Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

16.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після [PERSON], померлого 20.04.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 07.05.1998 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.1991 року, 1/2 частину домоволодіння №27 по вул. Горобинова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Заповіту немає. Спадкоємцем першої черги за законом є відповідач [PERSON] - син померлого, який спадщину не прийняв, заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальну контору не подавав, на спадщину не претендував. Спадкоємцем другої черги за законом є [PERSON] рідний брат померлого та чоловік позивача по справі, який спадщину прийняв згідно ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), фактично вступивши в управління спадковим майном. 20.04.2013 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому домоволодіння №27 по вул. Горобинова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Заповіту немає. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач [PERSON] дружина спадкодавця та відповідач [PERSON] донька спадкодавця. Позивач спадщину прийняла фактично оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з чоловіком [PERSON], померлим 20.04.2013 року. Відповідач [PERSON] спадщину не прийняла, заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальну контору не подавала, на спадщину не претендує. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки був відсутній факт її постійного проживання із спадкодавцем, а також при перевірці правовстановлюючих документів, нотаріусом було виявлено помилку в свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.10.1991 року, а саме невірно вказано прізвище спадкодавця, замість Тихонов Владислав вказано Тіхонов Володислав, тому позивачу було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. У звязку з викладеним, позивач [PERSON] просить встановити факт належності [PERSON], померлому 20.04.2013 року, та [PERSON], померлому 07.05.1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.1991 року, посвідченого держнотаріусом Шостої криворізької держнотконтори [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за №І-3833 на імя [PERSON] та [PERSON], встановити факт прийняття спадщини [PERSON], померлим 20.04.2013 року, після брата [PERSON], померлого 07.05.1998 року, встановити факт постійного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON], померлим 20.04.2013 року, та визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння №27 по вул. Горобинова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області після чоловіка [PERSON], померлого 20.04.2013 року, як за спадкоємцем першої черги за законом. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідачі в судове засідання не зявились, надавши суду письмові заяви в яких позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутністю. Оскільки відповідачі позов визнали, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку, він не заявив про відмову від неї. Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, на підставі ст.ст.1222, 1261, 1268 ЦК України, ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), та

Outcome: approved