Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

15.03.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, пені та штрафів. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що згідно з договором №DNH4TP90850417 від 25.07.2006 р., укладеним між банком і відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 2264,21 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Відповідач кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 12.02.2016 р. утворилася заборгованість в сумі 56657 грн. 15 коп., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 2164 грн. 22 коп., по процентам за користування кредитом в сумі 14691 грн. 35 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 36627 грн. 43 коп., та також штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 2674 грн. 15 коп. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши докази у справі, суд дістає таких висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25.07.2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №DNH4TP90850417, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 2264,22 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту (25,08% на рік). Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по Кредиту в повній сумі, для сплати нарахованих за весь період користування кредитом відсотків, винагороди й неустойки (штраф, пеня) - п.3.2. Договору. При порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2., 3.2.3. даних Умов Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (п.5.1.). При порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більше, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості (п.5.3.). Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п.5.1.,5.3. здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане Позичальником (п.5.4.). Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За п.5.1 Договору у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань за Договором, банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. За п.5.3 Договору при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за Договором утворилася заборгованість, яка станом на 12.02.2016 р. нарахована позивачем у загальному розмірі 56657,15 грн. за такими складовими: - 2164,22 грн. - заборгованість за кредитом, - 14691,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 36627,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором, а також штрафи: - 500 грн. - фіксована частина, - 2674,15 грн. - процентна складова. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком (а.с.6), виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований. По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені за весь період виникнення заборгованості в розмірі 36627,43 грн., а також штрафів, виходячи з такого: Також, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання [PERSON] за реєстрацією є м. Макіївка Донецької області. Місто Макіївка Донецької області, відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені за період з 15.07.2013 р. по 12.02.2016 р. (за Розрахунком), а також штрафів необгрунтованими. Загальний розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором станом на 12.02.2016 р. визначений судом в розмірі 35609,52 грн.: - 2164,22 грн. - заборгованість за кредитом, - 14691,35 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 18753,95 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором. При визначені розміру пені судом взятий за основу наданий позивачем розрахунок заборгованості. За період 25.07.2006 р. - 12.02.2016 р. загальний залишок пені за порушення строків розрахунків - 36628,13 грн., загальна сума нарахованої пені за порушення строків розрахунків (в валюті кредиту) за рядком «12.02.2016 р.» складає 17873,48 грн., сума погашеної пені, в т.ч. списано - 0,70 грн. Таким чином розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором складає: 36628,13 грн. - 17873,48 грн. - 0,70 грн. = 18753,95 грн. Тож позов підлягає частковому задоволенню. У зв'язку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1378,00 грн. На підставі ст.ст.629,1054 ЦК України,

Outcome: partial