Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

15 лютого 2017 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до договору № б/н від 27.09.2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість в сумі 25664,22 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача ПАТ КБ ПРИВАТБАНК в судове засідання не зявився, до матеріалів справи надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак відмовився отримувати судовий виклик та копію позовної заяви з додатками . Факт відмови відповідача від отримання зазначених документів підтверджується довідкою форми № 20 « Укрпошта». Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що згідно договору № б/н від 27.09.2012 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем станом на 31.12.2016 року рахується заборгованість в сумі 25664,22 грн., яка складається з: - 1187,80 грн. - заборгованість по кредиту; - 19178,12 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 3600,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1198,30 грн. штраф (процентна складова); Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору від 27.09.2012 року, оскільки він не виконав грошові зобов'язання щодо сплати кредиту, внаслідок чого станом на 31.12.2016 року загальна заборгованість по ньому складає 25664,22 грн. В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не виконав взяті на себе зобовязання, чим порушив умови кредитного договору та норми матеріального права. На цих підставах суд визнає, що вимоги ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1600,00 грн., що підтверджено квитанцією про сплату. В силу ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved