Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

16 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 08 червня 2013 року, близько 15:00 год., на вул. Косенко в с. Червонопартизанське Петриківського району Дніпропетровської області, сталась ДТП за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 211540», д/з [NUMBER], який йому належить на праві приватної власності. ДТП сталась внаслідок недодержанням водієм [PERSON] безпечної дистанції, а саме порушення п. 13.1 ПДР України. З вини відповідача, автомобілю «ВАЗ 211540», д/з [NUMBER], завдано механічних ушкоджень, а йому, як його власнику матеріальний збиток. Вартісне значення матеріально збитку, заподіяного йому, як власнику пошкодженого автомобіля складає 22238 грн. 89 коп. Вказана сума складається із вартості відновлювального ремонту 19770 грн. 56 коп. та втрати товарної вартості його пошкодженого автомобіля в розмірі 2436 грн. 33 коп. З огляду на те, що для підготовки теперішнього позову та захисту своїх інтересів в суді він був вимушений звернутись за правовою допомогою до адвоката, оскільки він не є юристом за фахом та мешкає за межами України (договір № 31/07/13 від 31 липня 2013 року) то із відповідача має бути також стягнуті і ці судові витрати в розмірі 2000 грн., а також витрати пов'язані із оплатою послуг експерта автотоварознавця за складання Звіту про оцінку вартості матеріального збитку в розмір 700 грн. Просив стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] на його користь матеріальний збиток в розмірі 22238 грн. 89 коп., оплату послуг експерта автотоварознавця в сумі 700 грн. 00 коп., а всього стягнути 22938 грн. 89 коп.; стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі, що складаються з оплати правової допомоги адвоката у розмірі 2000 грн. 00 коп. та судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. У судове засідання позивача та представник позивача не з'явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився. Справа розглянута в порядку ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява частково обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2013 р. встановлено, що 08 червня 2013 року о 15:00 год., на вул. Косенко в с. Червонопартизанське Петриківського району водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції у русі, в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211540, д/н [NUMBER], в результаті ДТП потерпілих немає, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] був викликаний до суду 25.06.2013 року, але в судове засідання не з'явився. Правопорушення [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 08.06.2013 р., протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою місця ДТП, поясненням правопорушника та потерпілого [PERSON], фото та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 08.06.2013 р. Судом постановлено накласти на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. 00 коп. (а.с. 7). Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитку, спричиненого власнику дорожнього транспортного засобу № 14-06-13JI від 31.07.2013 р. вартісне значення матеріально збитку, заподіяного [PERSON], як власнику пошкодженого автомобіля складає 22238 грн. 89 коп.(а.с. 8-10). Згідно копій квитанцій наданих [PERSON] до матеріалів справи, [PERSON] здійснив оплату послуг експерта авторознавця за складання Звіту про оцінку вартості збитку, спричиненого власнику дорожнього транспортного засобу від 16 червня 2013 р. на суму в розмірі 500 грн. 00 коп. та від 13 липня 2013 р. в розмірі 200 грн. 00 коп. (а. с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. При цьому ч. 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем частково доведені обставини викладені у позовній заяві, натомість відповідачем викладені обставини не спростовані, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 22938 грн. 89 коп., з яких: матеріальні збитки - 22238 грн. 89 коп., оплата послуг експерта авторознавця - 700 грн. 00 коп., а також на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп., а всього 23168 грн. 29 коп. Вимога щодо стягнення витрат на правову допомоги задоволенню не підлягає на підставі ст. 89 ЦПК України, оскільки не підтверджена належними доказами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial