overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку батька. У зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач визнав позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 07 серпня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони разом із дочкою [PERSON], двома дочками позивачки та її батьком зареєстровані і проживають [ADDRESS]. Відомості про наявність у відповідача сталого регулярного заробітку на час розгляду справи у матеріалах справи відсутні. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу положень ст.180 СК України, яка покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років становить 1286 грн. Враховуючи, як того вимагають положення ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (зокрема відсутність у нього сталого регулярного доходу), відсутність відомостей про наявність у платника аліментів інших утриманців, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], який був зареєстрований 10 листопада 1990 року у Бишківській сільській раді Нестеровського району Львівської області, актовий запис № 25. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що 10 листопада 1990 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки він є не тією людиною, з ким можливо надалі будувати сім'ю на засадах любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З початку вересня і по даний момент вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, оскільки на сьогоднішній день в Шевченківському районному суді м. Львова розглядається кримінальне провадження відносно відповідача за нанесення їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості та легуих тілесних пошкоджень її доньці. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить інтересам позивача. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] пред'явив зустрічний позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що він підтримує розірвання шлюбу з [PERSON], однак не погоджується з мотивами наведеними в первісній позовній заяві, а вважає, що шлюб слід розірвати, оскільки його дружина ігнорувала його як чоловіка та періодично ображала його. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов та зустрічний позови підтримали, однак просили суд покласти в основу рішення мотиви, які викладені в первісному позові. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні первісний позов та зустрічний позови підтримали, однак просили суд покласти в основу рішення мотиви, які викладені в зустрічному позові. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між подружжям існує конфліктна ситуація, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведені норми та мотиви сторін, суд приходить до висновку, що обидві сторони несуть спільну відповідальність за кризу, яка виникла у їхній сім'ї, а відтак і первісний і зустрічний позов слід задовольнити, поклавши в основу рішення мотиви, які викладені в первісному та зустрічному позовах. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 600 гривень на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і просив суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., оскільки він ніде не працює, не перебуває на обліку в РЦЗ, тому не має змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дітей, інших утриманців не має. Із змісту ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав частково, інших утриманців не має, його стан здоров'я задовільний, не працює, суд вважає, щомісячно стягувати з нього аліментів у твердій грошовій сумі по 400 грн. на кожну дитину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до її повноліття, а в межах суми платежу за один місяць негайно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі і в них [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з нею в смт.Білогір'я та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, батько дитини є працездатним, має задовільний стан здоров'я, а тому, відмовившись від аліментів у визначеному нею розмірі в 1000 гривень, просить стягнути з нього на утримання дочки аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодившись сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER]. Згідно довідки Білогірської селищної ради Білогірського району Хмельницької області від 14 жовтня 2014 року № 2037 позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] та на її утриманні перебуває дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач [PERSON] належних доказів суду про те, що відповідач має доходи, а відтак змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки саме в розмірі 1000 гривень не надала, в судове засідання не представила. Разом з тим, суд враховує, що відповідач [PERSON] є працездатним, доказів того, що не може працювати за станом здоров'я чи з інших причин суду не надав, а тому здатний та зобов'язаний, як один із батьків, утримувати свою неповнолітню дочку та сплачувати аліменти. При таких обставинах позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, суд враховує думку позивача, яка погодилася на часткове зменшення позовних вимог, задовільний стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також те, що кожен із батьків зобов'язаний брати участь в матеріальному утриманні дитини в рівних умовах для забезпечення здоров'я та основних соціальних і культурних потреб дитини і вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає із нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив. В минулому судовому засіданні позов не визнав. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 4) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає із нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхнього неповнолітнього сина. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 5) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

15 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до Попільнянського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Дане звернення до суду підтверджується вхідним штампом канцелярії на першій сторінці позовної заяви. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 15 лютого 2006 року зареєструвала шлюб з Відповідачем про що виконкомом Миролюбівської сільської ради зроблено відповідний актовий запис № 3. Позивачка вказує, що відповідач з ними не проживає та не надає ніякої допомоги на утримання дітей, діти проживають з нею, усі обов'язки щодо утримання та виховання дітей вона виконує самостійно. Позивачка вказує, що угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяють утримувати своїх малолітніх дітей. Разом з тим, зазначила, що відповідач більше немає дітей, які знаходяться на його утриманні. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Миролюбівською сільською радою було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 15 лютого 2006 року зроблено відповідний запис № 3 та видано Свідоцтво про шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище сторін визначені так: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Реєстрація шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15 лютого 2006 року серії [NUMBER]. У Позивачки та Відповідача від шлюбу є дві спільні дитини: [PERSON] та [PERSON] про що в книзі реєстрації народжень дітей 03 січня 2006 року та 14 квітня 2007 року зроблено відповідні актові записи №№ 4 і 9., що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER], в яких зазначено в графі « мати» [PERSON], «батько» - [PERSON]. Відповідно до довідки № 409 від 28.10.2014 року виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області на повному утриманні [PERSON] знаходяться її діти : [PERSON] та [PERSON] 2006 та 2007 року народження. В свою чергу, приписами ст. 180, ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

15 жовтня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким в задоволенні позовних вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотекибуло відмовлено. 03 лютого 2015 року публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» було подано апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року справу було повернуто для винесення додаткового рішення, у зв'язку з тим, що судом не ухвало рішення в частині позовної вимоги щодо виселення відповідача та інших осіб з житлового будинку [ADDRESS]. У судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким в задоволенні позовних вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотекибуло відмовлено. Однак, судом не ухвало рішення в частині позовної вимоги щодо виселення відповідача та інших осіб з житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки вищевказаним рішенням позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року N 1304-VII, інших підстав для виселення відповідача позивачем не зазначено, то суд не вбачає підстав для задоволення і позовних вимог щодо виселення відповідача та інших осіб з житлового будинку [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

15 жовтня 2014 року Баштанським районним судом винесено заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,. За результатами розгляду справи суд вирішив: «позовні вимоги - задовольнити. Шлюб, зареєстрований 15 червня 2012 року відділом Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, серії [NUMBER], актовий запис №174, між [PERSON], [INFO], уродженцем с. Леніне Баштанського району Миколаївської області, громадянином України та [PERSON], [INFO], уродженкою м. Баштанка Миколаївської області, громадянкою України - розірвати. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. Роз'яснити, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є наявне рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили. Стягнути з [PERSON] на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок» Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Відповідно до ч.3 ст. 220ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання по винесенню додаткового рішення повідомлялись вчасно та належним чином. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. В резолютивні частині рішення вказано, що шлюб необхідно розірвати, проте не зазначено яке прізвище слід залишити позивачці після розірвання шлюбу. Вказане свідчить про необхідність винесення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

15 жовтня 2014 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований Новофастівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області 20.10.1999р., актовий запис №3. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved