Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

15.10.2015 року [PERSON]звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності. Ухвалою суду від 13.11.2015 року до розгляду даної справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача залучено Молодківську с/ раду. 07.04.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON], Молодківської с/ради про визнання рішення виконкому від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.09.2011 року і рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року недійсним. Ухвалою суду від 12.04.2016 року дані позови обднані в одне провадження та прийняті до сумісного розгляду. В судовому засіданні позивач- відповідач [PERSON] свої вимоги підтримав з підстав, наведних в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким зобов'язати [PERSON] і [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права власності, а саме: відповідно до рішення виконавчого комітету Молодківської с/ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 11.03.2014 року №15 перенести дровітню в домоволодінні по вул.Горішнянська,82 в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області на відстань одного метра від межі із його земельною ділянкою по вулиці Горішнянська,84 в с.Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області. Зобов'язати [PERSON] забрати металевий стовп з вул. Гагаріна в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області на в'їзді до належних йому на праві приватної власності земельної ділянки та житлового будинку, господарських будівель і споруд по вулиці Горішнянська,84 в с.Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області. Заборонити [PERSON] перекривати транспортними засобами в'їзд до належних йому на праві приватної власності земельної ділянки та житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Горішнянська,84 в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області. В задоволенні вимог [PERSON], [PERSON] - відмовити в звязку з безпідставністю їхнього позову. Відповідачі- позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, заявлений [PERSON] позов не визнали та подали заперечення на позов в якому вказали, що позовні вимоги [PERSON] є незаконними та необгрунтованими оскільки позивач [PERSON] користуючись неграмотністю межівника [PERSON], шляхом обману заволодів та приватизував 16.10.2013р. частину її земельної ділянки площею 0,007 га., яку вона використовувала для ведення особистого селянського господарства. Також зазначають, що вїзд до домоволодіння [PERSON] завжди був з вулиці Горішнянська, що підтверджується зверненням мешканців села від 01.02.2013р. та даний заїзд зазначено в техпаспорті на домоволодіння. Крім цього, [PERSON] зазначив, що на місці бажаного для позивача другого заїду постійно стояла межова металева огорожа, яку він з [PERSON] за особисті кошти разом вста\-новили в 2002 р., два прольоти з якої належать особисто йому та підтверджується розпискою [PERSON] від 14.03.2002р., яка додана до заперечення. Щодо встановлення спірного металевого стовпа з вулиці Гагаріна, пояснив, що це один з металевих стовпчиків межової огорожі, яку він з [PERSON] встановив в 2002 році і огорожа стояла до 2014 року, поки позивач не зрізав його яблуню, металевий стовпчик з огорожею, і таким чином насильно зробив собі новий другий заїзд до свого жилого будинку. В зв'язку з наведеним, він змушений був вдруге за свої кошти забити стовп та відновити межову огорожу, яка належить особисто йому. Навіс під дрова, який вимагає перенести позивач, стоїть з 2002 року і не перешкоджав колишньому землекористувачу- Іванків Н.М. в обслуговуванні земельної ділянки сільськогоспо- дарського призначення. Ставши незаконно новим власником суміжної земельної ділянки та змінивши її цільове призначення, [PERSON] намагається навіс знести, посилаючись на чинення йому перешкод у здійсненні права власності. Дана вимога, на його думку є безпідставна, так як навіс під дрова побудований в 2002р. на його земельній ділянці, його зведено на межі за згодою та відома колишнього суміжного землекористувача - [PERSON], дане обтяження нами було узгоджене, за що він дав їй металеві стовпчики під межову огорожу, таким чином вони уклали угоду, на зобов'язання якої не поширюються вимоги ст.391 ЦК України. Крім цього, вважає, що посилання позивача на перенесення навісу під дрова, встановлення металевого стовпа та перекривання в'їзду не являються перешкодою у здійсненні [PERSON] права володіння, користу\-вання та розпорядження своєю власністю та не стосуються предмету спору. Про належність спірної земельної ділянки площею 0,007 га [PERSON] свідчить зміст позовної заяви [PERSON] та ухвала Надвірнянського район\-ного суду від 19.02.2013р. по справі № 348/201/13-ц про встановлення земель\-ного сервітуту для проходу, проїзду до його домоволодіння , яку Надвірнянським районним судом було залишено без розгляду. Просять суд відмовити [PERSON] в задоволенні його позовних вимог. Свої позовні вимоги відповідачі позивачі [PERSON], [PERSON] підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Просять суд постановити рішення, яким поновити строки позовної давності та визнати рішення виконавчого комітету Молодківської с/ради №41 від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності [PERSON] від 06.09.2011 року (б/н) на домоволодіння №84 по вул.Горішнянська в с.Молодків Надвірнянського району і рішення Молодківської с/ради №248-20/2013 від 29.09.2013 року про затвердження технічної документації та надання у власність [PERSON]ю. земельної ділянки площею 0,0692 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Горішнянській,84 в с.Молодків та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.10.2013 року про право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0692 га по вул. Горішнянська,84 с.Молодків- недійсними та скасувати реєстраційний запис №2896444 від 11.10.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також стягнути судові витрати по справі. Представник Молодківської с/ ради в судовому засіданні з вимогами [PERSON] погодилася, не заперечує щодо їх задоволення. Вимоги [PERSON], [PERSON] не визнала. Суду пояснила, що [PERSON] законно приватизував земельну ділянку та домоволодіння, що розташовані в с.Молодків по вул. Горішнянська, 84, Надвірнянського району. Івано-Франківської області після смерті своїх батьків які там проживали. Про це свідчать видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витяги про державну реєстрацію, які видані на підставі рішень Молодківської с/ради, як органу місцевого самоврядування. Зазначає, що вказані рішення приймалися с/радою колегіально на підставі З-ну України «Про місцеве самоврядування», Цивільного та Земельного Кодексів України. Підстав для визнання їх незаконними немає, в звязку з чим просить суд відмовити [PERSON] та [PERSON] в задоволенні їх позовних вимог. Що стосується позовних вимог [PERSON] суду пояснила, що комісією Молодківської с/ради неодноразово було зафіксовано, що відповідач-позивач [PERSON] закопав металічний стовп на межі громадської дороги та вїзду до будинку [PERSON] таким чином, що він унеможливлює заїзд до будинку [PERSON] по вул. Горішнянській, згідно генплану с.Молодків з вул. Гагаріна. Також на проїжджій частині громадської дороги [PERSON] залишає свій автомобіль, що перекриває вїзд до господарського двору [PERSON] Крім того, було встановлено, що господарська споруда (дривітня) [PERSON] побудована вздовж приватизованої земельної ділянки [PERSON], в звязку з чим з даху дровітні стікає дощова вода і зсувається сніг на приватизовану земельну ділянку [PERSON] В звязку з наведеним, виконкомом Молодківської с/ради, згідно заяви [PERSON], 11.03.2014 року було прийняте рішення за №15. На даний час відповідачі- позивачі продовжують чинити перешкоди [PERSON] в здійсненні права власності. Вважає, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача-відповідача, його представників, відповідачів-позивачів, їхнього представника, представника Молодківської с/ради, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, зясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позову [PERSON] та необхідність відмовити в задоволенні вимог [PERSON], [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], на праві приватної власності належить домоволодіння по вул.Горішнянська,84 в с.Молодків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав від 06.09.2011 року, копії яких долучені до матеріалів справи. Зясовано також, що земельна ділянка по вул. Горішнянська, 84 в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області, на якій розташоване домоволодіння, площею 0,0692га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав від 16.10.2013 року, копії яких є в матеріалах справи. Як вбачається з пояснень позивача-відповідача [PERSON]та представника відповідача - Молодківської с/ради сусіди [PERSON] та її син [PERSON], відповідачі-позивачі по справі, проживають в будинковолодінні по вул. Горішнянська,82 в с. Молодків Надвірнянського району Івано-Франківської області, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок та господарські споруди у них відсутнє. Також земельні ділянки якими користуються відповідачі-позивачі на даний час не приватизовані. Дані обставини не спростовані в судовому засіданні відповідачами- позивачами [PERSON], [PERSON] Крім того, доведено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] побудувала на межі із земельною ділянкою [PERSON]- дровітню, приватизаційні докуменнти на яку теж відсутні. Як пояснили в судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON], його представник [PERSON] з даху дровітні стікає дощова вода і зсувається сніг на його частину земельної ділянки, яка є заїздом до житлового будинку, господарських будівель і споруд, належних йому на праві приватної власності, що створює перешкоди у здійсненні його права власності. Як видно з рішення виконавчого комітету Молодківської с/ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 11.03.2014 року, копія якого долучена до матеріалів справи, розглянувши заяву [PERSON] виконком вирішив зобов'язати [PERSON] та [PERSON] у двохмісячний термін перенести дровітню на відстань не менше метра від межі з земельною ділянкою [PERSON] та не випускати шифер для стоку води на сусідню територію. Однак, як зафіксовано в акті, складеному 18.09.2015 року комісією в складі голови земельної комісії і депутата сільської ради [PERSON], землевпорядника сільської ради і депутат сільської ради [PERSON], в присутності дільничного інспектора міліції Надвірнянського РВ УМВС лейтенанта міліції [PERSON], який долучений до матеріалів справи, при виході на місце комісія встановила, що [PERSON] станом на 18.09. 2015 року не забрала дровітню розташовану вздовж приватизованої земельної ділянки [PERSON] Крім того, як встановлено актом, складеним 09.09.2015 року комісією в складі голови земельної комісії і депутата сільської ради [PERSON], землевпорядника сільської ради і депутата сільської ради [PERSON], ДІМ Надвірнянського РВ УМВС лейтенанта міліції [PERSON] та в присутності [PERSON] і [PERSON], останній забив залізний стовп на межі вулиці Гагаріна, яка є дорогою громадського користування, та належної [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки, саме на заїзді до його будинку, господарських будівель і споруд, чим перешкоджає [PERSON] у здійсненні його права власності. Як ствердив в судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] через даний залізний стовп, забитий [PERSON] на межі громадської дороги та його заїзду , він в 2015 році не зміг завезти дрова для опалення свого житлового будинку. Як вбачається із акта, [PERSON] на час обстеження не висловив свої заперечення, про те що він дійсно встановив залізний стовп. Також комісія вважає, що [PERSON] повинен забрати стовп і звільнити проїзд, а [PERSON] рекомендовано у випадку не звільнення ним заїзду звернутися до правоохоронних органів. Крім того, в своїх поясненнях в судовому засіданні позивач-відповідач посилається також на те, що з метою перешкоджання йому у здійсненні його права власності, [PERSON] ставить належний йому автомобіль «Пежо Партнер» (реєстраційний номер [NUMBER]) на проїжджій частині вул. Гагаріна напроти заїзду до його домоволодіння. Зокрема, 18.09.2015 року, при виході на місце комісією в складі голови земельної комісії і депутата сільської ради [PERSON], землевпорядника с/ради і депутат с/ради [PERSON], в присутності ДІМ Надвірнянського РВ УМВС лейтенанта міліції [PERSON] було встановлено, що білий автомобіль [PERSON]В.»Пежо Партнер» (реєстраційний номер [NUMBER]) на час огляду стояв на проїжджій частині громадської дороги вул. Гагаріна, що перешкоджає заїзду до будинку [PERSON], зазначений акт зберігається в матеріалах справи. 29.09. 2015 року за зверненням дружини позивача-відповідача- Лундяк Г.В. комісія в складі представників районної архітектури, відділу Держгеокадастру у Надвірнянському районі, відділу РВ УМВС у Надвірнянському районі, Молодківської с/ради в присутності двох сторін повторно розглянула спір та встановила, що в'їзд до господарського двору [PERSON] дійсно перекритий транспортним засобом, зі слів [PERSON] її сина [PERSON] Металевий стовп закопаний посередині в'їзду до жилого будинку, що спричиняє перешкоди в користуванні даним в'їздом. Наведене підтверджується листом заступника голови Надвірнянської РДА від 02.10.2015 року за №Л-18/312, копія якого долучена до матеріалів справи. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Крім того, неправомірнісь дій відповідачів- позивачів, а саме факти чинення перешкод у здійсненні позивачем - відповідачем [PERSON] права власності, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Зокрема, свідок [PERSON], секретар Молодківської с/ради в період з 1998 року по 10.11.2015 року, в судовому засіданні пояснила, що дійсно [PERSON] неправомірно закопав металевий стовп на вул. Гагаріна в с.Молодків, чим унеможливив [PERSON] вїзд до його житлового будинку. Також підтвердила ту обставину, що 11.03.2014 року виконкомом Молодківської с/ради дійсно приймалось рішення за №15 щодо перенесення відповідачами- позивачами дровітні, яка збудована на межі земельної ділянки [PERSON], однак відповідачі- позивачі не виконали приписи рішення. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON], який працював на посаді голови Молодківської с/ради повідомив, що питання щодо перекриття [PERSON] автомобілем вїзду до житлового будинку [PERSON] та чинення йому перешкод в користуванні дорогою неодноразово розглядалося виконкомом с/ради, а також комісією с/ради. Також зазначив, що с/радою приймалось рішення, яким відповідачів було зобовязано перенести дровітню на відстань не меншу одного метра від межі з земельною ділянкою [PERSON]та не випускати шифер для стоку води на їхню територію, яке відповідачі-позивачі проігнорували. Що стосується питання приватизації позивачем [PERSON] житлового будинку , що в с.Молодків, вул. Горішнянська, 84 та земельної ділянки, ствердив, що Молодківська с/ рада мала право надавати дозвіл на здійснення приватизації будинків збудованих до 1992 року. Такі рішення приймались виконкомом, як колегіальним органом. Крім того, [PERSON] є спадкоємцем після смерті своїх батьків, звернувся в с/раду з відповідною заявою, спору щодо спадкового майна не було. На момент приватизації [PERSON] та [PERSON] жодних претензій до [PERSON] не предявляли. Разом з тим, вказує, що у відповідачів-позивачів ні житловий будинок, ні земельні ділянки, якими вони користуються не приватизовані. Прийняття виконкомом Молодківської с/ради рішенн від 12.05.2011 року, видача 06.09.2011 року [PERSON] свідоцтва про право власності на домоволодіння, прийняття рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та отримання [PERSON] свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року ніяким чином не впливають на права та законні інтереси відповідачів-позивачів [PERSON], [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] також вбачається, що відповідачами- позивачами чиняться перешкоди в користуванні позивачу відповідачу вїздом до житлового будинку, земельною ділянкою, що супроводжуються конфліктами та навіть спричинення їй, як дружині позивача-відповідача побоїв. На її думку відповідачі-позивачі [PERSON] та [PERSON] ігнорують правила добросусідства та нехтують вимогами закону. Разом з тим, як встановлено з долученого представником відповідача-позивача в судовому засіданні 21.10.2016 року акту від 30.09.2016 року, складеного депутатом Молодківської с/ради, металевий стовпчик забитий [PERSON] на межі вулиць Гагаріна та заїзду до домоволодіння [PERSON] по вул. Горішнянська,84 ліквідований і не заважає проїзду до домоволодіння [PERSON] Наведені в акті обставини не заперечувалися позивачем -відповідачем [PERSON] його представниками, тому його вимоги в частині зобовязати відповідачів-позивачів забрати металевий стовп на вїзді до його земельної ділянки до задоволення не підлягають. Таким чином в судовому засіданні повністю доведено та підтверджено підставність вимог [PERSON] в частині зобовязати [PERSON] та [PERSON] усунути пешкоди у здійсненні права власності та перенести дривітню на відстань одного метра від межі із його земельною ділянкою, а також заборонити [PERSON] перекривати транспортними засобами вїзд до належної йому земельної ділянки, житлового будинку , господарських бідівель та споруд по вул. Горішнянська. 84 в с.Молодків, Надвірнянського району, в звязку з чим його позов підлягає до часткового задоволення. Що стосується зустрічного позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Молодківської с/ради про визнання рішення виконкому від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.09.2011 року і рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року - недійсним, суд встановив наступне: [PERSON], [PERSON] ставлять вимоги визнання рішення виконкому від 12.05.2011 року та свідоцтва про право власності на домоволодіння від 06.09.2011 року, а також рішення сесії сільради від 29.09.2013 року та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 16.10.2013 року - недійсним. Загальна позовна давність згідно ст.257 ЦК України встановлена тривалістю три роки. Відповідно до ч.4 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимоги власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Таким чином, слід поновити відповідачам -позивачам строк звернення до суду, тому зустрічний позов [PERSON], [PERSON] підлягає розгляду справи по суті. Разом з тим, в судовому засіданні достовірно перевірено, що правовстановлюючі документи на домоволодіння, що знаходиться в с. Молодків, вул. Горішнянська, 84, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, яке складається з житлового будинку «А», загальною площею -39,0 кв.м., житловою площею -18,5 кв.м., літньої кухні «Б», загальною площею-15,6 кв.м., стайні «В», загальною площею -16,6 кв.м., стодоли «Г», загальною площею -13,1 кв.м., шопи, «Д», загальною площею -15,4 кв.м., вбиральні, «Ж», загальною площею 1,0 кв.м., колодязя №1, огорожі №2, загальною площею -92,3 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0692 га (кадастровий номер: 2624083701:02:001:0065) для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель і споруд виготовлені на підставі рішень Молодківської с/ради від 12.05.2011 року за №41 та від 29.09.2013 року за №248-20/2013. Статтею 12 ЗК України передбачено, що міська (сільська, селищна ради) має право розпоряджатися землями територіальної громади, яке вона здійснює шляхом: передачі ділянок комунальної власності у власність громадян або юридичних осіб відповідно до цього кодексу; надання земельних ділянок у користування і вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади села; організації землеустрою; координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання земельного й екологічного законодавства; обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовки висновків щодо вилучення (викупу) і надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж сіл; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Зі змісту ст.116 ЗК України вбачається, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Згідно З-ну України «Про місцеве самоврядування» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад. Згідно ст. 158 ЗК України - земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (ст. 16 ЦК України). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. ЦК України встановлено, що одним з способів захисту права власності є визнання права власності власником. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, винесення Молодківською с/радою рішень від 12.05.2011 року за №41 та від 29.09.2013 року за №248-20/2013 та виготовлення позивачем-відповідачем [PERSON] правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські споруди, а також земельну ділянку ніяким чином не порушили та не вплинули на права відповідачів- позивачів [PERSON], [PERSON], навпаки їхні дій змусили звернутися позивача - відповідача [PERSON] з позовом до суду. Встановлені судом обставини підтвердила в судовому засіданні представник Молодківської с/ради та свідки. Таким чином позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є безпідставними. Суд критично оцінює показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що відповідачі-позивачі [PERSON], [PERSON] не чинять перешкоди [PERSON] у здійснення права власності, та що ніякого вїзду в с. Молодків з вул.Гагаріна у [PERSON] ніколи не було, а також про те, що позивач [PERSON] незаконно приватизував житловий будинок та земельну ділянку, оскільки такі показання спростовуються поясненнями позивача,його представників, представника відповідача- Молодківської с/ради, свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON], письмовими матеріалами справи. Ст. 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи наведене, пояснення сторін, свідків, письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що відповідачі-позивачі не надали, як того вимагає ЦПК України, доказів, які б підтверджували порушення позивачем -відповідачем їхніх прав та законних інтересів. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача- відповідача та відповідача-позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином оцінюючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON], [PERSON] не підлягає до задоволення. Також, згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] -974 грн.40 коп. понесених судових витрат-по 487 грн. 20 коп. з кожного. На підставі ст.ст.3, 15, 16, 321 ч.1, 376, 391 ЦК України, ст.ст.103, 152 ч.2, 158 ЗК України та

Outcome: approved