Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

17.04.2019 позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд розірвати Договір довічного утримання (догляду) від 09.08.2005 укладений між нею та [PERSON] , котрий посвідчено державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Крамаренко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1-946. Свої вимоги мотивує тим, що вона на підставі ордеру № 1497 від 01.12.1978 виданого на підставі рішення виконкому Сумської міської ради, отримала право на заняття квартири [ADDRESS] . Надалі вона отримала свідоцтво про право власності на зазначену квартиру. У 2003 році з нею стався нещасний випадок, вона зламала стегно, і вже в подальшому не могла обходитися без постійної сторонньої допомоги. Поруч з нею мешкала і відповідачка, котра їй допомагала, у зв`язку з чим 09.08.2005 між нею та відповідачкою було укладено Договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого [PERSON] зобов`язалась довічно та повністю утримувати її, забезпечувати продуктами харчування, одягом та необхідною допомогою і зберегти в її довічному безкоштовному користуванні з правом довічного безкоштовного проживання всю квартиру, а також зобов`язалася довічно утримувати її, забезпечувати щоденним харчуванням (сніданок, обід і вечеря), надавати побутові послуги (прання постільної білизни, миття посуду, здійснення прибирання, тощо), допомагати у її купанні, підтримувати житло у належному стані, а також часткової сплачувати комунальні платежі. Замість, цього вона передала їй у власність однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що певний час відповідач сумлінно виконувала свої зобов`язання, а останні три роки перестала щоденно приходити і забезпечувати харчуванням і доглядом, грошові кошти яка мала витрачати на неї відповідачка в межах 200 грн., вона спочатку компенсувала їй, оскільки [PERSON] скаржилася на те, що їй самій не вистачає коштів. Візити відповідачки ставалися все рідше, вона почала їй грубити, а надалі взагалі перестала купувати їй щось, навіть коли вона просила і говорила, що все одно компенсує за рахунок своєї пенсії. В подальшому вона за власну пенсію в повному обсязі почала сплачувати комунальні платежі, робити поточний ремонт, хоча, за домовленістю, витрати вони мали нести разом порівну, отже відповідачка з кінця 2018 року не виконувала свої обов`язки згідно укладеного договору, а всі її прохання залишалися без уваги. 07.05.2019 ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання. 28.05.2019 відповідачем надано відзив на позовну заяву згідно якої відповідачка [PERSON] просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] про розірвання договору довічного утримання відмовити у повному обсязі. Зазначає, що вона познайомилася з позивачкою восени (10 жовтня) 2001 року. [INFO] вона народила доньку [PERSON] , яка зареєстрована в спірній квартирі. Коли позивачка лишилася в скрутній ситуації одна, вона почала піклуватися про неї. 09.08.2005 між нею та позивачкою укладено договір довічного утримання (догляду), за яким позивачка передала їй у власність квартиру, що належала позивачці на підставі свідоцтва про право власності. Вказує, що вказаний Договір з моменту його укладання вона старанно виконувала та продовжує виконувати. Позивачка визнавала та погоджувалась з тим, що всі дії, які вона вчиняла на виконання Договору є достатніми для здійснення за нею догляду, забезпечення харчуванням, лікувальними засобами та іншим, а також сплаті наданих житлово-комунальних послуг. Вона готувала, прибирала, прала, купала позивачку, прасувала, купувала продукти харчування, привозила продукти з села, купувала ліки. Неодноразово відносила родичам позивачки подарунки на дні народження та на інші свята, та інші гостинці на вимогу позивачки, неодноразово викликала сантехників для ремонту зливного бачка, приїздила вночі, коли затоплювали сусіди, коли в спірній квартирі проривало трубу - прибирала та вирішували всі пов`язані з цим питання. 19.04.2017 замінила труби стояка холодної води. Крім того, носила здавати аналізи позивачки у лабораторію, забирала результати вказаних аналізів, виписувала у лікаря пільгові рецепти, викликала лікарів на дім. На вимогу позивачки, шукала могилу її племінника з метою виготовлення пам`ятника племіннику та позивачці, домовилася та встановила пам`ятник та поклала плитку біля пам`ятника в 2011 році. У зв`язку із руйнуванням пам`ятника, саме вона займалася усіма питаннями щодо ремонту пам`ятника в травні 2018 році. Встановила в спірній квартирі газовий лічильник в лютому 2018 року. Позивачка, майже кожного дня, зловживаючи своїми правами згідно Договору, телефонувала їй на роботу та вимагала негайно прийти і тому вона була вимушена звільнитися зі школи, щоб приходити на вимогу позивачки. Договір довічного утримання діє з 2005 року, протягом серпня 2005 року - січня 2019 року позивачка щомісячно отримувала суму коштів, визначених умовами договору як матеріальне забезпечення. В подальшому, починаючи з січня 2019року позивачка відмовилася з нею спілкуватися та отримувати допомогу. Зазначає, що вона досі сплачує комунальні платежі, приносить продукти харчування, постійно приходить до позивачки з метою виконання своїх обов`язків, на що позивачка влаштовує істерики, змітає все зі столу та говорить про те, що вона хоче назад собі свою квартиру. На її думку позивачка зловживає своїми правами відносно неї, адже вже більше ніж 14 років вона належно виконувала Договір, продовжує виконувати його умови та має намір виконувати його надалі. Більш ніж 14 років свого життя вона присвятила догляду позивачки, з 2005 року вона стала власником спірної квартири, однак жодного разу не проявила цього, не ночувала в квартирі, почувала себе в ній завжди гостем. 01.07.2019 [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву, згідно якої просила розірвати договір довічного утримання від 09.08.2005 з підстав неможливості його подальшого виконання, залишити у власності набувача - [PERSON] 1/2 частину квартири [ADDRESS] , жилою площею 11,4 кв.м., загальною площею 21,19 кв.м., реєстраційний номер майна: 11611298. Зазначає, що вона не відмовлялась та не відмовляється від виконання своїх обов`язків за спільним договором, однак з огляду на дії [PERSON] вона позбавлена можливості в подальшому належним чином виконувати покладені на неї спірним договором обов`язки, а тому вона вимушена звернутися до суду по даній справі із зустрічним позовом про залишення за нею частини майна, що є об`єктом договору довічного утримання та вважає, що в даній ситуації у неї є підстави для залишення за нею 1/2 частини квартири у зв`язку з неможливістю подальшого виконання своїх обов`язків з вини [PERSON] . Вказує, що у [PERSON] взагалі відсутні підстави для розірвання договору довічного утримання, оскільки вона належним чином виконувала та продовжувала виконувати до червня 2019 року взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного Договору, при цьому вона не заперечує щодо розірвання спірного договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання нею як набувачем з підстав, що мають істотне значення, а саме з вини та зловживання своїми правами [PERSON] . Вказує, що вона чинить перешкоди при виконанні нею спірного договору довічного утримання, [PERSON] , не пускає її до спірної квартири, не віддає їй квитанції на оплату комунальних платежів, категорично відмовляється брати від неї кошти, в травні та червні 2019 року вона неодноразово привозила продукти харчування, приходила з метою здійснити прибирання та прання речей і білизни, однак [PERSON] влаштовувала істерики та повідомила її про те, що вона знайшла собі іншу людину, яка буде за нею доглядати. Ухвалою суду від 11.07.2019 зустрічний позовом [PERSON] до [PERSON] про залишення за [PERSON] частини майна, що є об`єктом договору довічного утримання прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. 04.09.2019 представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову [PERSON] подала до суду відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовної вимоги залишення у власності [PERSON] 1/2 квартири [ADDRESS] . Зазначає, що відносно позовної вимоги про розірвання договору довічного утримання від 09.08.2005, який укладено між позивачкою та відповідачкою не заперечує, оскільки зазначена позовна вимога [PERSON] повністю дублюється із позовною вимогою [PERSON] , яка міститься в первісному позові. Тому, [PERSON] повністю підтримує таку позовну вимогу та наполягає на її задоволенні. Що стосується позовної вимоги щодо залишення у власності набувача - [PERSON] 1/2 частини квартири під номером [ADDRESS] Суми, повністю заперечує проти задоволення цієї вимоги. Відповідно до домовленості між сторонами, [PERSON] зобов`язалася довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати щоденним харчуванням (сніданок, обід і вечеря), надавати побутові послуги (прання постільної білизни, миття посуду, здійснення прибирання, тощо), надавати допомогу у її купанні, підтримувати житло у належному стані, а також частково сплачувати комунальних платежів. Певний час [PERSON] сумлінно виконувала свої зобов`язання, а останні три роки перестала щоденно приходити до [PERSON] і забезпечувати її необхідним харчуванням і доглядом, її візити ставалися все рідше, вона почала грубо спілкуватися із [PERSON] - людиною похилого віку, та посилатися на те, що вона може ходити з ходунками, а тому має змогу доглядати за собою. З кінця 2018 року та по теперішній час [PERSON] взагалі перестала приходити до [PERSON] Всі її прохання в телефонному режимі допомагати, залишалися без реагування, а доводи про можливість розірвання Договору довічного утримання фактично ігнорувалися. Таким чином, [PERSON] вважає, що позивачка (відповідачка за первісним позовом) не виконувала свої зобов`язання згідно укладеного договору. Ухвалою суду від 05.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивачки по первісному позову та відповідачки по зустрічному позову [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала у повному обсязі, просила задовільнити. Щодо вимог зустрічної позовної заяви просила відмовити у її задоволенні в частині залишення за [PERSON] частини майна, що є об`єктом договору довічного утримання. Відповідачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позову [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали у повному обсязі та просили їх задовільнити, заперечували проти задоволення позовних вимог за первісним позовом. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працював в ТОВ «Сумитеплоенерго» з 21.06.2013 по 11.08.2014 та з 02.06.2015 по 28.02.2016 в ТОВ «Форекс+». За адресою [ADDRESS] у 2015 році його направляли за заявами, які надходили через колцентр. Перший раз він здійснював ремонт прориву труби стояка, а другий раз здійснював ремонт труби холодної води, обидва рази при цьому була присутня [PERSON] . Крім того декілька разів приходив на прохання [PERSON] допомагав перекривати воду аварійній службі, а іншого разу ремонтував зливний бачок. За проведення ремонту з ним розраховувалась [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] як колегу по роботі. У 2006-2007 роках винаймали разом з [PERSON] квартиру по [ADDRESS] . Зазначила, що [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] . Вона також була у [PERSON] , допомагала прибирати, ходили до аптеки. Квартира була доглянута, чиста, охайна. [PERSON] здійснювала платежі за комунальні послуги. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома з [PERSON] 38 років, разом працювали. Вона раніше проживала 15 років в кв. [ADDRESS] . [PERSON] вона бачила, але не знає її. Зазначила, що з [PERSON] вони спілкуються по телефону з 2014 року и двічі на місяць вона до неї приходила в гості. [PERSON] по телефону просила викликати їй швидку допомогу, давала гроші на ліки та продукти. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в квартирі [ADDRESS] з 2006 року та є сусідкою [PERSON] по будинку. [PERSON] знає як людину, яка ходила доглядала [PERSON] . Зазначила, що вона перестала ходити доглядати [PERSON] після того, як остання подала до суду позов. Після того ходить інша жінка. Вказувала, що всі бачили, як [PERSON] ходила доглядала за [PERSON] , готувала їй їжу, забирала речі для прання, носила продукти харчування, встановила газовий лічильник, прибирала в під`їзді за встановленим графіком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що знає [PERSON] з 1968 року, працювали разом. [PERSON] , яка є опікуном [PERSON] , знає приблизно 3-4 роки. Зазначив, що літом до [PERSON] не ходив, а взимку приходив побалакати, допомогти, піднімав, якщо [PERSON] падала. Щодо договору нічого сказати не може. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в кв. [ADDRESS] та є сусідкою [PERSON] , до якої часто ходить в гості. [PERSON] плакала і скаржилась їй, що [PERSON] мало до неї ходить. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини. 01.12.1978 Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів Присенко М.М. було видано ордер № 1497 на право зайняття однокімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно Довідки МСЕК № 005674 від 29.03.2000 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності безтерміново (а.с. 13). 09.08.2005 між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір довічного утримання (догляду), посвідчений Державним нотаріусом другої сумської Державної нотаріальної контори Крамаренко Н.В., зареєстровано в реєстрі № 1-946 (далі - Договір) (а.с 7). Відповідно до п. 1 Договору предметом договору є квартира [ADDRESS] , яка в цілому складається з однієї жилої кімнати, жила площа якої 11,4 кв.м., загальна площа 21,19 кв.м., що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.03.1997 СМНВО ім. М.В. Фрунзе, зареєстрованого в Сумському ООБТІ від 31.03.1997 за № 720. Згідно з ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. 07.07.2007 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 07.07.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області (а.с. 72). Відповідно до ч. 1ст. 202 ЦК України правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Згідно п.п. 4, 5 Договору [PERSON] зобов`язалася довічно та повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її продуктами харчування, одягом, та необхідною допомогою і зберегти в його довічному безкоштовному користуванні з правом довічного безкоштовного проживання всю квартиру. Сума матеріального забезпечення/продуктами харчування, одягом та необхідною допомогою/ встановлена сторонами в сумі 200 грн., щомісячно (така сума підлягає індексації у порядку, встановленому законом). Як вбачається з долучених до матеріалів справи квитанцій [PERSON] здійснювала розрахунки за комунальні послуги та квартплату за квартиру [ADDRESS] за період з 19.11.2015 по 24.05.2019 (а.с. 38-71). Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України, також встановлено свободу договору, з посиланням на ст. 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов договору належать умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного вид), а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, підписанням договору довічного утримання від 09.08.2005 [PERSON] підтвердила, що до посвідчення Договору його текст було прочитано нею в голос, схвалено усі умови, які зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін. Також сторони підтвердили нотаріусу, що вони однаково розуміють значення, умови правочину та його правові наслідки. А волевиявлення є вільним, усвідомленим та відповідає їхній внутрішній волі. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Частиною 1 ст. 746 ЦК України, передбачено, що відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я. Таким чином, договір довічного утримання має певні особливості: 1) майно переходить у власність набувача, однак розпоряджатися таким майном набувач за життя відчужувача не зможе, оскільки при посвідченні договору довічного утримання накладається заборона відчуження майна в встановленному порядку, про що робиться напис на всіх примірниках договору; 2) зобов`язання з довічного утримання мають особистісний характер, оскільки встановлюються щодо конкретно визначеної фізичної особи; 3) цей договір носить тривалий характер та вимагає від набувача постійного і систематичного виконання обов`язків; 4) матеріальне забезпечення (утримання) та послуги з догляду надаються набувачем до моменту смерті відчужувача (довічно) або до моменту розірвання договору довічного утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Частиною 1 ст. 756 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Таким чином, розірвання договору довічного утримання (догляду) за рішенням суду на вимогу відчужувача, можливе за умови невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. [PERSON] в обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідачка не належним чином виконує свої зобов`язання за Договором довічного утримання, зокрема, припинила щоденно до неї приходити і забезпечувати харчуванням, здійснювати догляд та витрати в межах 200 грн. Разом з тим, в ході судового розгляду, такі твердження позивачки не знайшли свого підтвердження матеріалами справи та спростовуються дослідженими судом доказами. Не знайшли свого підтвердження і твердження позивачки, що з кінця 2018 року відповідачка не виконувала свої обов`язки та зокрема те, що вона за власну пенсію в повному обсязі почала сплачувати комунальні платежі та робити поточний ремонт З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог за первісним позовом [PERSON] про розірвання Договору довічного утримання (догляду) від 09.08.2005 укладеного між [PERSON] та [PERSON] , слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу набувача. Приписами ч. 2 ст. 756 Цивільного кодексу України встановлено, що договір довічного утримання може бути розірвано у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] посилається на неможливість виконання Договору довічного утримання (догляду) від 09.08.2005 у зв`язку з відмовою [PERSON] від прийняття виконання за Договором забезпечення її продуктами харчування, одягом, та необхідною допомогою. У даному випадку в судовому засіданні та матеріалами справи встановлено, що основні умови Договору довічного утримання (догляду) від 09.08.2005 щодо забезпечення [PERSON] продуктами харчування, одягом, та необхідною допомогою виконуються, про що свідчать квитанції про сплату комунальних послуг, а також покази допитаних у судових засіданнях свідків, проте сама [PERSON] відмовляється від прийняття виконання за договором та своїми діями чинить перешкоди [PERSON] виконувати покладені на неї обов`язки, що у даному випадку унеможливлює подальше виконання Договору. Отже суд приходить до висновку, що підстави, зазначені позивачкою за зустрічним позовом щодо неможливості виконання договору довічного утримання є істотною зміною обставин, які вона при укладенні договору не могла передбачити. Таким чином, оскільки [PERSON] не має можливості виконувати умови договору довічного утримання з підстав, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що указаний договір необхідно розірвати у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем. Відповідно до частини другої статті 756 ЦК України у разі розірвання договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов`язки за договором. У постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі №6-2891 цс15 роз`яснено, що за наявності таких підстав набувач має право звернутися до суду з вимогою про залишення за ним частини майна, що є об`єктом договору довічного утримання, і за таких обставин суд приймає рішення на користь набувача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом до [PERSON] про залишення за [PERSON] частини майна, що є об`єктом договору довічного утримання підлягають задоволенню, слід залишити у власності набувача - [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved