Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

17.03.2020 року з Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 191/3946/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа : Дніпровська міська рада про визнання факту користування нерухомим майном за договором оренди, разом з ухвалою суду від 10.03.2020 року про повернення даної цивільної справи до Синельниківського міськрайонного суду для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення в місячний строк. Також в ухвалі зазначено, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення, не вирішив питання щодо розподілу судових витрат згідно з частиною 1 ст.141 ЦПК України та відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, що складається з судового збору. Сторони в судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 191/23946/19, дійшов наступного висновку. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2019 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, а саме : визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності на станцію технічного обслуговування, яка розташована за адресою : [ADDRESS] , та складається з : адміністративна будівля літ. А-2, загальною площею 158,4 кв.м,, будівля кузовних робіт літ. Б-2, загальною площею 222,5 кв.м., будівля шиномонтажу літ. В-1, загальною площею 53,2 кв.м., вбиральня літ. Г, душ літ. Д, споруди № 1-3,І. В задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено. Однак при винесені рішення, судом не вирішено питання про судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Частиною 1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. У відповідності до вимог ч.1 ст.265 ЦПК України, рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної та резолютивної частини. Зокрема, відповідно до ч.5 п.2 ст.265 ЦПК України, в резолютивній частині рішення зазначаються висновок суду про розподіл судових витрат. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 2500 грн.. Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо : стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved