Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

17.06.2016 ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16.05.2013 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №1/06/Р3GK/07-07-11/0530. Позивач надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 8261, 68 грн. зі строком користування з 16.05.2013 по 15.05.2015 зі сплатою процентної ставки у розмірі 25% процентів річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,5 % відсотка від первісної суми кредиту. Відповідач свої зобовязання перед банком не виконав, внаслідок чого, у нього станом на 01.06.2016 виникла заборгованість у розмірі 13736, 29 грн., яка складає: заборгованість з повернення кредиту -1981, 40 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами -762,22 грн., заборгованість по сплаті комісії по кредиту-743,58 грн., пеня за прострочення основної судної заборгованості- 4291, 76 грн., пеня за несплачені проценти 887, 52 грн., пеня за несплачену комісію- 938, 98 грн., штраф- 4130, 84 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний [PERSON] «Капітал» заборгованість у розмірі 13736, 29 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1378, 00 грн. Згідно заяви представник позивача [PERSON] просить слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про слухання справи була належним чином повідомлена повісткою, надала письмові заперечення. Судом враховуються письмові заперечення відповідачки та її пояснення в судових засіданнях. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, посилаючись на те, що у разі задоволення позовних вимог грошові кошти будуть стягнути на рахунок банку «Капітал», який знаходиться на території м. Донецьк, який знаходиться на непідконтрольній українській владі території, а тому, з точки зору постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, зазначені дії підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, тобто фінансування терористичної організації. Заслухавши думку відповідача та представника відповідача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 16.05.2013 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №1/06/Р3GK/07-07-11/0530. ПАТ «Акціонерно-Комерційний Банк «Капітал» надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 8261, 68 грн. зі строком користування з 16.05.2013 по 15.05.2015 зі сплатою процентної ставки у розмірі 25% процентів річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,5 % відсотка від первісної суми кредиту (а.с.6-7). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, позичальник за обслуговування кредитного договору щомісяця сплачує банку комісію у розмірі 0,5 % від первісної суми кредиту. Відповідно до п.п. 4.4.2 кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту та нараховані відсотки згідно встановленого графіка. Згідно п.5.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами банк має право вимагати від позичальника сплати пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Згідно п. 5.2 кредитного договору у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами. Банк має право вимагати сплатити штраф у розмірі 50% від суми виданого кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1№1/06/Р3GK/07-07-11/0530, у відповідача станом на 01.06.2016 мається заборгованість на загальну суму 13736, 29 грн., яка складає: заборгованість з повернення кредиту -1981, 40 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами -762,22 грн., заборгованість по сплаті комісії по кредиту-743,58 грн., пеня за прострочення основної судної заборгованості- 4291, 76 грн., пеня за несплачені проценти 887, 52 грн., пеня за несплачену комісію- 938, 98 грн., штраф- 4130, 84 грн. (а.с.4-5). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За вимогами ст. 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які божник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В порушення зазначеного, позичальник не виконує умови кредитного договору і вимог діючого законодавства щодо обов'язковості договору та зобов'язань, що з нього випливають, для належного виконання сторонами. Даний факт підтверджується наявністю заборгованості позичальника згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 01.06.2016. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з повернення кредитних коштів у розмірі 3487,20 грн., заборгованість з повернення кредиту -1981, 40 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами -762,22 грн., заборгованість по сплаті комісії по кредиту-743,58 грн., оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу позичальником порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти. Щодо позовних вимог про стягнення пені та штрафів суд зазначає наступне. 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в статті 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п. 20 ч. 1 цього Розпорядження м. Краматорськ Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м. Краматорськ Краматорської міської ради. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована у [INFO], що підтверджується копією паспорта (а.с.10) Відповідно до статті 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. З наданого позивачем розрахунку за кредитним договором вбачається, що станом на 01.06.2016, тобто в період дії мораторію на нарахування пені та штрафів, відповідачу були нараховані: пеня за прострочення основної судної заборгованості- 4291, 76 грн., пеня за несплачені проценти 887, 52 грн., пеня за несплачену комісію- 938, 98 грн., штраф- 4130, 84 грн. Суд критично ставиться до доводів представника відповідача, що у разі задоволення позовних вимог, грошові кошти будуть стягнути на рахунок банку, який знаходиться на території м. Донецька, де проводиться антитерористична операція, тобто вважає, такі дії фінансуванням терористичної організації, на це суд зазначає, що згідно Рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.10.2015, вирішено про початок процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Капітал» з 30.10.2015 по 29.10.2017 включно, з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб. Крім того, згідно Рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.11.2015, вирішено, що уповноваженою особою Фонду та всі повноваження ліквідатора ПАТ «АКБ «Капітал» передати [PERSON] з 02.11.2015, який і звернувся із зазначеною позовною заявою до суду, а тому, суд прийшов до висновку що зазначені рішення були прийняті у м. Києві, тобто перерахунок заборгованості буде здійснено на рахунок банку, який знаходиться на підконтрольній українській владі території (а.с.16-17). Також суд критично ставиться до пояснень представника відповідача, що позивач повинен самостійно відраховувати з пенсії відповідачки грошові кошти по кредиту, так як саме відповідачка не доручила позивачу стягнення з свого нового рахунку по отриманню пенсії, тобто порушено вимоги п.6 Договору.(а.с.7). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу та пені, оскільки вони були нараховані в порушення ст. 2 діючого Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір частково у розмірі мінімальної ставки за подання позовів матеріального характеру в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial