Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства шляхом виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування заявлених вимог він зазначив, що 22.05.2013 року було зареєстровано шлюб між ним та [PERSON], про що було зроблено актовий запис № 605, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 22.05.2013 року. На момент укладення шлюбу відповідач [PERSON] була вагітна на четвертому місяці від іншого чоловіка, не зважаючи на такі обставини він намагався побудувати з нею сім'ю. 16.07.2013 року було зареєстровано народження [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис № 6232, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. До 10 березня 2015 року вони проживали з відповідачем та її дитиною однією родиною, по [ADDRESS], а в потім [PERSON] зібрала речі і дитину і поїхала у невідомому йому напрямку. 01.10.2015 року шлюб між ними було розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 2015 року, яке набрало законної сили 12.10.2015 року. В червні 2015 року йому стало відомо, що [PERSON] покинула неповнолітнього [PERSON] і його було знайдено на вулиці та передано до Комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини №1», де він і перебуває. 07.06.2016 року було відкрито провадження суддею Київського районного суду м. Одеси по цивільній справі за позовом Комунальної установи «міський спеціалізований будинок дитини №1» до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, цивільна справа № 520/6174/16-ц. Він не являється біологічним батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. На даний час позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів буде для нього великим тягарем, до якого він не готовий. Просить суд виключити з актового запису №6232 від 16.07.2013 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, яким зареєстровано народження [PERSON], [INFO], відомості в графі «Батько», а саме [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця села Шевченкове, Жовтневого району, Миколаївської області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи Захарова П.М. в судовому засіданні не заперечувала, щодо задоволення позовних вимог. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 22.05.2013 року було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №605 (а.с.5). [INFO] року [PERSON], батьком якого було записано [PERSON] (а.с.6), про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. 01.10.2015 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). 07.06.2016 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі за позовною заявою Комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини №1» до [PERSON] та [PERSON], третя особа: Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с.8). В судових засіданнях представник позивача [PERSON] зазначала, що позивач не є біологічним батьком дитини, у зв'язку з чим за її клопотанням було проведено судово-медичну молекулярно - генетичну експертизу. Згідно висновку експерта № 6 від 23.02.2017 року молекулярно - генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO]. Ст. 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред'являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дитини - [PERSON], [INFO], тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також враховуючи, що згідно експертного висновку № 6 від 23.02.2017 року позивач не є батьком [PERSON], суд вважає необхідним даний позов задовольнити та виключити з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п.п. 2, ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судових витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У пп. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до наданої представником позивача копії додаткової угоди № 23 про надання правової допомоги укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 07.11.2016 р. змістом якого є представництво його інтересів в суді. Згідно з квитанцією від 07.11.2016 р. сума витрат на правову допомогу складає 4530,00 грн. У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз відносяться до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, пов'язані з проведенням експертизи в розмірі 4433,40 грн.,витрати на правову допомогу 4530,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved