overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

16.02.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення опікуна. Разом з тим, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації вніс до суду подання про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], у разі визнання його судом недієздатним та призначення його опікунами батька [PERSON], [INFO], та мати [PERSON], [INFO]. Заявники та представник заінтересованої особи заяву про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки і призначення опікуна підтримали та просили суд задовольнити її у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги, а також подання підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом 1-ї групи з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК серії [NUMBER] від 07.08.2015 року (а.с.4). Інвалідність встановлена довічно, підставою є акт огляду МСЕК № 204. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 603 від 18.08.2016 року [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді глибокої розумової відсталості, за своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.50-51). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.08.1997 року [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 62 ЦК України передбачено, що опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ч.2 ст.63 ЦК України), опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника (ч.4 ст.63 ЦК України). За таких обставин, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 603 від 18.08.2016 року [PERSON], [INFO], страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді глибокої розумової відсталості, за своїм психічним станом у даний час не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає, що заява [PERSON] та [PERSON] та подання Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення його опікунами [PERSON] та [PERSON], підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

16.02.2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області по зазначеній цивільній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна Страхова компанія «ОРАНТА», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволені в повному обсязі. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату час та місце справи повідомлялись належним чином, причину своєї неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.3. ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні судом рішення від 16.02.2016 року по цивільній справі № 175/2775/15 за позовною заявою [PERSON], [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна Страхова компанія «ОРАНТА», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судом не вирішено питання про судові витрати. Також встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 243 гривні 60 коп. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне доповнити рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

16.02.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] до ВАТ Содовий завод про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням терміну її виплати. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

16.02.2016 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON] до Утківської селищної ради, в якому позивач просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок загальною площею 43,8 кв. м., житловою площею 21,80 кв. м. з надвірними будівлями, що розташовані в Харківській області, Харківському районі, с. Верхня Озеряна, вул. Чехова, 36 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 23 квітня 2015 року. Позивач подала суду заяву, в якій позов підтримала та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідачем подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти позову заперечень не надано. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. [PERSON] померла 23 квітня 2015 року, про що видано свідоцтво про смерть І-ВЛ № 501986. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 23 квітня 2015 року, що підтверджено копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] реєстровий № 1338. Довідкою Утківської селищної ради Харківського району Харківської області від 22.01.2016 року № 31 підтверджено, що житловий будинок, загальною площею 43,8 кв. м., житловою площею 21,80 кв. м. з надвірними будівлями, що розташовані в Харківській області, Харківському районі, с. Верхня Озеряна, вул. Чехова, 36 за записами в погоподарській книзі значиться на праві власності за [PERSON] запис № 0328-1 станом на 01.01.2015 року. Зазначені обставини свідчать про те, що відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України цей будинок входить до спадкового майна і на підставі ст. ст. 1233, 1268 ЦК України за позивачем слід визнати право власності на зазначений житловий будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

16.02.2016 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання однією сімєю з [PERSON], померлою 16.02.2015 року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємицею за законом після померлої баби, [PERSON] З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталась, оскільки з травня 2014 року постійно проживала з бабою за місцем її реєстрації в с. Морозівка Новоград-Волинського району та доглядала її, і фактично прийняла спадщину. Крім неї спадкоємцями першої черги за законом є її батько та тітка, які спадщину за законом не приймали. Через відсутність у неї факту прийняття спадщини після смерті баби позбавлена права на спадкування спадкового майна. Сторони в судове засідання не прибули. Заявник, [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила заяву задовольнити. Представник сільської ради, [PERSON] та [PERSON] будучи належним чином повідомленими в судове засідання не прибули, заяв про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16 лютого 2015 року померла [PERSON] баба заявника (а.с. 4, 6-8). З акту за підписом депутата сільської ради від 04.02.2016 року вбачається, що разом з померлою [PERSON], яка була зареєстрована [INFO] (а.с. 10), дійсно починаючи з травня 2014 року проживала в одному житловому будинку до дня смерті її онука, [PERSON]Ю (а.с. 11). У звязку з пропущенням заявником шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріусом постановою від 01.02.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник та померла [PERSON] дійсно постійно проживали однією сімєю на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення її заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

16.02.2016 року заявниця [PERSON] звернулася із зазначеною заявою до суду. В своїй заяві вона зазначила, що її син [PERSON], [INFO]. Є інвалідом дитинства. Діагноз свідчить про психічний розлад її сина, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати зазначення своїх дій. Керувати ними і потребує опіки. У звязку з цим вона просить суд визнати недієздатним [PERSON], [INFO], встановити над ним опіку та призначити її його опікуном. У судове засідання заявниця не з»явилася, однак надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, також надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, щодо заяви не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], проживає за адресою: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Садова, 19а, разом зі своєю матірю [PERSON]. Відповідно до рішення МСЕК від 24.06.2016 року [PERSON] надано першу групу інвалідності підгрупа «Б», довічно. Діагноз: інвалідність з дитинства. Висновок: потребує постійного стороннього догляду (а.с.6). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 103 ц встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає на хронічне психічне захворювання-помірну розумову відсталість( МКХ-10; F 71.1) -олігофренію в ступеню імбецильності, тому за своїм психічним станом він не здатний передбачати наслідки своїх дій, правильно усвідомлювати їх значення та керувати ними (а.с.32-33). Відпровідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнанна судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2 ст.39 ЦК України передбачено, що порядок визнання особи недієздатною встановлений ЦПК України. Згідно наданих суду пояснень не встановлено обставин, які б свідчили про наявність спору про право, у звязку з цим суд вважає за доцільне прийняти рішення в частині вимог заявника в порядку, передбаченому ст. 256 ЦПК України. В звязку з тим, що [PERSON] через хворобу не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне задовольнити заяву заявника та визнати [PERSON] недієздатним. Крім того, суд має право на підставі ст.ст. 58, 60, 62, 63, 64 ЦК України визнати опікуном мати [PERSON] [PERSON], оскільки з цього приводу до суду надійшло подання органу опіки та піклування, в якому здійснено висновок про доцільність призначення такого опікунства. Підстав, які б перешкоджали цьому судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор. З цього приводу є відповідне подання органу опіки та піклування, яким підтверджено можливість призначення опікуном матір [PERSON] ( а.с.38-40). Судові витрати у справі відповідно до ч. 2 ст.240 ЦПК віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

16.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 18 червня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Шлюб зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 265. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка на даний момент мешкає з відповідачем. Сімейні відносини з відповідачем припинені у зв,язку із втратою взаємоповаги один до одного. Подальше їх спільне життя та примирення між ними неможливе. Спору про поділ спільного майна не має, та досягнуто згоди про утримання дитини. Просив суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення про її виклик до суду, причину своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В ході слухання справи встановлено, що подальше збереження шлюбу між сторонами неможливе, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв,язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Післяшлюбне прізвище відповідачки [PERSON] визначити як - «[PERSON]». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

16.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 07.09.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON], шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 459. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині сварок. Шлюбні відносини з відповідачем припинили. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 459. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сім'ї - сварки між подружжям. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. Враховуючи все вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

16.02.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що з відповідачем по справі вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.07.2013 року було розірвано. [INFO] у них народився син - [PERSON]. Відповідач з сім'єю не проживає та в добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивач в судовому порядку просив стягнути з відповідача на його користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів її доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. При цьому надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вона в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, відповідно до вимог, передбачених ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] в м. Вознесенську Миколаївської області народився [PERSON], батьками якого є сторони (а.с.3). Місце проживання останнього було визначено за згодою батьків. Останній, згідно довідки квартального комітету № 66 від 15.02.2016 року проживає з батьком - [PERSON] з 12.12.2013 року в квартирі [ADDRESS] (а.с.5). Зазначені обставини повністю визнані відповідачем у судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з вищевказаних положень та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/6 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 16.02.2016 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

16.02.2016 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 01.11.2008 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З початку 2016 року між ними шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, а тому примирення та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2008 року, вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2485. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved