Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

17.06.2016 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про оголошення померлим [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] 29.10.2010 року пішов з дому і не повернувся. З того часу, її чоловік додому не з'являвся ні з ким із родини не контактував та не повідомляв про себе. У зв'язку з його зникненням вона зверталась до міліції із відповідною заявою. [PERSON] перебував у розшуку Луцького МВ УМВС України у Волинській області, як особа, що зникла безвісти. Однак пошуки не дали результатів. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.02.2012 року було визнано [PERSON] безвісно відсутнім. З моменту ухвалення рішення ніяких відомостей про її чоловіка не надходило. На підставі викладеного, просить оголосити померлим [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили заяву задовольнити. [PERSON] суду пояснила, що оголошення [PERSON] померлим необхідне їй для оформлення спадщини на належну останньому частку квартири. Заінтересована особа [PERSON] вважає, що заява підлягає до задоволення. Суду пояснила, що її батько [PERSON] 29.10.2010 року пішов з дому і не повернувся. Місцезнаходження його невідомо. Представник заінтересованої особи - Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану надала суду заяву про про розгляд справи у її відсутності. При вирішенні заяви поклалась на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка [PERSON], з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, -- протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. З матеріалів справи судом встановлено, що 04.09.1954 року Октябрською сільською радою Кустанайської області Казахської РСР між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.05.1955 року (а.с.4). З свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].(а.с.8). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець РФ, проживав в [ADDRESS], перебуває в розшуку Луцького МВ УМВС як особа, що зникла безвісті в м.Луцьку 29.10.2010 року. На даний час його місцезнаходження не встановлено, що підтверджується довідками Луцького МВ УМВС України у Волинській області та повідомленням Луцького відділу поліції від 06.06.2016 року (а.с.6,7). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 06.02.2012 року [PERSON], [INFO] визнано безвісно відсутнім (а.с.10-11). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що жодні відомості про місце знаходження чи місце перебування [PERSON] з 29.10.2010 року по даний час відсутні. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що оскільки в місці останнього постійного проживання громадянина [PERSON] більше шістнадцяти років немає відомостей про місце його перебування, тому є підстави для оголошення його померлим. На підставі ст.46 ЦПК України,

Outcome: approved