Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

15 липня 2016 року до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2011 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблено актовий запис № 350. Зазначає, що від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги [PERSON] та просила після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Шаповалова». Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 20 серпня 2011 року, шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблено актовий запис № 350 (а.с. 16). Від наведеного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Сімейні відносини у них не склалися, вони постійно сваряться, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. У відповідності із ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач просить залишити їй дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що слід його залишити. На підставі викладеного,

Outcome: approved