Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

16.12.2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 24 березня 1997 року померла її баба, [PERSON]. Померла [PERSON] була бабою позивача по лінії батька [PERSON]. [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Марянівське» с. Марянівка, Гребінківського району Полтавської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0165286. З метою переоформлення спадщини та отримання на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину позивач, як спадкоємець, звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус їй відмовила мотивуючи свої дії тим, що нею не поданий оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0165286 у порядку спадкування за законом, правом представлення. Згодом подала заяву про уточнення позовних вимог та просила встановити факт, що померлий 19.09.1996 року [PERSON] був рідним сином померлої 24.03.1997 року [PERSON]. Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, подали заяви згідно яких просять розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, представник відповідача проти задоволення позовних вимог з урахуванням уточнених позовних вимог не заперечує. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі відповіді на запит Гребінківського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Полтавській області № 519/03-04-23 /а.с. 32/ встановлено, що [PERSON] померла 24 березня 1997 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, проведений відповідний запис 24 березня 1997 року за № 388. Таким чином, на усі права та обовязки, що належали [PERSON] на цей момент, відкрилась спадщина. Відповідно п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набранння ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набранння чинності ЦК України. Згідно рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.11.2016 року [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини 3 місяці. Зважаючи на дату смерті спадкодавця та неприйняття спадщини до спадкових відносин у даній справі підлягає застосуванню ЦК України 2004 року з наступними змінами та доповненнями. Згідно письмового розяснення державного нотаріуса, в.о. Гребінківської ДНК, № 776/01-16 від 14.12.2016 року /а.с. 5/, на майно померлої 24 березня 1997 року [PERSON] заведено спадкову справу за № 273/2016, за матеріалами справи спадщину в межах додаткового строку прийняла внучка померлої [PERSON], проте для оформлення спадкових прав спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. А тому відповідне оспорюване право згідно статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту. Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом на підставі записів із копії погосподарської книги, копії свідоцтва про одруження серії III-УР № 788808, копії витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, копії свідоцтва про смерть серії I-КЕ № 023959, відомостей із Державного реєстру актів цивільного стану /а.с. 54-57, 60/ встановлено, що [PERSON], що померла 24.03.1997 року, та [PERSON], що помер 19.09.1996 року були матірю та сином. Із урахуванням встановленого факту, а також, як вбачається із копії паспорта серії КН 966232 /а.с. 6-7/, копії свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 0848671/а.с. 13/, копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017247789 від 25.10.2016 року /а.с. 15/, позивач є онукою спадкодавця [PERSON] В силу ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 023959 [PERSON] помер 19 вересня 1996 року /а.с. 12/ до відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] Таким чином, позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] як онука, а відповідно спадкоємець за правом представлення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Марянівське» Гребінківського району Полтавської області /а.с. 17-18/, та відповідей на запити відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області № 39/0/21-16 та № 253 від 26.12.2016 року /а.с. 16, 31/, [PERSON] був виданий сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0165286, розміром 4,25 га, яка знаходиться на території Марянівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. Відповідно до чинного на момент видачі сертифікату Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 сертифікат посвідчував право особи на відповідний пай. В силу частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. З огляду на викладене, судом встановлено, що право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай) було дійсним до її смерті. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач як спадкоємець за правом представлення, а тому визнання права власності на спірне майно в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч. ч. 1 та 2 статті 1220, ст. 1266, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95,

Outcome: approved