Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

16.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який за життя, 07.12.2001 року, придбав у відповідача [PERSON] вищевказаний житловий будинок, однак посилаючись на те, що вказана угода купівлі-продажу була зареєстрована між цими особами на Універсальній біржі «Південь», успадкувати вказане спадкове майно після його смерті вона не має можливості, оскільки як роз`яснив їй нотаріус, угода укладена її батьком є недійсною через те, що вона нотаріально не посвідчена. Іншого способу прийняти у спадок даний будинок після смерті [PERSON] не існує, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. 04.09.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] на судовий розгляд справи не з`явився, втім надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Пред`явлений до нього позов визнав повністю і не заперечував проти його задоволення. Третя особа без самостійних вимог, Універсальна біржа «Південь», про розгляд справи повідомлялася належним чином, однак в судове засідання явку свого представника не забезпечила, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслала, заперечення на позов до суду не подала. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання на виклик суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляд справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову до суду не надіслав. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 3250 від 07.12.2001 року, зареєстрованого Універсальною біржею «Південь» (м. Миколаїв) в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 3250 від 07.12.2001 року, [PERSON] , як власник житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , продав покупцю [PERSON] , належний йому будинок і сторони підписали зазначений договір (а.с.8). В силу ст. 227 ЦК України в редакції Закону 1963 року (діяла на момент укладення сторонами договору) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції Закону 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 3250 від 07.12.2001 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачкою [PERSON] , не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства на момент укладення угоди він підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір належить нотаріально оформити, як видно з доводів позивачки, їй стало відомо лише у серпні 2019 року від нотаріуса, коли мала наміри успадкувати придбаний її батьком [PERSON] у [PERSON] будинок. Укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. В угоді зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу. Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем (сплатив продавцеві обумовлену між ними суму грошових коштів у розмірі 500 грн., вселився разом зі своєю родиною в будинок і користувався ним з грудня 2001 року), так і продавцем (отримав обумовлену суму грошових коштів, звільнив житловий будинок та передав його покупцю у власність). [PERSON] на виконання п. 8 біржової угоди, 10.12.2001 року зареєстрував своє право власності в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за р./№ 3206, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням. Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, однак договір не був посвідчений нотаріально в зв`язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст.\~227\~ЦК УРСР\~1963р. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004 року,\~Цивільний кодекс\~України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ст. 16 ЦК України 2003р. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Такий спосіб захисту цивільних прав був передбачений і ст.\~6\~ЦК УРСР\~1963р. [INFO] помер покупець за даною угодою [PERSON] (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, заведена спадкова справа № 218/2013, з якої видно, що з заявою про прийняття спадщини своєчасно звернулася його дочка, позивачка у справі [PERSON] , якій до того ж видано свідоцтво про право на спадщину на інше майно спадкодавця [PERSON] , зокрема на Ѕ частину земельної ділянки (а.с. 9, 11-13). Однак, як видно з роз`яснення державного нотаріуса Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 07.08.2019 року, нею відмовлено у видачі позивачці свідоцтва про право на вказане спадкове майно через недійсність угоди за якою перейшов у власність спадкодавця вищевказаний будинок (а.с.14). Доводи позивачки та визнання відповідачем пред`явленого до нього позову, свідчать про досягнення між сторонами за спірною угодою всіх істотних умов, що притаманні для договору купівлі-продажу, та його виконання сторонами, спрямоване на реальне настання юридичних наслідків для сторін за відповідною угодою. Відтак, зазначені обставини свідчать про наявність підстав, згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, для визнання такої угоди дійсною. Таким чином, суд дійшов переконання, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позовні вимоги [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved