Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

17.04.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 2/756/1640/14 від 01.10.2014 року, що видав Оболонський районний суд міста Києва про усунення перешкод у користуванні [PERSON] житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] малолітнього [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , таким, що не підлягає виконанню. (а.с.210 - 215 т. ІІІ). 17.04.2018 року [PERSON] , звернувся з аналогічною заявою в інтересах малолітнього [PERSON] (а.с.246-249 т. ІІІ). 28.11.2018 року [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] , діючи як законний представник, подав уточнену заяву про визнання виконавчих листів № 2/756/1640/14 від 01.10.2014 року, що видав Оболонський районний суд міста Києва про усунення перешкод у користуванні [PERSON] житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] малолітнього [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відносно [PERSON] та малолітнього [PERSON] такими, що не підлягають виконанню. (а.с.179-184 т.ІV) В своїх заявах заявник вказує на те, що проживає в будинку, який хоч і знаходиться за адресою по [ADDRESS] . Тому підстав для виселення його та малолітнього сина із будинку за [NUMBER] немає, також вказує, що самого будинку, що має [NUMBER] , про виселення з якого йдеться у судовому рішенні, немає. Цей будинок був знесений у 2008 році. Зазначає, що садовий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що нібито має № 3 та повинен знаходитися за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до матеріалів судового розгляду та судового рішення має загальну площу 104 кв.м., жилу площу 51,8 кв.м. Опис об`єкта нерухомого майна : садовий будинок, 1980 року забудови. Вказує, що цей будинок був знесений та відповідно побудований той, в якому зараз і проживає [PERSON] , малолітній [PERSON] та інші члени сім`ї. В будинку 3-Б за вказаною адресою крім нього, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] стосовно яких прийнято вимогу державного виконавця про виселення, проживає ще малолітня [PERSON] , 2005 року народження та [PERSON] , 2018 року народження. Вважає, що обов`язок у нього та його малолітнього сина [PERSON] за оскаржуваними виконавчими документами відсутній, з огляду на усі обставини дані виконавчі документи неможливо виконати. В судових засіданнях [PERSON] та його представник [PERSON] заяви підтримувала. Ухвалою від 23 травня 2019 року за клопотанням [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] було зупинено виконання судового рішення за виконавчими листами №2/756/1640/14 від 01.10.2014, що здійснює Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, боржниками в яких є [PERSON] та [PERSON] до розгляду заяви. (а.с. 202-204 т. 5) В судове засідання призначене на 11.10.2019 на 10 год . заявник та його представник не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. (а.с.206 т.5) Від [PERSON] надійшла заява в якій вона вказує, що заявник відкликав довіреність на представництво його інтересів нею в суді, а сам перебуває на лікарняному і не може з`явитися в судове засідання, а тому просила в своїй заяві відкласти розгляд справи. Інші особи, які беруть участь у справі про розгляд справи були повідомлені належним чином, до суду не з`явились. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності, оскільки відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Представник [PERSON] - адвокат Прилуцька Н.М. в судовому засіданні проти задоволення заяв заперечувала, просила відмовити. Дослідивши, матеріали справи та надані суду докази суд встановив наступне. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 02.06.2014 задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення з житлового приміщення - задоволено та усунуто перешкоди у користуванні [PERSON] житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , малолітнього [PERSON] з житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зустрічні позовні [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клименко Дмитро Борисович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним - залишено без задоволення. Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва від 04.09.2014 року вказане рішення суду залишено без змін. 01.10.2014 року на виконання вищевказаного судового рішення Оболонським районним судом м.Києва видано ряд виконавчих листів про виселення, зокрема №2/756/1640/14 щодо заявника та його неповнолітнього сина [PERSON] в особі його законного представника [PERSON] Постановами державного виконавця відкрито виконавчі провадження про виселення [PERSON] та [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. У п.9 ч.2 ст.129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення. Відповідно до ч.1, 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Слід зазначити, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] , третя особа : служба у справах дітей Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клименко Д.Б. про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року залишено без змін. Як зазначив в своїй постанові Київський апеляційний суд, вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зокрема з підстав того, що визначений у виконавчому листі будинок знесено ще в 2008 році, то суд першої інстанції вірно виходив з того, що ця обставина була досліджена та перевірена Оболонським районним судом міста Києва при ухваленні рішення від 02.06.2014 року. Рішенням Європейського суду з прав людини від 05.07.2012 року у справі за заявою № 48553/99 «СовтрансавтоХолдінг проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Переоцінка встановлених судом обставин, у спосіб визначений заявником не допускається, а незгода із висновком суду може бути підставою для його перегляду у визначений цивільним процесуальним законодавством спосіб . З цих підстав, враховуючи те, що виконавчий лист про виселення [PERSON] та малолітнього [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] видані судом у відповідності до вимог ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження» на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, суд не вбачає підстав для визнання таких виконавчих листів таким, що не підлягаю виконанню та з цих підстав залишає заяву [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] без задоволення. Крім того, ухвалою суду від 23 травня 2019 року, зупинено виконання виконавчого листа №2/756/1640/14, виданого 01.10.2014 року про виселення [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] [NUMBER] до розгляду їх заяв про визнання даного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з завершенням розгляду заяви виконання підлягає відновленню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed