Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

16 березня 2015 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], який продовжує навчання, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання або досягнення сином 23-х років; стягнути з відповідача на користь [PERSON] 1710, 00 грн. додаткових витрат по оплаті навчання [PERSON] за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість аліментів на суму 6840,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала в шлюбних відносинах до 1999 року, рішенням суду шлюб був розірваний. Від цього шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття відповідач не повністю сплатив аліменти на утримання сина і на сьогоднішній день має заборгованість 6840 грн. На даний час син навчається навчається на денній комерційній формі спеціальність «бухгалтерській облік» у Новоград-Волинському промислово-економічному технікуму. Вартість навчання складає 5700 грн. на рік. За навчання сина на 1,2,3-му курсах нею було сплачено 14820,00 грн., строк навчання закінчується 30.06.2015 року. Відповідач не має стабільного доходу, але має можливість та зобов'язаний надати матеріальну допомогу. Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву, в якій, уточнила свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати по оплаті навчання сина [PERSON] сумі 1710,00 грн. та розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без його участі, зазначаючи, що уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони у справі - є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). 20 липня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6) Згідно довідки № 876 від 13.11.2014 року [PERSON] є студентом 3 курсу денної контрактної форми навчання Новоград-Волинського промислово-економічного технікуму; термін навчання: початок - 01.09.2012 року, закінчення - 30.06.2015 року (а.с.7). Відповідно до договору № Б-86 від 20.08.2012 року плата за надання освітньої послуги становить 17100 грн. на навчальний рік - 5700 грн. (а.с.8). Як вбачається із наданих суду квитанцій, позивачка сплатила за навчання сина за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року суму в розмірі 3420,00 грн. (а.с.9-11). Дані обставини підтверджуються наданими матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний та погоджується сплати додаткові витрати в розмірі, зазначеному в позові, а тому задовольняє уточнені позовні вимоги повністю. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved