Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

15 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом вселення позивача до даного будинку та передачі йому ключів від нього. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.01.2012 року уклав шлюб з [PERSON]. До цього часу з 2008 року проживав з відповідачкою однією сім'єю по [ADDRESS], однак зареєстрований був за іншою адресою. У спірному будинку зареєструвався 29.08.2015 року. Іншого житла не має. 13.01.2017 року шлюб між ними розірвано, після чого [PERSON] відібрала у нього ключі та заборонила проживати у будинку. З даного приводу він звертався до поліції. Висновком дільничного офіцера поліції йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання. Проте він з [PERSON] дійшли згоди про поновлення подружніх стосунків і знову почали проживати разом. В червні 2018 року відповідач знову його вигнала з дому та відібрала ключі від вхідних дверей заборонивши проживати у будинку. На даний час він змушений проживати у родичів та знайомих. Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 05 жовтня 2018 року надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] до [PERSON], у якій позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] Позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] мотивує тим, що жодних перешкод відповідачу у проживанні в будинку не створювала, натомість [PERSON] в жовтні 2016 року самостійно змінив місце свого проживання та з того часу не чинив жодних дій спрямованих на вселення до спірного будинку. Також зазначає, що вона є власником даного будинку, який був придбаний нею за особисті кошти до початку стосунків з [PERSON] Зазначає, що реєстрація відповідача у її будинку перешкоджає їй у повній мірі користуватися та розпоряджатися на власний розсуд своїм майном, вона не може отримати бажану житлову субсидію. 02 листопада 2018 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки позивач за зустрічним позовом не має належних та допустимих доказів непроживання його у спірному будинку з жовтня 2016 року. Це спростовується поданими ним доказами. Зазначає, що рішенням суду від 13.01.2017 року між ними розірвано шлюб, до цього часу вони проживали разом, тільки після винесення рішення суду [PERSON] відібрала у нього ключі та заборонила йому проживати у спірному будинку. Крім того 29.06.2017 року він звернувся до Олександрійського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, де адвокату [PERSON] було видано Доручення №444, в якому було зазначено, що він має право представляти інтереси [PERSON] у справі щодо усунення перешкод у користуванні житлом. З цього ж приводу 17.07.2017 року дільничним було складено висновок про доцільність звернення до суду з заявою про усунення перешкод у користуванні будинком. Однак тоді [PERSON] та [PERSON] примирились і знову почали проживати разом. В червні 2018 року [PERSON] знову вигнала [PERSON] з дому, забравши ключі та заборонивши проживати у будинку. З цього приводу він звернувся з заявою до поліції та отримав висновок від 02.07.2018 року №13570/113-2018, що з приводу його звернення про те, що його дружина не пускає в будинок за місцем реєстрації, йому необхідно звернутися до суду, для вирішення даного спору. Це все спростовує доводи позивача за зустрічним позовом [PERSON] про те, що [PERSON] добровільно змінив місце проживання та не чинив дій на вселення у спірний будинок. У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] пояснив, що не проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] з кінця лютого-початку березня 2018 року у зв'язку з тим, що його колишня дружина не впускає. Перед цим не проживав у період з січня до вересень 2017 року. Пояснює, що його тоді також «вигнала з будинку» [PERSON] Разом з тим позивач зазначає, що він навіть у періоди сварок з [PERSON] регулярно відвідував зазначений будинок, звертався до поліції із заявами про те, що [PERSON] не впускає його у будинок, а також восени 2017 року звертався до адвоката для підготовки відповідної позовної заяви до суду. У вересні 2018 року, [PERSON] зателефонувала [PERSON] і вони домовилися про спільне проживання, у зв'язку з цим [PERSON] відмовився від намірів звертатися до суду з позовом про вселення. У кінці лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] знову посварилися, [PERSON] зібрала речі колишнього чоловіка і сказала йому йти з будинку, після чого [PERSON] пішов і пізніше звернувся до адвоката для підготовки позову до суду. Також [PERSON] заперечував факти домашнього насильства, про які повідомила [PERSON] у судовому засіданні, пояснив, що вважає їх неправдивими і бездоказовими. Також позивач повідомив, що має намір вселитися у зазначений будинок і також зберегти реєстрацію у ньому. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов з підстав зазначених у ньому і заперечував проти задоволення зустрічного позову. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з 16 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] не проживає у належному їй будинку за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу [PERSON] приблизно раз на тиждень приходив до будинку вранці щоб перевірити лотерейні білети «лото «Забава» і ввечері, щоб подивитися телевізор, оскільки не мав такої можливості у будинку своїх батьків, його особистих речей у будинку не було. Відповідач зловживає алкоголем та неодноразово бив її та лякав ножем. Заслухавши пояснення сторін, їх представників та свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Листом Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 02.07.2018 року №13570/113-2018, [PERSON] було повідомлено, що з приводу його звернення 27.06.2018 року до відділу поліції з заявою, що його дружина не пускає проживати за місцем реєстрації, в ході проведення перевірки було встановлено, що дані відносини мають цивільно-правовий характер та відносяться до компетенції суду, тому йому рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.01.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В рішенні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 06.01.2012 року. Рішення суду набрало законної сили 14.02.2017 року. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 30 вересня 2005 року, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (вісімдесят) з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] розташованого на земельній ділянці 1247,3 кв.м. Цей договір зареєстрований БТІ та визнаний дійсним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2005 року. Відповідно до домової книги [PERSON] 29 серпня 2015 року зареєстрований за адресою [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06 січня 2012 року, після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 06.01.2012 року Димитровською селищною радою міста Олександрія Кіровоградської області, актовий запис №2. Згідно акту від 13.09.2018 року вих.№616 Олександрійської селищної ради міста [PERSON], [PERSON], [INFO] зареєстрований [ADDRESS], але не проживає з жовтня 2016 року. Акт складений зі слів сусідів [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [ADDRESS] Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] звертався до суду з клопотанням про виклик [PERSON] та [PERSON] як свідків, однак у подальшому відмовився від свого клопотання. Згідно висновку дільничного офіцера Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області Тітарєва О.В. від 17.07.2017 року розглянувши заяву [PERSON] від 13.07.2017 року про те, що дружина [PERSON] не пускає його до спільного будинку в [ADDRESS], в ході перевірки було встановлено, що дані відносини мають цивільно-правовий характер та відносяться до компетенції суду. Тому йому рекомендовано звернутися з відповідною заявою до Олександрійського міськрайонного суду. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON], пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS], з позивачем і відповідачем знайома як з сусідами. Також свідок у судовому засідання пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом приблизно п'ять років. Вони неодноразово сварилися, розходилися і сходилися. Щоразу [PERSON] просила [PERSON] повернутися. [PERSON] продав власну квартиру і вклав виручені кошти у ремонт будинку, який належить [PERSON] Свідок стверджує, що [PERSON] більше ніж на два тижні ніколи не залишав будинок. [PERSON] виконував ремонтні роботи у будинку, копав город тощо. Свідок бачила, що навесні 2018 року [PERSON] працював на городі будинку за адресою: [ADDRESS] Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснила, що проживала до 2018 року за адресою: [ADDRESS], з [PERSON] має дружні і сусідські відносини, з [PERSON] знайома як з сусідкою, з нею має неприязні відносини, в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом однією сім'єю, однак часто сваряться. [PERSON] постійно виганяла [PERSON], і потім сама ж запрошувала назад. Вони вели спільне господарство. [PERSON] постійно працював, ремонтував будинок, доглядав за городом. За цей час не було жодного тривалого періоду відсутності [PERSON] у будинку. Свідок стверджує, що [PERSON] не зловживав алкоголем. Свідок не бачила, що [PERSON] бив [PERSON], однак свідок неодноразово чула такі скарги від [PERSON] Зокрема, свідок підтвердила, що у 2016 і 2017 році [PERSON] проживав у будинку [ADDRESS] разом з [PERSON], вони сварилися, однак свідок бачила, що [PERSON] постійно був присутнім на території домоволодіння, обробляв город, виконував ремонті роботи тощо. За цей час не було періодів його тривалої відсутності. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] у судовому засіданні пояснила, що знайома більше 10 років з [PERSON] та [PERSON] оскільки проживає неподалік. Свідок підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] до зими 2019 року проживали однією сім'єю, однак часто сварилися. [PERSON] часто виганяла [PERSON] однак щоразу вона його кликала і він повертався. Тривалих періодів відсутності [PERSON] не було. Свідку відомо, що [PERSON] продав квартиру і вклав гроші у будинок, у якому проживав разом з [PERSON] Допитаний під час судового розгляду свідок [PERSON] повідомив, що знайомий з [PERSON] з дитинства та є сусідом [PERSON], оскільки проживає через один будинок, бачив що у будинку [PERSON] проживав [PERSON], вони разом вели домашнє господарство і облаштовували будинок. Свідок вважає, що [PERSON] не проживає у будинку [PERSON] з 2018 року, водночас зазначає, що сторони не проживають разом останні а саме два з половиною - три роки. Водночас [PERSON] пояснив, що не слідкував за цією сім'єю і не може свідчити про те з якого часу вони не проживають разом. Свідок не чув сварок між ними, також не бачив фактів насильства між ними. Свідок на замовлення [PERSON] двічі ремонтував розбиті вікна, вважає що вікна були розбиті під час сварок подружжя.. Допитана під час судового розгляду свідок [PERSON] повідомила, що вона є онукою [PERSON] та знайома з колишнім чоловіком бабусі [PERSON] Свідок стверджувала, що [PERSON] і [PERSON] проживали разом з 2012 року. Також свідок стверджувала, що [PERSON] з жовтня 2016 року не проживає у будинку [PERSON] Причиною для їх розлучення було зловживання [PERSON] алкоголем. На той час свідку було 16 років. Вона проживає неподалік на сусідній вулиці, раз на тиждень відвідувала свою бабусю [PERSON] Також свідок стверджувала, що речей відповідача у бабусі немає. Також свідок повідомила, що [PERSON] з 2016 по 2018 рік неодноразово приходив до будинку [PERSON], вибивав двері, оскільки хотів повернутися додому. Суд застосовує такі норми права. Згідно ст. ст. 15,16 ЦК України,ст. 5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частини 1 статті 405 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу Української РСР (далі-ЖК Української РСР) закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з частиною 1 статті 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини 4 статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині 2 статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 06.01.2012 року до 14.02.2017 року. [PERSON] на правах члена сім'ї за згодою [PERSON] був зареєстрований та вселився у будинок по [ADDRESS]. Протягом шлюбу сторони проживали разом, вели спільне господарство та були пов'язані спільним побутом. Після розірвання шлюбу [PERSON] перешкоджала [PERSON] у можливості проживання у спірному будинку за місцем його реєстрації. Це підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зміст яких викладено вище. Усі ці докази, зокрема у показання усіх свідків підтверджують, що [PERSON] бажав, однак через перешкоди, які чинила [PERSON] не мав можливості проживати у будинку за місцем реєстрації. Суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що [PERSON] добровільно виселився з будинку, оскільки вони не підтверджені належними і достатніми доказами. Натомість суду надані достатні докази того, що [PERSON] не проживав у будинку за місцем реєстрації у зв'язку з тим, що [PERSON] чинила йому перешкоди. Суд також вважає, що факти, викладені у акті Олександрійської селищної ради від 13.09.2018 року про те, що [PERSON] не проживав у будинку за місцем реєстрації з жовтня 2019 року, спростовуються сукупністю інших досліджених судом доказів, оскільки цей акт суперечить показанням свідків у справі та складений зі слів сусідів,б які не були допитані у судовому засіданні. Крім цього, цей акт не спростовує те, що [PERSON] не проживав у будинку за місцем реєстрації у зв'язку з перешкодами, які йому чинила [PERSON] Також суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що вона не впускала [PERSON] до будинку через те, що він зловживає алкоголем та вчиняв акти насилля щодо неї, оскільки ці обставини з огляду на заявлені нею позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом у зв'язку з тим, що він не проживає у житлі протягом більше ніж 1 року, не входять до предмету доказування у справі. Водночас [PERSON] не заявляла вимог про виселення [PERSON] відповідно до 157 ЖК УРСР або з інших передбачених законом підстав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] в силу ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України має право на користування будинком, однак в цьому йому чиниться перешкода [PERSON]. Тому первісний позов необхідно задовольнити та вселити [PERSON] у будинок [ADDRESS] зобов'язавши [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні цим будинком та передати йому дублікат ключів, або надати можливість зробити дублікат ключів від даного будинку. Із цих же підстав у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача за певісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст.12, 89, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

Outcome: approved