Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

16.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, між ними відбувалися суперечки, що привело до втрати почуттів, любові та поваги один до одного. За таких обставин, вважає, що шлюб розпався остаточно і поновлений бути не може, носить формальний характер. Крім того, донька [PERSON] залишається проживати з нею та знаходиться на її утриманні, у звя'зку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно з дня подачі позову до суду до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу з позивачкою, визначення місця проживання доньки з матір'ю, та стягнення аліментів на утримання доньки не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.ст. 105-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в шлюбі з 01.10.2001 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу по домовленості батьків залишається проживати з матір'ю. Батьком дитини - [PERSON] є відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 06.04.2011 року та не заперечується відповідачем. Сімейні відносини сторони не підтримують тривалий час, спроби до примирення позитивних результатів не дали, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, інтересам їх дітей, яке має вагоме значення. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити за нею прізвище «[PERSON]». Відповідно до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. В судовому засіданні сторони визначили місце проживання дитини - [PERSON], [INFO] з матір'ю, про що відповідач погодився. Згідно ст.ст. 180-181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує згідно вимог ст. 182 СК України: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, ті обставини, що відповідач працює офіційно та отримує заробітну плату, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, з дня подачі позову до суду, до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати.

Outcome: approved