overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

16 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 червня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 252. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з червня 2015 року, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. 04 червня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження: серії [NUMBER] від 13 жовтня 2010 року (а. с. 5). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторони фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

16 травня 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, позовні вимоги мотивуючи тим, що з 17.07.2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач працює у Дрматичному театрі м.Маріуполя водієм,має добрий стан здоровь'я, осіб на утриманні немає. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому звернувся з позовом про стягнення аліментів з відповідача на неповнолітню дитину у розмір 1/3 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю. Пзовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.07.2014 року, на підставі рішення Жовтневого районного суду від 17.07.2017 року, шлюб між сторонами розірвано, рішення суду надрало законної сили 27.07.2017 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 30.08.2014 року, батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно з ст. 79 ч. 1 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривні в дохід держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.141,180,181,184,191 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

16 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача в якій просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами. Позов мотивовано тим, що 15 жовтня 1988 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального району міста Дніпропетровська, актовий запис № 1007. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про поділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В підготовче судове засідання позивач та відповідач не зявились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Суд\~вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 жовтня 1988 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального району міста Дніпропетровська, актовий запис № 1007, згідно копії свідоцтва про шлюб, серії ІІІ-КИ № 472787. Від даного шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Враховуючи ці обставини суд вважає, що сімя розпалася остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

16 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від серпня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, а відповідачка не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 07.08.2015 року. Шлюб зареєстровано у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис 953) (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачкою (а.с. 5). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від травня 2017 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивач зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно, і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

16 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, однак 25.06.2018 року подав до суду заяву, в якій позов підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, 25.06.2018 року подав до суду заяву, в якій позов визнає, просить розглянути справу без його участі. Судом встановлено, що 13 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції в Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. За час перебування у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, близько пяти місяців тому назад позивач припинив спільне проживання з відповідачем. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час.\~\~\~\~\~ Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. За змістом\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 13 серпня 2015 року перебувають у шлюбі (а.с.5). У сторін є спільна дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, оскільки понад пять місяців спільно не проживають, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

16 травня 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. Позивач вказує, що з дня відкриття спадщини часто хворіла, а тому не змогла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак її представник 18 червня 2018 року подав на адресу суду заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак подав на адресу суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, при розгляді справи покладався на розгляд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.7). Позивач у справі є донькою померлого (а.с.5-6). З матеріалів справи, зокрема з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, слідує, що спадкова справа після померлого не заводилася. Інших спадкоємців першої черги немає. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи той факт, що протягом 2017-2018 рік позивач часто хворіла, проходила стаціонарне лікування, що підтверджується наданою медичною документацію, враховуючи позицію відповідача, який не заперечує щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що вказане є об'єктивною підставою для встановлення їй додаткового трьохмісячного строку для прийняття спадщини. Отже позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

16 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 23.10.2010 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з листопада 2017 року, з цього часу проживають окремо. Причина розпаду сімї полягає у різних життєвих поглядах подружжя, виниклій відчуженості, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати.\~ Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Бойко». Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин,\~ будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області від 23 жовтня 2010 року, актовий запис № 09. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

16 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 26.08.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені з січня 2018 року, з цього часу проживають окремо. Причина розпаду сімї полягає у відсутності взаєморозуміння та різних поглядах на шлюб і сімю. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин,\~ будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області від 26 серпня 2015 року, актовий запис № 633. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

16 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 1 червня 1985 року Ленінським відділом ЗАГСу м. Донецька, за актовим записом № 365. У шлюбі спільних дітей немає. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у звязку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище Алексєєва.

Outcome: approved