overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

17.06.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що 23.07.2005р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Львівському міському відділі РАЦС. [INFO] у сторін він шлюбу народилась донька [PERSON]. Позивач зазначає, що тривалий час між нею та відповідачем були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, внаслідок чого спільне життя з [PERSON] та збереження шлюбу є неможливим. На примирення позивач не згідна а тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує, просить такий задоволити. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23.07.2005 року міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції, про що зроблено запис №1642 (3 а.с.) У сторін від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (6а.с.). Відповідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 56, 105,110,112,120 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

17.06.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Вона повідомила про намір змінити своє прізвище на дошлюбне та відмовилася надання судом строку на примирення з відповідачем. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 10.06.2011 року, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З вересня 2013 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

17.06.2016 року позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини, численні спроби взаєморозуміння виявилися марними. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву від 14.07.2016 року, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву від 14.07.2016 року, в якій вимоги позову визнав, просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 13.10.2007 року між [PERSON] та [PERSON],був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 1843, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-ЖД № 064405 від 13.10.2007 року. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Від шлюбу народилася дитина син [PERSON],[INFO]. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.\~\~\~\~ Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. \~ Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС у суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

17.06.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1999 року, але у 2007 році шлюб було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 18.12.2007 року. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивачки, на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дітей, свідоцтва про розірвання шлюбу встановлено, що від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дітей - у розмірі 1/3 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215, 226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

17.06.2016 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу в примусовому порядку (а.с.1). Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 16.06.2016 р. о 13.00 швидкою допомогою доставлений [PERSON], 1985 р. н., який мешкає за адресою [ADDRESS], будинок-інтернат. Історія Хвороби № 3982 Згідно рішення Шевченківського районного суду від 10.03.2010 [PERSON] визнаний недієздатним, було призначено опікун [PERSON]. [PERSON], 1985 р.н. страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу.F20.00 з МКХ - 10 У зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану [PERSON], 1985 р.н. потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. При госпіталізації опікун [PERSON] надала згоду на госпіталізацію [PERSON]. Однак згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

17.06.2016 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу у примусовому порядку (а.с.1). Заяву мотивує тим, що: -«До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 16.06.2016 р. о 18.00 за направленням дільничного психіатра була госпіталізована [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [INFO], страждає на психічний розлад у формі: параноїдний синдром з мініоформним афектом. Підстава для примусової госпіталізації: наявність психотичної симптоматики та безпосередня небезпека для оточуючих. Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо обґрунтування необхідності примусової госпіталізації: потребує примусової госпіталізації. Діагноз: параноїдний синдром з маніоформним афектом. На підставі всього вищезазначеного, просимо Вас, згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» та на підставі ЦПК ст. 279, ст. 280, ст. 281 винести рішення щодо проведення госпіталізації [PERSON] у примусовому порядку» (а.с.1). В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав з підстав викладених вище. Прокурор та [PERSON], який є чоловіком [PERSON], вважають заяву обґрунтованою та просять її задовольнити. [PERSON] проти госпіталізації заперечує, мотивуючи тим, що вона лікування не потребує. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка передбачає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, з урахуванням вимог ст. 282 ч. 2 ЦПК України, яка передбачає, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Так, як вбачається з акту психіатричного освідчення комісії лікарів ТМО «ПСИХІАТРІЯ»: -«Діагноз: параноїдний синдром з маніоформним афектом. Потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар». (а.с. 2). Як вбачається із заяви ТМО «ПСИХІАТРІЯ» від 17.06.2016 року, [PERSON] становить безпосередню небезпеку для оточуючих. З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, -ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

17.06.2016р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2007 року. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось, так як останній зловживає спиртними напоями, зневажає її як дружину, часто затіює сварки, що супроводжуються образами, нецензурною лайкою з його (відповідача) сторони. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, жодних подружніх відносин не підтримують, на примирення не згідна. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак надіслала заяву, в якій вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності. Крім цього, після розірвання шлюбу, позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причини своїх неявок, а також не надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Встановлено, що сторони 19.10.2007р. уклали шлюб, який зареєстрували у Хідновицькій сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом № 01. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони тривалий час (понад два роки) проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги. Вказані обставини підтверджуються: заявою позивачки; свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією свідоцтва про народження дитини, копією паспорта позивачки. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

17.06.2020\~ [PERSON] (далі\~ позивач)\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~приватного акціонерного\~товариства «Чернігівський\~завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 79745 грн 96 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 19.06.2020 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23.06.2020 відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі, проте у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву на адресу суду не направив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді майстра зміни. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.05.2020 становить 79745 грн 96 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листа. \~ \~ \~ \~Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

17.06.2020 [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просив розiрвати шлюб, зареєстрований між ним і відповідачем 28.07.2001р., у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції , актовий запис № 1094. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 28.07.2001 між ним та відповідачем зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1094. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . Спільне життя у них не склалось через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя, між ними припиненні шлюбні-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть та мешкають окремо один від одного. Подальше збереження сім`ї позивач вважає не можливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу в підготовчому судовому засіданні без його участі, позов задовольнити в повному обсязі та розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Вiдповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду нотаріально посвідчену заяву в якій просила справу розглянути в підготовчому судовому засіданні без її участі, проти задоволення позову не заперечувала, просивла шлюб укладений між нею та позивачем розірвати. У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 28.07.2001 р., про що зроблено вiдповiдний актовий запис № 1094 (а.с. 5) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] батько : [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 6) Як вбачається з пояснень сторін та позовної заяви, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. Судові витрати позивач просив покласти на нього, тому суд не стягує понесені витрати з відповідача. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved