Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

16.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, в якому зазначено, що з 2008 року по 2011 року позивач проживала разом із відповідачем в незареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство, мали наміри одружитися. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON]. Оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі запис про батька в Свідоцтві про народження дитини було зроблено зі слів матері на підставі ст. 135 СК України, а саме в графі «батько» написано прізвище «[PERSON]» - за дівочим прізвищем позивача, а ім'я по-батькові відповідача - [PERSON]. Відповідач зі своїм батьком та батьками позивача забирав її з донькою з полового будинку. Оскільки [PERSON] було важно доглядати за дитиною вони з відповідачем домовилися про те, що позивач деякий час буде проживати разом із її батьками. На протязі двох років [PERSON] допомагав позивачу в утриманні та вихованні доньки, яка знає, що [PERSON] є її батьком. Однак, відносини сторін не склалися і позивач вийшла заміж за іншого чоловіка. З того моменту відповідач практично перестав бачитися й спілкуватися з донькою - [PERSON] та перестав надавати матеріальну допомогу на її утримання. [PERSON] не заперечує, що він є батьком [PERSON], однак, добровільно подавати заяву про реєстрацію свого батьківства до органів РАЦС він не бажає. Крім того, відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу [PERSON] на утримання дитини, хоча має таку можливість. [PERSON] працює на посаді медичної сестри в КЗОЗ «Зміївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» й отримує мінімальну заробітну плату, якої не достатньо для утримання доньки. На підставі викладеного, [PERSON] просила визнати відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO]; внести зміни до актового запису про народження дитини від 07.05.2009 року № 58, де в графі «прізвище» (дитини) замість «[PERSON]» вказати «[PERSON]», в графі «батько» замість «[PERSON]» вказати «[PERSON]»; стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про визнання позову в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рибак Г.О. про розгляд справи за відсутності їх представника. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що з 2008 року по 2011 року [PERSON] проживала разом із відповідачем [PERSON] у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, мали наміри одружитися. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 58 /а.с. 8/. Враховуючи, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі запис про батька дитини в Свідоцтві про народження [PERSON] було зроблено зі слів матері на підставі ст. 135 СК України, а саме в графі «батько» написано прізвище «[PERSON]» - за дівочим прізвищем позивача, а ім'я по-батькові відповідача - [PERSON]. Відповідач [PERSON] зі своїм батьком та батьками позивача забирав [PERSON] з донькою з полового будинку, про що свідчать наявні в матеріалах справи фото /а.с. 12/. Оскільки [PERSON] було важно доглядати за дитиною вони з відповідачем домовилися про те, що вона деякий час буде проживати разом зі своїми батьками. На протязі двох років [PERSON] допомагав [PERSON] в утриманні та вихованні доньки [PERSON]. Оскільки відносини між позивачем та відповідачем не склалися, 12.07.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] - копія Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], актовий запис № 42 /а.с. 7/. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані згідно до вимог Цивільно-процесуального кодексу України. Згідно ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] визнав позов в повному обсязі, не заперечував проти того факту, що він є батьком [PERSON], [INFO], а отже відмовився від проведення генетичної експертизи з метою встановлення батьківства. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З вищенаведеного вбачається, що визнання відповідачем [PERSON] позову в частині визнання батьківства не суперечить закону та не порушує прав сторін та третіх осіб, в зв'язку з чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує свої обов'язки по утриманню дитини [PERSON], [INFO], але має можливість надавати кошти на утримання доньки, оскільки стан його здоров'я задовільний, він має постійний заробіток, працюючи на Зміївській ТЕС, інших осіб на його утриманні не перебуває, крім цього неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «Комунальник» від 26.06.2014 року № 1651 /а.с. 9/. [PERSON] працює на посаді медичної сестри в КЗОЗ «Зміївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» й отримує мінімальну заробітну плату. Позивач оплачує перебування дитини у дитячому садку /а.с. 10, 11/. На підставі викладеного, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved