Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

17.01.2020 року позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з виплати заробітної плати за період з березня 2018 року по лютий 2019 року у розмірі 32448 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 08.02.1988 року він працює в АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». Із березня 2018 року по лютий 2019 року утворилась заборгованість по виплаті заробітної плати. Ухвалою суду від 20.01.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Вказана ухвала була отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений судом п`ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Представник позивача - адвокат Супрун Д.В. надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] з 08.02.1988 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача (а.с.6-8). За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до статті 115 КЗпП України та статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до розрахункового листа, наданого позивачем [PERSON] встановлено, що відповідач АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» не виплатив позивачу заробітну плату з березня 2018 року по лютий 2019 року у розмірі 32448 грн. (а.с.9). Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати. Статтею 110 КЗпП України передбачено, що на власника або уповноважений ним орган при кожній виплаті заробітної плати покладено обов`язок повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за березень 2018 року - лютий 2019 року у розмірі 32448 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved