overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

17.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.08.1998 року у Луганській області, м.Стаханові відділом державної реєстрації актів громадянського стану за актовим записом № 270. З обставин, викладених у позовній заяві просив позов задовольнити. Позивач не прибув в судове засідання, надав попередньо заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач не прибула у судове засідання, надала попередньо заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнав та не заперечувала проти його задоволення. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

17.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 06.04.1991 року зареєстрував з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають сина, який на даний час є повнолітнім і може сам про себе подбати. Сімейно-шлюбні відносини у сторін не склалися і остаточно припинились в червні 2014 року. Причиною розпаду сім?ї стали постійні зради відповідачки, які призвели до недовіри позивача до неї. Тому позивач вважає, що сім'я з відповідачкою розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідачка [PERSON] проти позову не заперечує та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 10-11 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.04.1991 року, про що Інгулецьким районним відділом запису актів громадянського стану зроблено актовий запис № 68 ( а.с.6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

17.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 від заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, посилаючись на те, що діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дітей, має можливість надавати матеріальну допомогу, але не бажає цього робити. Судові витрати просить покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання\~ не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову в яких послався, що не надає матеріальної допомоги, оскільки дружина в його відсутність забрала дітей і виїхала в місто Херсон, де проживає за невідомою йому адресою та співмешкає з невідомим йому чоловіком, тобто створила штучні перешкоди для надання їм допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, встановлено, що сторони по справі мають спільних доньок: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЕД № 129215 від 04.12.2008 року), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-КГ № 169181 від 16.11.2013 року. Згідно довідки № 989 від 14.08.2015 року, виданої Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, діти живуть біля матері. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відповідності до ст. 79, п. 3 ч. 1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. у зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з цивільним позовом відповідача про відшкодування шкоди в розмірі 35 646 грн 28к. в порядку регресу. Вимоги мотивовані тим, що 11.10.2014року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів -автомобіля марки «Фольцваген» /д.н.з. [NUMBER] / під керуванням[PERSON] і автомобіля марки «Мерседес» /д.н.з. [NUMBER] / під керуванням [PERSON] Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком в розмірі 85 646грн 28к. та у подальшому отримало право грошової вимоги. Оскільки цивільно-правова відповідальність застрахована НАСК «Оранта» за полісом №АІ/1465734, з відповідача підлягає стягненню сума, з відрахуваннямліміту відповідальності страховика, у розмірі 35 646 грн 28к. /а.с.2-3/. В судове представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував /а.с.34/. Відповідач не прибув в судове засідання, повідомлений належним чином про дату і місце судового розгляду.Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за її відсутності або ж про відкладення розгляду справи завчасно не надала.Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи вимоги тим, що 23.06.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість 6518,38 грн. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримав, відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.06.2011 р. між сторонами був укладений кредитний договір № б/н, та відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку (а.с.5-30). Згідно ст.ст.526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість 6518,38 грн., яка складається із наступного:заборгованість за кредитом - 1592,29 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2539,50 грн., заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 1600,00 грн., а також штрафи відповідно умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 286,59 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.3-4). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними 02.08.2014 року. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе, однак добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач до суду надіслав письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач була повідомлена, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2014 року, від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 15.10.2014 року в сумі 80000 грн, а також 800 грн у відшкодування судових витрат. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договору, в частині дотримання строку повернення суми позики. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надіслав заяву про повне визнання позову. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.10.2014 року позивач надав відповідачу позику в сумі 80000 грн, яку останній зобов'язався повернути в строк до 15.05.2015 року. На підтвердження отримання позики та визначення строку її повернення відповідач видав позивачеві відповідну розписку, яку приєднано до матеріалів справи (а. с. 3). В силу положень частини другої статті 1047 ЦК України (далі - Кодекс) розписка позичальника або інший документ, який засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей є підтвердженням укладення договору позики. Наявність оригіналу розписки в кредитора є підтвердженням неповернення позичальником суми позики. Згідно статті 526 Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Враховуючи те, що відповідач умови договору позики не виконав, і у встановлений договором строк суму позики позивачеві не повернув, зазначене є підставою для її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 07.07.2014 року. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувались сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З вересня 2014 року шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Зазначив, що спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у них немає. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 226043, виданого 07.07.2014 року Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Від подружнього життя сторони мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-СГ №408278, виданого повторно 26.06.2014 року Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області. Сімейне життя в сторін не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що 23.02.2012 року був укладений шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває повністю на її утриманні, оскільки відповідач коштів на утримання сина не дає. Зазначає, що сама знаходиться у скрутному матеріальному становищі, так як перебуває у декретній відпустці. Стверджує, що відповідач працює слюсарем у Червоноградському управлінні по експлуатації газового господарства ПАТ «Львівгаз», його місячна заробітна плата становить 2 500 грн. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на сплату аліментів погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Кошти на утримання дитини відповідач не дає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, згоду відповідача сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 1500 грн у відшкодування майнової шкоди та 1500 грн у відшкодування моральної шкоди, що завдані злочином. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач не з'явився з підстав, визнаних судом неповажними. За згодою позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 23.07.2014 року о 20 год. 11 хв. відповідач, знаходячись у місті Чернігові, та переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, зателефонував позивачеві та під приводом того, що її син потрапив у ДТП і перебуває в міліції, отримав від останньої неподалік магазину «Екомаркет», розташованому на вулиці Кільцевій у місті Чернігові, грошові кошти в сумі 500 грн, для вирішення питання не притягнення її сина до кримінальної відповідальності. Через 25 хв. цього ж дня, на тому ж місці відповідач вдруге зустрівся з позивачем та отримав від неї грошові кошти в сумі 1000 грн, чим спричинив позивачеві майнову шкоду в сумі 1500 грн. За вчинені дії вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.04.2015 року відповідача визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого частиною другою статті 190 КК України та засуджено до позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у завданні позивачеві злочином майнової шкоди в сумі 1500 грн є доведеною. В силу положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача 1500 грн у відшкодування майнової шкоди. Суд вважає доведеним і завдання відповідачем позивачеві моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних із злочинним позбавленням її грошових коштів. Визначена позивачем сума грошової компенсації завданої моральної шкоди (1500 грн) є обґрунтованою і такою, що відповідає характеру злочину, глибині завданих душевних страждань, а тому підлягає стягненню в повному обсязі Отже, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття.В обгрунтування позову послалась на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, шлюб розірвали 16.08.2014 року, коли розривали шлюб вона була вагітною. Від спільного проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, їй самій важко матеріально утримувати дитину. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та пояснила, що відповідач [PERSON]не виконує свій обов'язок з утримання їхньої дочки, тому просить позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що позивач та відповідач розлучились, у відповідача є сумніви у його батьківстві стосовно дитини позивача, у зв'язку з чим він звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2013 року, від спільного проживання у позивача та [PERSON] є дочка -[PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER], зокрема, записом відповідача як батька дитини. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дочки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ураховуючи наявність у відповідача постійного доходу, виходячи з його обов'язку брати участь в утриманні дитини, батьком якої його записано, суд дійшов висновку про необхідність присудження стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу). При цьому необхідно зазначити, що відповідно до ст. 140 СК України стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком, матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про неї як батька, матері дитини з актового запису про її народження й можливе задоволення такого позову може стати підставою для перегляду рішення суду у цій справі у зв'язку з ново виявленими обставинами.

Outcome: approved