідач відносяться до нарахувань за опалення місць загального користування будинку, а тому не можуть проводитися відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 року №359, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27.11.2006 року за №1237/13111 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення», суд відхиляє, оскільки стояки в квартирі позивача не можуть бути місцем загального користування, тому що їх неможливо використовувати необмеженому колу осіб (фактично їх може використовувати або позивач, або відповідач, або балансоутримувач житлового будинку, де знаходиться квартира позивача). Відповідно до п.2 копії протоколу №1 засідання міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та надання дозволу на розробку проектів індивідуального (автономного) теплопостачання Первомайської міської ради Харківської області позивачу плата розраховується як розрахункові теплові навантаження квартири від транзитних стояків та трубопроводів і огороджувальних конструкцій (а.с. 69). Таким чином, суд вважає, що фактично робочий проект індивідуальної системи опалення квартири [PERSON] є правочином між нею та відповідачем, оскільки виключно в цьому документі, який сторонами не оспорюється, та погоджений у встановленому порядку, встановлені умови та порядок відключення абонента (позивача по справі) від системи центрального опалення у м. Первомайський Харківської області, а також встановлені порядок та умови розрахунку залишкової опалювальної площі, розмір якої складає 5,9 кв.м і саме на цю суму відповідач нараховує позивачу плату за надані ним послуги. Згідно з ч.8 ст. 8 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну та припинення цивільних прав та обов'язків, а відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Суд також відхиляє вимоги позивача шодо розміру залишкової опалювальної площі у розмірі 0,032 кв.м, оскільки будь-яких математичних формул або даних, які б свідчили, що у позивача має місце саме така залишкова площа, матеріали справи не містять, а позивач відповідних даних суду не надав. Також підлягають відхиленню доводи позивача щодо того, що стояки у її квартирі заізольовані, що підтверджує акт, підписаний представником відповідача від 24.01.2011 року (а.с. 76), оскільки сама по собі ізоляція не підтверджує того факту, що позивач не отримує тепло від транзитних стояків, які проходять через її квартиру, при цьому якими матеріалами (які поглинають тепло чи лише підтримують конструкцію), відповідно до державних будівельних норм та правил чи ні, та яким чином така ізоляція була виконана матеріали справи не містять. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також суд зазначає, що позивач не позбавлена можливості зменшити наявну у неї залишкову опалювальну площу, однак для цього їй потрібно розробити у відповідній спеціалізованій організації проект такого ізолювання транзитних стояків відповідача, які проходять через належну її квартиру, який би встановлював технічні параметри такого ізолювання та не порушував би права інших осіб, які мешкають у вказаному будинку та державні будівельні норми та правила. Щодо безпосередньо позовних вимог, які випливають з питання розрахунку залишкової опалюваної площі у квартирі позивача, суд зазначає наступне. Згідно зі ст.8 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до дня його ліквідації. Питання організації бухгалтерського на підприємстві належить до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. При цьому підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних: розробляє систему та форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності та контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Відповідно до ч.1 ст. 9 вищевказаного закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Особовий рахунок [NUMBER], відкритий на ім`я позивача [PERSON] (а.с. 8) є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і анулювання проведених по вказаному рахунку нарахувань є правом кредитора, тобто відповідача по справі. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги неправомірно нарахованим та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість, зокрема і щодо позивача по справі, зазначається в довідках про стан заборгованості та вимогах, що направляються на адресу споживачів послуг. Відсутність договору між позивачем та відповідачем не є підставою для не нарахування плати за користування такими послугами, оскільки послуги фактично [PERSON] надавалися у об'ємі, визначеному робочим проектом індивідуальної системи опалення її квартири. Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed