Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

17.01.2020 року [PERSON] , через свого представника адвоката Царьова Михайла Валерійовича, звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] у м. Макіївка, Донецької області, посилаючись на те, що факт смерті підтверджується медичним свідоцтвом про смерть від 25.11.2019 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2019 року. Проте, Дарницьким районним у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть було відмовлено з причини подання документів, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 та роз`яснено право заявнику на звернення до суду з заявою встановлення факту смерті. Вказувала, що встановлення факту смерті чоловіка їй необхідне для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Заявник та її представник подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністі, в яких зазначили, що вимоги заяви підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи подав до суду лист про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно положень ст. 257-1 ЦПК України «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , доводиться [PERSON] дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 17.12.2007 року, видане міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області реєстраційний запис №2105. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2019 року видане Гірницьким відділом записів актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки, актовий запис №1435, медичним свідоцтвом про смерть №2027 від 25.11.2019 року видана Макіївським міським відділом Республіканського бюро судово-медичної експертизи так званої ДНР, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Макіївка, Донецької області області помер [INFO] . Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті Дарницьким районним у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виданої на ім`я заявника - державна реєстрація смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Макіївка Донецької області, Україна не може бути здійснена, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено свідоцтво про смерть, виданого на території, де органи Державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Проаналізувавши встановлені в судовому засіданні обставини на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження, а тому його вимоги підлягають задоволенню. За приписами ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved