Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

15 липня 2020 року [PERSON] звернулась з позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] , в якій просить: ухвалити рішення в порядку спрощеного позовного провадження, яким стягувати щомісячно з відповідача на її (позивача) користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що В період шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на 4 курсі денного відділення Бахмутського індустріального технікуму ДВНЗ «ДОН НТУ» та не має змоги влаштуватись на роботу щоб самостійно отримувати заробіток, до того ж має наміри в подальшому вступати до вищого навчального закладу. Позивач, на утриманні якої перебуває ще і неповнолітня донька, 2016 року народження, не працює та не може в повному обсязі самостійно утримувати спільного з відповідачем сина, що і стало підставою для звернення до суду. Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 30 липня 2020 року позивачем недоліки усунуто, у зв`язку з чим ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2020 року залучено [PERSON] до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 11 годину 30 хвилин 15 жовтня 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 15 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, у якому зазначено, що позивач діє тільки в своїх інтересах і стягує аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, що не відповідає нормам матеріального права, так само як і вимога стягнення аліментів до 23 років сина. Крім того, просить суд врахувати матеріальне становище відповідача і можливість надання ним допомоги повнолітньому сину. Отже, відповідач сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини від другого шлюбу та утримання другої дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3- років, а тому, отримуючи заробітну плату в сумі 8\~000 грн, після сплати вказаних аліментів у відповідача фактично залишається 4\~000 грн, з яких він має здійснювати комунальні платежі. На підставі викладеного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року відкладено судове засідання на 14 годину 30 хвилин 03 листопада 2020 року за клопотанням позивача. 03 листопада 2020 року у зв`язку з неявкою представника позивача розгляд справи відкладено до 30 листопада 2020 року. 30 листопада 2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява, якою представник позивача фактично змінив склад учасників, виключивши з їх складу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] , та уточнивши строк стягнення аліментів, а саме з 15 липня 2020 року до 30 червня 2021 року (а.с. 65). Судове засідання для надання часу відповідачу для підготовки відзиву на уточнену позовну заяву відкладено до 15 грудня 2020 року. 15 грудня 2020 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача через необхідність надання йому часу для підготовки доказів до 18 грудня 2020 року. 18 грудня 2020 року за клопотанням представника відповідача для надання йому часу для ознайомлення із наданим представником позивача доказом судове засідання відкладено до 16 січня 2021 року. До судового засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялись належним чином: позивач у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою, а представник у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом вручення судової повістки безпосередньо у суді. Представник позивача подав до суду заяву, у якій зазначив, що просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. В судовому засіданні, яке відбулось 15 грудня 2020 року, представник позивача наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог з підстав, викладених у позові та уточнених позовних заявах, зауваживши, що з огляду на практику Верховного Суду аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, можуть бути стягнуті за позовом матері, з якою проживає дитина, на її користь. Відповідач [PERSON] , який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином: у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не надійшло. Представник відповідача [PERSON] , повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом вручення судової повістки безпосередньо у суді, до суду не з`явився, надавши заяву по розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В судовому засіданні 15 грудня 2020 року представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки з позовом про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини має право звертатись той з батьків, з ким проживає дитина, тобто позов пред`являється в інтересах дитини, а аліменти стягуються лише на її користь, а не на користь матері. До того ж відсутні належні та допустимі докази проживання дитини з матір`ю, що позбавляє її права на звернення до суду. Також наголосив, що матеріальний стан відповідача позбавляє його можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Просив суд урахувати, що відповідач вже сплачує аліменти за рішенням суду на утримання іншої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку та на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, в розмірі 1/6 частини заробітку. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги з урахуванням їх уточнення підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було роз`яснено їх права та обов`язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] у місті Сіверськ Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у графі «Батьки» якого також зазначено, що батьками зазначеної особи є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 28 жовтня 2014 року, шлюб між батьками сторонами розірваний (а.с. 3). 05 грудня 2014 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладання якого дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 грудня 2014 року (а.с. 20). З довідки Бахмутського індустріального технікуму ДВНЗ «Дон НТУ» вбачається, що [PERSON] дійсно навчається на 4 курсі денного відділення вказаного навчального закладу з 01 вересня 2017 року, строк навчання закінчується 30 червня 2021 року (а.с. 4). З копії паспорту позивача вбачається, що вона з 08 вересня 2010 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , так само як і її повнолітній син [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1420-829619-2017 (а.с. 8, 23). Разом з тим, згідно довідки про фактичне місце проживання громадян без реєстрації (перебування) на території Соледарської міської об`єднаної територіальної громади № 3809/18-19 від 15 грудня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , разом з сином [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 79). Відповідно до частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Відповідно до вимог частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України). Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема те, що [PERSON] , працевлаштований, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про його доходи (а.с. 69), при цьому за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку та на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Також суд приймає до уваги, що позивач офіційно не працевлаштована, має на утриманні окрім повнолітнього сина малолітню доньку. Одночасно суд ураховує, що повнолітній син сторін [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує коштів на проїзд, годування та вдягання, на придбання книжок для навчання. Отже, з урахуванням того, що відповідач на рівні з матір`ю зобов`язаний надавати допомогу синові, оскільки він навчається, і у зв`язку з цим утримувати його, вважає, що [PERSON] може виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається, у розмірі 1/8 частки усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з 15 липня 2020 року до 30 червня 2021 року, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved