Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~16 листопада 2018 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки. \~ \~ \~ \~ Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на те, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2017 року за позивачем було визнано право власності у порядку спадкування на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 9.73 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на землю серії МК№096030. Земельна ділянка площею 9.73 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на землю серії МК№096030, згідно зазначеного державного фактично складалася з двох земельних ділянок кадастровий номер 4824883200:06:001:0091 площею 2,34га та 4824883200:05:000:0057 площею 7,39га, які в сумі складають 9.73 га. Право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 9.73 га було визнано за позивачем у порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] [PERSON] у свою чергу успадкував вказане майно після смерті своєї матері [PERSON] Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є донька покійної [PERSON], яка також успадкувала 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 9.73 га що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. [PERSON] отримавши свідоцтво про право на спадщину, не виготовив державний акт на своє імя, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] і позивач була змушена звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Вже після\~ набуття законної сили рішенням Новоодеського районного суду №482/1518/17 від 30 жовтня 2017 року, позивача дізналася, що інший спадкоємець після [PERSON], її дочка [PERSON], оформила свої спадкові права та без згоди іншого співвласника виділила свою частку в натурі на місцевості як окремий обєкт права власності зі складу спільної часткової власності. Внаслідок виділу було сформовано нові земельні ділянки кадастрові номери 4824883200:000:0080 та 4824883200:06:001:0117, які в сумі відповідають за своєю площею 1/2 частці первісної земельної ділянки. Внаслідок виділу співвласником своєї частки в натурі, площа та конфігурація земельних ділянок, що перейшли до позивача у спадщину змінилися, так площа земельної ділянки 4824883200:06:001:0091 була зменшена з 2.34 га до 1.1683 га, а 4824883200:05:000:0057 була зменшена з 7.39 га до 3.6828 га. Так як [PERSON] виділила свою частку самостійно, то при зверненні до реєстратора для реєстрації права власності, позивачу було повідомлено, що право власності може бути зареєстровано лише на \~ \~ \~ \~частку земельних ділянок 4824883200:06:001:0091, 4824883200:05:000:0057 незалежно від їх площі на сьогоднішній час. Так реєстратором було здійснено реєстрацію саме на Ѕ частину земельної ділянки 4824883200:05:000:0057, яка мала на час реєстрації площу 3.6828, таким чином не визнаючи право власності всю земельну ділянку, що залишилась після виділення співвласником своєї частки в односторонньому порядку. Представник позивача вказує, що площа первісної земельної ділянки зменшилась в двічі, а право спільної часткової власності фактично припинено оскільки один із двох співвласників виділив свою частку в натурі і власник первісного обєкту права власності залишився лише один, а отже відповідно до визначення ст. 356 ЦК України така власність не є спільною частковою. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 4824883200:06:001:0091 загальною площею 1.1683 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та на земельну \~ \~ \~ \~ділянку, кадастровий номер 4824883200:05:000:0057 загальною площею 3.6828га, що призначена для ведення товарного Сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, але представник позивача надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати в його відсутність. \~ \~ \~ \~ Від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог [PERSON]\~та розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1518/17 від 30.10.2018року за позивачем [PERSON] у порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 9.73 га. що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на землю серії МК№096030, що підтверджується вищевказаним рішенням суду. Як видно із державного акту про право власності на землю серії МК№096030, земельна ділянка площею 9,73га яка належала [PERSON], фактично складалася з двох земельних ділянок кадастровий номер 4824883200:06:001:0091 площею 2,34га та 4824883200:05:000:0057 площею 7,39га, які в сумі складали 9,73га. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька, відповідач у справі - [PERSON] яка успадкувала іншу 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 9,73 га. що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, яка належала [PERSON] [PERSON] оформила свої спадкові права та без згоди іншого співвласника виділила свою частку в натурі на місцевості як окремий обєкт права власності зі складу спільної часткової власності. Внаслідок виділу було сформовано нові земельні ділянки, які в сумі відповідають за своєю площею 1/2 частці первісної земельної ділянки 4824883200:000:0080, 4824883200:06:001:0117. Внаслідок виділу співвласником своєї частки в натурі, площа та конфігурація земельних ділянок, що перейшли до позивача у спадщину змінилися, так площа земельної ділянки 4824883200:06:001:0091 була зменшена з 2.34 га до 1.1683 га, а 4824883200:05:000:0057 була зменшена з 7.39 га до 3.6828 га., що підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 07.10.2018року (а.с.16-19) та витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.20-21). Згідно 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки відповідач [PERSON] виділила в натурі належну їй частку земельної ділянки площею 9.73 га, яка згідно державного акту про право власності на землю серії МК№096030 фактично складається з двох земельних ділянок кадастровий номер 4824883200:06:001:0091 площею 2,34га та 4824883200:05:000:0057 площею 7,39га, внаслідок чого було утворено нові земельні дялінки право на які зареєстровано за відповідачем то право спільної часткової власності сторін на спірні земельні дялінки припинено. За таких обставин позивач дійсно є одноосібним власником земельних ділянок кадастровий номер 4824883200:06:001:0091 площею 1.1683 га та кадастровий номер 4824883200:05:000:0057 площею 3.6828 га, проте її право власності на земельні ділянки у зазначеному обємі не визнається державним реєстратором. Відповідно до статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно\~до ст.\~392\~ЦК України\~власник майна\~може пред'явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою. \~ \~ \~ \~За таких обставин, на підставі ст.16, 356, 364, 367, 392 ЦК України позов слід задовольнити в повному обємі. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі 352 грн. 40 коп.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved