Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

15 березня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки, з дотримання вимог п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 25 березня 2019 року позивачем подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року було постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 25 червня 2016 року він надав відповідачеві [PERSON] у борг 440 доларів США до 25 квітня 2018 року зі сплатою 5% від суми позики за кожен місяць до повного погашення боргу, про що було складено відповідну розписку. Також 25 червня 2016 року з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, яким остання зобов`язалася відповідати перед позивачем солідарно з позичальником за виконання нею своїх зобов`язань. Свої зобов`язання щодо надання грошових коштів позивач виконав у повному обсязі, а відповідачами взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми боргу виконано не було, не повернуто ними грошові кошти і до теперішнього часу. Позивач у своєму позові просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь 1 144 долари США, що за курсом НБУ еквівалентно 30 098 гривням 64 коп., з яких: 440 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 11 576 гривням 40 коп., - основного боргу, 704 долари США, що за курсом НБУ становить 18 522 гривні 24 коп., - проценти за договором позики, а також судові витрати. Представник позивача у своїй заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялися в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, відзив на позов не надали. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Будь-які заяви чи клопотання від відповідачів до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки та договору позики грошових коштів від 25 червня 2016 року [PERSON] взяла у борг у [PERSON] 440 доларів США і зобов`язалася їх повернути у строк до 25 квітня 2018 року зі сплатою 5 % щомісячно від суми позики, що залишилася (а.с. 6, 13). Розписка була написана власноруч відповідачем, договір позики грошових коштів також був заповнений [PERSON] власноруч. 25 червня 2016 року [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] уклали договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язалася перед [PERSON] за виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики: повернення суми позики, сплати відсотків та пені (а.с. 14). На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, оскільки на виконання положень ч. 2 ст. 1046 ЦК України позивачем було передано відповідачу грошові кошти у розмірі 440 доларів США, і відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України його було оформлено належним чином: [PERSON] власноруч було написано розписку та підписано договір позики грошових коштів. Абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлений договором. Згідно з розпискою та договором позики грошових коштів [PERSON] взяла у позивача грошові кошти та зобов`язалася повернути у строк до 25 квітня 2018 року, але до теперішнього часу відповідачем борг повернуто не було. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, з урахуванням того, що внаслідок підписання договору поруки від 25 червня 2016 року [PERSON] є солідарним боржником за договором позики від 25 червня 2016 року, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно сума боргу, розмір якої складає 440 доларів США. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору позики грошових коштів від 25 червня 2016 року сторони погодили щомісячну сплату відсотків у розмірі 5 % від суми позики, яку надано до 25 квітня 2018 року. Таким чином, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки зі спливом строку, на який була надана позика, припинилося право позивача нараховувати проценти за договором позики грошових коштів, то після 25 квітня 2018 року позивач не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені договором позики грошових коштів, укладеним 25 червня 2016 року між [PERSON] і [PERSON] . Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 390/1875/16-ц (провадження № 61-19255св18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку з викладеним, відповідачі зобов`язані сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у визначеному договором розмірі - 5% щомісячно від суми позички на залишок суми боргу (5% х 440 доларів США = 22 долари США щомісячно) за період з 25 червня 2016 року по 25 квітня 2018 року. Таким чином, розмір відсотків за договором позики грошових коштів від 25 червня 2016 року, який було укладено між [PERSON] і [PERSON] , що підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача, виходячи з суми поточної заборгованості у розмірі 440 доларів США за період з 25 червня 2016 року по 25 квітня 2018 року, становить 484 долари США (22 місяці х 22 долари США = 484 долари США). Таким чином, загальна сума заборгованості складає 924 долари США, що у гривневому еквіваленті по курсу, встановленому НБУ на 12 березня 2019 року (1 долар США = 26 гривень 31 коп.), становить 24 310 гривень 44 коп, яка складається з суми боргу у розмірі 440 доларів США, процентів у розмірі 484 долари США. У задоволенні інших вимог в частині стягнення процентів за сумою позики слід відмовити. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 620 гривень 63 коп. (24 310 гривень 44 коп. х 768 гривень 40 коп. : 30 098 гривень 64 коп.) у рівних частках, тобто по 310 гривень 32 коп. з кожної. На підставі викладеного,

Outcome: partial