Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

16 лютого 2017 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява КС «Азовська кредитна компанія» до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач в особі голови правління [PERSON] посилався на те, що з 08 серпня 2006 року [PERSON] є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 29 лютого 2016 року [PERSON] подав заяву про надання йому кредиту, на підставі якої 29 лютого 2016 року між філією № 1 КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 196/16-Ф1. За умовами договору останній отримав кредит у сумі 4 000 гривень строком користування 6 місяців зі сплатою за користування коштами 0,1 % від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором споживчого кредиту з відповідачем [PERSON] 29 лютого 2016 року був укладений договір поруки № 196/16-Ф1, за яким останній прийняв на себе відповідальність за зобов'язаннями [PERSON] За весь час користування кредитом, відповідачем [PERSON] здійснювались платежі, останній з яких був 08 серпня 2016 року. Більше платежів відповідач не вносив. Таким чином, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 13 лютого 2017 року складає 835,06 гривень. Просив суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача у солідарному порядку залишок за кредитом у розмірі 702,32 гривень, нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 132,74 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень, а всього 2 435, 06 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності, не зявився, від якого до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належними чином згідно діючого законодавства. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 29 лютого 2016 року між кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець) в особі директора Філії № 1 [PERSON] з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 196/16-Ф1, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень, строком на 6 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,1 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі щомісяця Позичальник зобовязався вносити щомісяця не пізніше 15 числа поточного місяця. При цьому Позичальник [PERSON] був ознайомлений із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується його особистим підписом. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору № 196/16-Ф1 від 29 лютого 2016 року) були здійснені платежі у рахунок погашення заборгованості, останній з яких надійшов 08 серпня 2016 року у розмірі 1536,39 гривень. Більше платежів відповідач не вносив, у звязку з чим заборгованість останнього за договором станом на13 лютого 2017 року складається із залишку за кредитом у розмірі 702,32 гривень, нарахованих відсотків за користування кредитом, за період з 09 серпня 2016 року по 13 лютого 2017 року у розмірі 132,74 гривень, а всього 835,06 гривень. Крім того, 29 лютого 2016 року КС «Азовська кредитна компанія» в особі директора Філії № 2 [PERSON] уклала з [PERSON] договір поруки № 196/16-Ф1, з метою забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором від 29 лютого 2016 року № 196/16-Ф1. Відповідно до договору поруки [PERSON] прийняв на себе відповідальність за зобовязанням [PERSON] в повному обємі, за умови невиконання або неналежного виконання грошових зобов'язань за кредитним договором. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені умови договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 835,06 гривень, яка підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки про відповідальність за зобов'язанням [PERSON] у повному обсязі, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подання даного позову до суду в розмірі 1 600 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, в рівних частках з кожного. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 543, 553, 554, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved