Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

15 травня 2015 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради про виділення долі із спільної сумісної власності та присвоєння об'єкту нерухомості окремої поштової адреси. В позовній заяві позивачка зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 серпня 2011 року Управлінням жилого-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, вона є власником квартири [ADDRESS]. Для ефективного використання своєї власності, вона вирішила виділити свою долю із спільної сумісної власності та присвоїти їй окрему поштову адресу, для чого звернулася до Київської районної адміністрації Одеської міської ради. Однак при розгляді даного питання Київська районна адміністрація Одеської міської ради відмовила їй у виділенні її долі у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, з посиланням на те, що дане питання не розглядалося оскільки [PERSON] не були представлені необхідні документи, про що їй було повідомлено письмово. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов не підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 серпня 2011 року Управлінням жилого-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У 2015 році [PERSON] звернулася до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з питання виділу її долі із спільної сумісної власності та присвоєння адреси об'єкту нерухомого майна. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] в якості обґрунтування звернення до суду посилалася на відмову відповідача у проведенні виділу її долі із спільної сумісної власності та присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна. Суд зазначає, що ці спірні питання врегульовані Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55. Дана Інструкція визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується бюро технічної інвентаризації при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна. Виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо можливості виділу в натурі частки о об'єкту нерухомого майна. Відповідно до п. 2.2 Інструкції поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту окремої поштової адреси. Згідно з п. 3.10 Інструкції БТІ готує висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкту нерухомого майна для укладення договору про виділ в натурі частки з об'єкту нерухомого майна або договору про виділ частки з об'єктів нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. В порушення вимог даної інструкції [PERSON] не зверталася до БТІ для виготовлення відповідного висновку та представлення його до Київської районної адміністрації Одеської міської ради (яка уповноважена присвоїти нову поштову адресу), також не представила договір про виділ у натурі з частки нерухомого спільного майна, про що й було зазначено в листі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, направленого на ім'я [PERSON] 22 квітня 2015 року, який [PERSON] сприйняла як відмову у виділенні її долі із спільної сумісної власності та присвоєння окремої поштової адреси. Слід зазначити, що Верховний СУД України та Вищий спеціалізований суд України неодноразово звертали увагу про недопустимість виконання судами функцій інших органів. Позивачка не довела факту звернення до органів, уповноважених на розгляд даних питань, та відповідно отримання чи не отримання позитивного вирішення її звернення, у зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed