Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

15 січня 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 26 листопада 2014 р. він виявив у себе в дворі трупи 4-х кролів та зникнення з клітки ще одного, яких утримує в своєму господарстві, навколо яких було багато слідів лап однієї собаки, які вели через городи до провулку Паліїв в смт Базалія, де обривалися. Наступного дня 27 листопада 2014 р. близько 8 год. 30 хв. біля кліток з кролями помітив собаку чорно-коричневої масті, поряд з якою лежало 8 задушених кролів. Собака почала втікати через городи до провулку Паліїв, далі через городи до [ADDRESS], після чого забігла на подвір'я [PERSON] В ході розмови з ним [PERSON] погоджувався компенсувати шкоду, оскільки його собака дійсно в ту ніч відірвалася з прив'язі, однак пізніше відмовився відшкодовувати шкоду. Позивачем заявлена вимога стягнути з [PERSON] 3500 грн. за задушені собакою відповідача 13 кролів різних порід. В ході судового розгляду позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що 26 листопада 2014 р. близько 10-11 год. ранку вийшов у двір погодувати кролів, яких утримує в своєму господарстві у кількості близько 50 шт. Біля частини кліток зі сторони городу побачив мертвих кролів і біля них багато лап собаки, які вели по снігу до провулку Паліїв в смт Базалія, а дані по дорозі їх не було видно, тому повернувся додому. Наступного ранку знову вийшов до кліток з кролями і побачив коло кліток собаку чорно-коричневої масті, яку він став переслідувати. Собака бігла практично по тих самих слідах, що і минулого дня, тобто до пров. Паліїв, далі побігла до [ADDRESS] і забігла між хлівом [PERSON] та господарством сусідки [PERSON] в двір [PERSON] Ця сусідка йому повідомила, що собака належить [PERSON], тому зайшов до нього у двір, куди також вийшов і сам [PERSON], який і підтвердив, що це його собака, яка вранці відірвалася. [PERSON] погоджувався відшкодувати йому заподіяну шкоду в розмірі приблизно 1 - 1,5 тис. грн., однак дома помітив, що розмір шкоди був значно більший, крім того, з'ясував, що сам [PERSON] є ненадійною людиною і не виконує своїх зобов'язань, тому звернувся до селищної ради, де і написав заяву в міліцію. Під час написання заяви [PERSON] прийшов також до селищної ради та відмовився виплачувати йому будь-яку компенсацію. Зазначив, що собака проникала до кліток з кролями, піднімаючи мордою дерев'яні засуви на дверях кліток або виламуючи тонкі дошки лапами, всього 26 листопада було собакою було задушено 4 кролів і 1 зник взагалі, а 27 листопада - задушено сім кролів та 1 також зник. Всього було задушено собакою та зникло 13 кролів різних порід на загальну суму 3500 грн. Відповідач [PERSON] позовних вимог не визнав та пояснив, що вранці 27 листопада 2014 р. близько 5 год. виходив у двір і його собака була прив'язана. Близько 8 год. 30 хв. собака була відірвана, у двір зайшов [PERSON] та повідомив, що його собака подушила багато його кролів. Припустивши, що це дійсно могла зробити його собака, тому запропонував на відшкодування шкоди 1 тис. грн., на що той погодився. Через деякий час йому зателефонував селищний голова та повідомили, що [PERSON] перебуває в селищній раді та пише заяву про заподіяння йому шкоди уже на суму 2,5 тис. грн., тому пішов у сільську раду для вирішення цього питання. Зазначив, що сумнівається в тому, що подушив кролів позивача саме його собака, тим більше, що тієї ночі було задушено кролів у 5 господарствах. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власність зобов'язує (ч. 4 ст. 319 ЦК України). Тварини є особливим об'єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом (ч. 1, ч. 2 ст. 180 ЦК України). Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані не допускати порушення законних прав та інтересів інших фізичних та юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин. Згідно пп. «г» п. 6 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, затверджених МінЖКГ УРСР, Мінсільгоспу УРСР, МОЗ УРСР 17, 18 червня 1980 р., власники собак, котів та хижих тварин зобов'язані тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах, що виключають можливість втечі. Пунктом 20 цих Правил визначено, що за їх порушення громадяни, які є власниками собак, котів або хижих тварин, несуть відповідальність у встановленому порядку. Як встановлено в ході судового засідання, відповідач [PERSON] є власником собаки чорно-коричневої масті, який знаходиться на прив'язі в його дворі в [ADDRESS]. Вказаний собака [PERSON] в ніч на 27 листопада 2014 р. відірвався з прив'язі та проникнувши до кліток з кролями в господарстві [PERSON] задушила 7 його кролів вартістю 250 грн. за голову на загальну суму 1750 грн., які і підлягають стягненню з відповідача, як власника собаки, яка заподіяла шкоду. Так, свідок [PERSON], [INFO], яка є тещею позивача, пояснила, що разом з позивачем вийшла у двір господарства і бачила собаку чорно-коричневої масті, яка була біля кліток з кролями, а навколо неї були розкидані трупи кролів. Побачивши їх собака втекла, а за нею навздогін побіг зять, який через деякий час повернувся та повідомив, що то собака [PERSON] З висновку Теофіпольського РВ УМВС України в Хмельницькій обл. № 1079 від 28.11.2014 р. за заявою позивача про знищення його кролів встановлено, що в ході перевірки відповідач у своїх поясненнях визнавав, що в ніч на 27 листопада 2014 р. його собака відірвалася, факт заподіяння шкоди позивачу його собакою, пропонував 1 тис. грн.. на відшкодування цієї шкоди, але відмовився відшкодовувати після встановлення розміру заподіяння шкоди. В ході судового розгляду відповідач підтвердив, що давав дільничному інспектору міліції саме такі покази, обидві сторони судового розгляду не наполягали на витребуванні оригіналу даного висновку з міліції. З довідки, виданої 17 грудня 2014 р. підприємством споживчої кооперації «Кооперативне підприємство «Ринок» за № 35 вбачається, що середня ринкова вартість кроля простої породи за 1 голову становить 250 грн. З фото таблиць, наданих позивачем, вбачається пошкоджені клітки, дерев'яні засувки, якими вони закриваються, які дають змогу легко відкрити клітку зовні, та розкидані по дворі мертві кролі. Висновок Теофіпольського РВ УМВС України в Хмельницькій обл. про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 КУПАП, в діях [PERSON] виходячи з того, що він собаку з прив'язі не відпускав, а вона відірвалася сама, підтверджує встановлені в суді обставини вчиненого. Позивачем не доведено причетність до загибелі його 5-ти кролів 26 листопада 2014 р. та зникнення його кроля 27 листопада 2014 р. собаки відповідача, тому в цій частині в позові належить відмовити. Позивачем також не доведено загибель більш дорогих кролів, тому стягненню підлягає вартість найбільш дешевих.

Outcome: partial