Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

16.01.2010 позивач по порвісному позову звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,в якому просив звернути стягнення на житловий будинок , розташований за адресою : м. Суми, вул. Лядова ,42 , в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору від 16.09.2008 в розмірі 378644,80 грн.. 25.08.2010 позивач звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якій просив стягнути з відповідачів на свою користь в соділарному порядку заборгованість по кредитному договору від 16.09.2008 в розмірі 378644,80 грн., та в рахунок погашення заборгованості за кредит договором від 16.09.2018 звернути стягнення на житловий будинок , розташований за адресою : м. Суми, вул. Лядова, 42. 31.03.2011 позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог , в якій просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість по кредитному договору від 16.09.2008 в розмірі 378644,80 грн., свої вимоги обґрунтовув тим, що відповідно до кредитного договору № 10/2008/499950162 від 16.09.2008 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» в особі Філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина») та відповідачкою, [PERSON] надано кредит у розмірі 41320 доларів США строком до 15.09.2022 року з процентною ставкою 14,19% річних. В забезпечення виконання зобовязань позичальника з відповідачкою укладено договір іпотеки від 16.09.2008 року і згідно умов якого позичальник надав в іпотеку належне їй на праві власності, а саме: нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Лядова,42 в м. Суми загальною площею 66,7 кв.м. та жилою площею 44,4 кв.м. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань позичальника поручителями згідно Договорів поруки від 16.09.2008 року є [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачка зобовязана щомісячно здійснювати погашення кредиту з відсотками по кредиту в сумі щомісячного необхідного платежу - 570,87 доларів США, відповідно до встановленого графіка. Однак, отримавши кредит, відповідачка не виконала своїх зобовязань по Кредитному договору і станом на 23.12.2009 року має заборгованість у сумі 47514,72 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційно встановленого курсу НБУ станом на 23.12.2009 року (1 долар США = 7,969 грн.) становить 378644 грн. 80 коп., яка складається з наступного: -325443,12 грн. - сума основного кредиту, -5987,84 грн. - відсотки за використання коштами, -5484,58 грн. - заборгованість по пені. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми , ухваленого в заочному порядку , від 31.03. 2011 позовні вимоги позивача задоволені і стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача 378644,80 грн., яке ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.01.2017 скасовано. 09.03.2017 позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог, пред»явлених до [PERSON], [PERSON], [PERSON] В,П. , в якій просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 86536,41 дол. США, в т.ч. по кредиту-40581,88 дол. США, за відсотками-45954,53 дол. США , та 516548,47 грн. пені за прострочення сплати кредиту , що станом на 28.02.2017 за курсом НБУ є еквівалентом 19093,47 дол. США, та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ. 04.04.2017 [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра» , треті особи : [PERSON], [PERSON] , в якому просить визнати поруку припиненою за договором поруки від 16.09.2008 , укладеного на забезпечення виконання зобов»язання по кредитному договору №10/2008/499950162 від 16.09.2008 укладеного ПАТ КБ «Надра» з [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня насіання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо сірок основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Згідно абзацу 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоїн за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цьог о Закону. 06.07.2009 року за місцем проживання основного боржника [PERSON] 0.Ї. прибули представники ВАТ КБ «Надра» та вручили їй повідомлення, зміст якого зводився до вимоги достроково виконати зобов'язання за кредитним договором від 16.09.2008 року та сплатити на користь Банку 44303,28 доларів США, з яких: 40838,64 доларів США - заборгованість по сумі кредиту; 3203,02 доларів США заборгованість по відсоткам; 205,37 доларів США - заборгованість по пені; 56,25 доларів США - інфляційних збитків. Таким чином позивач змінив строк виконання зобов'язання. Строк виконання зобов'язання настав 13.07.2009 року (протягом семи календарних днів 3дня отримання вимоги Банку про дострокове повне виконання зобовязань). Оскільки строк дії поруки договором не визначено, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителів могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого порукою. За таких обставин, позивач мав право протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання 13.07.2009 р. пред'явити вимоги до поручителів. З матеріалів справи при цьому вбачається, що такі вимоги до поручителів були заявлені лише 20.08.2010 року, тобто більше ніж через рік після настання строку виконання основного зобов'язання (а.с. 44). Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-68цс1 1, умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених у постанові від 26.1 1.2014 року у справі № 6-75цс14 - якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися в моменту наслання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто в моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Відповідно до правових висновків Верховного суду України, викладених у постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-190не 14 пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний сірок підлягає обрахуванню від цієї дати. Відповідно до правових висновків Верховною Суду України, викладених у постанові від 17.09.2014 року у справі № 6-53цс14, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, порука припиняється , якщо кредитор протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 21.05.2012 року у справі № 6-69цс11, у випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1er. 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. При цьому звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Право поручителів не підлягає захисту шляхом припинення договору поруки, тобто за п. 7 ч. 2 ст. 16 І (К України, оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу. Таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою. Представник позивача-відповідача в судове засідання не з»явився, просить розглянути справу у його відсутності , про що зазначив в позові. Представник [PERSON] та [PERSON] [PERSON] також у судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Допитаний в одному із попередніх судових засідань представник [PERSON] та [PERSON] вимоги по первісному позову не визнав з підстав, зазначених у зустрічному позові. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON]В та [PERSON], а зустрічний позов задовольнити. Відповідач-третя особа [PERSON] вимоги по первісному позову не визнала та надала суду письмові заперечення , де зазначила, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв»язку з неналежним виконанням нею умов договору змінив строк виконання зобов»язання за кредитним договором з 15.09.2022 на 13.07.2009 . Після чого усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів , не мають правового значення, оскільки за вимогою від 02.07.2009 , вона була зобов»язана повернути кредит в повному обсязі у визначений строк й усі наступні щомісячні платежі за графіком після тимчасового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягають виконанню. Після направлення їй письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором, оскільки ,нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних , неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення інфляційних збитків, оскільки зобов»язання за кредитним договором було виражене в доларах США , а не в гривні. Суд , вивчивши письмові докази , що є у справ, вважає , що первісний позов підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов- повністю. Судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ «Приватбанк», як банківською установою, та відповідачкою [PERSON] 16.09.2008 року укладений кредитний договір № 10/2008/499950162, на підставі якого остання отримала кредиту сумі 41320 доларів США строком до 15.09.2022 року, з процентною ставкою 14,19% річних (а.с.6-10 т.1). В забезпечення виконання зобовязань позичальника з відповідачкою укладено договір іпотеки від 16.09.2008 року і згідно умов якого позичальник надав в іпотеку належне їй на праві власності, а саме: нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Лядова,42 в м. Суми загальною площею 66,7 кв.м. та жилою площею 44,4 кв.м. (а.с.11-15). Крім того, в забезпечення виконання зобовязань позичальника поручителями згідно Договорів поруки від 16.09.2008 року є [PERSON], [PERSON] (а.с.47-48, 49-50, 51-52 т.1). \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до умов\~кредитного договору,\~відповідачка зобовязана\~щомісячно здійснювати\~погашення кредиту\~ з відсотками по кредиту в сумі щомісячного необхідного платежу 570,87 доларів США, відповідно до встановленого графіка. Однак, отримавши кредит, [PERSON] не виконала своїх зобовязань по Кредитному договору і станом на 28.02.2017 року має заборгованість у сумі 86536 дол. США , в т.ч. по кредиту 40581,88 дол. США, за відсотками-45954,53 дол. США та пені за прострочення сплати кредиту в сумі 516548,47 грн., що станом на 28.02.2017 за курсом НБУ є еквівалентом 19093,47 дол. США (а.с.211 т.2). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Ч. 1 сг. 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов»язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (належне виконання). Боржник вважається таким , що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов»язання щодо повернення чергової частини суми кредитом є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України , у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом , зокрема: сплата неустойки. Пунктом п.5.2 Кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобов»язань позичальником щодо повернення кредиту сплати всіх нарахованих відсотків , комісій та можливих штрафних санкцій у строк , визначений п.3.3.3 цього договору , позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасного сплаченої суми за кожен день прострочення 06.07.2009 року відповідачу [PERSON] 0.1. вручено повідомлення, зміст якого зводився до вимоги достроково виконати зобов'язання за кредитним договором від 16.09.2008 року та сплатити на користь позивача 44303,28 доларів СПІД, з яких: 40838,64 доларів СІ ПА - заборгованість по сумі кредиту; 3203,02 доларів СІ ПА заборгованість по відсоткам; 205,37 доларів СІ ІІА - заборі ованість по пені; 56,25 доларів США - інфляційних збитків. і цей факт сторонами не спростовується (а.с.112 т.2). Ці дії позивача с такими, що вчинені на виконання п. 4.2.4. Кредитного договору, а тому їх слід розцінювати як вимогу до Позичальника (основного боржника) достроково виконати зобовязання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, що витікають з умов Кредитного договору, (а.с. 7). Згідно н. 4.3.5. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний достроково, протягом семи календарних днів з дня отримання вимоги Банку про дострокове повне виконання зобов'язань по цьому Договору, виконати зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, інших платежів, передбачених цим /(оговором та можливих штрафних санкцій, (а.с. 8). Таким чином позивач змінив строк виконання зобов'язання. Строк виконання зобов'язання настав 13.07.2009 року (протягом семи календарних днів) здня отримання вимоги Банку про дострокове повне виконання зобовязань). Оскільки строк дії поруки договором не визначено, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителів могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання, забезпеченого порукою. Тому позивач мав право протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто з 13.07.2009 р. пред'явити вимоги до поручителів. З матеріалів справи при цьому вбачається, що такі вимоги до поручителів були заявлені лише 20.08.2010 року, тобто більше ніж через рік після настання строку виконання основного зобов'язання (а.с. 44). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Таким чином суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини щодо зобовязання позивальника на повернення грошових коштів за умовами кредитного договору. Так як права кредитодавця на отримання належних йому сум порушені, вони підлягають захисту у судовому порядку. \~ \~ \~ Враховуючи,\~що позивач предявив вимоги до поручителів [PERSON] та [PERSON], більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, поруку вслід вважати припиненою. У зв»язку з чим зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити. З наведених вище підстав , суд вважає , необхідним первісний позов задовольнити і стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість по кредитному договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути сплачений при зверненні до суду з даним позовом судовий збір у сумі 1700 грн., витрати за інформаційне- технічне забезпечення судового процесу у сумі 120 грн.

Outcome: partial