Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

16 червня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] ), аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] ), у розмірі 1/4 (одна четверта) усіх видів доходу, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до дня досягнення дитиною 23 років, або припинення навчання. В обґрунтування свого позову посилається на те, що в період шлюбу з відповідачем народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається у Національному університеті «Одеська морська академія» на денній формі навчання. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в учбовому закладі не надає, а навчання потребує значних матеріальних витрат, позивач звернулась з позовом до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Абловій Ю.Ю. Ухвалою судді від 06.07.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. В судовому засіданні 20 вересня 2021 року було оголошено про вихід суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Однак, під час ухвалення рішення в суду виникла потреба у з`ясуванні істотних обставин, що мають значення для вирішення справи, а саме встановлення обставин щодо місця проживання [PERSON] , [INFO] оскільки як зазначила представник відповідача у судовому засіданні, донька сторін проживає та зареєстрована разом з відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на підтвердження чого надала довідку про склад сім`ї зареєстрованих осіб у житловому приміщенні / будинку станом на 18.08.2021 року. Натомість позивач у своєму позові зазначає, що вона та донька фактично проживають в [ADDRESS] , однак матеріали справи не містять будь-яких доказів цього. У зв`язку з чим, ухвалою суду від 20 вересня 2021 року поновлено судовий розгляд справи, з метою виклику у судове засідання доньки сторін [PERSON] . Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься її заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить розглядати справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що донька, яка продовжує навчання фактично із позивачем не проживає, а тому позивач в силу вимог закону не може звертатись із вимогами про стягнення аліментів із відповідача на свою користь. Донька сторін - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, на електронну адресу суду надала письмові пояснення, в яких повідомила, що все своє свідоме життя вона постійно проживала, та наразі проживає, за адресою [ADDRESS] , разом зі своєю матір`ю та дідусем [PERSON] , який помер [INFO] . Стверджує, що участь у її вихованні та утриманні брали мати та дід. Зокрема, оплату витрат під час навчання у школі, відвідування позакласних занять, гуртків та іншого, здійснював дід. Загальну середню освіту вона отримувала у Миколаївській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів мистецтв і прикладних ремесел «Академія дитячої творчості» Миколаївської міської ради Миколаївської області. Коли вступила до національного університету «Одеська морська академія» всі грошові витрати щодо навчання у ВНЗ взяв на себе дідусь. Також [PERSON] пояснила, що декілька місяців, для того щоб не винаймати для себе житло у м. Одеса вона проживала у квартирі свого батька [PERSON] (за адресою [ADDRESS] ). Однак у лютому місяці 2021 року вона виїхала від нього. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. В період даного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В Лиманському районному відділі державної виконаної Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 504/3188/13-ц, виданого Комінтернівським районним судом Одеської області від 23.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менш як 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.09.2013 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно наданої довідки від 18 березня 2021 року за № 170 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається в Національному університеті «Одеська морська академія» на першому курсі навчально-наукового інституту морського права та менеджменту, спеціальності «Менеджмент» (денна форма навчання) за бюджетом. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до довідки про склад сім`ї зареєстрованих осіб у житловому приміщенні / будинку станом на 18.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, інформація про проживаючих осіб за даною адресою у відділі «Центр надання адміністративних послуг «Красносільської сільської ради» - відсутня. Натомість у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що зазначено самою [PERSON] у наданих письмових поясненнях. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, враховує наступні обставини, що донька проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, навчається у навчальному закладі на 1 курсі денної форми навчання, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є особою працездатного віку, зі слів представника відповідача - офіційно працевлаштований, доказів про наявність медичних протипоказань суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Згідно ст. ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, про що зазначено Верховним судом України у Постанові № 6-1296цс15 від 24 лютого 2016 року. Жодних доказів позивачем, які б підтверджували вартість проїзду до навчального закладу, підручників до позовної заяви не додано, як і не надано в ході розгляду справи. Таким чином позивач не довела розмір своїх витрат, які б давали підстави для висновку про необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд прагне не до зрівняльного становища платника та одержувача аліментів, а й до того, щоб одержувач у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини за своєю правовою природою відрізняється від стягнення аліментів на неповнолітню дитину, та має свої обмеження. Так, право на утримання невід`ємно пов`язано із навчанням. Тому такі обставини, як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, оскільки є фізично здоровим, має на утриманні повнолітню доньку, яка є студенткою 1 курсу за денною формою навчання, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у частці у розмірі 1/6 від заробітку щомісяця, на період навчання, починаючи з дати пред`явлення позову до суду - 16.06.2021 року, і до закінчення навчання - 30 червня 2024 року включно. Правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання до досягнення дитиною 23 років відсутні, оскільки право повнолітньої дитини на утримання безпосередньо пов`язане з навчанням, закінчення якого відповідно до наданої довідки становить - 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою Національного університету «Одеська морська академія». Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial