Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

17.02.2021 року Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» звернулося до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 04.03.2021 року, мотивуючи тим, що 15.07.2018 між ТДВ «СК «Ю.ЕСАЙ.» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/4556913, забезпечений транспорт «Volkswagen», р.н. [NUMBER] .20.10.2018 року о 16.00 год. на автодорозі Київ-Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого транспортного засобу «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Land Rover», р.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] ..Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортний «Land Rover», р.н. [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого автомобіля «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕСАЙ.», згідно поліса № АМ/4556913. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнано [PERSON] , який керував автомобілем «Volkswagen», р.н. [NUMBER] , що підтверджується постановою Ставищенського районного суду Київської області № 378/1264/18 від 18.12.2018 року та постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/13305/18 від 22.11.2018 року. Згідно з умовами Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/4556913, на підставі страхового акту № 19.59.4556913-2146 від 20.05.2019 p., заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «Land Rover», р.н. [NUMBER] , складає 98 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8763 від 26.09.2019 р. та страховим актом № 19.59.4556913-2146 від 20.05.2019 р. Позивач звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, із претензією про відшкодування збитків, однак, з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Тому, просив стягнути з [PERSON] користь ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» 98 000,00 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в сумі 2 270,00 грн. 13.04.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі наявні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження та пакет документів отримав 28.04.2021 року (а.с.72), однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву та заяви з процесуальних питань до суду не направив. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] 20.10.2018 року близько 16 год. 00 хв. на 116 км автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний реєстраційний знак [NUMBER] , під час виконання розвороту не зайняв відповідне крайнє ліве положення на проїжджій частині, що призвело до зіткнення з автомобілем Range Rover, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , та який рухався в лівій смузі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3.б, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.Крім цього [PERSON] , будучи причетним до вищевказаної ДТП зник з місця пригоди, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України. Також встановлено, що [PERSON] 20.10.2018 року о 17:00 год. на автодорозі Київ-Одеса 117 км, керував Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» в присутності двох свідків, чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП. Даний факт, також підтверджується довідкою НПУ №3018295563899753 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.17). 22.11.2018 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що підтверджується постановою від 22.11.2018 року та від 14.01.2020 року (справа №357/13305/18, № 3/357/4749/18) (а.с. 8). 18.12.2018 року постановою Ставищенського районного суду Київської області [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., що підтверджується постановою від 18.12.2018 року (справа №378/1264/18, № 3/378/338/18) (а.с. 7). Відповідно до ч. ч. 4 - 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що ДТП сталася з вини відповідача, постанови про визнання [PERSON] винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та ст.122-4, 124 КУпАП набрали законної сили, а отже [PERSON] , відповідно до положень ст.1188 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати збитки спричинені внаслідок пошкодження автомобіля Range Rover, державний номерний знак [NUMBER] . 15.07.2018 року між ТДВ «СК «Ю.ЕСАЙ.» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АМ/004556913, забезпечений транспорт «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , страхова сума визначена в розмірі 100 000,00 гривень, франшиза - 2000 гривень. 03.11.2017 між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (а.с.11-14), згідно якого було застраховано автомобіль Range Rover, державний номерний знак [NUMBER] , страхова сума визначена в розмірі 2 900 000,00 грн. Судом встановлено, що автомобіль Range Rover, державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.16). 21.10.2018 року [PERSON] повідомила страхову компанію ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 20.10.2018 року на автодорозі Київ-Одеса 116, 117 км, під час якої автомобіль Range Rover, державний номерний знак [NUMBER] , під її керуванням, отримав механічні пошкодження (а.с. 20-24) та 22.10.2018 року подала заяву про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 15). Зі звіту №04/11/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу від 15.11.2018 року (а.с.32-50), вбачається, що згідно умов договору страхування, матеріальний збиток, визначений на підставі протоколу огляду автомобіля, завданий власникові Range Rover, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає: 986856 грн. 27 коп. Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, враховуючи звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу від 15.11.2018 року, на підставі страхових актів №45164/1 (розмір відшкодування 920 623,50 грн.) та №45164/2 (розмір відшкодування 45806,60 грн.), розрахунків страхового відшкодування від 15.11.2018 року та від 21.12.2018 року, рахунків офіційного дилера ТОВ «Віннер ЛЦКА» (а.с. 22-31) ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] , зокрема, згідно страхового акту №45164/1 в розмірі 920 623,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №157159 від 19.11.2018 року (а.с.53). Відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Тобто, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» визнало зазначене ДТП страховим випадком, виплатило кошти власнику пошкодженого автомобіля - [PERSON] . Також, 12.02.2019 року ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» подала до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» заяву про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993 ЦК України, ст. 20, 27 ЗУ «Про Страхування» (а.с. 10). Відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на підставі заяви про страхове відшкодування, страхового акту №19.59.4556913-2146 від 20.05.2019 року, розрахунку страхового відшкодування та враховуючи розмір франшизи (2000,00 грн.) (а.с. 56-57) ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» здійснило виплату за пошкоджений транспортний засіб «Land Rover», р.н. [NUMBER] , в розмірі 98 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8763 від 26.09.2019 року (а.с.55). Тобто, ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» звернулось до суду з вказаним позовом з вимогами щодо відшкодування за рахунок відповідача в порядку регресу виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі - 98 000,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Аналізуючи зазначені норми, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як передбачено п. 38.1, пп (а) 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки, відповідач вчинив ДТП перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановами (а.с. 7-9), а позивач виплативши на користь страховика [PERSON] ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» спричинену, пошкодженням належного їй автомобілю шкоду, згідно платіжного доручення №8763 від 26.09.2019 року, останній набув право регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП. Ст.1191 ч.1 ЦК України, передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що 14.05.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» та ФОП [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги № 1/АК, відповідно до умов якого право грошової вимоги щодо відшкодування [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 98000,00 грн. та судових витрат у розмірі 2270 грн. перейшло до фізичної особи підприємця [PERSON] . 29.06.2021 року судом залучено у справі за позовом ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» до [PERSON] , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, правонаступника позивача (ТДВ СК «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ») - фізичну особу підприємця [PERSON] . Таким чином, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі та стягує з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 9800,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню на користь позивача, понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2102,00 грн. згідно платіжного доручення №29647 від 25.01.2021 року (а.с. 3).

Outcome: approved