Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

16.10.2018 до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до Лобойківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Позивач посилається на те, що [INFO] року померла її матір [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON] При зверненні [PERSON] до Петриківської державної нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] матері [PERSON], їй 26.09.2018 було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON]. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доповнила, що деякий час, на початку 90-х років, мали місце певні розбіжності в нумеруванні житлових будинків по [ADDRESS], через що будинку її матері спочатку було присвоєно адресу № 2, а потім - № 1. В подальшому позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач - Лобойківська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис про смерть № 235, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.01.1996. [PERSON] була матір'ю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 04.01.1949 та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23.08.1968, відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Померлій [PERSON] належав житловий будинок і господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] який складається із: А-1 житлового будинку, загальною площею 37,3 кв.м., із якої житлова площа складає 17,5 кв.м.; а - сіни; Б, Е - гаражів; В - вбиральні; Г - літньої кухні; г - прибудови; п/г - погребу; Д - сараю; К - колодязю; №1 - огорожі; №2 - воріт, що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок від 06.08.1992, виданого на ім'я [PERSON] Будівництво домоволодіння завершено 1988 року. Відповідно до копії виписки із рішення Лобойківської сільської ради народних депутатів ХУІІ сесії ХХІ скликання від 31.03.1994 [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] загальною площею 0,18 га. Згідно записів у погосподарській книзі № 4, особовий рахунок № [NUMBER], власником домогосподарства за адресою: с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, [ADDRESS] є [PERSON]. Відповідно до довідки Лобойківської сільської ради Петриківського району від 09.10.2018 за № 1354 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що належав нині покійній [PERSON], дійсно знаходиться за адресою: [ADDRESS] Житловий будинок і господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] складається із: А-1 житлового будинку, загальною площею 37,3 кв.м., із якої житлова площа складає 17,5 кв.м.; а-1 - нежитлової прибудови; Б-1, Е-1 - гаражів; В-1 - вбиральні; Г-1 - літньої кухні; 2-1 - прибудови; п/д - підвалу; Д-1 - сараю; №1 - воріт з хвірткою; №2 - огорожі; №3 - колодязя; № 4 - свердловини , що підтверджено копією технічного паспорта на житловий будинок від 05.12.2018. Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31 січня 1966 року, заступником Міністра комунального господарства Української РСР [PERSON], яка діяла на час виникнення спірних правовідносин - закінчення будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (на 1988 рік), оформлення права власності на будинки в селах, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу, здійснюється із відомостей в погосподарських книгах сільських Рад депутатів, на підставі чого складається список будинків та домоволодінь, які належать громадянам. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок і господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, [ADDRESS], власником якого була нині померла [PERSON] [PERSON], як спадкоємець за законом першої черги, в установленому законом порядку, який діяв на час відкриття спадщини, прийняла спадщину, подавши протягом шести місяців (28.05.1996) заяву про прийняття спадщини та вступивши в управління та володіння спадковим майном, але у зв'язку із тим, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи про належність їй майна, постановою державного нотаріуса 26.09.2018 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] Згідно з листом завідувача Петриківської державної нотаріальної контори від 27.11.2018 за № 1894/01-16 на майно [PERSON], померлої [INFO] заведено спадкову справу № 191/1996 за заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Лобойківською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області 24.10.1987, реєстровий № 55 від дочки померлої - [PERSON] Інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини ([INFO]) діяв ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який підлягає застосування до даних правовідносин. Статтею 524 ЦК Української РСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 та 548 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Беручи до уваги, що [PERSON] за життя належав житловий будинок, право власності на який нею набуто належним чином набуто та відображено в записах погосподарської книги Лобойківської сільської ради, позивач є єдиним спадкоємцем померлої матері за законом, та прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви і фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном, тому суд вважає позовні вимоги позивача про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом задовольнити. Вирішуючи питання про судовий збір суд зауважує на тому, що позивач при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі і позовних вимог щодо стягнення його з відповідача не заявляв, у зв'язку з чим суд вирішив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved