Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

16.09.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява [PERSON] , в якій заявник просить: встановити факт народження на тимчасово окупованій території громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] в м. Донецьк від батьків: мати [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка м. Вентспілс, Латвія, батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець с. Гороховатка, Борівського району, Харківської області. В обґрунтування заяви заявник [PERSON] зазначив, що він є батьком [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12.03.1987 року. 05.06.2010 його донька, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 05.06.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Для реєстрації в законному порядку факту народження онука він звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), де отримав письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини, із зазначенням, що зареєструвати народження дитини [PERSON] , [INFO] не виявляється можливим у зв`язку з тим, що аналіз документів, представлених заявником, свідчить, що відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~317\~ЦПК України\~в зв`язку\~з розглядом\~справи даної\~категорії невідкладно\~з моменту\~надходження заяви,\~своєчасно та\~належним чином\~повідомлений представник\~заінтересованої особи\~-\~Харківського міського\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Харків),\~проте в\~судове засідання\~не з`явився. Надали пояснення, в яких зазначили, що заперечень щодо встановлення факту народження не мають та просять слухати справи у їх відсутність. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень\~ст. 317 ЦПК України\~заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Суд, дослідивши надані докази приходить до наступного. За правилами ч. 1 ст.81, ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1, ч.3\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням ч. 2\~ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Так, судом встановлено, що батьки дитини є громадянами України, про що надані копії паспортів [PERSON] серії [NUMBER] виданого Київським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області 05.07.2010 та [PERSON] серії [NUMBER] виданого Костянтинівським МВУМВС України в Донецькій області 18.11.1997. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , 05.06.2010 року укладено шлюб між громадянкою України [PERSON] , [INFO] , м. Вентспілс, Латвія та громадянином України [PERSON] , [INFO] , с. Гороховатка, Борівського району, Харківської області, актовий запис 656. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . На підтвердження факту народження дитини заявником надано медичне свідоцтво про народження № 204, виданого ЦМКЛ № 6 м. Донецька 17.04.2020, згідно з яким громадянка [PERSON] народила хлопчика 16 квітня 2020 року, вагою 4700 грамів. Крім того, на підтвердження факту народження заявником надано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] про що 23.06.2020 складений актовий запис № 267. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.\~122\~Сімейного Кодексу\~України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5. Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є зокрема:\~медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі-медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту народження або на підставі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о) або на підставі рішення суду. Заявник звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для державної реєстрації народження дитини, однак йому було відмовлено, оскільки надані документи видані на тимчасово окупованій території України. Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території\~України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Так, при оцінці наданих заявником документів, як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту народження дитини чоловічої статі\~ [PERSON] , який народився [INFO] у м. Донецьк, батьками якого є громадяни України: мати [PERSON] , [INFO] , батько\~ [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved