Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

17.08.2020 року до суду надійшла заява [PERSON] , згідно якої [INFO] у м. Сімфеоропль АР Крим померла його рідна сестра - [PERSON] . На момент смерті вона була зареєстрована у с. Анатоліївка Нижньосірогозького району Херсонської області, однак фактично проживала у м. Сімферополь АР Крим. Після смерті [PERSON] залишилася земельна ділянка загальною площею 17,3 га, яка розташована на території Анатоліївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, що належала їй за життя на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ХС №039804. Таким чином заявник являється спадкоємцем другої черги спадкоємців за законом. Заявник звернувся до Верхньорогачицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), тобто за місцем свого проживання, та надав свідоцтво про смерть, видане 30.04.2020 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя серії [NUMBER] , а також копію медичного свідоцтва про смерть форми №106/у-08 серії 35 №022531, виданого 30.04.2020 року, копію довідки про смерть №С-01910, але отримав відмову в зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть [PERSON] серія [NUMBER] видане 30.04.2020 року відділом реєстрації смерті м. Сімферополя не визнається дійсним у відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та ст.. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та не є документом, форма якого відповідає формі визначеної наказом МОЗ України № 545 від 08.08.2006 року. Внаслідок викладеного заявник не може отримати свідоцтво про смерть сестри в органах РАЦСу Міністерства юстиції України для подальшого звернення до нотаріуса для оформлення права на спадщину, а єдиним шляхом його отримання є звернення до суду за встановленням факту смерті. Тому просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Корсаково Проснянського району Курської області, громадянки України, за життя була зареєстрована у с. Анатолівка Нижньосірогозького району Херсонської області, яка померла [INFO] у місті Сімферополь АР Крим, Україна. В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с. 21). Представник заінтересованої особи - Верхньорогачицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явилася, належним чином повідомлена про слухання справи. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує (а.с. 22-23). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. При зверненні до Верхньорогачицького відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у проведенні державної реєстрації смерті заявнику 08.07.2020 року було відмовлено, оскільки ним для підтвердження факту смерті [PERSON] пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13). Смерть [PERSON] фактично підтверджується копією медичного посвідчення про смерть серії №35 №022531 від 30.04.2020 року (а.с. 7), довідкою про смерть №С-01910 від 30.04.2020 року (а.с. 8), а також копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.04.2020 року (а.с. 6). Родинні відносини заявника з померлою підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 11), та копіями паспортів (а.с. 4, 9). Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , видане 30.04.2020 року відділом реєстрації смерті міста Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації про смерть є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форми № 106/0), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 або фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється смерть. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті у даному випадку шляхом звернення до суду. Підстав до відмови в задоволенні заяви суд не вбачає.

Outcome: approved