Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

17.09.2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 19.11.2011 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у них є дочка: [PERSON] , [INFO] . Більше трьох місяців їхні сімейні відносини поступово погіршувалися і як наслідок, кожен із них живе своїм життям. Спільного побуту вони не ведуть, хоча проживають разом, а сімейні зв`язки між ними втрачено. Також зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, тому просить розірвати шлюб. 27.09.2021 року у даній справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи на 02.11.2021 року. 02.11.2021 р. учасники справи не з`явилися у судове засідання, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивач вказав, що підтримує позовні вимоги, а відповідачка зазначила, що визнає позов. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області (а.с. 7). Сторони є батьками неповнолітньої дочки: [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, сторони не підтримують подружніх стосунків, не пов`язані спільним побутом, спільне життя у них не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала і таке визнання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також умови проживання сторін та взаємовідносини їх у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку, що сім`я сторін поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Згідно посвідчення серії [NUMBER] виданого 24.04.2015 року [PERSON] є учасником бойових дій (а.с.3), таким чином, позивач звільняється від сплати судового збору. Сума судового збору, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved