Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

15.03.2017 року позивач звернулись до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті її баби [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина. Спадкоємицею за законом є позивач, оскільки постійно проживала разом з бабою в її будинку, а після її смерті продовжувала володіти та користуватись цим спадковим майном. У зв'язку з відсутністю підтвердження факту прийняття спадщини після смерті спадкодавця, позивач позбавлена можливості оформити у нотаріуса права на спадкування будинку по [ADDRESS]. На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд встановити факт відкриття спадщини та факт прийняття спадщини. У судове засідання з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. (а.с. 4) Дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON] (а.с. 28). Документами про реєстрацію актів цивільного стану підтверджується зв'язок позивача зі спадкодавцем, як онуки з бабою. Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.), що діяв на момент смерті [PERSON] визначалось, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно листа Новоград-Волинської державної нотаріальної контори спадкова справа за 1990-2017 р. щодо майна [PERSON] не заводилась. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], який був сином спадкодавця та батьком позивача, помер [INFO] - до відкриття спадщини (а.с. 8) Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] Згідно листа приватного нотаріуса № 259/01-16 від 04.04.2016 р. позивачу було роз'яснено, що їй необхідно звернутись до суду для встановлення місця відкриття спадщини. Відповідно до акту від 21.11.2016 р. з 1989 р. разом із [PERSON] проживала її онука [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця позивач організувала поховання та продовжувала проживати за вказаною адресою. Факт проживання спадкодавця за адресою [ADDRESS], підтверджується листом Департаменту праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради від 07.07.2017 року №3089. Рішенням Новоград-Волинської міської ради №808 від 20.10.2015 р. [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] Факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем також підтверджується показами свідка [PERSON] Згідно ст. 526 ЦК Української РСР (1963 р.), місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. За правилами ст. 548 зазначеного ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК Української РСР (1963 р.) визначала, що спадкоємець визавався таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно п. 3 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. В п. 23 тієї ж постанови зазначено, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що місцем відкриття спадщини є постійне місце проживання позивача, яка прийняла спадщину померлої баби, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved