Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

15 грудня 2008 року Болградська міська рада Одеської області звернулась до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зобов'язання знести самочинне будівництво (а.с.2 т.1). 04 квітня 2013 року позивач уточнив свої вимоги (а.с.80-81 т.1). Позовні вимоги мотивує тим, що спірна споруда під літерою «Г», яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], побудована відповідачами без отримання дозволу на будівництво, без завіреного належним чином проекту та з істотним порушенням будівельних норм. Зокрема ними порушено протипожежний розрив між цією будівлею та сусіднім житловим будинком [ADDRESS] та спірна будівля перешкоджає стоку води під час опадів, яка потрапляє до будинку, що в свою чергу призводить до виникнення вологи у підвальному приміщенні житлового будинку та створює перешкоди власникам цього будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], у користуванні належним їм будинком. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11.12.2013 року (а.с.150-151 т.1), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.05.2014 року в задоволенні позову Болградської міської ради Одеської області - відмовлено (а.с.206-208 т.1). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 15.10.2014 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Болградського районного суду Одеської області від 11.12.2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28.05.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.227-228 т.1). Підставою для скасування названих судових рішень було те, що під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не встановлено фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Не враховано, що рекомендації експерта згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28.10.2013 року відповідачами виконані не були, не взято до уваги висновок, зроблений за наслідками проведення обстеження житлових будинків комісією РДА, яким рекомендовано знести спірний об'єкт будівництва - гараж, розташований на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS], та як наслідок рішення судів не можуть ґрунтуватися на припущеннях, оскільки відповідачі позов не визнали, ніяких дій з реконструкції чи перепланування вчиняти не збирались і не пропонували. Крім того, посилання судів на неістотність порушень самочинного будівництва є передчасними, оскільки такі фактичні обставини з'ясовуються при наявності проекту будівництва і відступлення від його умов (п. 23 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва). За таких обставин, ВССУ прийшов до висновку, що суди на викладене уваги не звернули, не встановили фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшли передчасного висновку про відмову в задоволенні позову Болградської міської ради Одеської області. Ухвалою судді від 31.10.2014 року дана справа прийнята до розгляду суддею Кодінцевою С.В. після її отримання з ВССУ (а.с.4 т.2). Розгляд справи призначався на 27.11.2014 року о 14:00 годині (а.с.5), 25.12.2014 року о 09:00 годині (а.с.23), 22.01.2015 року о 09:00 годині (а.с.30), 04.02.2015 року о 14:00 годині (а.с.36). Однак, щоразу до суду надходили заяви від відповідачки [PERSON] про відкладення розгляду справи на іншу дату з різних причини (а.с.20, 26-27, 32). В судове засідання 04.02.2015 року прибули усі сторони окрім представника позивача, в зв'язку з чим ухвалою суду від 04.02.2015 року було визнано явку представника позивача обов'язковою (а.с.48). 13 лютого 2015 року розпочато розгляд справи по суті позовних вимог. Представник позивача Симончук А.С., діючий за дорученням № 1068/02-12 від 07.10.2014 року (а.с.51) підтримав усі позовні вимоги, в тому числі і уточнюючі позовні вимоги, наполягав на задоволенні. Стверджував, що оскільки будівля, визначена в технічному паспорті під літ. «Г» (сарай, гараж), що розташована в домоволодінні відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] має статус самочинної будівлі, так як зведена без будь-яких дозвільних документів, тому відповідно до вимог ст. 376 ЦК України підлягає знесенню. І оскільки, саме Болградська міська рада є власником земельної ділянки, на якій розташований самочинно збудований об'єкт, він як представник наполягає на задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, в задоволенні якого просила відмовити. Пояснила, що спірний сарай вона дійсно збудувала без будь-яких дозвільних документів на земельній ділянці, яка виділялася для обслуговування її житлового будинку, державного акту на право власності вона не має, оскільки третя особа [PERSON] як суміжний співвласник не дає своєї згоди. Сарай нею збудований, оскільки в цьому є нагальна потреба, так як в ньому вона зберігає зернові культури, і без нього не може обійтися. Однак, на її думку, дана споруда ніяким чином не впливає на стан будинку третьої особи. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON], діючий за довіреністю від 22.05.2013 року, посвідченої секретарем Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.41-44) підтримав заперечення своєї довірительниці. Разом з цим пояснив, що вимоги експерта відповідачкою виконані, і відповідно до рекомендацій начальника Болградського міськрайонного сектору Головного управління ДСНС України в Одеській області дерев'яні елементи цієї будівлі оброблені «БС-13-антипірен-антисептик» з метою захисту деревини від займання, а також було вказано на те, що не має потреби зводити протипожежну стіну між будівлями. Втім, цим же висновком експерта підтверджено, що збудований сарай ніяким чином не порушує права третьої особи [PERSON], і може безперешкодно в подальшому експлуатуватися. Болградська міська рада зловживає наданими їй повноваженнями, тривалий час ігнорує, не розглядає і не приймає рішення по заявам відповідачки, щодо передання їй у власність земельної ділянки, на якій розташований будинок. Крім того, відповідачка має змогу скористатися діючим законом, що набрав чинності 31.01.2015 року, яким були внесені зміни, а саме відповідно до положень пункт 9 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Відповідач [PERSON] також позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, та подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.52-53). Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги Болградської міської ради Одеської області, наполягала на їх задоволенні. Стверджувала, що збудованим [PERSON] сараєм порушуються її права як суміжного співвласника, сильно руйнується її будинок, оскільки усі стічні води йдуть під її будинок. В кімнатах будинку є сирість, вся задня стінка будинку, яка має довжину 22 метри покрита тріщинами, штукатурка сиплеться. Взагалі, якщо відповідачка не знесе сарай її будинок завалиться, і їй не буде де жити. Однак, жодного доказу на підтвердження своєї правової позиції - суду не надала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином (а.с.37, 77). Надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.38-39). Третя особа [PERSON] також в судове засідання не прибув, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.7, 37, 69, 77). Згідно договору дарування від 10.12.2009 року, посвідченого держаним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, не є власником своєї 1/6 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], оскільки 10.12.2009 року подарував свою частку [PERSON] (а.с.13-15). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]: [PERSON] - 13/25 часток, [PERSON] - 12/25 часток, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2772 (а.с.13, т.1), рішення Болградського районного суду Одеської області від 26.04.1989 року, справа № 2-40/89, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.02.2015 року (а.с.136-140 т.1, а.с.60-63 т.2). Свідоцтво про право власності на земельну ділянку відсутнє. Втім, відповідачі неодноразово зверталися до міської ради з заявами про передачу їм у власність земельної ділянки за вказаною адресою. Рішенням 48 сесії V скликання від 23.09.2009 року № 1038-V [PERSON] надано згоду на передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель та гаражного будівництва розміром 0.0604 га за адресою: [ADDRESS] (а.с.93 т.2). Відповідачка замовила і виготовила технічну документацію на дану земельну ділянку (а.с.86-99 т.2). Однак, рішення про затвердження техдокументації міська рада так і не прийняла. 17.02.2015 року відповідачі знову подали заяву до міської ради з даного приводу, проте відповіді на свою заяву по теперішній час не отримали (а.с.100-101 т.2). Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 13.12.2011 року, при обстеженні домоволодіння за адресою: [ADDRESS] виявлено самочинно збудований сарай під літ. «Г» (а.с.86). Власниками суміжного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-22 т.1, 82-85 т.1, а.с.10-12 т.2) є треті особи: [PERSON] - 5/6 часток, [PERSON] - 1/6 частка на підставі: - договору дарування від 10.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори Одеської області, зареєстрований в реєстрі № 4776, витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 8054387 від 10.12.2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Болградське бюро технічної інвентаризації» від 08.01.2010 року (а.с.13-14, 15, 16), - свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2006 року, виданого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 6124 (а.с.17), витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації від 20.12.2006 року (а.с.18). Рішенням 76 сесії VІ скликання Болградської міської ради Одеської області від 30.04.2013 року № 1076-VІ затверджено проект землеустрою по відводу земельної ділянки в спільну сумісну власність [PERSON] і [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель (присадибна ділянка), розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.81-82) та 24.03.2015 року третіми особами отримано свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку (а.с.83-84). При попередньому розгляді даної справи за клопотанням відповідачів по справі призначалася судова будівельна експертиза (а.с.108 т.1). Ознайомившись детально з висновком експерта № 21/19-2013 від 28.10.2013 року за результатами судової будівельно-технічної експертизи (а.с.111-133 т.1) вбачається, що: - при обстеженні домоволодіння за адресою: [ADDRESS], а саме сараю під літ «Г», який відносить до 2006 року будівництва в цілому з точки зору забезпечення стійкості на надійності, може експлуатуватись за призначенням після вирішення питань протипожежної безпеки. Експертом рекомендовано вирішити питання щодо підвищення ступеню вогнестійкості сараю літ. «Г» заміною дерев'яних елементів даху на металеві, також можливе улаштування протипожежної стіни, але вказані заходи мають погоджуватись з органами Держпожежнагляду; - водовідведення з даху виконано на ту ж земельну ділянку по встановленому жолобу, нахил якого виконано в протилежному від будівель домоволодіння по [ADDRESS] бік, сарай розташовується на відстані 3.0 м. від північної стіни житлового будинку літ «А» по [ADDRESS] та не впливає на стан водовідведення від названого житлового будинку і не є причиною виникнення сирості в його приміщеннях. - при обстеженні приміщень житлового будинку літ. «А» з житловою прибудовою літ «А1» домоволодіння [ADDRESS] на предмет виникнення сирості, експертом встановлено, що виникнення сирості пов'язане з порушенням правил експлуатації будівлі; з дефектами захищаючих конструкцій і санітарно-технічних пристроїв, допущеними в процесі будівництва або проектування; - в штукатурці стіни наявні вертикальні похилі тріщини з шириною розкриття до 8 мм., наявні прогини та порушення цілісності конструкції водовідведення, які спричиняють виток води на окремих відрізках стіни, в тому числі і в місцях виникнення тріщин; - можливими причинами сирості в приміщеннях житлового будинку є потрапляння атмосферних опадів на зовнішню поверхню стіни із заповненням тріщини через невідповідність нахилів водостічного жолобу; - недостатній рівень інсоляції стіни через її північну орієнтацію на що вказують нарости моху; - відсутність гідроізоляції між стіною та фундаментом. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] суду і сторонам по справі пояснив, що обстеження житлового будинку № 13 і сараю під літ. «Г» в домоволодінні [ADDRESS] здійснювалося візуально. Встановити причини сирості шляхом візуального обстеження можливо, якщо вони вписуються в модель візуального огляду. Наявність сирості просліджується по всій стіні вздовж будинку починаючи від [ADDRESS], однак сарай відповідачів стоїть набагато далі, і має довжину три метри, і ніяким чином не впливає на факт сирості і вологості будинку третьої особи. Для встановлення причин виникнення вологості в будинку № 13, потрібне більш глибоке дослідження: щоб встановити який саме виникає грибок, плісень відбираються проби і проводиться лабораторне дослідження (перед ним, яким експертом таке питання не ставилося). Для того, щоб встановити і виявити причини появи вологості у підвалі, слід також розкривати фундамент, досліджувати яким чином він був збудований, чи була належним чином здійснена гідроізоляції між стіною та фундаментом. Крім того одним із чинників можуть бути і підземні води, оскільки даний регіон знаходиться в сисмічній зоні, і підземні води часто змінюють свої направлення. З точки зору постановки інсоляційної лінійки наявність чи відсутність сараю під літ «Г» в домоволодінні № 15 ніяким чином не впливає на інсоляцію будинку № 13. Рівень інсоляції вираховуються за допомогою інсоляційної лінійки, яка розробляється для кожного регіону окремо. З метою виконання рекомендацій експерта відповідачка, стіни сараю під літ «Г» обробила (захистила) цементним розчином та для запобігання можливості поширення вогню дерев'яні елементи оброблені «БС-13-антипірен-антисептик», розчином який використовується для захисту деревини від займання. Після чого, звернулася з заявою до Болградського міськрайонного сектору Головного управління ДСНС України в Одеській області від 18.11.2013 року щодо проведення обстеження сараю під літ «Г», розташованого в її домоволодіння. За наслідками проведеного огляду начальником Болградського МРС ГУ ДСНС України в Одеській області на ім'я відповідачки надано відповідь-роз'яснення, з якого вбачається, що відповідачка [PERSON], яка є господарем спірної будівлі, обробила стіни цементним розчином та достатня відстань 3м. між сараєм під літ «Г» домоволодіння [ADDRESS] та житловим будинком [ADDRESS] не дає можливості швидкого розповсюдження вогню на поруч розташовані будівлі, а тому не має необхідності влаштування протипожежної стіни між названими будівлями. Для запобігання можливості поширення вогню дерев'яні елементи сараю під літ. «Г» оброблені «БС-13-антипірен-антисептик», розчином який використовується для захисту деревини від займання. Враховуючи заходи, які були проведені господарем будівлі, щодо вирішення питання протипожежної безпеки, дана будівля та її стан в протипожежному відношенні не створюють загрози поруч розташованим будівлям (а.с.134-135 т.1). Згідно відповіді начальника Болградського МРС ГУ ДСНС України в Одеській області на ім'я [PERSON] від 12.03.2014 року № 31 на її звернення щодо створення комісії для проведення обстеження надвірної споруди сараю під літ. «Г», розташованого за адресою: [ADDRESS] на предмет відповідності цієї споруди протипожежним вимогам вбачається наступне, що [PERSON] у листопаді 2013 року здійснено власними силами обробку дерев'яних елементів надвірної споруди розчином «БС-13-антипірен-антисептик», який використовується для захисту деревини від займання. Дати заключення по якості здійснення обробки має повноваження дослідно-випробувальна лабораторія Головного управління ДСНС України в Одеській області, яка розташована за адресою: вул. Прохорівська, № 6, м. Одеса (а.с.200 т.1). Однак, а ні позивач Болградська міська рада Одеської області, а ні третя особа [PERSON], які не згодні з названими діями відповідачки щодо приведення самочинно збудованого сараю під літ. «Г» у відповідність до протипожежних вимог, не зверталися до Дослідно-випробувальної лабораторії Головного управління ДСНС України в Одеській області щодо отримання висновку на предмет якості здійснення обробки дерев'яних конструкцій самочинно збудованого сараю. Крім того, не наполягали, а навпаки заперечували на допиті в судовому засіданні начальника Болградського МРС ГУ ДСНС України в Одеській області [PERSON], який надав названі вище відповіді. Згідно акту обстеження домоволодінь присадибних ділянок, розташованих за адресами по [ADDRESS] і по [ADDRESS] комісією Болградської районної державної адміністрації Одеської області від 11.02.2009 року було встановлено, що у підвальному приміщенні будинку №13 на стінках є плями вологи, що просочилася та мікротріщини на задній стінці будинку, що межує з домоволодінням № 15, виявлено на цій же стінці дві тріщини на відстані біля двох метрів одна від одної на всю висоту. Вертикальні тріщини також є на боковій стіні будинку, що виходить на вулицю. Аналогічні тріщини виявлені і на будинках № 11, і № 15. Всі ці тріщини є наслідком невірної вертикальної посадки усіх трьох будинків відносно до проїжджої частини [ADDRESS]. Уклін поверхні земельної ділянки, на якій розташована дана вулиця направлений зі сходу на захід, а обстежені будинки розташовані на нижній по уклону стороні вулиці і тому висотні відмітки земельних ділянок домоволодінь, нижче а ніж відмітки проїжджої частини вулиці. Це призвело до того, що усі ливневі стічні води направляються в сторону будинків і проходять через їх подвір'я …, а тому як наслідок приводить до утворення тріщин на несучих стінах усіх будинків. Надано рекомендації, в тому числі господарям будинку № 15 - знести сарай (а.с.164 т.1). Однак слід зауважити, що дане обстеження проводилося комісією ще у 2009 році, і суд приймає його до уваги в частині, що стосується встановлення причин утворення тріщин, вологості в житловому будинку [ADDRESS]. Втім, щодо рекомендацій по знесенню самочинно збудованого гаражу, суд вважає дане рішення комісії передчасним, та таким що не узгоджується з положеннями вимог ст. 376 ЦПК України в частині порушення прав інших осіб. Судовий експерт проводив обстеження в 2013 році, і його висновки мають біль вагоме значення для розгляду справи в частині щодо можливості подальшого використання і експлуатації сараю під літ. «Г» житлового будинку [ADDRESS] та щодо причин утворення вологості в будинку [ADDRESS], і причин його руйнування. Висновок судового експерта [PERSON] № 21/19/2-2013 від 28.10.2013 року є належно мотивованим, науково обґрунтованим, складеним кваліфікованим експертом, що має достатній досвід і стаж експертної роботи, на підставі ретельного дослідження всіх матеріалів цивільної справи, скрупульозного і детального візуального обстеження, як житлового будинку за адресою: [ADDRESS], так і самочинно збудованого сараю під літ. «Г» домоволодіння за адресою: [ADDRESS], відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз'яснення, а тому суд кладе його в основу свого висновку, про те, що самочинно збудований сарай під літ «Г» домоволодіння за адресою: [ADDRESS] не порушує прав та законних інтересів суміжних співвласників домоволодіння за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], не є причиною виникнення вологості в названому житловому будинку, та наслідком його руйнування. Суд неодноразово роз'яснював як представнику позивача, так і третій особі [PERSON], які не згодні з висновками названої експертизи, їх право і можливість заявити клопотання про призначення нової, чи повторної судової будівельно-технічної експертизи, зазначивши якому експерту, чи комісії експертів слід доручити проведення такої експертизи, і які питання на вирішення експерта поставити, що відображено в журналі судового засідання та в листі суду (а.с.68 т.2). Втім, названі особи не скористалися своїм правом, передбаченим ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України щодо подання суду належних і допустимих доказів, та доведення перед судом їх переконливості. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права суд виходить із такого. Питання самочинного будівництва та його наслідків регулює стаття 376 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Згідно з частиною другою статті 376 ЦК України особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Доцільним слід зазначити, що відповідно до положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VІ, що набрав чинності 12.03.2011 року, встановлені правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Згідно ст. 38 цього Закону у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. Замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду (в редакції Закону від 16.10.2012 р. N 5459-VI) Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, Болградська міська рада Одеської області, яка виступає позивачем в даному спорі не є належним позивачем щодо вимог про знесення самочинно збудованого об'єкту, оскільки такий порядок чітко визначений названим Законом, і повноваження має лише Орган державно-будівельного контролю, яким міська рада не являється. Разом з цим, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області при обстеженні домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ще 13.12.2011 року виявила самочинно збудований сарай під літ. «Г», що підтверджується актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт (а.с.86 т.1). Однак припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису відповідачам не виносила, та як наслідок до суду з відповідним позовом не зверталася. З огляду на викладене, та враховуючи, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що саме збудований сарай під літ. «Г» в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] є причиною виникнення вологості сирості, чи руйнування житлового будинку за адресою: [ADDRESS], чи створює перешкоди власникам цього будинку в користуванні їх майном, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог Болградської міської ради Одеської області.

Outcome: dismissed