Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

16 січня 2019 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06 жовтня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №155. В подружжя є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка зазначає, що сімейні відносини з відповідачем не склались і з грудня 2016 року не спілкуються та проживають окремо, ведення спільного господарства повністю припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Також позивачка вказує, що відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , а тому позивачка звернулася до суду і просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь\~аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 13.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 23.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак до судового засідання подала заяву, в якій позов підтримала, просить проводити розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила, просила стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Відповідачем не подано до суду відзив на позов. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.287 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 06 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №155, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В подружжя є малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримання. Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин між ними, разом не проживають та подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій ст.56 СК України передбачено, що \~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. римушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.ч.2, 3\~ст. 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою, молодою, працездатною особою, будь-яких заперечень про те, що ним не можуть сплачуватися аліменти у зазначеному в позові розмірі, а також ,що він матеріально утримує дитину ,суду не надано. Враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Згідно з ч.1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн. ,а також на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн..

Outcome: approved