Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

17.05.2019 року [PERSON] звернулась до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з причин відсутності взаєморозуміння у вирішенні сімейних питань, збереження шлюбу вважає неможливим, майнового спору між ними немає. Зазначила також, що з відповідачем від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Вважає, що, не маючи на утриманні інших дітей, відповідач має матеріальну можливість утримувати їх спільну дитину. Ухвалою судді від 02.07.2019 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явились, натомість надали суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі. Позивач в заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує, відповідач - не заперечувала проти задоволення позову. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 8 ст. 178, ч.2 ст. 247 ЦПК України вирішив розглядати справу за наявними матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.21, ч.1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 08 серпня 2009 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції міста, актовий запис № 317, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ст.110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам доньки, що мають істотне значення. Як зазначила позивач у позові, і що визнав відповідач у відповідній заяві, сімейні відносини між ними припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть, з місцем проживання дитини визначилися. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд вважає, що позовна заява в частині розірвання шлюбу обґрунтована, відповідає вимогам закону та інтересам подружжя, отже підлягає задоволенню. Крім того, судом встановлено, що у сторін під час шлюбу народився [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідне свідоцтво про народження. За правилами ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Приймаючи до уваги інтереси дитини і позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, можливість відповідача сплачувати аліменти, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] підлягає щомісячному стягненню і повинен складати 1/4 частину від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку - з 17.05.2019 року. Оскільки позивач за вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору при подачі позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved