Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

16.07.2014 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до відповідачів, в якому просив суд стягнути на свою користь з останніх в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 014/1843/73/100652 від 12.12.2006 року у сумі 109 037,94 грн., стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 014/1843/73/93089 в сумі 417 334,35 грн., стягнути з обох відповідачів судові витрати у розмірі 1 090, 38 грн., а з [PERSON] судові витрати у розмірі 2 563,62 грн.. Свій позов мотивує тим, що 11.09.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1843/73/93089 про надання кредиту в сумі 54 500,00 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 19,0 % річних за користування кредитними коштами. 12.12.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1843/73/100652 про надання кредиту в сумі 60 000,00 грн. строком на 60 місяців зі сплатою 20,0 % річних за користування кредитними коштами. Відповідно до умов цих договорів кредити надані позичальнику на умовах їх забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Позичальник зобов'язався здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора погашення кредитів та відсотків за користування кредитними коштами щомісячно до 15 числа кожного місяця. Однак відповідачем [PERSON] не виконуються вищезазначені умови, в зв'язку з чим станом на 18.06.2014 року заборгованість за кредитним договором № 014/1843/73/93089 складає 417 334,35 грн., а за кредитним договором № 014/1843/73/100652 - 109 037,94 грн. . В якості забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань по кредитному договору № 014/1843/73/100652 перед позивачем, між ним та відповідачем [PERSON] 12.12.2006 року був укладений договір поруки № 1, відповідно до умов якого остання взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем по борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору, а також відшкодовувати позивачу збитки, які можуть бути нанесені в результаті невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов'язків. Оскільки відповідачі не виконують умови кредитного договору та договору поруки, незважаючи на вимоги про виконання грошових зобов'язань, які направлялись позивачем на їх адреси, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 014/1843/73/100652 з обох відповідачів в солідарному порядку, а за кредитним договором № 014/1843/73/93089 - з відповідача [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 08.10.2014 р. представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу в своїй відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. 08.10.2014 р. відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у своїй відсутності, позов визнав частково в частині повернення кредитних коштів та процентів по кредитам та не визнав пред'явлену вину, просив суд зменшити її розмір до адекватного розміру, а саме - прожиткового мінімуму 1 218 гривень по двом кредитам. 08.10.2014 р. відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову та застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних в справі доказів. Доповівши зміст заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З кредитного договору № 014/1843/73/93089 (а.с. 18-20 копія) вбачається, що 11.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 26-30), та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 54500,00 грн. на 60 місяців з 11.09.2006 по 10.09.2011 . Процентна ставка за користування кредитом складає 19,0 % відсотків річних. Сплата кредиту здійснюється щомісячно в розмірі 1/60 від суми отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно (п. 1.1 - 1.4). З кредитного договору № 014/1843/73/100652 (а.с. 16-17 копія) вбачається, що 12.12.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 26-30), та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 60 000, 00 грн. на 60 місяців з 07.12.2006 по 06.12.2011. Процентна ставка за користування кредитом складає 20,0 % відсотків річних. Сплата кредиту здійснюється щомісячно в розмірі 1/60 від суми отриманого кредит, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно. З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором, 12.12.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки № 1 (а.с. 21), відповідно до умов якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед Банком відповідати по Борговим зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 014/1843/73/100652 від 12.12.2006 року. З розрахунків заборгованості (а.с. 6-10, 11-15) вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував умови укладених кредитних договорів, внаслідок чого станом на 18.06.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором № 014/1843/73/93089 в сумі 417 334,35 грн.. яка складається із заборгованості за кредитом - 35 043, 00 грн.; по відсоткам - 38 160,41 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 344 130,94 грн., а за кредитним договором № 014/1843/73/100652 в сумі 109 037,94 грн.. яка складається із заборгованості за кредитом - 20 784,83 грн.; по відсоткам - 19 267, 40 грн.; пені за прострочення кредиту та відсотків - 68 985, 71 грн.. Нарахування штрафних санкцій (пені) передбачено п. 9.1 кредитного договору № 014/1843/73/100652 та п. 9.1 кредитного договору № 014/1843/73/93089. В судовому засіданні встановлено, що позивачем направлялись на адресу відповідачів вимоги про виконання грошових зобов'язань за договором поруки та за кредитним договором (а.с. 23), які були залишені останніми без задоволення. Статтями 525 -526 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 554 Цивільного Кодексу України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Ч. 1 ст. 543 ЦК України зазначає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження невиконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи часткове визнання позову самим відповідачем, який не оспорював розмір та підстави виникнення заборгованості за обома кредитними договорами в частині заборгованості по кредиту та відсоткам, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов частково, а саме стягує з відповідача [PERSON] в повному обсязі заборгованість за кредитом та відсотками за обома кредитними договорами. В частині вимог щодо стягнення заборгованості по нарахованій пені, суд вважає за справедливе та доцільне зменшити її розмір до 1 218 грн. 00 коп., зважаючи на ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В даному випадку розмір нарахованої пені істотно перевищує розмір заборгованості по відсоткам та кредиту. Також суд враховує прохання відповідача [PERSON] зменшити розмір штрафних санкцій, враховуючи його майновий та сімейний стани. Таким чином, сума заборгованості, яку суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача, становить : за кредитним договором № 014/1843/73/93089 - 74 421 грн. 41 коп., яка складається із 35 043,00 грн. заборгованості за кредитом, 38 160,41 грн. по відсоткам, 1218,00 грн. пені за прострочення кредиту та відсотків; за кредитним договором № 014/1843/73/100652 - 41 270 грн. 23 коп., яка складається із 20 784,83 грн. заборгованості за кредитом, 19 267,40 грн. по відсоткам, 1218,00 грн. пені за прострочення кредиту та відсотків. В той же час, суд відмовляє відповідачу [PERSON] в задоволенні її заяви про застосування наслідків пропущення строку позовної давності із зверненням до суду, оскільки, як вбачається з матеріалів, трирічний строк загальної позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права позивачем пропущений не був. Однак, позовні вимоги позивача до [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Ст. 559 Цивільного Кодексу України передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Із змісту договору поруки (а.с. 21) вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання боржником не є строком дії договору в розумінні вимог ст. ст. 251,252 ЦК України. Згідно із цими нормами строком є певний період в часі, який визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦК України). Строк виконання основного зобов'язання - кредитного договору № 014/1843/73/100652, який було забезпечено договором поруки, укладеним із [PERSON], закінчився 06.12.2011 року (а.с. 16). Позивач не надав доказів на підтвердження того, що протягом шести місяців після настання цієї дати звертався до поручителя із вимогою сплатити борг. Із позовом до суду позивач звернувся більше чим через два роки після визначеного кредитним договором строку його дії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1 156 грн. 91 коп. пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.

Outcome: partial