Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

15.08.2013 року ПАТ КБ«ПриватБанк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 35805,21 грн. за кредитним договором №DOXRRF94840084 від 17.05.2011 року та судові витрати у розмірі 358,05 грн., посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору №DOXRRF94840084 від 17.05.2011 року [PERSON] 17.05.2011 року отримав кредит у розмірі 4480,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та погодився з Умовами договору. У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов договору [PERSON] не виконав взіті на себе зобов»язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 05.08.2013 року склала 35805,21 грн.: 4480 грн. (заборгованість за кредитом)+ 4,66 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) +2911,18 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом)+26228,17 грн.(пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором)+500 грн.(штраф-фіксована частина)+ 1681,20 грн.(штраф, процентна складова). Рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 4484 (чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири) гривні 66 копійок та судові витрати в сумі 44 гривні 86 копійок. В інших позовних вимогах відмовлено, а саме відмовлено в стягненні 2911,18 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом); 26228,17 грн.(пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором);500 грн.(штраф-фіксована частина); 1681,20 грн.(штраф, процентна складова). Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року змінити в частинні зменшення заборгованості по процентам, відмови у комісії, пені та штрафах, задовольнивши позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач зобов'язання за укладеним договором належним чином не виконав, розмір нарахованої заборгованості складається відповідно до Умов надання кредиту, при укладанні договору відповідач засвідчив згоду з умовами та правилами надання банківських послуг своїм підписом, звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права здійснено у межах позовної давності, встановленої за домовленістю сторін у кредитному договорі. В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Кахраманов Р.Н. доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] вважається відповідно до ст. 74 ч.5 ЦПК України повідомленим про день і час розгляду справи належним чином, оскільки судова повістка, направлена за місцем реєстрації, повернулася з відміткою «не мешкає». Відповідно до ст. 305 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права Задовольняючи частково позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив з того, що 17.05.2011 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір №DОХRRF94840084, за цим договором позивач надав, а відповідач отримав та зобов'язався повернути кредит у розмірі 4480 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушував умови договору: платежі вносилися із запізненням та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 05.08.2013 р. виникла заборгованість в сумі 4484,66 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4480 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4.66 грн. Стосовно позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення 2911,18 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом), 26228,17 грн.(пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором), 500 грн.(штраф-фіксована частина) та 1681,20 грн.(штраф, процентна складова) суд зробив висновок, що вони не підлягають задоволенню, оскільки заявою позичальника не передбачена будь-яка комісія, тобто позовні вимоги про стягнення комісії в сумі 2911,18 грн. не підлягають задоволенню. Стосовно вимог про стягнення штрафу ( процентна ставка)1681,20 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., і пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 26228,17 грн., суд вирішив, що позивач встановив і вимагає за одне й те саме порушення зобов»язання подвійну відповідальність одного виду, тому ці вимоги судом не були задоволені. Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Ч.1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір може бути укладеним у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч.1ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 17.05.2011 року між сторонами укладений договір у вигляді заяви Позичальника №DOXRRF94840084, відповідно до якого [PERSON] 17.05.2011 року отримав кредит у розмірі 4480,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та погодився з Умовами та правилами надання споживчого кредиту. ( а.с. 5, зворот). Відповідач [PERSON] порушив Умови, внаслідок чого у нього виникла перед ПАТ КБ«ПриватБанк» заборгованість за кредитов в сумі 4480 грн. Відповідно до п. 2.4.5.1. Умов в разі несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитом, враховуючи заборгованість, яка виникла у відповідності з п. 2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості за кредитом, в тому числі заборгованості у відповідності з п. 2.4.3.6., 2.4.5.2., 2.4.5.3. Умов і правил за кожний день прострочки, але не менше 1 (однієї) гривні. Відповідно до п.2.4.5.5. Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань , передбачених- цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Абз. 2 Заяви позичальника №DOXRRF94840084 від 17.05.2011 року передбачено, що щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 153,22 грн. (тобто комісія) повинна здійснюватися з 17 по 22 число кожного місяця. З наведеного слідчить, що сторони домовились про застосування визначених розмірів процентів, комісій, штрафів, у разі порушення відповідачем строків виконання грошового зобов»язання. Таким чином, позивач довів суду, що заборгованість відповідача перед позивачем з 17.05.2011 року по 05.08.2013 року склала: 4480 грн. (заборгованість за кредитом)+ 4,66 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) + 2911,18 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом); 26228,17 грн.(пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором);500 грн.(штраф-фіксована частина, що відповідає обставинам справи та розрахунку на а.с.4. Але, ст. 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сума пені, розрахована судом та визнана представником позивача, за один рік складає 11103,98 грн. Також колегія суддів вважає неправильним розрахунок позивача в частині штрафу, процентна складова, в розмірі 1681,20 грн., оскільки при розрахунку штрафу колегією суддів: (4480 грн. (заборгованість за кредитом)+ 4,66 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) + 2911,18 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом)) Х 5% його розмір складає 369,79 грн. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ«ПриватБанк» наступні суми: 4480 грн. (заборгованість за кредитом)+ 4,66 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом) + 2911,18 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом); 500 грн.(штраф-фіксована частина); 369,79 грн.(штраф, процентна складова) та 11 103,98 грн (пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором). На підставі викладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2911,18 грн. (заборгованість по комісії за користування кредитом); 11 103,98 грн. (пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором);500 грн.(штраф-фіксована частина); 369,79 грн.(штраф, процентна складова), оскільки ці платежі були передбачені Заявою позичальника №DOXRRF94840084 від 17.05.2011 року та Умовами та правилами надання споживчого кредиту, з якими погодився позичальник [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 193,70 грн. Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог та судового збору.

Outcome: partial