Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

15.06.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому вказав, що вона є сином [PERSON] . Шлюб між відповідачем і третьою особою [PERSON] розірвано 08.12.2009 року. На теперішній час продовжує навчання в ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно технічної освіти», денної форми навчання. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання у розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно, тому що він працевлаштований, отримує стабільний заробіток. Ухвалою від 06.07.2021 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, об`єктивно оцінивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] і третя особа [PERSON] перебували у шлюбі з 20.09.2002 року(а.с. 7), який було розірвано 08.12.2009 року(а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] [INFO] є сином відповідача [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. [PERSON] навчається в ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно технічної освіти», денної форми навчання, строк навчання по 30.06.2022 року(а.с.10). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як передбачено п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1\\4 частини з заробітку щомісяця, і такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача. Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ст. 191, 201 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач, по даній категорії справ, звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved