Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

17.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними умови договору на туристичне обслуговування; стягнути з відповідача повну вартість путівки у розмірі 19950 грн.; стягнути моральну шкоду у розмірі 6090 грн. В своїх доводах посилається на те, що в грудні 2013 року її брат звернувся в туристичну компанію відповідача з метою купівлі путівок для відпочинку в Єгипті з 3 по 17 січня 2014 року для неї та її доньки. 21.12.2014 року туристичні послуги були оплачені та отримані всі необхідні документи для здійснення подорожі. 02 січня 2014 року її донька захворіла, в цей же день вона подзвонила в турфірму та попередила, що дитина захворіла, тому вона не може здійснити подорож. У зв'язку з цим, просила перенести подорож на інший строк. 17.01.2014 року вона звернулася до страхової компанії з вимогою виплатити страхове відшкодування, оскільки захворювання дитини є страховим випадком. Однак 27.02.2014 року вона отримала відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки це не є страховим випадком. Вважає, що договір на туристичне обслуговування складено з грубим порушенням вимог законодавства, оскільки обмежує її права та права її дитини. На підставі ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» умови договору про туристичне обслуговування є недійсними. Турфірма не сприяла їй у вільному виборі послуг. Оскільки туристична послуга не була надана, то вона має право на повернення повної вартості путівки. Незаконні дії страхової компанії щодо невиплати суми страхового відшкодування спричинили їй моральну шкоду. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши думку представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 12.12.2013 року між ДП «А.Е.Т. Джоін АП» (туроператором), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Туристична фірма «РТК» (турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП [PERSON] (турсубагент), та [PERSON] (замовником) укладено договір про туристичне обслуговування, відповідно до умов якого туроператор відповідно до заявки, поданої замовником турагенту через турсубагента, за плату зобов'язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги (туристичний продукт, турпродукт). Відповідно до додатку №1, замовником було придбано туристичний продукт на двох туристів [PERSON] та [PERSON] з прямуванням Єгипет/Шарм-ель-Шейх тривалістю 14 днів з 03.01.2014 року по 17.01.2014 року. Також включено страхування туристів, яке забезпечується туроператором (або турсубагентом) на основі угод із страховиками.(а.с.21 зворот) 21.12.2013 року [PERSON] сплатив вартість туристичних послуг відповідно до договору від 12.12.2013 року у розмірі 19950 грн.(а.с.9) Відповідно до замовлення замовника відповідачем був сформований та переданий йому туристичний продукт в склад, якого входить: авіаквиток, якій дає право на здійснення перельоту рейсом Харків - Шарм Ель Шейх (Єгипет) - Харків, № 566003271153, Ваучер №150480, якій дає право на проживання в готелі, наземний трансфер, з аеропорту до зазначеного готелю. Також, замовнику надано свідоцтво про страхування, яке надає право скористатись страховими послугами в разі настання страхового випадку (а.с.4-8). Вимоги щодо передачі туристичний продукту виконані відповідачем повністю, позивач зазначене підтвердив в позовній заяві. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається і в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 20 ЗУ «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Згідно з п. 10.6 договору, укладаючи цей договір, сторони узгодили всі істотні умови, в тому числі, які передбачені в ст. 20 ЗУ «Про туризм», та не мають будь-яких зауважень. Відповідно до підписаного сторонами додатку №4 до договору на туристичне обслуговування від 12.12.2013 року, замовник [PERSON] до укладання договору на туристичне обслуговування отримав від турсубагента наступну інформації (1-13 пунктів), зокрема, порядок забезпечення туроператором обов'язкового та/або добровільного страхування туристів, розмір, порядок, умови виплати страхового відшкодування, а також можливість та умови добровільного страхування витрат; туристичні послуги, права, обов'язки та правила поведінки туристів, умови відмови від послуг; продукцію, згідно зі ст. 15 ЗУ «Про захист прав споживачів», яка надана своєчасно, є достовірною та достатньою для забезпечення можливості її свідомого та компетентного вибору; умови надання туристичних послуг згідно ст. 19-1 ЗУ «Про туризм». Замовник [PERSON] зобов'язався також довести надану інформацію в повному обсязі до кожного д туристів (а.с.23 зворот). Відповідно до п. 2.4.3 договору, замовник зобов'язується ознайомити всіх туристів з умовами договору та додатків до нього, з всією необхідною інформацією, що стосується Турпродукту та має бути передана туристам. Як вбачається з договору на туристичне обслуговування від 12.12.2013 року та додатків до нього, спірний договір укладений з дотриманням вимог ст. 19-1 ЗУ «Про туризм» (Інформування споживачів про умови надання туристичних послуг) та ст. 20 Закону (Договір на туристичне обслуговування). Підписуючи договір від 12.12.2013 року, сторони визначили та погодили умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Не вбачається також порушення відповідачем вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки замовнику (а відповідно до п. 2.4.3 договору, додатку №4 - й туристам), була надана інформація про турпродукт своєчасно, була достовірною та достатньою для забезпечення можливості її свідомого та компетентного вибору, з чим замовник й погодився, підписавши договір та додатки до нього. У разі з незгоди замовника з умовами договору, останній, діючи свідомо та добровільно, міг відмовитися від укладання договору на туристичне обслуговування, та укласти його з іншим туроператором (турсубагентом). Враховуючи, що позивачем не надано необхідних та достатніх підстав для ствердження, що спірний договір суперечить нормам законодавства, то підстави для визнання договору на туристичне обслуговування від 12.12.2013 року недійсним відсутні. Крім того, посилання представника позивача на те, що позивачці відмовлено у виплаті страхового відшкодування та поверненні вартості сплачених турпослуг, не може бути підставою для визнання договору на туристичне обслуговування від 12.12.2013 року недійсним. Відповідно до п. 4.1 договору, турист має право відмовитись від виконання даного договору до початку подорожі, в тому й числі від послуг за ним (зокрема, через небажання ними скористатися тощо). Заява про відмову туриста від туристичних послуг в письмовій формі приймається турсубагентом до виконання з дня отримання такої заяви. Згідно з п. 4.2 договору, у випадку відмови від даного договору або його виконання, а також при зміні заявки, замовник та/або будь-який з туристів повинен оплатити турсубагенту (турагенту) фактично понесені турсубагентом (турагентом) або туроператором витрати за послуги, надані до письмової відмови, зазначеної в п. 4.1 договору. Розмір фактично понесених турсубагентом (турагентом) або туроператором витрат, які повинен сплатити замовник та/або турист, становить при відмові від даного договору або його виконання від 7 до 1 дня до початку туру або в разі неявки на рейс 100 відсотків вартості туристичних послуг. Відповідно до п. 4.3 договору, при відмові замовника та/або туристів від виконання даного договору, за яким подорож починається у період Новорічних та Різдвяних свят (з 20 грудня відповідного року по 10 січня наступного) із замовника та/або туристів стягується на користь турсубагента його витрати за послуги, надані до цієї відмови, в розмірі 100 відсотків вартості туристичних послуг. У зв'язку з захворюванням доньки позивачка вирішила відмовитися від туристичної поїздки. Як зазначив представник позивача, 02.01.2014 року позивачка повідомила турфірму телефоном про те, що вона відмовляється від поїздки, та просить визначити іншу дату поїздки. Разом з тим, позивачем та його представником всупереч ст. 60 ЦПК України не надано доказів такого звернення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 03.01.2014 року (тобто в день турпоїздки) він зателефонував відповідачу та повідомив його про відмову позивачки (з дитиною) від туристичної подорожі у зв'язку з хворобою дитини. Разом з тим, відповідно до п. 4.1 договору, відмова туриста від подорожі повинна бути подана турсубагенту у формі письмової заяви, а не в телефонному режимі. Таким чином, позивачем не було дотримано порядку відмови від виконання договору. Крім того, враховуючи, що позивач повідомила про відмову від подорожі 03.01.2013 року (тобто в день вильоту та у період Різдвяних свят), то згідно з п.п. 4.2, 4.3 договору із замовника та/або туристів стягується на користь турсубагента витрати за послуги в розмірі 100 відсотків вартості туристичних послуг. Крім того, відповідно до п. 3.1 договору, у випадку невиконання умов договору з боку туроператора, турагента, турсубагента, - замовник ([PERSON]) має право вимагати повернення оплачених коштів за послуги, які ненадані у прямо пропорційному розмірі, за умови дотримання вимог п. 3.6 договору. Разом з тим, з позовом про повернення коштів за послуги звернувся не замовник ([PERSON]), а турист. Отже, [PERSON] є неналежним позивачем. Таким чином, підстави для повернення та стягнення з відповідача сплачену вартість турпослуг - відсутні, у зв'язку з цим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 3.4 договору, у випадку настання страхового випадку претензії щодо компенсації фактично понесених витрат, пов'язаних із страховим випадком, турист повинен пред'явити в страхову компанію. Не погодження позивачки з умовами договору страхування не є підставою для визнання недійсним договору на туристичне обслуговування від 12.12.2013 року. Безпідставним є посилання представника позивача на те, що позивачка не підписувала договір страхування, що потягло порушенням її прав. Відповідно до п.п. 7.1, 7.2, 7.3 договору від 12.12.2013 року, страхування туристів є обов'язковим і забезпечується туроператором (або турсубагентом) на основі угод із страховиком. Туристи вправі самостійно укласти договори страхування з будь-якою обраною ними страховою компаніє. При укладанні туристом договору страхування самостійно, безпосередньо із страховиком, турист повинен надати турсубагенту копію страхового поліса туриста. Вказані положення були роз'яснені замовнику (додаток №4 до договору). Враховуючи, що замовник чи позивачка самостійно не укладали договір страхування, не скористались цим правом, то його було укладено 27.12.2013 року відповідачем (а.с.6-7). Більш того, сам замовник при здійсненні замовлення (додаток №1) (а.с.21 зворот) поклав обов'язок на відповідача забезпечити страхування туристів на основі угод із страховиком. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про туризм», туристи і екскурсанти мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Враховуючи, що позивачем не доведено невиконання або неналежного виконання умов договору відповідачем, то підстави для відшкодування моральної шкоди у розмірі 6090 грн. відсутні. Посилання представника позивача на те, що моральну шкоду завдано у зв'язку з невиплатою страховою компанією страхового відшкодування - не може бути підставою для стягнення моральної шкоди з відповідача, оскільки відповідачем неправомірних дій стосовно позивачки не вчинялось та з урахуванням вимог статей 22 та 23 ЦК України, збитків позивачу не завдано, суд вважає позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди такою, що задоволенню не підлягає. У зв'язку з цим, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed