Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

15 травня 2017 року заявниця звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її сина [PERSON] та встановлення над ним опіки, посилаючись на наступні обставини. Заявниця є матірю [PERSON], [INFO], який перебуває на обліку у психіатричному кабінеті та з 25.04.2017 року, являється інвалідом ІІ групи по психічному захворюванню. У звязку з цим, він постійно лікується, але покращення стану психічного здоровя не відбувається. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними, потребує медичного нагляду, лікування та постійної сторонньої допомоги. Заявниця проживає в [INFO] разом із сином [PERSON], який обмежений в самообслуговуванні та постійно перебуває під її наглядом. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник не зявились, однак надали суду заяву про слухання справи без їх участі, вимоги заяви підтримали в повному обсязі (а.с. 26 ). Представник органу опіки та піклування Дмитрівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак направив до суду заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення вимог заяви не заперечував (а.с. 28 ). Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється. Тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. При вирішенні заяви судом досліджено наступні докази: - копію довідки, виданої КЗ «Татарбунарська центральна районна лікарня» за № 144 від 28.04.2017 року (а.с.8), з якої слідує, що [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку у психіатричному кабінеті і являється інвалідом ІІ групи з 25.04.2017 року по психічному захворюванню; - копію довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААА №300877 від 25.04.2017 року (а.с.9), якою підтверджується, що [PERSON] є інвалідом другої групи внаслідок психічного розладу; - висновок ради опіки та піклування Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 05.05.2017 року (а.с.23), із якого слідує, що вказаний орган вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над її сином [PERSON], інвалідом ІІ групи, який потребує сторонньої допомоги; - висновок судово-психіатричної експертизи за №282 від 05.07.2017 року (а.с.36-40), згідно якого [PERSON] хворіє хронічним стійким психічним розладом у виді «шизофренії параноідної, безперервний тип перебігу, змішаний параноідний та апатико-абулічний тип дефекту», внаслідок чого за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує встановлення над ним опіки. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 41 ч.1 ЦК України передбачає, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд, встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON], що вбачається із запису в її паспорті на сторонці 7(особливі відмітки), а тому вона має право, відповідно до ч.3 ст.237 ЦПК України, подати заяву про визнання її сина [PERSON] недієздатним, як близький родич. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] недієздатним у звязку з хронічним стійким психічним розладом здоровя, що підтверджено медичними довідками (а.с.8-10) та висновком судово-психіатричної експертизи (а.с. 36-40 ), оскільки він внаслідок наявності зазначеного психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, що робить неможливим його участь в цивільно-правових відносинах, і може привести до порушення його прав та законних інтересів. Судом також встановлено, що визнання [PERSON] недієздатним заявниці необхідно для оформлення над ним опіки та отримання державної соціальної допомоги в звязку з цим. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і, за поданням органу опіки та піклування, призначає їй опікуна. Таким чином, є всі підстави для встановлення над [PERSON] опіки. При цьому, в силу ст.63 ЦК України, заявниця в повному обсязі відповідає вимогам, які предявляються до опікуна. Вона має повну цивільну дієздатність, бажає бути опікуном, перебуває в близьких родинних стосунках з підопічним, і, з урахуванням добрих відносин з останнім, може виконувати обовязки опікуна. На підставі викладеного,

Outcome: approved