Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

15.11.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь кошти на її утримання в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення неповнолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] трьох років. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць просить допустити до негайного виконання. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не прибули, натомість позивач подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без їх участі. Аналогічну позицію [PERSON] висловила і в своїй відповіді на відзив [PERSON] на її позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Про дату, час та місце його проведення повідомлявся заздалегідь та належним чином. У своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] , позов не визнав, вважає його безпідставним, а обставини наведені у позовній заяві не відповідають дійсності. Просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог з підстав наведених у відзиві. Представник відповідача в судове засідання також не прибув, натомість подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без їх участі та підтримав позицію відповідача щодо відмови в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог, вивчивши відзив на позовну заяву та відповідь на нього, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.03.2019 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №7 (а.с.10). З`ясовано також, що за час перебування в шлюбі у сторін народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.11). В липні 2019 року сторони по справі припинили спільне проживания і на даний час проживають окремо. Їхня дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] з 03.10.2019 року по 22.07.2022 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, що підтверджується довідкою з місця роботи за № 2/1538 від 05.11.2019 року (а.с.15). Доходами позивача на даний час є допомога при народженні дочки [PERSON] , розмір якої щомісячно складає 1032 грн., інших доходів у неї немає. Вказана обставина підтверджується довідками про отримання допомоги при народженні дитини та її розмір № 3379 від 05.11.2019 року та №3379 від 06.11.2019 року (а.с.16, 17). Як перевірено судом, [PERSON] проживає в службовій квартирі, що була надана її мaтepi [PERSON] , як військовослужбовцю. Дана обставина підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Земельної ділянки у власності позивач не має, підсобного господарства не веде (а.с.18). В судовому засіданні також перевірено, що відповідач працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, що не заперечується і самим [PERSON] у його відзиві на позовну заяву, а тому він має можливість надавати кошти на утримання дружини. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин справи, матеріального становища платника аліментів, який офіційно не працює, є фізично здоровою людиною, відсутність інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити частково та стягувати з відповідача в користь позивача матеріальну допомогу на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно, до досягнення малолітньою дочкою трьох років. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 840 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.75, 80, 84 СК України,

Outcome: approved