Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

15.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, де просить стягнути з відповідача: - аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що з 22.04.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Так як відповідач матеріальної допомоги в утриманні дитини в добровільному порядку не надає, то вона змушена звернутись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Посилаючись на ст. 180 СК України просить позов задовольнити. Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно не явився на розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів, відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180 - 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що 22 квітня 2000 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням суду від 11.12.2014р. розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та рішенням суду (а.с. 3, 7). З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками дитини: дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відповідач є працездатною людиною, але не надає позивачці коштів на утримання дитини. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Суд погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою, що відповідають 1/4 частці заробітку (доходів) відповідача, враховуючи те, і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини, враховуючи при цьому майновий стан відповідача та те, що він не подав до суду доводів в спростування вимог позивачки та належних доказів. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 15.07.2015 року, тобто з дати надходження позову до суду. З врахуванням задоволених позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved