Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

17.09.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради від 14.06.2019 року № 8-к «Про оголошення догани» та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 100 000,00 гривень та судові витрати по справі (а.с. 3 - 7 т. 1). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 2001 року [PERSON] обіймає посаду завгоспа Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області. Відповідно до наказу директора Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області від 14.06.2019 року № 8-к «Про оголошення догани», на позивача було накладено стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, чого вона не вчиняла, оскільки сумлінно ставиться до виконання своїх обов`язків, передбачених посадовою інструкцією. Вважає накладене на неї стягнення незаконним та необґрунтованим, а відтак, наказ директора школи та накладене на неї стягнення таким, що підлягає скасуванню, оскільки вона не вчиняла дисциплінарного проступку, в ньому відсутні посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни, відсутній склад дисциплінарного правопорушення, будь-яких фактів та доказів неналежного виконання нею службових обов`язків оскаржуваний наказ не містить, тоді як загальне посилання положення посадової інструкції не може засвідчувати факт вчинення дисциплінарного проступку та вважає оскаржуваний наказ таким, що винесений з особистих мотивів керівництва, не містить конкретні проступки, на яких він базується та наявно простежується мета звільнення з обіймаємої посади. Крім того, незаконними діями відповідача, позивачу заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює в сумі 100 000,00 гривень, що полягає в моральних стражданнях, втрати нормальних життєвих зв`язків та додаткових зусиллях для організації свого життя, що зумовило звернення до суду з наявним позовом за захистом своїх порушених прав. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року провадження у справі відкрито (а.с. 25 - 26 т. 1). Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року, відкладено розгляд справи та витребувано від Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області відомості, чи була [PERSON] , [INFO] членом виборного органу первинної профспілкової організації Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області, в разі, якщо була, надати відомості, чи надає виборний орган первинної профспілкової організації згоду на притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани, відповідно до ст. ст. 147, 149 КЗпП України. В разі, якщо [PERSON] була членом виборного органу первинної профспілкової організації Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області, зобов`язати виборний орган первинної профспілкової організації розглянути питання щодо отримання згоди або відмови виборного органу первинної профспілкової організації профспілки на притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , відповідно до ст. ст. 147, 149 КЗпП України. Копію протоколу засідання виборного органу первинної профспілкової організації з розгляду зазначеного питання із згодою або відмовою на притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] направити до суду. Викликано в судове засідання в якості свідків: директора Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області [PERSON] ; [PERSON] (а.с. 162 - 163 т. 1). Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пейчева С.Д. у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд позов задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові та у відповіді на відзив (а.с. 64 - 68 т. 1). Представник відповідача адвокат Афанасьєв А.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та в запереченнях (а.с. 30 - 33, 85 - 87 т. 1). В судовому засіданні [PERSON] пояснила суду, що вона в теперішній час є директором Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області. [PERSON] працювала завгоспом школи до 27.09.2019 року. Була членом виборного органу профкомітету до 26.09.2019 року. Колишній директор [PERSON] повідомила, що 14.06.2019 року компетентною перевіркою було виявлено ряд порушень стосовно неналежного виконання завгоспом [PERSON] своїх посадових обов`язків, про що було складено відповідний акт. Було виявлено, що завгоспом не ведеться облік надходжень товарів на баланс школи по натуральній формі, не ведуться книги обліку госптоварів, не ведеться облік робочого часу технічного персоналу. Завгоспом [PERSON] було надано письмове пояснення, в якому вона визнає ці недоліки в своїй роботі. Законодавством (ст. 147 КЗпП України) передбачено 2 види покарання: догана або звільнення. Згідно з інструкцією працівник мав бути звільнений, проте, було обрано найменше з двох видів покарань - догана, оголошена працівнику за рекомендацією комісії. За те, що ці порушення не були виявлені нею вчасно, вона теж була покарана - отримала догану. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексі України (ст. 4). Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 12 України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 16 листопада 2001 року обіймала посаду завгоспа Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області, що підтверджено копією її трудової книжки серії [NUMBER] від 01.08.1986 року (а.с. 9 - 10 т. 1). Наказом директора Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області від 14 червня 2019 року № 8-к завгоспу школи [PERSON] оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків (а.с. 11 т. 1). Підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності зазначений акт про порушення від 14.06.2019 року, з якого вбачається, що завгоспом школи [PERSON] не виконуються посадові обов`язки, а саме: не ведеться облік надходжень товарів на баланс школи по натуральній формі; не ведеться облік робочого часу підпорядкованого їй технічного персоналу; не ведуться книги обліку госптоварів; не ведеться облік видачі вугілля кочегарам; на робочому місці відсутній помічник кухаря (підсобний робітник - 0,5 ст.) через те, що йому завгоспом наділені інші повноваження, види роботи, але наказом по школі це не закріплено; впродовж опалювального сезону фактично працювали не 3 сезонних кочегари, а 6, троє з яких не є працівниками школи, не мають допуску до роботи в котельні, з якими не проводилося навчання по роботі в особливих умовах; інструктаж з ними з охорони праці на робочому місці відсутній. При спілкуванні з працівниками школи встановлено, що збираються добровільні батьківські внески для проведення ремонту, завгоспом школи [PERSON] пропонувалося придбати фарбу в неї. Станом на 14.06.2019 року фарбу школою отримано, на облік не поставлено; видано 2 банки; вся фарба у потрібній кількості є. Отже, порушувалась трудова дисципліна працівником - завгоспом школи [PERSON] , яка неналежно виконувала свої посадові обов`язки та порушувала робочу інструкцію Задунаївської ЗОШ № 19 від 25.01.2018 року (а.с. 12 т. 1). При опитуванні завгоспу школи [PERSON] , нею були надані пояснення щодо усунення виявлених порушень (а.с. 13 т. 1). Згідно Статуту Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області, безпосереднє керівництво навчальним закладом здійснює його директор. Згідно посадової інструкції директора школи директор має право заохочувати і притягати до дисциплінарної відповідальності працівників школи. Директор наділений правом прийняття на роботу працівників та їх звільнення. Відповідно до ст. 147-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Тобто, саме директор школи є суб`єктом, який мав за наявності законних підстав видавати наказ, що оскаржується позивачем (а.с. 34 - 43 т. 1). Як вбачається з посадової інструкції № 158 директора загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів с. Задунаївка [PERSON] , директор школи має право в межах своєї компетентності, зокрема, видавати накази і давати розпорядження працівникам школи; заохочувати і притягати до дисциплінарної та іншої відповідальності працівників школи; делегувати свої повноваження, давати доручення; приймати на роботу і звільняти з роботи обслуговуючий персонал та визначати їхні функціональні обов`язки. Директор школи у своїй діяльності взаємодіє: з органами громадського самоврядування навчального закладу, з опікунською радою, з педагогічною радою школи, з органами місцевого самоврядування (а.с. 44 - 46 т. 1). Як вбачається з робочої інструкції завгоспа Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області, основними напрямами діяльності завгоспа школи є: господарська діяльність школи, матеріально - технічне забезпечення навчального процесу, забезпечення режиму здорових та безпечних умов праці і навчання. Завгосп школи виконує наступні посадові обов`язки, зокрема: керує господарською діяльністю школи; приймає матеріальні цінності, майно, меблі, інвентар школи на відповідальність за зберігання в порядку, встановленому законодавством; забезпечує працівників школи канцелярським приладдям, предметами господарського призначення; забезпечує своєчасну підготовку школи до початку навчального року; здійснює поточний контроль за господарським обслуговуванням і належним технічним та санітарно - гігієнічним станом споруд, класів, майстерень, спортзалу та інших приміщень, іншого майна школи, а також їх відповідності з вимогами норм і правил безпеки життєдіяльності; контролює раціональні витрати матеріалів і фінансів; керує роботою з благоустрою, озеленення і прибирання; спрямовує і координує роботою підпорядкованого йому технічного і обслуговуючого персоналу школи, веде облік робочого часу даної категорії працівників; організовує інвентарний облік майна школи, проводить інвентаризацію майна, своєчасно складає звітність і веде документацію відповідної ділянки роботи; здійснює заходи щодо розширення господарської самостійності школи щодо своєчасного укладення необхідних угод; забезпечує дотримання вимог охорони праці під час експлуатації основної будівлі та інших приміщень школи, технологічного, енергетичного обладнання, здійснює їх періодичний огляд і організовує їх поточний ремонт; забезпечення дотримання вимог при переміщенні вантажів, вантажно - розвантажувальних робіт, експлуатації транспортних засобів на території школи; організація і дотримання норм пожежної безпеки забудови і споруд; забезпечує навчальні кабінети, майстерні, побудові, господарські та інші приміщення обладнанням та інвентарем, якій відповідає вимогам правил і норм безпеки життєдіяльності, стандартам безпеки праці; організовує проведення щорічних замірів опру ізоляції електроустановок і електропроводки, пристроїв заземлення, періодичне випробування і відповідне спостереження справності водонагрівних та парових котлів, посуду, які працюють під дахом; аналіз повітряного середовища на вміст пилу, газів і пари шкідливих речовин; вимірювання освітленості, наявності шуму в приміщеннях навчального закладу у відповідності з правилами і нормами безпеки життєдіяльності; організовує не менш як 1 раз на 5 років розробку інструкції з хорони праці для технічного персоналу; організовує навчання, проводить інструктажі на робочому місці (вступний, періодичний) технічного і обслуговуючого персоналу, обладнує куток безпеки життєдіяльності; одержує відповідно до поданих заявок спецодяг, взуття та інші засоби індивідуального захисту для працівників, учнів школи; забезпечує облік, зберігання протипожежного обладнання, ремонт і знезараження спецодягу, спецвзуття та індивідуальних засобів захисту. Завгосп школи має право в межах своєї компетенції, зокрема, давати обов`язкові для виконання розпорядження і вказівки підпорядкованим йому працівникам з числа технічного і обслуговуючого персоналу школи. Завгосп школи несе відповідальність за збереження майна і господарського інвентарю школи, їх своєчасне відновлення і поновлення, дотримання правил техніки безпеки, виробничої санітарії і пожежної безпеки у встановленому порядку. За невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту та Правил внутрішнього розпорядку школи, законних розпоряджень директора школи та інших локальних видів посадових обов`язків, визначених даною Інструкцією, несе дисциплінарну відповідальність (а.с. 47 - 50 т. 1). Позивач скористалась правом, передбаченим КЗпП України, на оскарження наказу про застосування до неї заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани до комісії по трудовим спорам трудового колективу школи, до якої подала відповідну заяву про скасування наказу 9 вересня 2019 року (а.с. 52 т. 1). Комісія по трудовим спорам на своєму засіданні від 19.09.2019 p., відмовила [PERSON] у скасуванні наказу про застосування дисциплінарного стягнення (а.с. 53 - 54 т. 1). Наказом директора Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області [PERSON] від 02.01.2019 року № 8/ОД затверджена номенклатура справ на 2019 рік, перелік обов`язкової ділової документації школи, встановлено місце та строки її зберігання за класифікацією - під грифом 8 - документи, які зберігаються у кабінеті завгоспа. Документи завгоспа: документи щодо проведення інвентаризації, списки технічного та обслуговуючого персоналу школи, матеріали інвентаризації по кабінетах, акти перевірок готовності закладу до нового навчального року, акти на списання матеріальних цінностей, акти оприбуткування та передачі матеріальних цінностей (в інший заклад), документи перевірок захисного заземлення ізоляції мереж, документи (протоколи, акти, звіти, відомості переоцінки й визначення зношеності основних засобів) про переоцінку основних фондів, нематеріальних активів, графік роботи технічного та обслуговуючого персоналу, журнал обліку показників лічильника електричної енергії, документи про стан та випробування системи опалення при підготовці закладу до роботи в осінньо-зимовий період, документи про благодійну (спонсорську) допомогу, технічна документація на технологічне обладнання, книга обліку господарського майна та товарно-матеріальних цінностей, книга складського обліку, книга реєстрації актів списання матеріальних цінностей, книга реєстрації актів оприбуткування та передачі матеріальних цінностей, журнал обліку миючих засобів, табелі обліку використання робочого часу. Наказом Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради Одеської області від 02.01.2019 року № 8/ОД, затверджена номенклатура справ, під грифом 8 - документи, які зберігаються у кабінеті завгоспа: документи щодо проведення інвентаризації списки технічного та обслуговуючого персоналу школи, матеріали інвентаризації по кабінетах, акти перевірок готовності закладу до нового навчального року, акти на списання матеріальних цінностей, акти оприбуткування та передачі матеріальних цінностей (в інший заклад), документи перевірок захисного заземлення ізоляції мереж, документи (протоколи, акти, звіти, відомості переоцінки й визначення зношенності основних засобів) про переоцінку основних фондів, нематеріальних активів, графік роботи технічного та обслуговуючого персоналу, журнал обліку показників лічильника електричної енергії, документи про стан та випробування системи опалення при підготовці закладу до роботи в осінньо - зимовий період, документи про благодійну (спонсорську) допомогу, технічна документація на технологічне обладнання, книга обліку господарського майна та товарно - матеріальних цінностей, книга складського обліку, книга реєстрації актів списання матеріальних цінностей, книга реєстрації актів оприбуткування та передачі матеріальних цінностей, журнал обліку миючих засобів, табелі обліку використання робочого часу (а.с. 109 - 119 т. 1). На виконання ухвали суду від 08.09.2020 р. було проведено засідання профспілкового комітету Задунаївського ЗЗСО І-ІІІ ступенів. Як вбачається з протоколу профспілкового комітету Задунаївського ЗЗСО І - ІІІ ступенів № 2 від 09.10.2020 року, на засіданні були присутні 6 членів профкомітету. На засідання була запрошена [PERSON] , яка працювала директором до 30.06.2020 року. Позивач [PERSON] не була запрошена на засідання через карантинні обмеження в школі. [PERSON] , голова профспілки, яка повідомила, що [PERSON] працювала завгоспом школи до 27.09.2019 року. Була членом профкомітету до 26.09.2019 року. Вважає, що проведення такого засідання запізно, виданий наказ можна вважати недійсним, а відтак, таку згоду видавати не правильно. [PERSON] повідомила, що 14.06.2019 року компетентною перевіркою було виявлено ряд порушень стосовно неналежного виконання завгоспом [PERSON] своїх посадових обов`язків, про що було складено відповідний акт. Було виявлено, що завгоспом не ведеться облік надходжень товарів на баланс школи по натуральній формі, не ведуться книги обліку госптоварів, не ведеться облік робочого часу технічного персоналу. Завгоспом [PERSON] було надано письмове пояснення, в якому вона визнає ці недоліки в своїй роботі. Законодавством (ст. 147 КЗпП України) передбачено 2 види покарання: догана або звільнення. Згідно з інструкцією працівник мав бути звільнений, проте, було обрано найменше з двох видів покарань - догана, оголошена працівнику за рекомендацією комісії. За те, що ці порушення не були виявлені нею вчасно, вона теж була покарана - отримала догану. Голосували: за те, щоб дати згоду на винесення догани - 3 члени профкомітету; відмовити на надання догани - 1 член профспілки; утримались - 2 члени профкомітету (а.с. 3 - 4 т. 2). Як вбачається з Положення про первинну профспілкову організацію Задунаївської середньої школи, первинна профспілкова організація керується у своїй діяльності Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавством України, Статутом Профспілки працівників освіти і науки, цим Положенням, рішеннями профспілкових органів. Відповідно до Статуту Профспілки працівників освіти і науки України, рішення профспілкових зборів, конференцій, з`їздів і відповідних профспілкових органів приймаються більшістю голосів присутніх, якщо інше не передбачено цим Статутом. Таким чином, оскільки більшість від присутніх членів профкомітету не проголосували за надання згоди на оголошення догани [PERSON] , рішення вважається не прийнятим. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] в частині визнання незаконним та скасування наказу директора Задунаївської ЗОШ І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради від 14.06.2019 року № 8-к «Про оголошення догани», - суд зазначає наступне. Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Відповідно до статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до частини 1 статті 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. Статтею 142 КЗпП України встановлено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Згідно зі статтею 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Частиною 2 ст. 252 КЗпП України передбачено, що зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. [PERSON] була членом виборного профспілкового органу, а догана була їй оголошена без згоди останнього. Порядок застосування дисциплінарних стягнень відповідно до статті 149 КЗпП України передбачає обов`язок адміністрації зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту (ст. 141 КЗпП України). Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Строк для застосування дисциплінарного стягнення, визначений ст. 148 КЗпП України, яка передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення, відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 149 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до статті 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Суд надає оцінку законності оскаржуваного наказу з урахуванням того, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Суд наголошує, що саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення. Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Між тим, не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Принцип презумпції невинуватості випливає із змісту статті 138 КЗпП України, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вини працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності. Догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права. Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Здебільшого дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто, наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни», судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Порушення трудової дисципліни - це невиконання або виконання на неналежному рівні працівником покладених на нього трудових обов`язків. Крім того, порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця. Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність. Отже, законодавством передбачено, що підставою застосування дисциплінарного стягнення може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. В оскаржуваному наказі зазначено, що [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме неналежне виконання посадових обов`язків (а.с. 11). Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. З роз`яснень, викладених у пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 грудня 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» вбачається, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1 - 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Суд погоджується з твердженням позивача та її представника, що наказ № 8-к від 14 червня 2019 року не відповідає вимогам ст. ст. 147 - 149 КЗпП України. Дійсно, зі змісту наказу не вбачається, у чому саме полягає «неналежне виконання посадових обов`язків», в наказі не має посилання на конкретний пункт посадової інструкції чи конкретного наказу про розподілення обов`язків, які порушила позивач. В наказі, в порушення вимог ст. 148 КЗпП України, відсутні посилання на час скоєння проступку, який розмір шкоди від проступку позивача. Частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є. За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. Як вбачається з протоколу засідання № 2 профспілкового комітету Задунаївського ЗЗСО І - ІІІ ступенів від 09.10.2020 року, всього присутніми на засіданні були 6 членів профспілкового комітету. Порядок денний: надання згоди або відмова у притягненні до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани [PERSON] , яка була членом профкому минулого складу (наказ від 14.06.2019 року № 8-к «Про оголошення догани»). За те, щоб дати згоду на винесення догани проголосували 3 члени профкому; відмовити на надання догани проголосував 1 член профспілки; утримались 2 члени профкомітету. Рішення не прийнято. Оскільки відповідно до Положення про первинну профспілкову організацію Задунаївської середньої школи, первинна профспілкова організація керується у своїй діяльності Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавством України, Статутом Профспілки працівників освіти і науки, цим Положенням, рішеннями профспілкових органів. Відповідно до Статуту Профспілки працівників освіти і науки України, рішення профспілкових зборів, конференцій, з`їздів і відповідних профспілкових органів приймаються більшістю голосів присутніх, якщо інше не передбачено цим Статутом. Таким чином, профспілковий комітет, не погодився на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. [PERSON] на час застосування до неї дисциплінарного стягнення була членом виборного органу профспілки, а директор з приводу надання попередньої згоди на притягнення її до дисциплінарної відповідальності до первинної профспілкової організації школи не зверталась, тобто наказ і в цьому випадку є незаконним, оскільки оголошення позивачу догани відбулось з порушенням вимог ч.1 ст. 149, ч. 2 ст. 252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10 липня 2019 року по справі № 266/4915/16-ц. Таким чином, суд вважає, що порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності має наслідком скасування наказу, тому не має правового значення наявність складу самого проступку, оскільки оголошення позивачу догани відбулось з порушенням вимог ч.2 ст.252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 січня 2018 року по справі № 346/3853/16-ц. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної моральної шкоди, слід звернути увагу на наступне. У позовній заяві позивач оцінює завдану їй моральну шкоду у сумі 100 000,00 гривень. Мотивує зазначений розмір моральної шкоди тим, що незаконне притягнення її до дисциплінарної відповідальності призвело до значних моральних страждань, значного погіршення стану здоров`я, втрати працездатності, впевненості у завтрашньому дні та побоюваннях її незаконного звільнення, що призводить до необхідності прикладання нею додаткових зусиль по організації свого життя. З цього приводу суд зазначає, що у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Однак позивачем у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, якою врегульовано відшкодування моральної шкоди, не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння їй моральних страждань чи втрат немайнового характеру. Відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Як роз`яснено судам в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100000,00 гривень, не знайшла свого підтвердження, а тому не підлягає до задоволення. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено заподіяння їй моральної шкоди, в зв`язку з чим, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково і визнати незаконним та скасувати наказ директора Задунаївської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів Арцизької районної ради від 14.06.2019 року № 8-к «Про оголошення догани», у позовній вимозі про стягнення моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю заподіяння такої шкоди. Задовольняючи позов [PERSON] в частині скасування наказу про оголошення догани, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 768,40 гривень (а.с. 1). На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 3, 139 - 142, 147 - 150, 252 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 р., Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»,

Outcome: partial