Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

16.09.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просить стягувати з [PERSON] на його користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування позову посилається на те, що він, [PERSON] , народився [INFO] . Відповідач, [PERSON] , є його матір`ю, проте, разом вони не проживають. Вказує, що навчається у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. Івана Франка на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно себе утримувати. Також зазначає, що проживає разом з бабусею, яка і бере на себе всі витрати на його утримання, оскільки, відповідач, незважаючи на свій обов`язок, матеріальної допомоги не надає. 16.09.2020 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який отримано судом 30.09.2020. Ухвалою від 30.09.2020 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі, однак, відповідач ухвали про відкриття провадження не отримала, поштовий конверт був повернений до суду з відміткою „за закінченням терміну зберігання. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 5\~ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Матеріалами справи встановлено, що позивач, [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого є: [PERSON] та відповідач, [PERSON] , (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] від 22.04.2010 року (а/с 6)). 27.02.2002 року відповідач змінила прізвище з „ [PERSON] на „ [PERSON] (а/с 10,14). З довідки № 334, виданої 29.07.2020 року Дрогобицьким державним педагогічним університетом ім. Івана Франка вбачається, що [PERSON] навчається на четвертому курсі інституту фізики, математики, економіки та інноваційних технологій на денній формі навчання, місці, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Термін навчання з 01.09.2017 року до 30.06.2021 року (а/с 9). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Довідкою про склад сім`ї № 004652/9-2020 від 21.07.2020 року підтверджується твердження позивача про те, що він проживає тільки зі своєю бабусею, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а/с 7). Бабуся позивача, [PERSON] , є особою пенсійного віку, перебуває на обліку в Дрогобицькому об`єднаному управлінні ПФУ в Львівській області і отримує мінімальний розмір пенсії за віком. Беручи до уваги засаду рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, визначену ч. 1 ст. 141 СК України, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст.\~182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд приймає до уваги доводи позивача, про те, що витрати пов`язані з його проживанням, харчуванням, навчанням є досить значними, а тому він потребує допомоги на його утримання. Відповідачем у встановлений законом строк не подано до суду відзиву на позовну заяву та будь яких заперечень з приводу запропонованого позивачем розміру аліментів, що свідчить про її мовчазну згоду сплачувати саме такий розмір аліментів. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved