Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

16.07.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 1065806,15 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права вимоги по кредитним договорам, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. Відповідно до даного договору та чинного законодавства покупець набув усі права вимоги по відступленим кредитним договорам, включаючи сплату суми основного боргу, відсотків, комісій, нарахованих штрафних санкцій. Згідно вищезазначеного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Ф-164 від 29.03.2007 року, що було укладено між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою - [PERSON], на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Таким чином на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». 29.03.2007 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № Ф-164, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 65000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі і строки на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 65000,00 доларів США. У свою чергу відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 29.05.2014 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 56061,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 659590,85 грн.; по відсотках - 26772,07 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 314989,25 грн.; та пеня - 7753,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 91226,05 грн. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника, що випливають з кредитного договору, 05.04.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № ф-174. Відповідно до умов договору поруки [PERSON] як поручитель поручається за виконання [PERSON] обов'язків, які виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на його підставі у майбутньому. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем за порушення обов'язків за договором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. На підставі наведеного вище позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 1065806,15 грн., а саме: за кредитом 659590,85 грн., по відсоткам 314989,25 грн., пеню - 91226,05 грн. та судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не з'явились. До суду 26.08.2014 року, 28.10.2014 року та 25.11.2014 року надійшли заяви, в яких представники позивача Рожок О.М. та Михніцький Г.Ю. заявляють клопотання про розгляд справи за їх відсутності та одночасно повідомляють, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи (а.с. 49, 55, 63). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання 07.08.2014 року, 26.08.2014 року, 27.10.2014 року та 27.11.2014 року не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик відповідачів у пресі (а.с. 64-67). На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 29.03.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № Ф-164, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти (кредит) в розмірі 65000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 13% річних з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 28 березня 2017 року (а.с.18-23). 05.04.2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № ф-174, відповідно до умов якого поручитель у випадку невиконання та/або прострочення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором зобов'язується виконати зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором. Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобов'язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у тому ж обсязі, що й позичальник (а.с.24). Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права вимоги по кредитним договорам, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами (а.с.10-15). За умовами даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Ф-164 від 29.03.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичною особою - [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Таким чином на даний час усі права кредитора за вищевказаним договором належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 65000,00 доларів США. У свою чергу відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 29.05.2014 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 56061,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 659590,85 грн.; по відсотках - 26772,07 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 314989,25 грн.; та пеня - 7753,63 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 91226,05 грн. (а.с. 30). Відповідно до списків відправки рекомендованої кореспонденції позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с. 31-32). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 1065806,15 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, зокрема: судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Оскільки витрати позивача, пов'язані з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідачів, документально не підтверджені, суд не стягує з відповідачів суми таких витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved