Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

15 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», [PERSON] про визнання договору іпотеки майнових прав недійсним, мотивуючи свій позов тим, що 20.07.2004 року між [PERSON] (пайовик) та Відкритим акціонерним товариством «Полтавтрансбуд» (виконавець) був укладений договір №2 про пайову участь в будівництві, відповідно до якого пайовик зобов»язався оплатити будівництво приміщення магазин на першому поверсі у будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтава, а виконавець зобов»язаний після введення будинку в експлуатацію передати пайовику приміщення (площа приміщення може змінюватись за даними БТІ). 16.09.2005 року між [PERSON] (пайовик) та Відкритим акціонерним товариством «Полтавтрансбуд» (виконавець) був укладений договір №17 про пайову участь в будівництві, відповідно до якого пайовик зобов»язався оплатити будівництво приміщення підвал у будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтава, а виконавець зобов»язаний після введення будинку в експлуатацію передати пайовику приміщення (площа приміщення може змінюватись за даними БТІ). 07.09.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки майнових прав до кредитного договору №014/0052/74/29728, за умовами якого [PERSON] передає в іпотеку відповідачу майнові права на нежитлове приміщення на першому поверсі будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтаві, площею 84,28 кв.м. 15.12.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки майнових прав до кредитного договору №014/0052/74/38485, за умовами якого [PERSON] передає в іпотеку відповідачу майнові права на нежитлове приміщення підвалу у будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтаві, площею 80,5 кв.м. Зазначає, що оскільки він не був стороною за оспорюваними договорами іпотеки, йому не було відомо про наявні обтяження. Про зміст вищевказаних договорів він дізнався в кінці літа на початку осені 2013 року, під час розгляду Київським районним судом м.Полтави справи №552/5415/13 про поділ майна подружжя [PERSON] та [PERSON]. За результатами розгляду цієї справи 10.10.2013 року було прийнято рішення, яким визнано право власності за [PERSON] на нежитлове приміщення підвалу площею 75,1 кв.м, що розташоване за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева, 50, яке, як виявилось, є предметом іпотеки за оскаржуваним договором 2; нежитлове приміщення на першому поверсі площею 77,5 кв.м, що розташоване за адресою: м.Полтава, вул.Жовтнева, 50, яке, як виявилось, є предметом іпотеки за оскаржуваним договором 1. Вважає, що укладені між відповідачами договори є недійсними, оскільки суперечать Цивільному кодексу України та Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час його укладання, а саме поняття «іпотека майнових прав» в силу статті 5 Закону України «Про іпотеку» на той час було відсутнє в переліку об»єктів, що можуть бути предметом іпотеки. Просив суд визнати недійсним договір іпотеки майнових прав від 07.09.2005 року до кредитного договору №014/0052/74/29728, укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON]. Вилучити відповідний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про заборону відчуження предмету іпотеки майнові права на нежитлове приміщення на першому поверсі у будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтава. Визнати недійсним договір іпотеки майнових прав від 15.12.2005 року до кредитного договору №014/0052/74/38485, укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON]. Вилучити відповідний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про заборону відчуження предмету іпотеки майнові права на нежитлове приміщення підвалу у будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтава. Судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] позов підтримали, просили суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Представник [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» [PERSON] з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити за безпідставністю. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] з позовом [PERSON] згодна. Просила суд позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши представників позивача [PERSON], [PERSON], представника [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» [PERSON], представника [PERSON] адвоката [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу з 14.06.1975 року. 20.07.2004 року між [PERSON] (пайовик) та Відкритим акціонерним товариством «Полтавтрансбуд» (виконавець) був укладений договір №2 про пайову участь в будівництві, відповідно до якого пайовик зобов»язався оплатити будівництво приміщення магазин на першому поверсі у будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтава, а виконавець зобов»язаний після введення будинку в експлуатацію передати пайовику приміщення (площа приміщення може змінюватись за даними БТІ). 16.09.2005 року між [PERSON] (пайовик) та Відкритим акціонерним товариством «Полтавтрансбуд» (виконавець) був укладений договір №17 про пайову участь в будівництві, відповідно до якого пайовик зобов»язався оплатити будівництво приміщення підвал у будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтава, а виконавець зобов»язаний після введення будинку в експлуатацію передати пайовику приміщення (площа приміщення може змінюватись за даними БТІ). 07.09.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки майнових прав до кредитного договору №014/0052/74/29728, за умовами якого [PERSON] передає в іпотеку відповідачу майнові права на нежитлове приміщення на першому поверсі будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтаві, площею 84,28 кв.м (а.с.5-6). 15.12.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був укладений договір іпотеки майнових прав до кредитного договору №014/0052/74/38485, за умовами якого [PERSON] передає в іпотеку відповідачу майнові права на нежитлове приміщення підвалу у будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтаві, площею 80,5 кв.м (а.с.7-8). 21.03.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В провадженні Київського районного суду м.Полтави знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» про поділ майна подружжя та визнання права власності на нерухоме майно. Рішенням Київського районного суду м.Полтави 10.10.2013 року (а.с.9-11) позовні вимоги [PERSON] задоволено. Виділено [PERSON] квартиру [ADDRESS] та визнано за нею право приватної власності на дану квартиру. Виділено [PERSON] нежитлове приміщення площею 75,1 кв.м, що розташоване за адресою: м.Полтава, вулиця Жовтнева, 50 та визнано за ним право власності на дане приміщення. Виділено [PERSON] майнові права на нежитлове приміщення, що розташоване в м.Полтава, вулиця Жовтнева, 50, площею 77,5 кв.м та визнано за ним право власності на майнові права на дане приміщення. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов»язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов»язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 2 статті 5 Закону України «Про іпотеку», який діяв на час укладання спірних договорів, був визначений вичерпний перелік об»єктів, що можуть бути предметом іпотеки. Майнові права частиною 2 статті 5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, що діяла на момент укладання договорів іпотеки, передбачені не були. 25.12.2008 року був прийнятий Закон України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким внесено зміни до частини 2 статті 5 Закону України «Про іпотеку», а саме до переліку об»єктів іпотеки включено майнові права на об»єкт незавершеного будівництва. До цього часу законодавство України не передбачало такого способу забезпечення зобов»язання, як іпотека майнових прав. Отже, в судовому засіданні встановлено, що законодавством України до 25.12.2008 року не було передбачено можливості передавати в іпотеку майнові права, передача частини нерухомого майна здійснювалась відповідно до вимог частини 2 статті 5 Закону України «Про іпотеку», якою встановлено, що частина об»єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї, як на окремий об»єкт нерухомості. Таким чином, суд приходить до висновку, що нежитлове приміщення на першому поверсі в будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтаві, площею 77,5 кв.м та нежитлове приміщення підвалу в будинку №50 по вулиці Жовтневій в місті Полтаві, площею 80,5 кв.м, могли бути предметом іпотеки майнових прав лише у випадку їх виділення в натурі та реєстрації права власності на них, як на окремі об»єкти. В судовому засіданні встановлено і сторони не заперечували проти даної обставини, що вищевказане майно не було виділено в натурі та зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства України на час укладання спірних договорів, а тому воно не могло передаватись в іпотеку. Майнові права на об»єкти нерухомого майна, а тим більше на його частину не могли бути предметом іпотеки. Аналогічна правова позиція визначена у Постанові Верховного Суду України від 17.04.2013 року в справі №6-8цс13, в якій вказано, що суди дійшли правильного висновку про те, що при укладанні договору іпотеки були порушені положення статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору), оскільки майнові права на окремі приміщення в житловому будинку не могли бути предметом іпотеки. Підстави для визнання недійсним правочину і настання відповідних правових наслідків встановлені статтею 215 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved