Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

17.07.2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 252505,93 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №ZHT0AK01790001 від 15.09.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 42210,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 14.09.2011 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 15.06.2015 року має заборгованість 252505,93 грн., яка складається з наступного: 16472,71 грн. заборгованість за кредитом; 75322,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1456,80 грн. заборгованість за комісією; 159253,95 грн. заборгованість за пенею. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач просить суд позов задовольнити повністю. Представник позивача у судове засідання не зявився. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника позивача, у якому вона одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до укладеного договору №ZHT0AK01790001 від 15.09.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 42230,00\~грн.\~на придбання\~автомобіля ВАЗ-21104\~та 11116,00\~грн.\~на сплату\~страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 14.09.2011 року (а.с. 6-7). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії та інших витрат. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідач не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно із розрахунком заборгованості (а.с.4-5), станом на 15.06.2015 року має заборгованість 252505,93 грн., яка складається з наступного: 16472,71 грн. заборгованість за кредитом; 75322,47 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1456,80 грн. заборгованість за комісією; 159253,95 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно вимог ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи, розмір пені, що нарахована позивачем за порушення умов договору становить 159253,95 грн., при цьому сума непогашеного кредиту - 16472,71 грн. Оскільки сума неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає доцільним зменшити розмір неустойки (пені) за порушення умов кредитного договору до розміру заборгованості за кредитом - 16472,71 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача стягується заборгованість у загальному розмірі 109724,69 грн. (сто девять тисяч сімсот двадцять чотири гривні шістдесят девять копійок), яка складається з наступного: - 16472,71 грн. - заборгованість за кредитом; - 75322,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1456,80 грн. - заборгованість за комісією; - 16472,71 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial