Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

15 липня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 16.12.2015 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На час ухвалення рішення суду він був згодний сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, оскільки він з відповідачкою проживав однією сім`єю. Проте після ухвалення рішення його майновий стан змінився, він перебуває у цивільному шлюбі, матеріальний стан не стабільний, він не має власного житла, проживає в орендованій квартирі, а стягнення з нього половини доходу унеможливлює організацію його проживання та існування. Просив зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 16 грудня 2015 року з нього на користь [PERSON] з\~ 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини до 1/4 частини з усіх видів його заробітку і доходів щомісячно і до повноліття дитини. 20 листопада 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування відзиву посилалася на те, що їх спільна донька хворіє та потребує постійного лікування, на що витрачаються значні кошти. Відповідач має постійне місце роботи та має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/2\~ частини від доходу. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Ваген-Лейтнер О.В. у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти зменшення розміру аліментів. Дослідивши письмові матеріали справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 16.12.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 листопада 2015 року, і до повноліття дитини. Відповідно до довідки про доходи, виданої 03.07.2018 року ПрАТ «ММК ім.Ілліча», [PERSON] займає посаду електромонтеру з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду, загальна сума доходу за період з липня 2018 року по червень 2019 року без урахування аліментів становить 163903,88 гривень, виплачує аліменти на користь [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що позивач має кредитні зобов`язання перед банком, що підтверджується копіями банківських заяв та\~ витягів. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене суд вважає, що викладені позивачем обставини знайшли своє відображення у доказах, досліджених в ході розгляду справи, а тому, враховуючи зміну сімейного стану позивача, визнання відповідачем позовних вимог, дійшов висновку про зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача рішенням суду на утримання доньки з 1/2 частини до 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно і до повноліття дитини, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved