Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

15.04.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 23.04.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що 06 серпня 2004 року сторони уклали між собою шлюб, від шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося 22 жовтня 2020 року відповідач покинув місце проживання, залишив її та дітей та перестав піклуватися про достаток сім`ї, грошові кошти витрачає на власні потреби, допомоги на утримання дітей не надає. Вона працює малярем на Дніпропетровському вагоно-ремонтному заводі, отримує нерегулярну заробітну плату в розмірі близько 6000 грн., інших виплат не отримує, за харчування та існування дітей сплачує сама, комунальні платежі та інші витрати також покладені на неї. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує, є платоспроможним, працездатним, працює не офіційно, отримує достатній дохід, тому в змозі утримувати своїх дітей. Прохає стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, подала 30.06.2021 року заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчать оголошення на сайті судової влади України (а.с.12, 20) та поштові повідомлення (а.с.13, 18), заяву про розгляд справи у його відсутність не подав, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.281\~ЦПК України\~про заочний\~розгляд справи\~суд постановляє\~ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими для заочного розгляду. Відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу з ухваленням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області №02-29/550 від 22.04.2021 року (а.с.9). [INFO] в с. Комсомольське Гуляйпільського району Запорізької області народилася позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 28.09.2004 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.08.2004 року, сторони у справі [PERSON] та [PERSON] (після укладення шлюбу Рось) 06.08.2004 року уклали шлюб, який зареєстрований Малинівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис №02 (а.с.4). Сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.10.2004 року Комсомольською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області (а.с.3), та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.07.2009 року Верхньотерсянською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області (а.с.5). 22 жовтня 2020 року відповідач покинув своє місце проживання, залишив позивача і дітей та перестав піклуватися про достаток сім`ї, грошові кошти витрачає на власні потреби, допомоги на утримання дітей не надає, що підтверджується позовом. Позивач працює малярем на Дніпропетровському вагоно-ремонтному заводі, отримує нерегулярну заробітну плату в розмірі близько 6000 грн., інших виплат не отримує, за харчування та існування дітей сплачує сама, комунальні платежі та інші витрати також покладені на неї, що підтверджується позовом. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, іншим особам аліменти не виплачує, є платоспроможним, працездатним, працює не офіційно, отримує дохід, а отже має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, що підтверджується позовом. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно ч.1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум\~на дитину\~на 2021\~рік в\~Україні відповідно\~до ст.7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2021\~рік» складає\~для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке. Враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано, тому суд вважає, що відповідач на теперішній час має можливість сплачувати аліменти на дітей саме у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дітей сторони не дійшли, угоди про їх матеріальне забезпечення між сторонами не досягнуто, діти на теперішній час перебувають на утриманні позивача, яка також має обов`язок щодо утримання своїх дітей, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей саме в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернувся до суду із позовною заявою 15.04.2021 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дітей потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на суму 908 грн. на підставі п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір». А тому судовий збір у сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved