Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

15.11.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили (позбавленні) права користування житловим будинком за адресою: м. Одеса, вул. Тирірязєва, 83-а. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить будинок № 83-а по вулиці Тимірязева у місті Одесі. Позивач стверджує, що на теперішній час в будинку зареєстровані колишній власник та мешканці будинку відповідачі [PERSON], [PERSON]В, [PERSON], які виїхали та не проживають у будинку, житлово-комунальні платежі не сплачують, не мають їх особистих дітей. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. В судове засідання позивач не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, її представник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність (продала), а гр. [PERSON] прийняла у власність (купила) 1/10 частку домоволодіння під № 83-А по вулиці Тімірязєва в місті Одесі, який складається в цілому з одного житлового будинку, зазначеного на схематичному плані під літ. «А», загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м. та надвірних споруд: літ. «Б» гараж, літ. «В» веранда, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Ж» - сарай, № 1-5 огорожі, І- мостіння, ІІІ шахта, ІV цистерна, розташованих на земельній ділянці площею 617 кв.м. Окрім того, цього ж дня, 08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого [PERSON] передала у власність (продала), а гр.. [PERSON] прийняла у власність (купила) 9/10 часток домоволодіння під № 83-А по вулиці Тімірязєва в місті Одесі, який складається в цілому з одного житлового будинку, зазначеного на схематичному плані під літ. «А», загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м. та надвірних споруд: літ. «Б» гараж, літ. «В» веранда, літ. «Д» - вбиральня, літ. «Ж» - сарай, № 1-5 огорожі, І- мостіння, ІІІ шахта, ІV цистерна, розташованих на земельній ділянці площею 617 кв.м. Згідно довідки № 901 від 02.11.2016 року виданої адміністрацією Органу самоорганізації населення комітету мікрорайону «10 станція Великого Фонтану у місті Одесі» та довідок адресно-довідкового бюро, які надійшли на адресу суду 21.11.2015 року, вбачається, що в домоволодінні під № 83-А по вулиці Тімірязєва в місті Одесі до теперішнього часу зареєстровані відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено, що відповідачі не несуть ніяких обовязків по оплаті житла, так як в ньому не проживають, проте за комунальні послуги (воду, тепло, каналізацію і т.д.) позивачу нараховують із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній адресі. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідачі створюють перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, а також позивач несе додаткові витрати із власного бюджету. Крім того, суд вважає, що відсутні будь-які правові підстави для перебування відповідачів на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу нерухомого майна. Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо). Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При викладених обставинах суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню, тому що інтереси позивача порушені, вона не має змоги користуватися та розпоряджатися належним їй майном за своїм розсудом, а також по теперішній час несе збитки по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідачів, які не мешкають тривалий час у даному житлі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved