Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

16.01.2019 відкрито провадження у даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду від 31.08.2018 було змінено розмір стягнення аліментів на утримання дітей та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та припинилися аліменти на її утримання. На даний час донька навчається на І курсі Харківської державної академії культури денної форми навчання, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, не має хронічних захворювань, має достатній заробіток, аліменти нікому не сплачує, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу доньці на час її навчання. Крім того, в 2018 році вона понесла додаткові витрати на утримання [PERSON], а саме сплатила за гуртожиток в м. Харкові 2600 грн, оплатила вартість лікарських препаратів під час хвороби доньки на суму 834,34 грн, придбала ноутбук, необхідний для навчання, вартістю 3033 грн. Також, в зв'язку з досягненням донькою повноліття, на молодшу дитину, [PERSON] будуть стягуватися аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вважає, що даний розмір не достатній для підтримання нормальних умов розвитку сина і його навчання. Тому просить змінити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] за рішенням суду від 31.08.2018 №583/3052/17, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання доньки [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня досягнення повноліття і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення 23 років; стягнути з [PERSON] додаткові витрати на навчання та лікування доньки в сумі 3233,67 грн; стягнути з відповідача судові витрати. Стороною відповідача наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на утриманні відповідача знаходяться його дружина [PERSON] та малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Фінансовий стан відповідача є вкрай скрутним, з жовтня 2018 року він працює слюсарем-сантехніком, отримує заробітну плату у розмірі 10000 руб на місяць, сім'я власного житла не має, вимушена винаймати квартиру, що несе за собою додаткові витрати. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не працює, донька Василіса має часті простудні захворювання, що потребує витрат на лікування та унеможливлює відвідування дитячого садку, тому дружина не має можливості працювати. Відповідач, переніс операцію на обох ногах у вересні 2014 року, потребує профілактичного лікування та не може працювати на роботі, що пов'язана із фізичним навантаженням, що значно обмежує можливість вибору роботи з більш високою оплатою праці. Відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі, заявленому позивачем. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки на час навчання у відзиві зазначено, що відповідач через свій фінансовий стан не має змоги надавати матеріальну допомогу до закінчення навчання, оскільки розміру його місячного доходу ледь вистачає на існування власної сім'ї, виплачувати аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] допомагає його мати, [PERSON] із власної пенсії. Також стороною позивача зазначається, що [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі за рахунок бюджетних коштів та має можливість отримувати стипендію. Крім того, із фотографій, розміщених у соціальних мережах, вбачається, що у доньки немає потреби у додатковій матеріальній допомозі, так як її одяг відповідає сучасним трендам молодіжної моди, зовнішній вигляд свідчить про постійне застосування декоративної косметики, часту зміну кольору волосся, що не є першочерговими потребами при нестачі коштів на проживання, на багатьох фотографіях вона розпиває спиртні напої, палить, що доводить нецільове використання коштів, які виплачувалися відповідачем як аліменти на її утримання. Також стороною відповідача заперечується вимога про стягнення додаткових витрат з тих підстав, що до від'їзду на постійне проживання в м. Сочі відповідачем було придбано за власні кошти персональний комп'ютер для дітей, придбання власного ноутбуку не є першочерговою необхідністю, вищий навчальний заклад, в якому навчається [PERSON], обладнаний комп'ютерними класами та електронними читальними залами бібліотеками. Витрати на оплату гуртожитку не належать до додаткових витрат і покриваються розміром аліментів, які виплачував відповідач до досягнення донькою повноліття. Щодо витрат на лікування вказує, що в медичній довідці не зазначено діагнозу захворювання, що унеможливлює підтвердження відповідності наданих позивачем чеків на придбання лікарських засобів перенесеній хворобі, призначення лікаря з уточненням переліку лікарських засобів позивачем не наведено, період купівлі ліків не відповідає періоду захворювання. Крім того, вважає, що причиною хвороби був неналежний догляд за своїм здоров'ям донькою, що вбачається з фотографій, розміщених в соціальних мережах, на яких донька у зимовий час перебуває без головного убору. Позивачем надана відповідь на відзив, в якому зазначено, що персональний комп'ютер, придбаний відповідачем, на даний час знаходиться в неробочому стані. Крім того, [PERSON], навчаючись у школі, отримує завдання типу написання рефератів та знаходження інформації і мережі Інтернет, а школа не дозволяє користуватися комп'ютерним залом після завершення уроків. [PERSON] не має можливості залишатися в залі бібліотеки, адже навчання закінчується майже увечері, дорога до гуртожитку займає майже годину. Величина вартості проживання у гуртожитку не може покриватися розміром аліментів, які сплачував на доньку. Щодо стипендії зазначає, що її виплата можлива лише за умови успішного складання іспитів. [PERSON] та [PERSON] мають ряд захворювань, що потребує матеріальних витрат. Також потрібні кошти на придбання канцелярських товарів, необхідних для навчання, одягу, харчування, яке повинно бути збалансованим. Вказує, що інформація щодо фінансового стану відповідача, зазначена у відзиві, не є цілком достовірною, адже відповідач винаймає квартиру, витрачає кошти на утримання дитини та дружини, що ніяк не може покриватися розміром заробітної плати відповідача у розмірі 10000 руб. Також відповідач має доступ до соціальної мережі, який можливий лише при наявності сучасного смартфону, що коштує немалі гроші. Крім того, відповідач розміщує фотографії, які свідчать про те, що його сім'я має можливості витрачати коти на вартісний відпочинок, що не є першочерговими потребами при нестачі коштів на проживання. [PERSON] Василіса на даний час досягла трирічного віку, отже дружина відповідача має повне право працювати на роботі, а хвороба дитини не є вагомою причиною для непрацездатності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову частково заперечила, зазначивши, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі, заявленому позивачем, проти інших позовних вимог заперечує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], та неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 22.01.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції у Сумській області, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 20.11.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міського управління юстиції у Сумській області. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31.08.2018 №583/3052/17 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей, доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідачем не оспорений факт проживання неповнолітнього сина на даний час разом з позивачем, що також підтверджується матеріалами справи. [PERSON] [INFO] досягла повноліття, на даний час навчається на 1 курсі денної форми навчання Харківської державної академії культури, бюджет, що підтверджується довідкою навчального закладу від 01.09.2018 №17, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Суд приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості самостійно забезпечити потреби доньки, а також те, що неповнолітній син потребує більше коштів в зв'язку з його зростанням для забезпечення щоденних побутових потреб та розвитку. Також, суд враховує матеріальне становище сторін, те, що стан здоров'я батьків істотних особливостей не має, [PERSON] та неповнолітній [PERSON] мають вади зі здоров'ям, відповідач являється особою працездатного віку, працює, має на утриманні малолітню [PERSON], [INFO], що підтверджується матеріалами справи. Суд критично відноситься до тверджень відповідача, що через стан здоров'я він не має змоги працювати на роботі, що пов'язана із фізичним навантаженням, так як суду не надано належних та допустимих доказів обмеження або втрати працездатності відповідачем. Також, суду не надано належних та допустимих доказів того, що на утриманні відповідача знаходиться дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем вимоги про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд дійшов висновку про зміну розміру аліментів та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також про стягнення аліментів на утримання доньки на час навчання в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Доказів в підтвердження можливості надання відповідачем допомоги на утримання доньки в заявленому розмірі суду не надано. Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат, пов'язаних з навчанням та лікуванням неповнолітньої доньки. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору (ухвала Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2009 №6-20478св09). Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На підтвердження понесених додаткових витрат на дитину позивачем надана медична довідка про тимчасову непрацездатність студента навчального закладу I-IV рівня акредитації, видана 07.11.2018, згідно якої [PERSON] з 07.11.2018 по 16.11.2018 була звільнена від занять, чеки про придбання ліків у вказаний період, гарантійний талон та квитанція від 03.01.2018 про сплату 3033 грн на підтвердження придбання ноутбука, а також квитанція від 27.08.2018 про оплату за проживання у гуртожитку 2600 грн. Разом з цим, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] під час лікування потребувала саме цих ліків, не надано призначення лікарів тощо. Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування необхідності придбання ноутбуку для навчання. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги щодо додаткових витрат на дитину та стягнення з відповідача половини оплати за проживання у гуртожитку на той час неповнолітньої [PERSON] Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial