Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

15 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначив, що 22 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 22885,00 грн. та 2100,00 доларів США. Відповідач не повернув грошові кошти, уникає спілкування та зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки. Відмовляється приймати кореспонденцію за місцем свого проживання. У розписці відповідача не зазначено строк повернення грошових коштів, отже позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це. 17 серпня 2015 року відповідачу була надіслана вимога повернути 22885,00 грн. та 2100,00 доларів США. Але 01 вересня 2015 року лист повернувся у звязку зі спливом терміну зберігання. Станом на 29 вересня 2015 року загальна заборгованість відповідача становить 68220,54 грн., що складається з суми 22885,00 грн. та суми 45335,54 грн. що становить 2100,00 доларів США у перерахунку за курсом НБУ на дату складання позову: на 29.09.2015 року 100 доларів США = 2158,8351 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 68220,54 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, 22 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 22885,00 грн. та 2100,00 доларів США, про що склав відповідну розписку. Оригінал розписки міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Позивач 17 серпня 2015 року направив відповідачу рекомендованим листом вимогу про повернення позики за місцем реєстрації відповідача, що підтверджується описом вкладення до цінного листа. Одна зазначений лист був повернутий за спливом терміну зберігання. Позивач стверджує, що до цього часу боржником вимоги кредитора не виконано, суму боргу не повернуто. До судового засідання відповідачем не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо наявності боргу чи повернення коштів позивачу. Згідно ст.192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу України зобовязання має бути виражене в грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Відповідно до вимог чинного законодавства позивачем розраховано суму, яку ним було позичено відповідачу в іноземній валюті, у національній валюті України згідно з офіційним курсом НБУ, встановленим на 29.09.2015 100 доларів США = 2158,8351 грн. Всього до стягнення належить 68220,54 грн., що складається з суми 22885,00 грн. та суми 45335,54 грн. що становить 2100,00 доларів США у перерахунку за курсом НБУ на дату складання позову З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved