Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

17.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] На даний час [PERSON] бажає визнати право власності на спадкове майно після померлої матері, що і змусило його звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.08.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову не надав. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 05.09.2018 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок з господарськими будівлями, замовником технічної інвентаризації є [PERSON], позивач по справі. З довідки виконавчого комітету Стовбино-Долинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 78 від 16.02.2018 року вбачається, що згідно погосподарської книги № 1, особового рахунку № [NUMBER], житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] значаться за [PERSON] (а.с. 10). Згідно заповіту від 16 березня 2009 року, посвідченого секретарем Стовбино-Долинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 3, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.05.1963 року [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.02.2017 року (а.с. 6). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved