Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

15 липня 2015 року ПАТ «Державний Ощадний банк України» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], , в якому просив суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з нежитлової будівлі, загальною площею 209,2 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS], накладений Постановою №В-8/1362 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 27.12.2013 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1527/18306/12 виданого 26.03.2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний Банк України» у розмірі 506 147,14 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 20 березня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір відновлювальної кредитної лінії №2318-н. в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Банком та [PERSON] укладено іпотечний договір, предметом іпотеки було нежитлові будівлі, загальною площею 209,2 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернувся з позовною заявою до Суворовського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку за договором відновлювальної кредитної лінії №2318-н від 20.03.2008 року. У зв'язку з чим, 16 січня 2013 року, Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення, яким позовні вимоги, задоволено в повному обсязі. В подальшому, під час проведення дій по добровільній реалізації заставленого майна за кредитним договором № 2318-н від 20.03.2008 р., стало відомо, що у рамках виконавчого провадження ВП № 41168149 державним виконавцем Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції 27.12.2013 року винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] та накладено заборону на здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Вказаний арешт був накладений у зв'язку з виконанням виконавчого листа №1527/18306/12 виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління заборгованості у сумі 506 147,14 грн. Наявність зазначеної постанови унеможливлює виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.01.2013 року та позбавляє Банк на його право щодо добровільної реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим банк як іпотекодержатель вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою для скасування зазначеного арешту. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився,належним чином повідомлявся причини неявки буду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився,належним чином повідомлявся причини неявки буду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 16 січня 2013 року, позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний Банк України» задоволено в повному обсязі., та стягнуто заборгованість в сумі 48 509,04 Євро, що за курсом НБУ становить 502 928,14 грн. 27.12.2013 р постановою державної виконавчої служби Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] 08.04.2015 року АТ «Ощадбанк» звернувся з клопотанням про зняття арешту до Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ. Відповідно листа від 17.04.2015 року Першого суворовського відділу ДВС Одеського МУЮ ідсутні будь-які підстави для скасування арешту та роз'яснено необхідність АТ «Ощадбанк» звернутись з відповідною позовною заявою про зняття арешту до суду. Оскільки постанова Першого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.12.2013 р., якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] перешкоджають банку (Іпотекодержателю) реалізувати своє право на задоволення своїх вимог шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом, суд вважає можлими задоволення вимог позивача щодо зняття арешту з наступних підстав. АТ «Ощадбанк» є обтяжувачем з найвищим пріоритетом, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження» та положень Кредитного договору, у зв'язку з тим, що на момент вчинення правочину, будь-яких інших обтяжень на предметі іпотеки не зареєстровано, тому першочергове право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки має АТ «Ощадбанк» Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з - під арешту. Згідно зі ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», спори, які виникають у виконавчому провадженні щодо звернення стягнення на заставне майно, вирішуються судом. Оскільки скасування арешту з іпотечного майна щодо якого досягнуто згоди на добровільну реалізацію, жодним чином не порушує права ані кредитора ані боржника. Пунктом 16 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»: вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Зі змісту ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою незважаючи на звернення позивача, не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення майнових прав позивача. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. З огляду на викладене, суд вважає можливим захистити право власності позивача, задовольнивши позовні вимоги, звільнивши з-під арешту спірне майно.

Outcome: approved