Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

15.01.2020р. до суду надійшла заява [PERSON] (далі - заявник), заінтересована особи - Врадіївська районна рада Врадіївського району Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою суду від 29.05.2020р., за заявою [PERSON] , до участі у справі залучено заінтересовану особу - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Так у своїй заяві заявник просить: - встановити факт, що державний акт, зареєстрований в книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за № 004, виданого громадянину [PERSON] , який мешкає в смт. Врадіївка, на підставі рішення 7-ї сесії 21 скликання районної Ради народних депутатів Врадіївського району Миколаївської області від 15 листопада 1991 року про надання у довічне успадковуване володіння 7,7 гектарів землі для ведення селянського (фермерського) господарства, належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; - встановити факт, що державний акт, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 032, виданого громадянину [PERSON] , який мешкає в смт. Врадіївка, на підставі рішення 8-ї сесії 21 скликання районної Ради народних депутатів Врадіївського району Миколаївської області від 21 липня 1992 року про надання у постійне користування 23,4 гектарів землі для ведення селянського (фермерського) господарства, належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Заява мотивована тим, що заявник звернувся до головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, але останньому було відмовлено так, як в Державному акті на право постійного користування землею та в клопотанні міститься суперечлива інформація щодо власника державного акту. 27.12.2019р. заявник звернувся з заявою до Врадіївської районної ради Миколаївської області про виправлення помилки в державних актах на право довічного успадковуваного володіння землею за № 004 та постійного користування землею за № 032, в графі імені заявника вказано [PERSON] , а в паспорті громадянина України в графі по імені вказано [PERSON] , тому через вказану помилку він не спроможний у позасудовому порядку розпорядитися своїм майном. Заявник в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Представник Врадіївської районної ради Врадіївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Представник Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі вищевикладеного та враховуючи приписи ст.ст. 223 та 294 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду спору. Дослідив письмові докази, судом встановлено таке. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області 12.12.2002р., в графі по імені заявника вказано [PERSON] . Відповідно до державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, виданого на підставі рішення районної ради народних депутатів Врадіївського району Миколаївської області 7 сесії 21 скликання від 15.11.1991р., та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею № 004, власником земельної ділянки загальною площею 7,7 га, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, є [PERSON] . Відповідно державного акту на право постійного користування землею виданого на підставі рішення районної ради народних депутатів Врадіївського району Миколаївської області 8 сесії 21 скликання від 21.07.1992р., та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 032, власником земельної ділянки загальною площею 23,4 га, з цільовим призначенням для ведення селянського (фермерського) господарства, є [PERSON] . Як вбачається з наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 9332/0/14-19-СГ від 07.11.2019р., заявнику відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої в межах території Врадіївської селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, орієнтований розмір земельної ділянки 3,46 умовних кадастрових гектарів, із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства в зв`язку з тим, що в Державному акті на право постійного користування землею та клопотанні міститься суперечлива інформація щодо власника державного акту. Вищевказані обставини підтверджуються також листом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 29-14-0.2-3395/2-20 від 19.05.2020р. Відповідно до довідки Врадіївської районної ради Миколаївської області № 296 від 27.12.2019р. встановлено, що згідно заяви заявника від 27.12.2019р. щодо зміни його персональних даних відповідно до паспортних, у зв`язку з помилкою при видачі державних актів на землю радою народних депутатів у 1991, 1992 роках, на даний час вищезазначене не входить до повноважень районної ради та її посадових осіб. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. При прийнятті рішення, суд керується п. 6 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 318, 319 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995р. Встановив вказані обставини, суд приходить до висновку, що у іншому порядку, окрім судового, заявник не зможе довести належність йому вказаних правовстановлюючих документів та реалізувати своє право на розпорядження своїм майном, а тому його право підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved