Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

17.02.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 23.08.2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між ними припинені у зв`язку з чим позивач, проживаючи окремо від чоловіка, одноосібно утримує дитину, а відповідач матеріальної допомоги, в добровільному порядку, на утримання не надає. [PERSON] просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем, а також стягнути на її користь з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 17.02.2021 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач, згідно позову заявила про розгляд справи у її відсутність, наголосила про відсутність необхідності у наданні судом строку на примирення та просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач, в судове засідання не з`явився, проте у телефонній розмові заявив про розгляд справи за його відсутності, так як перебуває на роботі в іншому місті, при цьому проти позовних вимог не заперечив. Тому з огляду на неявку сторін, визнання позивачем позовних вимог, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] є сином сторін: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24.01.2018 року, виданим Покровським районним ВДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 11). За свідоцтвом [NUMBER] від 23.08.2017 року, виданим Великоновосілківським районним ВДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області 23.08.2017 року, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 76 (а.с. 10). Згідно довідки виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради № 02-28-02494 від 14.01.2021 року, неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю, позивачкою [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] і знаходиться на її утриманні (а.с. 12). Згідно позовної заяви та що не заперечене відповідачем, шлюбні стосунки між сторонами припинені, [PERSON] мешкає окремо від дитини та позивачки, матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку та у необхідній кількості не надає. Спору з приводу місця проживання дитини, поділу майна не заявлено. Позивач примирення з відповідачем вважає неможливим, що не заперечено відповідачем. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ч. 1 ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає доводи позивачки такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд розриває зареєстрований шлюб між сторонами та стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, з моменту звернення позивача до суду, тобто з 17.02.2021 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави за звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів. Про повернення судового збору сплаченого позивачкою за звернення до суду з вимогою щодо розірвання шлюбу позивачкою не заявлено, тому суд це питання не розглядає. Враховуючи викладене,

Outcome: approved