Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

15 січня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] «СК «Статус» про матеріальної шкоди, завданої ДТП, та до відповідачів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] підприємства «ДАН» м. Костянтинівки про стягнення моральної шкоди, завданої цим ДТП. Свої позовні вимоги вона обґрунтовувала тим, що 05.11.2014 року о 15 годині 30 хвилин в м. Костянтинівка мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в якій було пошкоджено належний їй автомобіль [NUMBER]. Винним в скоєнні адміністративного правопорушення, згідно постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2014 року справа № 233/6155/14-п, був визнаний відповідач [PERSON], який керував вантажним автомобілем «ЗИЛ-133ГЯ», державний номер [NUMBER]. Вказаний автомобіль належить відповідачці [PERSON] та на момент скоєння ДТП [PERSON], автомобіль використовувався у господарській діяльності відповідача [PERSON] підприємства «ДАН». Оскільки відповідальність заподіювача шкоди зареєстрована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7327398 застраховано у відповідача [PERSON] «СК «Статус», одразу після ДТП нею були подані усі необхідні документи для відшкодування завданої матеріальної шкоди за рахунок страхового відшкодування, але до теперішнього часу вона ніяких коштів не отримала. Тому просила стягнути з відповідача [PERSON] «СК «Статус» на її користь в рахунок страхового відшкодування спричинену їй матеріальну шкоду в сумі 24759,72 грн., витрати на проведення експертиза в розмірі 450,00 грн., витрати на відправку телеграм в сумі 211,20 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумах 243,60 грн. та 247,60 грн. Крім того позивачка зазначила, що внаслідок пошкодження її автомобіля вона тривалий час знаходилась у стресовому стані, була вимушена звертатись до лікаря. Оскільки автомобіль використовувався нею для роботи, то вона зазнавала додаткових трат для організації свого життя, відсутність автомобіля позбавила її та її сімю звичного способу життя. Тому просила стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] як власниці транспортного засобу джерела підвищеної небезпеки, а також [PERSON] підприємства «ДАН» м. Костянтинівки завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 10000 грн. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила залишити без розгляду позов в частині позовних вимог до ПП «ДАН». Ухвалою суду від 15 травня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до ПП «ДАН» про стягнення моральної шкоди залишені без розгляду. У судове засідання 27 липня 2015 року позивачка не зявилась, надала заяву в який просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги до решти відповідачів вона підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в сумі 500 грн. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала письмову заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти позову заперечувала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] «СК «Статус» у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, відомостей про причини неявки суду не повідомив. Зясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 05 листопада 2014 року о 15 годині 30 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ЗИЛ-133ГЯ», державний номер [NUMBER], на перехресті вул.. Леніна та вул.. Пугачова у м. Костянтинівка Донецької області, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно та не завдасть перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засобі отримали механічні ушкодження. Згідно постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2014 року справа № 233/6155/14-п, відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу (а.с.4). Автомобіль «SUBARU» реєстраційний номер [NUMBER] належить позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії САО № 804480 (а.с. 7). Автомобіль «ЗИЛ-133ГЯ», державний номер [NUMBER] належить відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії РСА № 837682 (а.с. 41). Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7327398 відповідальність заподіювача шкоду застраховано у відповідача [PERSON] «СК «Статус», що визнається сторонами і у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказування. Представник страхової компанії був повідомлений позивачкою про ДТП телеграмою (а.с. 5) та запрошувався для участі у огляді автомобіля та оцінки розміру завданої шкоди, але не зявився (а.с. 4-17). Вартість відновлюваного ремонту складає 51404 грн. 54 коп., вартість завданої позивачці матеріальної шкоди складає 24759,72 грн., що підтверджено висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 13 листопада 2014 року (а.с. 6-17). Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а правилами ст.1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом. У відповідності до вимог ст.ст.985,988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату третій особі, якій заподіяна шкода, у строк, встановлений договором. Суд вважає, що страхове відшкодування позивачці повинно бути їй відшкодовано в межах своїх зобовязань [PERSON] «СК «Статус», яке не перевищує розміру реальних збитків, оскільки позивачка [PERSON] своєчасно звернулася до співвідповідача [PERSON] «СК «Статус», але сплата страхового відшкодування не була проведена у строки виплати, встановлені ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому, з [PERSON] «СК «Статус» на користь позивачки слід стягнути матеріальну шкоду у вигляді страхового відшкодування в розмірі, що не перевищує ліміту відповідальності страховика у сумі 24759,72 грн. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Винним у ДТП, згідно постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2014 року був визнаний відповідач [PERSON], який керував вантажним автомобілем «ЗИЛ-133ГЯ», державний номер [NUMBER]. Таким чином, позовні вимоги до власниці автомобіля «ЗИЛ-133ГЯ», державний номер [NUMBER] відповідачки [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки доказів її вини в спричиненні позивачці моральної шкоди, у розумінні ч. 1 ст.1167 ЦК України, суду не надано. Згідно розяснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Оскільки судом встановлено наявність моральної (немайнової) шкоди, спричиненої позивачці саме з вини та внаслідок дій відповідача [PERSON], позивачка має право на відшкодування моральної шкоди. З огляду на наведене, з урахуванням конкретних обставин по справі, враховуючи те, що винними діями [PERSON] завдано шкоду майну позивачки [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача у відшкодування спричиненої моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 500,00 грн., оскільки це, на думку суду, є розумним та справедливим відшкодуванням. Визначаючи саме такий розмір відшкодування, суд виходить з того, що правом на відшкодування моральної шкоди, у відповідності до вищенаведених норм закону, має особа, безпосередньо якій спричинено моральну шкоду. Задовольняючи позовні вимоги відносно [PERSON] «СК «Статус», суд вважає за необхідне згідно з вимогами ст.ст. 86, 88 ЦПК України присудити позивачці понесені нею і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 247,60 грн., витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 450 грн., та витрати на відправу телеграм в сумі 211,20 грн. (а.с. 1, 5). Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір пропорційно частині задоволених вимог в розмірі 1,22 грн. (а.с. 2). На підставі ст.ст. 23, 985, 988, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial