Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Первомайського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] ( далі - відповідач), в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначає, що відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.10.2001 року з нього стягнено аліменти в розмірі 1/2 частини заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] до їх повноліття на користь [PERSON]. Позивач сплачував аліменти нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 34 105, 80 грн. Позивач зазначає, що заборгованість по аліментах виникла з незалежних від нього причин, а саме, в зв'язку зі значним погіршенням здоров'я. Просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, надав пояснення про те, що з 04.05.2017 до 16.05.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні інфекційному відділенні ПЦРЛ, тому не може працювати за станом здоров'я, а отже і погасити заборгованість зі сплати аліментів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення про те, що позивач був позбавлений батьківських прав відносно трьох своїх дітей, жодним чином не цікавиться інтересами та потребами дітьми, не дивлячись на те, що обов'язок щодо утримання дитини є солідарним, а вона самостійно виконує всі обов'язки обох батьків, в тому числі щодо утримання дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, дійшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-643 виданого 06.10.2001 року на виконання рішення Первомайського міськрайоннго суду Миколаївської області з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі 1/2 частки від заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 27 вересня 2001 року. У відповідності до ч.2 ст. 197 СК України, на яку позивач посилається, як на підставу свого позову, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати аліментів, якщо вона виникла, в зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. На підтвердження наявності у позивача тяжкої хвороби останнім подано виписку з медичної карти стаціонарного хворого про перебування на лікуванні в інфекційному відділенні ЦПРЛ з 04.05.2017 до 16.05.2017 року. Інших доказів не надано. Як свідчить поданий позивачем розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.04.2017 року заборгованість складає 34 105,80 грн. При цьому слід звернути увагу, що позивач з серпня 2011 року аліменти не сплачував, останні проплати відбулися в листопаді 2015 р, та лютому-квітні 2016 року. Декларацією прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року та підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В даному випадку, суду не доведено, що заборгованість за аліментами виникла, в зв'язку з тяжкою хворобою платника аліментів, оскільки така заборгованість виникла до стаціонарного лікування. Окрім того, не доведено наявність інших обставин, що мають істотне значення, для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах. Також суд вважає за необхідне надати оцінку тяжкості хвороби, через яку позивач, як він зазначає у позові, позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати постійний дохід. Зазначеною вище випискою з медичної карти стаціонарного хворого про перебування на лікуванні в інфекційному відділенні ЦПРЛ з 04.05.2017 до 16.05.2017 року [PERSON] не заборонена фізична праця, позивачем не подано жодного доказу про те, що ним понесені значні витрати на лікування, не подано жодного доказу про необхідність постійного прийому певних ліків, на придбання яких він витрачає кошти. Встановлена норма частини 2 ст. 197 СК України передбачає, що суд може скористатися правом на звільнення платника від заборгованості по аліментам, якщо встановить, що саме через тяжку хворобу виникла заборгованість по аліментах, або через інші обставини, що мають істотне значення. Отже, сукупність поданих доказів, та їх аналіз свідчить про те, що заборгованість по аліментах виникла у [PERSON] не через наявність хвороби, тяжкість якої не призвела до неможливості фізичного існування особи, чи через погане матеріальне становище, а через свідоме та умисне невиконання батьком дітей встановленого судом обов'язку щодо їх утримання. Аналіз обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, що виникла станом на 01.04.2017 року не можуть бути розцінені судом, як такі, що призвели до зміни матеріального стану платника аліментів в сторону його погіршення. Оцінивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не обґрунтований, задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed