Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

15.12.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та Відповідачем був укладений кредитний договір № 014/6003/73/46293, відповідно до умов якого, Кредитор надав Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 8454,00 дол. США, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 13% річних. Позивач вказує, що відповідач отримав дані кошти, проте він не виконує належним чином зобов`язання за договором, не здійснює щомісячне погашення кредиту, та не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором, сума боргу є значною та щомісячно збільшується внаслідок нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, тому позивач просить суд стягнути на його користь розмір заборгованості у сумі 7903,25 доларів США в еквіваленті національної валюти 102339,57 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. До почату судового розгляду представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 014/6003/73/46293 від 26.09.2006 року, відповідач 26.09.2006 року отримав кредит у сумі 8454,00 дол. США на строк з 26.09.2006 року по 26.09.2013 року включно, з процентною ставкою за користування Кредитом у розмірі 13% річних. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту часткове погашення кредиту, та остаточне погашення отриманого кредиту до 26 вересня 2013 року. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість станом на 06.10.2014 року на загальну суму - 7903,25 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 102339,57 грн., яка складається з: - заборгованість за кредитом - 1582,65 дол. США, що в еквівалентні по курсу НБУ складає 20493,81 грн., в т. ч. прострочена заборгованість за кредитом 1582,65 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 20493,81 грн.; - заборгованість за відсотками - 455,98 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 20493,81 грн., в т. ч. прострочена заборгованість за відсотками 450,77 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 5837,04 грн.; - розрахована пеня - 5864,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 75941,25 грн. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки Відповідач порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог банка про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved