Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

17.03.2015 року ПАТ «ВБР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 06.03.2012 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.105971.004, відповідно до якого банк зобовязується протягом 60 днів з моменту укладення договору, встановити кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000,00 грн., з можливістю збільшення ліміту, шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок №2625.7.000092994, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання [PERSON] виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 06.02.2015 року заборгованість складає 7528,53 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення у справі про отримання судової повістки, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, яка була повідомлений про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а представник позивача не заперечує проти такого розгляду. Суд, врахувавши думку представника позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 06.03.2012 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір №ICKGMCUI.105971.004, відповідно до якого банк зобовязується протягом 60 днів з моменту укладення договору, встановити кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 2000,00 грн., з можливістю збільшення ліміту, шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок №2625.7.000092994, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.3-5) Свої зобовязання [PERSON] виконав цілком і в обумовлений у договорі термін. [PERSON] у порушення норм закону та умов договору свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 06.02.2015 року утворилася заборгованість в сумі 7528,53 грн., яка складається з наступного: - 3396,53 грн. поточна заборгованість по тілу кредиту; - 2049,57 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту; - 1290,38 грн. прострочена заборгованість за процентами; - 150,78 грн. поточна заборгованість по процентам; 641,27 грн. сума пені.(а.с.9-13) Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки абонент несвоєчасно вносить кредит, заборгованість по його сплаті підлягає стягненню в судовому порядку. У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved