Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

16 грудня 2016 року позивач ПАТ «Страхова компанія АХА Страхування»звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.12.2013 року між позивачем та [PERSON] (Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 341211Га/13дпАС, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль Toyota Camry д.р.н. АЕ 1115 АЕ. 03 грудня 2014 року о 22:00 у м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе вул. Космічна, сталося ДТП за участю Toyota Camry д.р.н. АЕ 1115 АЕ, яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля [PERSON]) та автомобіля Шевроле Лачетті д.р.н. АЕ 0615ВТ, яким керував водій [PERSON] Згідно Довідки № 9471173 про ДТП та постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2014 року, ДТП сталося внаслідок порушення відповідачем п.10.5, 12.1 ПДР України. Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.001.14.19059/VESKO34853 від 19.12.2013 року, розмір страхового відшкодування становить 24\~910,47 грн., яке було сплачене позивачем. Цивільно-правову відповідальність відповідача на дату ДТП було застраховано у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» поліс № АС/8451930 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» сплатило на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 14\~715,95 грн. Сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову, становить 10\~194,52 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 13.02.2016 року було направлено на адресу відповідача претензію, яка не була одержана відповідачем, лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 10\~194,52 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутність, та задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, суду причини неявки не повідомив, повідомлявся належним чином про дату судового засідання, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено наступне. 03 грудня 2014 року о 22 годині [PERSON], керуючи автомобілем марки Шевроле Лачетті реєстраційний номер АЕ 0615ВТ та рухаючись по вул. Запорізьке шосе у боку вул. Космічної у м. Дніпропетровську, при виконанні маневру повороту наліво на пр. Джинчарадзе, виїхав на смугу зустрічного напрямку руху, не врахував дорожню обстановку, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Тойота Камрі реєстраційний номер АЕ 1115АЕ під керуванням водія [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Судом встановлено, що водій [PERSON] порушив п.10.5, 12.1 Правил дорожнього руху України. ДТП сталася з вини відповідача [PERSON], що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2014 року по справі № 200/23009/14-п. 25 грудня 2013 року між позивачем та [PERSON] (Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 341211Га/13дпАС, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль Toyota Camry д.р.н. АЕ 1115 АЕ. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1.001.14.19059/VESKO34853 від 19.12.2013 року та умов Договору страхування № 341211Га/13дпАС, розмір страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль Toyota Camry д.р.н. АЕ 1115 АЕ становить 24\~910,47 грн. Вказана сума була сплачена позивачем, що підтверджується копією платіжного доручення № 147 587 від 22.12.2014 року. З метою досудового врегулювання спору позивач 13.02.2016 року направив на адресу відповідача претензію на суму 10\~194,52 грн., в якій зазначив, що сума страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику [PERSON] внаслідок ДТП, становить 24\~910,47 грн., відповідно до лімітів відповідальності по полісу АІ/6035630 ПрАТ «УСК «Княжа VIG» надало своєму страхувальникові страховий захист та сплатило на користь АТ «Страхова компанія АХА Страхування» відшкодування у розмірі 14715,95 грн., та просив компенсувати в порядку регресу витрати АТ «Страхова компанія АХА Страхування» у розмірі 10\~194,52 грн. Вказана претензія не була одержана відповідачем, лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею\~\~22 Закону України\~\~«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що\~\~ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зробленим навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п. 1. ч. 1. ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, відповідач має сплатити позивачу 10\~194,52 грн. суму страхового відшкодування, яка не відшкодована позивачу компанією-страховиком відповідача. Відповідач не надав суду доказів щодо спростування розміру збитків, а також доказів, що вказана сума була ним сплачена позивачу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved