Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

15.08.2016 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про зняття арешту та виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна. В позові позивач посилається на те, що він є власником 4/5 частини домоволодіння № 303 по вул. 9 Січня (Велика) в м. Гуляйполе Запорізької області. В березні 2016 року, з метою використати своє право володіти та розпоряджатись своїм майном, а саме: відчужувати належне йому нерухоме майно, він звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області, де дізнався про наявність обтяження накладеного на його будинок. Згідно відповіді Гуляйпільської державної нотаріальної контори від 24.03.2016 року, запис про накладення заборони на житловий будинок № 311 ( наразі № 303) зроблено на підставі повідомлення Комбінату комунальних підприємств від 26 жовтня 1983 року. В звязку з цим, позивач не може реалізувати своє право розпоряджатись своїм майном, тому прохає винести рішення, яким зняти заборону на житловий будинок № 311 по вул. 9 Січня в м. Гуляйполе Запорізької області, накладену на підставі повідомлення Комбінату комунальних підприємств від 26 жовтня 1983 року та виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна запис про арешт вказаного будинку. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій прохав розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, згідно копії оголошення друкованого органу, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача пред'являються за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута за останнім відомим місцем реєстрації відповідача в заочному порядку, на підставі наявних в ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Третя особа - Гуляйпільська державна нотаріальна контора, в судове засідання представник не зявився, надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. В 1983 році позивач [PERSON] побудував житловий будинок для своєї родини, на території домоволодіння № 311 по вул. 9 Січня (Велика) в м. Гуляйполе Запорізької області, яке належало його батькам (а.с.7). Вказаний будинок після завершення будівництва будо введено в експлуатацію, та замість виділення нової адреси, позивачу було виділено 4/5 частки цього домоволодіння (а.с.8-9). Згідно довідки КП «Імпульс» від 24.03.2016 року номер будинку № 311 по вул. Велика (9 Січня) в м. Гуляйполе на підставі рішення виконкому Гуляйпільської міської ради № 4 від 21.01.1988 року було замінено на № 303 (а.с.12). Для здійснення вказаного будівництва позивачем було взято ссуду на підприємстві «Комбінат комунальних підприємств», де він працював на той час (а.с.13-15). В березні 2016 року, з метою використати своє право володіти та розпоряджатись своїм майном, а саме відчужувати належне йому нерухоме майно, позивач звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області, де дізнався про наявність обтяження, накладеного на його будинок. Згідно відповіді Гуляйпільської державної нотаріальної контори від 24.03.2016 року, запис про накладення заборони на житловий будинок № 311 ( наразі № 303) зроблено на підставі повідомлення Комбінату комунальних підприємств від 26 жовтня 1983 року. Позивач вважає, що наявна заборона була наслідком отримання ним ссуди за місцем роботи. Вказану ссуду ним було погашено в повному обсязі, та після її погашення ніхто не відправив листа для зняття заборони та обтяження на майно. 03.11.1989 року у зв'язку з реорганізацією підприємства Комбінат комунальних підприємств перейменовано у виробниче управління житлово-комунального господарства, яке 01.03.1997 року перейменоване в Гуляйпільське державне комунальне підприємство «Виробниче управління теплоенергокомунбуд». 31.07.2001 року ДВУ «Теплоенергокомунбуд» реорганізовано в комунальне підприємство «Теплокомунсервіс» (а.с.16-19). Постановою Господарського суду Запорізької області від 03.10.2008 року по справі № 16/50/08 Гуляйпільське комунальне підприємство «Теплокомунсервіс» визнане банкрутом. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого [PERSON] (а.с. 20). Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.10.2010року по справі № 16/50/08 «Банкрут Гуляйпільське комунальне підприємство «Теплокомунсервіс» - ліквідовано. Ліквідатора [PERSON] було зобов'язано передати до архіву фінансово-господарські документи банкрута (а.с.21-22). Згідно архівної довідки Гуляйпільської районної ради, слідує, що в документах з особового складу комунального підприємства «Теплокомунсервіс», які надходять до трудового архіву в разі ліквідації підприємства без правонаступників, за 1983рік відомості про надання грошових виплат у вигляді ссуди чи кредиту [PERSON] відсутні. У відомостях нарахування заробітної плати за 1983-1984 р.р. відрахування в рахунок виплати ссуди чи кредиту також відсутні (а.с.23). Згідно відповіді Державного архіву Запорізької області, документи Комбінату комунальних підприємств, КП «Теплокомунсервіс» за 1983-2015 р.р. до Державного архіву Запорізької області на зберігання не надходили (а.с.24). Згідно відповіді КП «Комунсервіс», вказане підприємство не є правонаступником КП «Теплокомунсервіс». Після завершення процедури ліквідації останнього, в серпні 2007 року створене нове комунальне підприємство «Комунсервіс» без правонаступництва (а.с.25). Відповідно до Положення «Про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, нотаріус, при поданні йому заяви за встановленою формою, може зняти будь-який арешт, накладений судовими і слідчими органами, крім арештів, накладених органами державної виконавчої служби. У випадку з накладеним арештом на майно позивача, таку заяву не можливо подати стороною на підставі повідомлення якої накладено обтяження, у зв'язку з її ліквідацією і жодних відомостей, які потрібно вказати в даній заяві, в архівних документах не збереглося. Дана заборона не дає можливості позивачу належним чином розпорядитися своїм правом на відчуження майна. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно розяснень, що містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про захист його права на майно, в зв`язку з тим, що на житловий будинок накладено арешт, що перешкоджає йому у здійсненні свого права: відчуження належного йому майна. Захистити свої права в інший спосіб, як через зняття арешту судовим рішенням, позивач не може. Суд вважає, що право позивача, як власника майна, порушується накладеною забороною, а тому підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту, який накладений на житловий будинок, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт житлового будинку № 311 по вул. 9Січня в м.Гуляйполе Запорізької області, що належить [PERSON], так як відсутня підстава обтяження. На підставі викладеного,

Outcome: approved