Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

17.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 5350 дол.США, що складається з: 1500 дол. сума боргу за договором позики, 2850 дол.США проценти, 1000 дол.США одноразова допомога. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що надав в борг [PERSON] позику грошові кошти в сумі 1500 дол.США, які останній зобов`язався повернути до 29.06.2018 року. За користування коштами [PERSON] зобов`язався розпискою сплатити відсотки в розмірі 10% щомісячно від суми юоргу за кожний місяць користування. В разі неповернення коштів до 29.06.2018 року відповідач зобов`язався сплатити винагороду в розмірі 1000 дол.США. Станом на день звернення до суду боржник допустив прострочення виконання зобов`язання на 19 місяців. Ухвалою суду від 2 березня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Вітюк С.В. позов підтримав та заявив, що сторони не бажають укладати мирову угоду, передавати справу на розгляд третейського суду чи звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді, він не вбачає необхідності уточнювати позовні вимоги, залучати до участі у справі інших осіб, повідомив про всі обставини, які йому відомі, та просив залучити до матеріалів справи оригінал розписки [PERSON] . Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов визнав, підтвердив отримання позики та наявність боргу у вказаній сумі. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачам. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Між сторонами 29.03.2018 року укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] взяв у [PERSON] в позику 1500 дол.США на строк до 29.06.2018 року та зобов`язався повернути кошти у вказаний строк та сплатити відсотки в розмірі 10% за кожен місяць користування. В разі неповернення коштів до 29.06.2018 зобов`язався сплатити винагороду в сумі 1000 дол.США. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Вказані правові висновки висловлені Верховним Судом України в постановах №6-1967цс15 від 11.11.2015р. та № 6-63цс13 від 18.09.2013 р. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц зазначила, що як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема, позики, не суперечить чинному законодавству. Оскільки [PERSON] не виконав зобов`язання за договором позики, з нього підлягає стягненню сума боргу в сумі 1500 дол.США, а також проценти в сумі 2850 дол.США та одноразова винагорода в сумі 1000 дол.США. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі, пропорційному до розміру задоволених вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1307,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved