Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

15 червня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23 серпня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалось через те, що відповідач зловживає алкогольними напоями та застосовував до неї насилля. П'ять років тому припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечила щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2018 року у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено справу розглянути без участі позивача та відповідача, на підставі наявних в справі доказів, із ухваленням заочного рішення по справі, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 23 серпня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №10. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 23 серпня 2008 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим 27 липня 2007 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я з 2012 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхньої дитини. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved