Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

15 лютого 2019 року позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнили (а.с. 34-38). В обґрунтування уточненої позовної заяви позивачі посилались на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . За життя, а саме 30 липня 2004 року , їх батько склав заповіт, згідно якого заповів їм житловий будинок [ADDRESS] та [PERSON] заповів земельну ділянку площею 4,830 га, кадастровий номер 1223281000:01:001:0183, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Після смерті батька у встановлений законом термін вони та їх мати [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. 14 листопада 2012 року нотаріус відмовив їх матері [PERSON] у видачі свідоцтва про обов`язкову частку у спадщині та для вирішення цього питання їх мати звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Так, 12 квітня 2013 року у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за [PERSON] було Визнано право власності на 7/12 часток будинку [ADDRESS] , а заними визнано право власності по 5/24 часток цього будинку кожному. Крім того, після смерті батька залишилось спадкове майно, яке не входило до заповідального розпорядження, а саме земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0077, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,3351 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0078 наданої для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим спадкування цього спадкового майна відбувається за законом і спадкоємцями були вони та їх мати [PERSON] [INFO] померла їх мати [PERSON] , у встановлений законом термін вони звернулись до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лила І. А. із заявами про прийняття спадщини, після чого, а саме 21 грудня 2017 року нотаріусом було відкрито спадкову справу № 105/2017. За життя їх мати [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , однак не встигла оформити своїх спадкових прав. 21 січня 2019 року вони звернулись до нотаріуса із окремими заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначені земельні ділянки, які належали [PERSON] , померлому [INFO] , однак їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частки спадкоємців у праві власності не є рівними. Позивачі посилаючись на ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України, зазначили, що оскільки їх частки у праві власності на спадковий житловий будинок становлять по 5/24 часток, а інша 7/12 частка перебувала у власності їх матері [PERSON] , то вони відповідно мають право на відповідні частки у праві власності на земельні ділянки при ньому у порядку спадкування після смерті батька та по 7/24 часток на ці земельні ділянки кожному в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , а тому, просили суд: - визнати за [PERSON] право власності на 5/24 часток земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0077, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на 7/24 часток земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0077, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на 5/24 часток земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0077, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на 7/24 часток земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0077, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 31). 22 лютого 2019 року позивачі звернулись на адресу суду із уточненою позовною заявою (а.с. 33, 34-38). Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року було відкрито провадженні у справі (а.с. 42-43). Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів (а.с. 44-45). Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року за заявою представника позивачів було частково залишено позовні вимоги без розгляду.Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 89). Представник відповідача - Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 90). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21, 22, 23, 24, 25). Згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 017264, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-09-126-03766 , виданого 11 грудня 2009 року на підставі рішення сесії 21 скликання Василівської сільської ради № 16 від 13 серпня 1993 року, наданого суду у засвідченій позивачами копії, [PERSON] , який проживає: [ADDRESS] , є власником земельної ділянки площею 0,3351 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0078, цільове призначення якої - ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 017265, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01-09-126-03763 , виданого 11 грудня 2009 року на підставі рішення сесії 21 скликання Василівської сільської ради № 16 від 13 серпня 1993 року, наданого суду у засвідченій позивачами копії, [PERSON] , який проживає: [ADDRESS] , є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0077, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Крім того, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21 грудня 1988 року, належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та належала земельна ділянка площею 4,830 га, кадастровий номер 1223281000:01:001:0183, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, зазначені обставини установлені рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2013 року у цивільній справі № 0427/9220/2012 та доказуванню не підлягають (а.с. 13-15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 березня 2011 року, наданим суду в засвідченій позивачами копії (а.с. 11). За життя [PERSON] , а саме 30 липня 2004 року склав заповіт, посвідчений секретарем Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області [PERSON]., зареєстрований в реєстрі за № 110, згідно якого житловий будинок [ADDRESS] заповів своїм дітям - [PERSON] та [PERSON] , а земельну ділянку площею 4,830 га, кадастровий номер 1223281000:01:001:0183, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області заповів сину - [PERSON] (а.с. 65). У встановлений законом термін позивачі звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із окремими заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , а [PERSON] - із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 59, 59 зворот, 60, 60 зворот) та із окремими заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а [PERSON] - із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 64, 67 зворот). Окремими листами державного нотаріуса Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П. стосовно видачі спадщини № 111/02-14 від 24 січня 2019 року та № 112/02-14 від 24 січня 2019 року, позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частки спадкоємців у праві власності не є рівними (а.с. 17, 18). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2013 року позовні вимоги [PERSON] - задоволено. Визнано за [PERSON] і.н. [NUMBER] право власності на 1\\2 частку житлового будинку по [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] і.н. [NUMBER] право власності на 1\\12 частку житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на 5\\24 частки житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано за [PERSON] і.н. [NUMBER] право власності на 5\\24 частки житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Визнано за [PERSON] і.н. [NUMBER] право власності на 1\\6 частку земельної ділянки площею 4,830 га., кадастровий номер № 1223281000010010183, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] та визнано за [PERSON] право власності на 5\\6 частки земельної ділянки площею 4,830 га., кадастровий номер № 1223281000010010183, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після батька - [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 13-15). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20456178 від 14 квітня 2014 року частка [PERSON] у спільній частковій власності на житловий будинок [ADDRESS] становить 7/12 часток (а.с. 26). В свою чергу згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 155930935 від 12 лютого 2019 року частка [PERSON] у спільній частковій власності на вищезазначений житловий будинок становить 5/24 часток (а.с. 27). Власником іншої 5/24 частини на підставі вищезазначеного рішення суду є [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 листопада 2017 року, наданим суду в засвідченій позивачами копії (а.с. 12). За життя [PERSON] заповіт не складала, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 105/2017, відкритої після його смерті (а.с. 53-70). У встановлений законом термін позивачі звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лили І. А. із окремими заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (а.с. 53, 57, 57 зворот). Частиною 4 статті 120 ЗК України установлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З огляду на те, що спадкодавцю [PERSON] за життя належала частка домоволодіння та земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 1223281000:04:002:0077, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцями після смерті якого були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину, враховуючи, що [PERSON] не встигла належним чином оформити свої спадкові права та померла, позивачі є спадкоємцями за законом після їх смерті, які прийняли спадщину, матеріали спадкових справ доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які звернулися протягом встановленого строку до нотаріуса з приводу прийняття спадщини не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкову земельну ділянку після смерті спадкодавців матеріали справи не містять, тому з урахуванням положень ч. 4 ст. 120 ЗК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачем [PERSON] належить визнати право власності на 5/24 часток спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] і на 7/24 часток - після смерті [PERSON] , а за позивачем [PERSON] належить визнати право власності на 5/24 часток спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] і на 7/24 часток - після смерті [PERSON] . У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати. В тому числі на професійну правничу допомогу. На підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. В той же час, враховуючи відсутність вини відповідача, суд приходить до висновку, що судові витрати повинні бути покладені на позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved