Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

15 жовтня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 67 640 грн. 71 коп., вказавши, що відповідач з АТ КБ «ПриватБанк» підписав заяву б/н від 22.10.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з базовою процентною ставкою за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Також, відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підписана відповідачем, сторони погодили розмір пені та штрафів у разі порушення позичальником строків повернення коштів банку. Проте, в порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим заборгував банку станом на 16.09.2020 року 67 640 грн. 71 коп., що складається з: 3 877 грн. 53 коп. заборгованість за тілом кредиту; 1 393 грн. 56 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 62 369 грн. 62 коп. нарахована пеня. Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку та відзив на позовну заяву у зазначений строк до суду не надіслав. У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що 22.10.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Відповідно до заяви, відповідач ознайомився і погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг та виявив бажання отримати банківські послуги у вигляді отримання кредитки з кредитним лімітом 2 000 грн. із базовою процентною ставкою за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості, номер. Також, відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підписана [PERSON] , сторони погодили, що базова ставка відсотків в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році) становить 2,5 %; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості передбачена, як сума пені за кожний день прострочення сплати кредиту (базова процентна ставка по договору/30) + щомісячна пеня 1 % відсоток від заборгованості, що не менше 30 грн. в місяць (нараховується 1 раз на місяць у разі наявності прострочки по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму 50 грн. і більше). Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку [PERSON] від 22.10.2010 року та Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на станом на 29.02.2020 року у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 16.09.2020 року 67 640 грн. 71 коп. (згідно розрахунку, наданого Банком), що складається з: 3 877 грн. 53 коп. заборгованість за тілом кредиту; 1 393 грн. 56 коп. заборгованість за нарахованими відсотками згідно ст. 625 ЦК України; 62 369 грн. 62 коп. нарахована пеня, однак суд з таким розміром нарахованої заборгованості не погоджується. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст.\~207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1\~ст.\~638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду\~на зазначене,\~з [PERSON] \~підлягає до\~стягнення\~на користь\~Банку тіло\~кредиту, тобто різниця між фактично отриманими коштами та погашеними відповідачем згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на 16.09.2020 року відповідач має заборгованість по тілу кредиту в сумі 3 877 грн. 53 коп., разом з тим, надаючи суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , згідно якої максимальний кредитний ліміт, що був встановлений за кредитною карткою відповідача становив 3 300 грн. 00 коп. Отже, фактично відповідач не міг отримати в якості тіла кредиту суму більше, аніж 3 300 грн. 00 коп., а тому суд приходить до висновку про задоволення вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 3 300 грн. 00 коп. За змістом\~статті 1056-1ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» у позові заявив вимогу про стягнення з [PERSON] відсотків в сумі 1 393 грн. 56 коп., нарахованих в порядку ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте, за договором сторін визначено розмір відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2,5 % (базова ставка відсотків) в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів в році). Оскільки розмір відсоткової ставки за користування кредитом сторони між собою погодили, тому відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення відсотків порядку ст. 625 ЦК України. За змістом\~статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст.\~551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Встановлено, що у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 22.10.2010 року та Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 22.10.2010 року сторони узгодили розмір процентів за користування кредитними коштами, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості і порядок їх нарахування та розмір штрафу за порушення строків погашення заборгованості. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, а саме за невчасне повернення кредитних коштів, позивачем відповідачу було нараховано неустойку у виді пені в сумі 62 369 грн. 62 коп. Проте, аналізуючи дослідженні докази, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, нарахованої відповідачу позивачем, оскільки він значно перевищує розмір збитків, завданих позивачу, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 551 ЦК України. Суд приходить до обґрунтованого висновку, що задоволенню підлягає вимога про стягнення пені за договором у розмірі 3 300 грн. 00 коп. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 22.10.2010 року, яка станом на 16.09.2020 року становить 6 600 грн. 00 коп., з яких 3\~300 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 3\~300 грн. 00 коп. пеня. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 205 грн. 10 коп.

Outcome: approved