Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

17.04.2014 року представник позивача за довіреністю звернуся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 73148,20 доларів США грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач (далі Банк), та відповідачем [PERSON] кредитний договір споживчого кредиту №11377363000 від 29.07.2008 року, який останнім не виконується. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обставини справи, просив задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], ТОВ «Пром-Контрактор», [PERSON] в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надали. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв'язку із наступним. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов'язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 612 ЦК України також передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, судом встановлено, що 29.07.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11377363000. Відповідно до умов договору Банк надав відповідачеві кошти у розмірі 120000,00 доларів США, при цьому відповідач зобов'язався сплачувати кредит згідно графіку разом із відсотками за користування кредитом у розмірі 15% річних. З метою забезпечення повернення кредиту між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №11377363000/П-2 від 29.07.2008 року. Такі самі договори було укладено з [PERSON] (№11377363000/П-1 від 29.07.2008 року), ТОВ «Пром-Контрактор» (№220251 від 29.07.2008 року). Крім того, між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір застави транспортного засобу №11377363000/З-1 від 29.07.2008 року. За цим договором у заставу Банку був переданий автомобіль Toyota Lexus LX 470, 2002 року випуску, колір сірий, типу легковий універсал, номер агрегатів [NUMBER], державний номер [NUMBER]. 13.02.2013 року Банк направив на адресу відповідачів письмову вимогу про повернення боргу, який припинили виплачувати у березні 2012 року, крім того, під час розгляду справи відповідачі просили надати строк для укладення мирової угоди, проте борг на цей час не повернено, розраховано на 17.03.2014 року за ставкою БНУ, яка діяла на той час. Так заборгованість по кредиту, підтверджена наданими письмовими доказами, становить 70879,73 доларів США, що у гривневому еквіваленті дорівнює 680495,02 грн. Заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит становить 2268,47 доларів США, що дорівнює 21778,91 грн., з яких пеня за прострочення кредиту становить 2076,59 доларів США (еквівалентно 19936,72 грн.), пеня на прострочення сплати процентів становить 191,88 доларів США (еквівалентно 1842,19 грн.). Задовольняючи вимогу про звернення стягнення на предмет застави, суд виходить з правового змісту ст. 572 ЦК України та ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якими закріплено право кредитора на задоволення своєї вимоги за рахунок предмету застави. Однак, позивачем до стягнення, крім тіла кредиту та відсотків, заявлені вимога про стягнення двох сум пені - за прострочення сплати кредиту та за прострочення сплати процентів. Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення обох сум, суд виходить з того, що пеня за своєю правовою природою є видом цивільної відповідальності, яка не може бути застосована двічі, що закріплено ст. 61 Конституції України. Достатнім відшкодуванням з огляду на обсяг вимог буде пеня за несвоєчасну сплату відсотків, що підлягає стягненню. Сума заборгованості має бути стягнена з відповідачів [PERSON], [PERSON],[PERSON], ТОВ «ТОВ «Пром-Контрактор» солідарно у відповідності до правил ст.543 ЦК України. За змістом ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, із відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 3654,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням в матеріалах справи (а.с.1).

Outcome: partial