Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

15.02.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради (далі відповідач) про визнання її членом сімї [PERSON] як наймача квартири [ADDRESS], а також наймачем цієї квартири за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вселилася в квартиру [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON], [INFO], за згодою квартиронаймача [PERSON] - саме як член його сімї. Вони проживають однією сімєю, мають спільний бюджет і ведуть спільне господарство. В звязку з тим, що [PERSON] часто буває у тривалих відрядженнях за межами міста, виникла потреба в переоформленні договору найму квартири та особового рахунку для того, щоб мати можливість самостійно вчиняти дії щодо обслуговування та належного утримання квартири, а також оплати комунальних послуг. Втім, відповідач не визнає за нею рівне з наймачем право на квартиру, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 12.04.2018 року, за згодою позивача, залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON], оскільки заявлені вимоги напряму зачіпають його права та обовязки. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Представник відповідача не зявився, при цьому надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Співвідповідач [PERSON] позов визнав. Будучи допитаним судом в якості свідка підтвердив, що позивач вселилася в квартиру [ADDRESS] разом із своєї дочкою на початку 2017 року саме як член його сімї; з того часу вони проживають разом і ведуть спільне господарство; він визнає за позивачем рівне з ним право користування квартирою саме як за членом сімї. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Співвідповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] (далі квартира), в яку на початку 2017 року вселилася позивач разом із своєю дочкою [PERSON], [INFO]. Позивач разом із дочкою зареєстровані в квартирі співвідповідача не як члени його сімї, а як звичайні особи (а.с. 9). Відповідно до статті 65 Житлового кодексу Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Згідно з положеннями статті 64 цього Кодексу члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Як випливає з показань свідка [PERSON], які нічим по справі не спростовані, а тому є доведеним, під час вселення позивача разом із дочкою до його квартири було досягнуто домовленості про їхнє вселення саме як членів сімї наймача жилого приміщення; натепер сторони проживають однією сімєю, вони мають спільний бюджет і ведуть спільне господарство, при цьому відповідач не визнає за позивачем рівне зі співвідповідачем право користування квартирою, чим обмежує її право користування квартирою. За таких обставин, вимога позивача про визнання її членом сімї співвідповідача є такою, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню. Позовна вимога про визнання позивача в судовому порядку наймачем квартири співвідповідача є передчасною і підлягає відхиленню, оскільки позивач не зверталася до відповідача, як член сімї квартиронаймача, з вимогою про зміну договору найму жилого приміщення. Таким чином, предявлений позов слід задовольнити лише частково.

Outcome: partial