Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

15 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на домоволодіння, що належало її батьку [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який постійно до дня смерті проживав в [ADDRESS]. Після смерті батька відкрилася спадщина. За життя батько заповіт не складав. Вона, як спадкоємець за законом в установленому ЦК України в редакції 1963 року порядку спадщину прийняла, розпоряджаючись майном. Мати померла раніше від батька. Оформити свої спадкові права на житловий будинок та погосподарські будівлі, що належали батьку вона не зможе, оскільки на дане домоволодіння відсутні правовстановлюючі документи. Так як покійний батько ще за життя належним чином не оформив на себе право власності на вказане домоволодіння. Позивач в судове засідання не з'явилася, у поданій письмовій заяві просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом отримано заяву відповідача про розгляд справу за його відсутності, претензії щодо позитивного вирішення питання відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). 31 травня 1960 року [PERSON] уклала шлюб, узявши прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 9). [INFO] року в селищі Липова Долина Сумської області померла [PERSON] (а.с. 8). Рішенням виконавчого комітету Липоводолинської селищної ради народних депутатів № 50 від 18 березня 1994 року узаконено побудований в 1959 році гр. [PERSON] індивідуальний житловий будинок в [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до архівного витягу з рішення 19 сесії 21 скликання Липоводолинської селищної ради народних депутатів від 31 травня 1994 року, затверджено заяву на приватизацію присадибної земельної ділянки [PERSON] загальною площею 0,25 га, з яких 0,05 га під будівництвом та 0,20 під особисте підсобне господарство (а.с.12). [INFO] року в селищі Липова Долина Сумської області помер [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 2676 від 2 серпня 2016 року, виданої виконкомом Липоводолинської селищної ради Сумської області [PERSON] до дня смерті проживав в [ADDRESS] сам (а.с. 10). Відповідно до довідки № 3095 від 9 вересня 2016 року, виданої виконкомом Липоводолинської селищної ради Сумської області, [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], доглядала за домоволодінням в [ADDRESS] а саме проводила ремонт та обробляла присадибну ділянку (а.с. 38). З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 1052/01-16 від 7 вересня 2016 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] року [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі не заведена, спадкоємці із заявами не зверталися. Відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені [PERSON] відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувався (а.с. 35). Відповідно до копії рішення Липоводолинської селищної ради від 25 лютого 2016 року [ADDRESS] Із копії звіту про оцінку майна ПП [PERSON] від 20 травня 2016 року вбачається, що вартість житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] 7 квітня 2016 року КП «Сумське БТІ» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. У зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON] помер в 1996 році застосуванню підлягає Цивільний кодекс УРСР 1963 року. Відповідно до вказаного кодексу право на спадкування мають особи, визначені у законі. Згідно зі ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 535 ЦК УРСР 1963 року передбачала право на обов'язкову частку у спадщині неповнолітніх або непрацездатних дітей спадкодавця (в тому числі усиновлених), а також непрацездатної дружини, батьків (усиновителів) і утриманців померлого, які успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом. Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, що набуті до набрання чинності цим Законом згідно з чинними у той час нормативно-правовими актами, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності цим Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, не передбачала обов'язкової реєстрації (інвентаризації) будинків і домоволодінь у сільських населених пунктах (п. 4, 6 Інструкції), однак передбачала її проведення в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна введено лише Інструкцією, затвердженою наказом Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року №121. Таким чином судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], який володів за життя домоволодінням з господарськими спорудами в [ADDRESS] але не зареєстрував на себе право власності. Позивач прийняла спадщину після смерті батька, вступивши в управління спадковим майном. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння і зареєструвати право власності на нього, а тому її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за позивачем права власності на вищевказане домоволодіння з господарськими спорудами. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved