Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

16 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. 24 жовтня 2018 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 лютого 2017 року в лісовій смузі біля автомобільної дороги «Кропивницький-Платонове» в районі покажчика «233» на адміністративній території Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області за межами населених пунктів [PERSON] здійснив самовільну незаконну рубку одного дерева породи «Ясень», завдавши матеріальну шкоду в сумі 5846,55 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на користь Держави Україна зазначену суму шкоди, яку перерахувати на рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища Окнянської селищної ради, а також судові витрати на користь позивача. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.20-21/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.34/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак\~ в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно повідомлення Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 15.02.2017 року, за результатами розгляду матеріалів ЖЕО №206 про те, що 01.02.2017 року [PERSON] в районі покажчика «233» біля автодороги Кропивницький-Платонове в лісосмузі спиляв одне дерево породи «Ясен» /а.с.11/. 23 лютого 2017 року відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень» /а.с.13/. Постановою Державної екологічної інспекції України в Одеській області про накладення адміністративного стягнення від 07 березня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП, а саме: у здійсненні незаконної рубки сироростучої деревини при відсутності необхідної на те документації (лісорубний квиток, ордер), породи «Ясен» в кількості одне дерево, діаметром у корі біля шийки кореня 35 см., в лісосмузі біля автодороги «Кропивницький-Платонове» в районі покажчика «233» за межами населених пунктів на адміністративній території Окнянської селищної ради Одеської області, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. Постанова набрала законної сили /а.с.14/. Станом на 04 грудня 2018 року адміністративний позов щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.65-1 КУпАП від [PERSON] до Красноокнянського районного суду Одеської області не надходив. Крім того, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, виходячи з положень зазначеної статті - обставини правопорушення, а також вина відповідача у здійсненні незаконної рубки сироростучої деревини та заподіянні внаслідок цього матеріальної шкоди не підлягають доказуванню, так як вони встановлені постановою про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили. Згідно обґрунтованого розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, здійсненого за таксами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665, загальний розмір шкоди, заподіяної відповідачем складає 5846,55 грн. /а.с.16/. 14 березня 2017 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області відповідачу була направлена претензія про необхідність відшкодування шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням дерева на суму 5846,55 грн.\~ /а.с.9-10/, але до цього часу шкода не відшкодована. Ст.66 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст.ст.1, 105 ч.1, 105 ч.2 п.1, 107\~ Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством. Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства у розмірах і порядку, визначеному законодавством України. Ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved