Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

15.10.2013 року [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] щомісячно у твердій сумі 500 грн. до її повноліття, крім того просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з травня 2008 року по червень 2009 року вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Відповідач постійного місця роботи не мав, зловживав алкогольними напоями, мав агресивну поведінку, ображав її, бив у зв'язку з чим вона неодноразово зверталась до Дзержинського PB ХГУ УМВС України в Харківській області. У серпні 2010 року вона разом з донькою повернулась жити до своєї мами за місцем реєстрації. Органами внутрішніх справ Відповідача було попереджено про кримінальну відповідальність, якщо він не припинить її ображати і після попередження на протязі більше 3-х років відповідача вона не зустрічала. Він ніколи не цікавився долею доньки, жодного разу не пропонував допомоги. Де він знаходиться мені їй не відомо, жодного разу його не розшукувала, так як боїться у зв'язку з його агресивною поведінкою. 01.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова постановлено рішення про стягнення з Відповідача аліментів у розмірі 25% заробітку на утримання доньки. У зв'язку з тим, що місце роботи та місце знаходження Відповідача невідомо, я одержую на утримання доньки соціальну допомогу у розмірі 291 грн. Однак вказаних коштів не вистачає на духовний розвиток дитини на її оздоровлення. Донька відвідує дитсадочок, необхідно гроші сплачувати за уроки англійської мови, додаткові заняття гімнастикою. У зв'язку з тим, що донька хворіє необхідно додаткові кошти для її оздоровлення. Донька знаходиться повністю на її утримані. Також матеріально утримувати та вирішувати питання оздоровлення дитини їй допомагають її родичі, які мешкають у м. Бєлгород, Російської Федерації. Однак, я не можу з донькою їх відвідати, поїхати до них на відпочинок, так як Відповідач відсутній і не може надати згоду на тимчасове вивезення дитини за межі України на оздоровлення. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, будучи викликаним через оголошення у пресі відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явились, надала суду заяву, висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та заяву, в якій позов підтримали в повному обсязі та просили розглядати справу за їх відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі, від якого у них народилась дитина. Відповідно до свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с. 2) Як вбачається з висновку управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, служба вважають доцільним позбавити [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO]. (а.с. 35) Факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків підтверджується довідкою, наданою завідувачем дошкільного навчального закладу № 27, який [PERSON] відвідує з 01.09.2011 року (а.с. 36) Як вбачається з листа № 1408 від 09.12.2013 року комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка» № 14 лікуванням дитини займається мати, батько станом здоров'я дитини не цікавиться . (а.с.37) Крім того відповідно до листа № 0707-25 від 02.01.2014 року Харківської дирекції поштамт - центр поштового зв'язку № 1 на ім'я позивачки від відповідача за період з 01.06.2013 року по 30.11.2013 року поштові перекази в оплаті не значаться. (а.с. 39) У відповідності ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування , ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини , жорстоко поводяться з дитиною, вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З урахуванням викладеного, відповідач [PERSON], не проживає та не приймає ніякої участі у її вихованні доньки, не переймається станом здоров'я та розвитком дитини, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що [PERSON]., ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, а тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, які б перешкоджали позбавлення відповідача батьківських прав відсутні. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів, то згідно з ч. 2. ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Також п. 16 Постанови Пленум Верховного Суду України в від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачає, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього, відповідачі, як батько, зобов'язаний брати участь у виховані та утримані своєї дитини. Зважаючи на те, що суду не відомо чи має відповідач систематичний офіційний дохід, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку., суд визначає аліменти у розмірі 500 грн., вважаючи, що такий розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved