Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

15 серпня 2018 року позивач звернулась до суду та просить винести рішення та встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, з [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO] в період з 01 січня 2004 року по день його смерті - 22 лютого 2018 року; визнати за нею право власності: - на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21099, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов ХТА21099023162617, право власності на інші 1/2 частину спірного автомобіля визнати за відповідачами в рівних частинах - по 1/6 частині за кожним; - на 1/2 частину автомобіля Skoda Oktavia, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов ТМВСК11U628558888, право власності на інші 1/2 частину спірного автомобіля визнати за відповідачами в рівних частинах - по 1/6 частині за кожним. Свої вимоги аргументує тим, що 22 лютого 2018 року її чоловік [PERSON] помер. На майно померлого чоловіка, яке складається в тому числі і з оформлених на нього двох автомобілів, які вони з ним разом придбали, відкрилась спадщина. Чоловік при житті не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Вона з чоловіком проживала однією сімєю, без реєстрації шлюбу, тому вона не входить до першої черги спадкоємців. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є відповідачі: двоє її з чоловіком спільних дітей - [PERSON] та [PERSON], а також мати померлого [PERSON] Нещодавно вона звернулась до відповідачів з пропозицією визначити її частку у спільному подружньому майні набутому під час проживання з померлим чоловіком однією сімєю без реєстрації шлюбу. З її пропозицією визначити її частку погодились не всі відповідачі. Так як вони з чоловіком проживали без реєстрації шлюбу, то нотаріус позбавлений можливості визначити її частку у спільному подружньому майні та видати їй свідоцтво на право власності на спірне майно подружжя, а саме, на зареєстровані на померлого два автомобіля. Для вирішення даного спірного питання нотаріус порекомендувала звернутись з позовною заявою до суду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти позову і просить відмовити у його задоволенні. Від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності в рішенні покладається на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є хрещеною [PERSON] і часто була у сім? ї [PERSON] вдома. Позивач і померлий чоловік позивача проживали разом, як сім?я, вели спільне господарство, проживали разом за однією адресою та виховували дітей, свята святкували разом. Коли помер чоловік позивача, то похованням займалась позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є племінником померлого [PERSON]. Він знає, що позивач і його дядько проживали разом як сім?я, вели спільне господарство, проживали разом за однією адресою де він допомагав їм робити ремонт. Вони працювали і проживали разом по день смерті дядька. Похованням дядька займалась позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою сім?ї [PERSON] з 2000 року. Вона знає, що вони проживали, як чоловік та дружина, так як вели спільне господарство, виховували дітей, відпочивали разом. Про те що вони були розлучені нічого не знає. Свідок [PERSON]\~в судовому\~засіданні показав,\~що сім?ю\~[PERSON] знає\~з 2010\~року,\~коли почав\~працювати на\~станції АЗС\~разом з\~ними.\~Він часто\~був у\~них у\~дома,\~де допомагав,\~зробити мілкі\~ремонти по\~господарству.\~Позивач і\~її померлий\~чоловік проживали\~за однією\~адресою,\~вели спільне\~господарство,\~а також\~працювали разом\~по день\~смерті [PERSON],\~а після\~його смерті\~похованням займалась\~позивач. Судом встановлено, що У 1986 році позивач уклала з [PERSON], [INFO], шлюб, який був зареєстрований у Корюківському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області. Від спільного подружнього життя з [PERSON] у них є діти, які на даний час повнолітні, це відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідачка [PERSON] є матірю її чоловіка (її свекруха). За час подружнього життя позивач з чоловіком побудували житловий будинок, що знаходиться за адресою: вулиця Першотравнева, 40, м. Корюківка Чернігівської області, забудовником якого вважався чоловік, тому на нього було оформлено право власності на даний будинок. Їхня сімя у складі: вона, чоловік та двоє дітей були зареєстровані та проживали в даному житловому будинку. 28 січня 1997 року, для оформлення субсидій на житлово-комунальні послуги, вона з чоловіком розірвала шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія І-ЕЛ №059088 виданим 13 грудня 2017 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. Хоча вони і розірвали шлюб, але продовжували проживати однією сімєю. В період проживання з чоловіком однією сімєю без реєстрації шлюбу, вони придбали за спільні кошти рухоме майно, що є їхньою спільною сумісною власністю: - у 2004 році вони придбали автомобіль ВАЗ 21099, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов ХТА21099023162617, який зареєстрований на чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХТ501524 виданим 21.11.2015 року Центром 7444; - у 2007 році вони придбали автомобіль Skoda Oktavia, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов ТМВСК11U628558888, який зареєстрований на чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СВС010896 виданим 28.04.2007 року РЕГ 4 МРЕВ ДАІ м. Мена ВДАІУМВС України у Чернігівській області. 22 лютого 2018 року її чоловік [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №316969 виданим 26 лютого 2018 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлого чоловіка, яке складається в тому числі і з оформлених на нього двох автомобілів, які вони з ним разом придбали, відкрилась спадщина. Чоловік при житті не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Нещодавно вона звернулась до відповідачів з пропозицією визначити її частку у спільному подружньому майні набутому під час проживання з померлим чоловіком однією сімєю без реєстрації шлюбу. З її пропозицією визначити її частку погодились не всі відповідачі. Так як вони з чоловіком проживали без реєстрації шлюбу, то нотаріус позбавлений можливості визначити її частку у спільному подружньому майні та видати їй свідоцтво на право власності на спірне майно подружжя, а саме, на зареєстровані на померлого два автомобіля. Факт її проживання з [PERSON] однією сімєю, без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року по 22 лютого 2018 року, підтверджується наступними доказами. З [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1986 року по 1997 рік, що підтверджується документально, відповідними актами про реєстрацію та розірвання шлюбу, крім того у них є двоє спільних дітей, Згідно договору дарування жилого будинку посвідченого 13 жовтня 1998 року державним нотаріусом Корюківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2362 та зареєстрованого 15 жовтня 1998 року в Новгород-Сіверському МБТІ, [PERSON] подарував їй житловий будинок по вулиці Першотравнева, 40, м. Корюківка Чернігівської області, вона стала власником подарованого житлового будинку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 22 лютого 2018 року, згідно довідки № 1178 від 05.03.2018 року Корюківської міської ради Чернігівської області вона здійснила поховання чоловіка за власні кошти. Згідно записів в домовій книзі для прописки громадян, які проживають в [INFO], власником якого вона є, в даному житловому будинку з 10.01.1989 року були зареєстровані вона та [PERSON], останній був знятий з реєстрації в житловому будинку 22.02.2018 року у звязку зі смертю. Згідно довідки №3996 від 19.06.2018 року виданою Корюківською міською радою, [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] з 10.01.1989 року по 22.02,2018 року. Згідно печатки в її паспорті громадянина України за вищевказаною адресою вона також зареєстрована з 10.01.1989 року і по даний час. Згідно Договору №10 від 03 липня 2008 року, укладеного між Корюківським УГГ по газопостачанню та газифікації ВАТ «Чернігівгаз» та [PERSON], в належному їй житловому будинку по вулиці Першотравнева, 40, м. Корюківка Чернігівської області були виконані роботи по встановленню газового лічильника, замовником робіт був [PERSON], він підписував даний договір, проводив оплату робіт та виконував в її будинку підготовчі роботи для встановлення Виконавцем газового лічильника. Під час монтування в її житловому будинку системи газопостачання у липні 2008 року, саме [PERSON] підписував акт приймання закінченого будівництва обєкту: системи газопостачання житлового будинку по вулиці Першотравнева, 40, м. Корюківка, він приймав дану систему як господар будинку, що підтверджується зазначеним актом. З 2012 року вона з [PERSON] працювали на одних підприємствах: ТОВ «Західенергоресурс» та ТОВ «Астра», що підтверджується записами у трудових книжках: [PERSON] - БТ-І №3916060 та її трудовій книжці колгоспника - УКР №1109947, вона неодноразово за згодою [PERSON] забирала його заробітну плату працюючи в зазначених підприємствах. Згідно довідки №02-13/3710 від 21.06.2018 року про отримання (неотримання) допомоги виданої Управлінням соцзахисту населення Корюківської РДА, з 01.08.2015 року по 28.02.2018 року їй призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, при розрахунках субсидії до сукупного доходи сімї включались доходи [PERSON], [INFO] за вказаний період. [PERSON] постійно здійснював ремонт та обслуговування садиби, для цього купував пиломатеріали, що підтверджується накладними виданими на нього ФОП [PERSON] від 10.06.2013 року та від 18.05.2017 року. Позивач з [PERSON] разом купували речі домашнього вжитку, 08.08.2005 року купили телевізор ТО у ФОП [PERSON], що підтверджується гарантійним талоном виписаним на [PERSON], телевізор з часу придбання знаходиться у її будинку. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у 2004 році вона з чоловіком придбали автомобіль ВАЗ 21099, а у 2007 році автомобіль Skoda Oktavia, які були зареєстровані на [PERSON], хоча обидва автомобіля вони купували за сумісні кошти. Знаходження у неї документів померлого та виданих на нього правовстановлюючих документів на майно, також підтверджує, що померлий є для неї близькою людиною, а саме був її чоловіком і вони разом проживали. Враховуючи вік померлого [PERSON] ([INFO]) та її вік ([INFO]), вони могли проживати однією сімєю, як подружжя, без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач з чоловіком проживала однією сімєю, без реєстрації шлюбу, тому вона не входить до першої черги спадкоємців. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є відповідачі: двоє їхніх з чоловіком спільних дітей відповідачі [PERSON] та [PERSON], а також мати померлого відповідачка [PERSON] Відповідно до ст. 1268,1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у пряв і спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Між позивачем та [PERSON] будь-яких договорів щодо майна не укладалось, отже, позивач та [PERSON] мають право кожен на рівні частки у вищевказаному спірному рухомому майні - у двох спірних автомобілів, які були набуті в період проживання однією сімєю, без реєстрації шлюбу. Так як [PERSON] помер, на його майно мають право його спадкоємці-відповідачі, але, з врахуванням її вимог та статусу даного майна, спадкоємці померлого мають право на 1/2 частину в кожному спірному автомобілі, а інша 1/2 частина спірних автомобілів належить позивачу. Відповідно до ч.2 ст. 183 Цивільного кодексу України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Спірні автомобілі, є неподільними речами, тому вона вимушена просити суд визнати її право власності на 1/2 частину кожного спірного автомобіля, а за відповідачами на інші ? частину кожного спірного автомобіля. Згідно звітів про оцінку майна, вартість автомобіля ВАЗ 21099 становить 31989,38 грн., а Skoda Oktavia, - 37915,24 грн., загальна вартість спірного майна становить 69904,62 грн., вартість 1/2 частини становить 34952,31 грн., Вислухавши учасників справи, дослідивши докази, матеріали справи та заяви учасників справи, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, а позивач не ставить питання про стягнення судового збору з відповідачів, тому сплачений судовий збір позивачем при зверненні з позовом до суду слід залишити за нею.

Outcome: approved