Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

15.02.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на її утримання щомісячно по 1200 гривень з моменту звернення до суду і до досягнення їх малолітнім сином [PERSON], [INFO], трьох років, а саме до 30.04.2020 року. При цьому вона посилалася на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, мають малолітню дитину, котра на даний час проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Оскільки позивачка на даний час ніде не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а відповідач ухиляється від надання допомоги в добровільному порядку, вона вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 20.02.2018 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачеві надіслані матеріали справи, згідно отриманих даних, відповідач їх отримав, про що є належне сповіщення, однак у встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду не подавав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи також вимоги ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, розгляд справи здійснено за відсутності сторін без технічного фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.211, 247, 279 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та позов задовольнити повністю з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому 03.11.2016 року шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Малолітні діти сторін проживають разом зі сторонами та знаходяться на їх утриманні. У даний час позивачка ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною до трьох років, відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги в добровільному порядку, при цьому являється працездатною особою та може надавати таку допомогу, працює старшим охоронником ТОВ Промтоварний ринок. Згідно ч.2 ст.91 Сімейного Кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2 та ч.4 ст.84 СК України. Відповідно до вимог ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачки правомірні, регулюються нормами ст.ст.84, 91 Сімейного Кодексу України і підлягають задоволенню, оскільки їх дитина проживає разом з позивачкою і вона має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. З іншими вимогами позивачка не зверталася, жодних доказів на спростування зазначених позивачкою обставин відповідач до суду не надав. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених доказів, суд вважає вимоги позивача законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК Українита згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.\~ Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved