Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

16.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод в користуванні майном, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, шлях надіслання судової повістки, про свідчить витяг з реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції, про причини неявки не повідомили, заяв або заперечень на позов не надали. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні на позові наполягав, просив його задовольнити не заперечував проти заочного вирішення справи. Зі згоди представника позивачки відповідно до ст.224 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно позову, 07.07.2010 позивач [PERSON] отримав за договором дарування від [PERSON] будинок [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак останні з 12.04.2013 року у вищевказаному будинку не мешкають, власних речей там не зберігають, житлом не користуються, участі в утриманні житла, сплаті комунальних послуг не приймають, але з реєстрації добровільно не знімаються. На підставі наведеного та відповідно до ст.ст.317,319, 383,386 ЦК України позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні майном та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Суд, дослідивши позов, вислухавши представника позивача, Свідка [PERSON], який пояснив, що підтримує з позивачем дружні стосунки. Як, йому відомо, позивач зареєстрував за проханням відповідачів у себе за адресою [ADDRESS], однак останні ніколи там не проживали, участі в утриманні будинку, сплаті комунальних послуг не приймали, а з квітня 2013 року перестали навідуватися, Свідка [PERSON], яка суду показала, що з позивачем знайома на протязі п'яти років, інколи буває у нього у дома. Відповідачів [PERSON] та [PERSON] ніколи не бачила, за даною адресою, останні ніколи не проживали, добровільно з реєстрації не знімаються , Свідка [PERSON], який пояснив, що на протязі чотирьох років підтримує з позивачем дружні стосунки, часто бував у нього у дома, відвідуючи друга він ніколи не бачив [PERSON] та [PERSON], як йому відомо, останні за адресою місця реєстрації тривалий час не мешкають, комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні будинку не приймають, - копію нотаріального договору дарування від 07.07.1950 року (а.с.4), згідно якого [PERSON] подарувала [PERSON] будинок [ADDRESS], а останній прийняв цей дар, копію сторінок домової книги (а.с.5-6), вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст.386 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд враховує, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 07.07.2010 року набув право власності на будинок [ADDRESS], прийнявши вказаний дар та вчинивши державну реєстрацію цього права. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучі зареєстрованим за вказаною адресою, будинком фактично не користується з 12.04.2013 року, власних речей не зберігають та участі в утримання житла не приймають, але з реєстрації на вимогу позивача добровільно не знімаються, чим порушує його права вільно здійснювати своє право власності щодо житла. З огляду на вказане, права позивача слід поновити, усунувши зазначені перешкоди та визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житлом. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації.

Outcome: approved