Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

15.02.2021року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 16.07.2014 рокуу загальному розмірі 31752,17 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав заяву №б/н від 16.07.2014року, згідно якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України і відповідно формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи Банку». Позивач вказує, що підписаною заявою відповідача підтверджується факт повного інформування останнього про умови кредитування в банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовій формі. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на положення ст.ст. 207, 638 ЦК України, а також вказує, що свідченням визнання відповідачем угоди є факт користування картковим рахунком та використання кредитних коштів, що відповідає положенням ч. 2 ст. 642 ЦК України. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.01.2021 рокумає заборгованість у розмірі 31752,17 грн., з яких: 24901,22 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6850,95 грн.- заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 12.03.2021 рокувідкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою від 31 травня 2021 року, узадоволенні клопотань відповідача [PERSON] про витребування від позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у порядку положень ст. 95 ЦПК України оригіналу «Тарифів» від 16.07.2014 року, оригіналу «Умов та правил надання банківських послуг» від 16.07.2014 року, оригіналу Анкети-заяви б/н від 16.07.2014 року, оригіналу кредитного договору б/н від 16.07.2014 року - відмовлено. Клопотання відповідача [PERSON] про витребування від позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у порядку положень ст. 84 ЦПК України: оригіналів документів, які підтверджують факт видачі та отримання відповідачем грошових коштів відповідно до умов «Анкети-заяви» б/н від 16.07.2014 року; документів, які підтверджують факт направлення та отримання відповідачем під підпис вимоги щодо повернення кредиту; оригіналу кредитної справи відповідно до умов Кредитного договору б/н від 16.07.2014 року - повернуто заявнику без розгляду. 27 квітня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, свої вимоги мотивує тим, що позивачем не надано жодних доказів які б підтверджували що між ним та відповідачем укладено кредитний договір, оскільки умови та правила а також тарифи не місять підпису відповідача, крім того, позивачем не вжито заходів щодо досудового врегулювання спору шляхом направлення вимоги на адресу відповідача. Звертає увагу на те, що подані позивачем докази не відповідають вимогам ДСТУ щодо належного оформлення копії документів, а відтак вони не можуть взяті до уваги, також, вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази що працівник позивача мав право підписувати анкету - заяву. Також, відповідач вказує. що позивачем не надано доказів щодо підстав підвищення ліміту кредиту, довідка надана позивачем ні ким не підписана, не містить ініціалів відповідального працівника, який її виготовляв, що на думку відповідача не може слугувати належним доказом. Також, відповідач вказує, що позивачем не надано первинних документів щодо надання позивачу кредитних коштів на платіжну картку, як і видачі такої картки. Розрахунок заборгованості, який наданий позивачем не має підпису керівника відділення чи бухгалтерського відділу. Також, відповідач вказує, що з наданого розрахунку вбачається, що позивачем самостійно списувались кошти за погашення відсотків і перераховувались до тіла кредиту. В свою чергу, відповідач повідомляє, що не надавала свого розпорядження щодо списання грошових коштів. Відповідач вказує що в наданій позивачем «виписці по рахунку» відсутні посада відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, відсутня дата її складання, та підпис особи, що її склала, тому відповідач вважає вказану виписку неналежним доказом. Крім того, відповідач вказує, стягнення як за «Миттєва розстрочка» та «страхування кредитного договору» вказані у виписці по рахунку є незаконними, оскільки відповідач не підписувала умов щодо такого виду стягнення. 03 червня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, обгрунтовуючи вимоги тим, що позивачем доведено факт укладення кредитного договору, шляхом приєднання відповідачем до Умов та правил банківських послуг, які розміщенні на сайті банку, відповідач дала згоду щодо ознайомлення з ними, підписавши анкету - заяву. Позивач вказує, що на підставі укладеного між сторонами договору відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] , ключем до якого у відповідності до Умов та правил є банківська карта. На підтвердження отримання банківської картки та її використання позивачем надано копія кредитного договору, розрахунок заборгованості. Копія паспорта відповідача, за яким було оформлено кредит. Виписка по рахунку, фото клієнта з отриманою карткою, що в сукупністю наданих доказів, на думку позивача дає підстави вважати що відповідач в повній мірі використовував банківську карту. Вказує на те. що посилання відповідача на ДСТУ 4163-2003 щодо невідповідності оформлення поданих документів, є не доречним в даному випадку, оскільки надані позивачем документи не є організаційно - розпорядчими. Також вказує на те, що розрахунок заборгованості підписано представником позивача Ляр Д. Ю., в матеріалах справи наявна відповідна довіреність на його ім`я. Стосовно зміну кредитного ліміту, позивач вказує на те, що Умовами та правилами банківський послуг, передбачено зміну ліміту кредитування, а підписанням договору, клієнт надав згоду щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту. Також позивач вказує, що виписка по рахунку, є належним доказом щодо користування відповідачем кредитної картки, яка підтверджує рух коштів по рахунку, зняття готівки, та поповнення банківської картки. Щодо перевипуску банківської картки з «Універсальна» на «Універсальна GOLD» позивач вказує на те. що відповідач спершу звернулась до відділення банку 01.06.2012 року з метою відкриття кредитного рахунку, старт карткового рахунку почався з 2012 року, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування. Згідно довідки про видачу кредитних карток. Відповідачу було надано чотири кредитні картки. 16.07.2014 року відповідач підписала анкету - заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, та отримав кредитну картку «Універсальна GOLD» зі встановленим кредитним лімітом та сплати відсотків за користування кредиту у розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості. Щодо договірного списання, банк посилається на Постанову НБУ від 29.03.2004 року та Умови та Правила надання банківських послуг. За якими передбачене договірне погашення заборгованості у разі наявності заборгованості за кредитом. Також позивач вказує, що відповідачем самостійно було оформлено продукт «Страхування кредитного ліміту» на сайті банку, у зв`язку з чим, відповідач має право на погашення заборгованість по кредитній картці за рахунок страхової компанії. Також, вказує, що продукт «Миттєва Розстрочка» була передбачена умовами та правилами надання банківських послуг, а тому не потребує укладення додаткового договору, оскільки є послугою банку щодо обнулення заборгованості з подальшою можливістю використанням банківського ліміту. 17 червня 2021 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не заповнювала заяву про відкриття поточного рахунку, а також не укладала з банком договір про відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність відкритого банківського рахунку у позивача. Також не надано «Умови та правила», та «Тарифи» з підписом відповідача, що б свідчило про частину укладеного договору. Також, вказує на те, що Виписка по рахунку не містить достатньо доказів того, що саме зазначені номери карток мають відношення до відповідачки, не мітить підпису будь якої відповідальної особи. Надана позивачем фотокартка не може бути належним доказом отримання кредитної картки відповідачем. 07 липня 20121 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшли пояснення від позивача, відповідно до яких, позивач просить задовольнити позовні вимоги. З підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що відповідач 16.07.2014року підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку у змісті якої зазначено: «Я згоден з тим, що ця Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг/, а також Тарифами становить між банком Договір про отримання банківських послуг. Я ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і правил надання банківських послуг розміщенні на офіційному сайті банку privatbank.ua. Я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приватбанку». Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Підписанням анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» позичальник погоджується з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору. Приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком. Саме по собі посилання на неознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин, оскільки з огляду на статтю 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору; а за обставин укладення між сторонами договору приєднання у момент підписання заяви-анкети відповідач мав право вимагати від банку надання умов та правил надання банківських послуг, або відмовитись від укладення кредитного договору у такій формі. При цьому, слід зауважити, що в даному випадку відповідачем не оспорюється факт підписання нею власноручно анкети - заяви, відповідачу було зрозуміло її зміст, при цьому, з огляду на те, що Умови та правила надання банківських послуг відповідачем не було підписано, на сторону позивача покладається обов`язок доказування що такі Умови та правила існували на момент підписання анкети - заяви, з якими відповідач мала ознайомитись у спосіб, визначений у змісті підписаною відповідачем анкетою - заявою, а у випадку незгоди - відмовитись від укладення кредитного договору у такій формі, при цьому, суд приймає до уваги надане стороною позивача клопотання про огляд веб - сайту, при здійсненні огляду якого встановлено та зафіксовано, що положення п. 2.1.1. Умов та правил надання банківських послуг, містять розділ щодо «Умов та правил використання платіжних карток Банку», вказані Умови та правила були діючими на момент звернення відповідача з заявою від 16.07.2014 рокута розміщенні на офіційному веб - сайті Банку, а тому, в даному конкретному випадку, суд бере до уваги вказані умови як невід`ємну частину укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частинами другою, третьою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно п. 2.1.1.2. вищевказаного Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві. З огляду на викладене, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н від 16 липня 2014 року, за яким відповідачу було надано кредитну картку із встановленням відновлювального кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, відповідач вказував на те, що за долучених до матеріалів справи документами неможливо встановити на яких підставах позивачем було змінено кредитний ліміт, позивачем не надано первинних банківських документів щодо підтвердження видачі грошових коштів, а також доказів отримання відповідачем кредитної катки «Універсальна». Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, можуть підтверджувати обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Долучена до позовної заяви виписка по особовому рахунку [PERSON] підтверджує надання відповідачу у користування кредитної картки з встановленим кредитом, які вона використовувала за власним бажанням, шляхом зняття готівки з банківської картки у терміналах самообслуговування, купівлі продуктів, придбаванням продукту у розстрочку, тощо, так і погашення заборгованості шляхом зарахування на його картковий рахунок грошових коштів, вказані операції в повній мірі підтверджуються вказаною випискою. Також, з супністю наданих документів вбачається видача відповідачу 4 кредитні картки, термін дії останньої картки виданої 31.07.2018 року становить до 06/22 (а. с. 13). При цьому, [PERSON] за час користування кредитною карткою неодноразово змінювався кредитний ліміт, так з 12.12.2016 року кредитний ліміт було збільшено до 5100,00 грн., при цьому, варто зауважити, що вказане підтверджується у наданій позивачем виписці по особовому рахунку, де вказано дату зміни кредитного ліміту а також номер конкретної кредитної картки користування якою здійснювалось відповідачем. На підставі оцінки зібраних у справі доказів суд установив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу можливість користуватись кредитною карткою зі встановленим кредитом, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення 24901,22 грн. заборгованості за поточним тілом кредиту є обгрунтованими. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно п. 1.2.7.3.11.4. Умов та правил, за користування Кредитом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами. За користування Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, згідно п. 2.1.1. Умов. Як вбачається з Умов та правил, які діяли на момент підписання заяви, розмір відсотків між сторонами не встановлений, натомість, в матеріалах справи міститься Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в той же час, вказані тарифи не містять підпису позичальника, а тому вказані тарифи не можуть бути використані як частина укладеного між сторонами договору. Разом з тим, при зверненні з даним позовом до суду, позивачем зазначено, що в редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01.03.2019 року, згідно до п. 2.1.1.2.12., сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181 - го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюється за домовленістю сторін у процентах від прострочення суми заборгованості у розмірі 86,4 % для карки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна Голд». Відповідно до положень ч. 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін, а умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. Також суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження повідомлення позичальника про будь-яке внесення змін до Умов та правил шляхом використання будь-яких каналів зв`язку зі споживачем, як це передбачено умовами підписаної позичальником анкети-заяви. У вказаній вище Анкеті-заяві, що підписана відповідачем відсутні умови договору про встановлення розміру відсотків за користування кредитними коштами. На підтвердження своїх вимог банком додано до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» стосовно наступних видів кредитних карток: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». Вказаний Витяг з Тарифів позичальником не підписаний та не містить відомостей про те, який саме вид кредитної картки, що вказаний у тарифах, був обраний відповідачем. На думку суду, Витяг з Тарифів не може бути належним доказом, оскільки їх зміст повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 6850,95 грн.- заборгованості за простроченими відсотками є необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки умови про її нарахування, та розмір підписаною позичальником анкетою-заявою та Витягом з Умов не передбачені, а із вищенаведеним обґрунтуванням Витяг з Тарифів не є частиною укладеного між сторонами договору кредиту, тож викладені у них положення не можуть застосовуватись при вирішені даної справи. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційнийбанк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., який сплачено позивачем при зверненні з даним позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial