Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

16.03.2016 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати з 26.05.2011 року трудовий договір від 04.10.2007 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], який був посвідчений Залізничним районним центром зайнятості м.Львова, а також зобовязати відповідача ФОП [PERSON] видати [PERSON] її трудову книжку із відповідним записом про звільнення. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.10.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений безстроковий трудовий договір, який був затверджений Залізничним районним центром зайнятості м.Львова, згідно якого позивач була прийнята на посаду продавця промислових товарів та працювала до 26 травня 2008 року, до часу народження доньки [PERSON] Ольги-Анастасії, [INFO]. Після народження дитини за заявою позивача відповідачем була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а саме до 26.11.2016 року. Після закінчення відпустки позивач [PERSON] дізналася, що ФОП [PERSON] підприємницької діяльності не здійснює, після виходу позивача з відпустки не видав відповідного наказу, не надав працівнику відповідних місця та умов праці. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON], в звязку з неявкою відповідача, подав письмову заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач ФОП [PERSON], який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з рекомендованим поштовим відправленням про вручення, повторно не зявився в судове засідання, причини неявки не повідомив, а тому суд, враховуючи згоду представника позивача, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно форми трудового договору між працівником і фізичною особою, який був укладений 04.10.2007 року та зареєстрований Залізничним РЦЗ м.Львова за №1261 вбачається, що дійсно між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] особою субєктом підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму працівників [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, згідно якого працівник [PERSON] була прийнята на посаду продавця промислових товарів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала на вказаній посаді до 26 травня 2008 року, до часу народження доньки [PERSON], 26.05.2008 року, що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.179 КЗпП України за бажанням жінки їй надається відпустка 2 для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Як вбачається з позовної заяви позивач стверджує, що дійсно в звязку з народження дитини за її заявою відповідачем була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також судом встановлено, що 26 травня 2011 року, після закінчення відпустки та виходу на роботу, позивач [PERSON] дізналася, що відповідач ФОП [PERSON] не здійснює підприємницької діяльності, відповідно відповідач не забезпечив позивача попереднім робочим місцем, зі згоди позивача не надав іншого місця роботи, а також при дотриманні норм трудового законодавства не розірвав у визначеному порядку укладений безстроковий трудовий договір, не видав працівникові трудової книжки з відповідними записами. Згідно з ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору серед інших визначено угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу тощо. Також ст.38 КЗпП України визначено, що працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. А ч.1 ст.47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що відповідачем ФОП [PERSON] після виходу позивача [PERSON] на роботу після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не було надано обумовлену трудовим договором місце праці, не було забезпечено умов такої праці, відповідно у позивача [PERSON] виникло право на розірвання трудового договору за власним бажанням, виниклий спір через поведінку відповідача в добровільному порядку не врегульовано, порушені трудові права позивача підлягають судовому захисту, а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити.

Outcome: approved