overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є її та відповідача дітьми та у теперішній час проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дітей, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхніх неповнолітніх дітей. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю, зокрема, в частині розміру аліментів, визначеного позивачкою. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дітьми позивачки і відповідача, у теперішній час проживають разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвами про народження (а. с. 3, 4) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 1997 року Камянець-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 серпня 1997 року Камянець-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 474 (а. с. 4), від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 4), яка проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року позивачці [PERSON] відстрочено сплату суми судового збору до ухвалення рішення у справі. Виходячи з того, що позов підлягає задоволенню, сума судового збору, відповідно до ч. 2 ст. 82, ст. 88 ЦПК України, стягується за судовим рішенням у справі з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року по 25.03.2016 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 16.06.2016 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

16 червня 2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала у фактичному шлюбі з 2009 року по 01.04.2016 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком вказаних дітей, що підтверджується свідоцтвом про їх народження. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кодної дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 16.06.2016 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

16 червня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 06 березня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, з червня 2014 року проживають окремо. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. [PERSON] двічі викликався до Жашківського районного суду Черкаської області для виконання судового доручення про його допит в якості відповідача, але жодного разу не зявився, що підтверджується протоколами судових засідань від 08.08.2016 року, 18.08.2016 року та ухвалою суду від 18.08.2016 року про залишення судового доручення без виконання, причину неявки не повідомив (а.с.14, 16, 17). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 06 березня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, що підтверджується довідкою № 1006 від 14.06.2016 року, виданою виконкомом Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

16 червня 2016 року до суду звернувся представник КС «Альтернатива» з заявою, в якій просить постановити додаткове рішення, оскільки при постановлені заочного рішення від 30.12.2015 року, судом не вирішено питання про стягнення з відповідачів суми судового збору за другу вимогу немайнового характеру у розмірі 243,60 грн. У судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину не явки суду не повідомили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

16 червня 2016 року до суду подано заяву [PERSON], заінтересована особа: Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви заявниця зазначила, що 22 грудня 1994 року Пересічанською селищною радою народних депутатів, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 20 їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР 10-00-0209-31. На теперішній час заявниця не може отримати кадастровий номер земельної ділянки та зареєструвати на неї право власності, оскільки в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 20 допущена розбіжність у написанні її прізвища, а саме замість прізвища, яке зазначено у паспорті «Корольова» записано «Королева». Заявниця у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення, надала суду заяву, якою просить розглянути заяву у її відсутність, задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючого документу. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, Пересічанським селищним головою [PERSON] подано до суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, вирішення питання про можливість задоволення заяви залишає на розсуду суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 22 грудня 1994 року Пересічанською селищною радою народних депутатів, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 20 їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР 10-00-0209-31. На теперішній час заявниця не може отримати кадастровий номер земельної ділянки та зареєструвати на неї право власності, оскільки в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 20 допущена розбіжність у написанні її прізвища, а саме замість прізвища, яке зазначено у паспорті «Корольова» записано «Королева». Відповідно до довідки, виданою СТ «Базальт» від 11.06.2016 року саме [PERSON] дійсно є членом садівницького товариства «Базальт» та користується земельною ділянкою № 58, площею 0,10 га, яка була видана у користування 04.05.1991 року. При таких обставинах, суд вважає встановленим факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

16 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2015 року частково задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітніх дітей: сина [PERSON], 1993 року народження, та доньки [PERSON], 1995 року народження, у твердій грошовій сумі по 650,00 грн. на кожну дитину. На момент постановлення рішення суду донька позивача вже завершила навчання і працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив Боті с.р.о» (місто Прага, Чеська республіка) з 23 жовтня 2015 року на посаді косметолога у даній фірмі. Син також завершив навчання і працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив Боті с.р.о» (місто Прага, Чеська республіка) з 18 січня 2016 менеджером салону на постійній основі. За таких обставин позивач просить припинити стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання повнолітніх дітей у зв'язку з завершенням їх навчання. Позивач у судове засідання не з'явився, проте представником позивача подана до суду заява, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

16 червня 2016 року позивач, [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалась на те, що 31.01.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 28.02.2013 року шлюб розірваний. Мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги необхідної для утримання дітей та їх виховання. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що сторони мають дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи наявні обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволення чи відхилення частин вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved