Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

16.08.2021 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася з позовом до Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0,6066 га кадастровий номер 1824286500:09:000:0101 та площею 2,3239 га кадастровий номер 1824286500:11:000:0315, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області та належали померлій [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №051719 та серії ЖТ №051720, видані 10 січня 2003 року Овруцькою районною державою адміністрацією на підставі розпорядження №342 від 27.11.2002 року. Мотивуючи тим, що являється спадкоємцем після смерті матері, однак при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, оскільки державні акти видані не за життя, а після смерті спадкодавця. Позивач просить справу розглядати без її участі. Представник позивача надала заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, щодо задоволення позову не заперечує. Третя особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки свого представника суду не повідомлено. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 листопада 1997 року. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,6066 га кадастровий номер 1824286500:09:000:0101 та площею 2,3239 га кадастровий номер 1824286500:11:000:0315, які розташовані на території Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області та належали їй на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №051719 та серії ЖТ №051720, видані 10 січня 2003 року Овруцькою районною державою адміністрацією на підставі розпорядження №342 від 27.11.2002 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом, про що свідчить копія заповіту від 05.06.1986 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Раківщинської сільської ради народних депутатів Овруцького району Житомирської області. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області №1261 від 06.11.2017 року, [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті [INFO] в с. Раківщина Овруцького району Житомирської області. Проживала одна (а.с. 7). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняла спадщину, про що свідчить постанова нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори №1457/02-14 від 20.07.2021 року, однак нотаріально спадщину вона оформити не може у зв`язку з тим, що державні акти видані на право власності на земельну ділянку видані після смерті спадкодавця (а.с.5). Відповідно до інформаційних довідок №217464120 та №217465619 від 23.07.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо спадкового майна - земельних ділянок кадастрові номери 1824286500:09:000:0101 та 1824286500:11:000:0315 та відсутні. З копії спадкової справи №181/1998 року заведеної після померлої [INFO] [PERSON] видно, що із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , якій було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Із заявами про відмову від прийняття спадщини звернулися дочка померлої гр. [PERSON] , яка проживає в с. Раківщина Овруцького району Житомирської області та син померлої гр. [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року. На підставі ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України та

Outcome: approved