Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

15 червня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, де вказав, що він із сім`єю у складі трьох чоловік проживає в трьох кімнатній квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг по газопостачанню, які надає відповідач ТОВ «Житомиргаз Збут». На протязі останнього року, після того, як було незаконно, на думку позивача, встановлено загальний будинковий лічильник обліку використаного газу, відповідач на свій розсуд нараховує позивачу значно завищені обсяги спожитого газу. Так, за дев`ять місяців 2017 року (з моменту установки лічильника) позивачу було нараховано в середньому 22 метри кубічні газу, а за три місяці 2018 року: січень, лютий, березень, нараховано майже 98 метрів кубічних, тобто по 32,6 метра кубічних за місяць. На думку позивача, це свідчить про безпідставне завищення відповідачем обсягу використаного ним газу. В зв`язку з викладеним позивач просить: «Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» списати з мого особистого рахунку неіснуючий борг. Заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» нараховувати мені плату за спожитий мною газ згідно показників загального будинкового лічильника». Крім цього, посилаючись на те, що зазначеними незаконними, злочинними діями йому спричиняється велика моральна шкода, страждає його честь та гідність, позивач просить: «Зобов`язати керівництво товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» офіційно вибачитись переді мною на своїй офіційній веб сторінці в інтернет мережі. Стягнути на мою користь з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» 1 000 000,00 грн. (один мільйон) гривень моральної шкоди». Також позивач просить: «Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» безкоштовно встановити мені індивідуальний лічильник обліку спожитого газу». В обґрунтування даної вимоги позивач зазначив, що його родина не має коштів на встановлення індивідуального лічильника. Ухвалою судді від 02 липня 2019 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.03.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому ТОВ «Житомиргаз Збут» заперечує проти позову, посилаючись на те, що діючи в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, ПАТ «Житомиргаз», як оператор ГРМ, правомірно здійснив нарахування об`ємів спожитого газу [PERSON] на підставі фактичного об`єму спожитого газу, а ТОВ «Житомиргаз Збут» в свою чергу правомірно нарахувало плату за спожитий газ, відповідно до наданих ПАТ «Житомиргаз» даних про об`єм спожитого газу. Також відповідачем заперечувалась вимога позивача про зобов`язання безкоштовного встановлення індивідуального лічильника газу, оскільки ТОВ «Житомиргаз Збут» при здійсненні ліцензійної діяльності, не здійснює встановлення індивідуальних лічильників споживачам, а лише надає постачання природного газу. В зв`язку з викладеним, як похідні, відповідач вважає безпідставними вимоги позивача про зобов`язання офіційно вибачитись та стягнути кошти на відшкодування спричиненої моральної шкоди. Дослідивши обставини справи та подані сторонами докази, суд відмовляє в задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до постанови від 28.05.2015 №1646 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом (далі - постанова від 28.05.2015 №1646), ТОВ «Житомиргаз Збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м.Житомира та Житомирської області (крім м.Коростишів та Коростишівського району), села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни та Морозівка Погребищанського району Вінницької області. Постановою КМУ від 01.10.2015 №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) ТОВ «Житомиргаз Збут» визначено постачальником природного газу на території ліцензованої діяльності, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) до зміни постачальника природного газу. Постачання природного газу здійснюється згідно Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила), які набрали чинності 27.11.2015 та відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс ГРМ) за умови наявності діючого між Споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу, яким на час виникнення спірних правовідносин був ПАТ «Житомиргаз». Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №527 від 21.04.2017 прийнято рішення про видачу ТОВ «Житомиргаз Збут» безстрокової ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. У своїй діяльності по постачанню природного газу ТОВ «Житомиргаз Збут» керується нормами Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила №2496), Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2500 (далі - Типовий договір постачання природного газу), Цивільним кодексом України. Згідно з Правилами постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Правила) від 30.09.2015 №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст.633,634,641,642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб - сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ та/або фактичне споживання природного газу. Аналіз вищезазначених норм чинного законодавства у їх сукупності свідчить про те, що договір постачання природного газу є публічним; повна редакція договору на постачання природного газу є загальнодоступною, розміщена на веб-сайті постачальника. За приписами п.п.2,3 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Існування договірних відносин між споживачем природного газу та постачальником не можливе без існування договірних відносин між споживачем та Оператором ГРМ, яким є ПАТ «Житомиргаз» відповідно до отриманої ліцензії на розподіл природного газу. Відповідно до розділу ІІІ п.1 Правил №2496 підставами для постачання природного газу, окрім іншого, є наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є споживачем природного газу для опалення плити газової за адресою: [ADDRESS] . Зазначена обставина підтверджується наявним у матеріалах судової справи витягом фінансового стану особового рахунку № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до зазначеного особового рахунку з моменту встановлення будинкового вузла обліку природного газу, облік спожитого природного газу в будинку, в якому проживає Позивач, ведеться саме за його показниками. Згідно з п.1 постанови від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», затверджено норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників згідно з додатком. Дані норми не можуть застосовуватись, коли за об`єктом споживання побутового споживача, забезпечено облік природного газу, як шляхом встановлення індивідуального лічильника природного газу, так і загальним будинковим вузлом обліку газу. Розподіл спожитих об`ємів природного газу відповідно до показників будинкового вузла обліку здійснюються у відповідності з вимогами Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загально будинкового вузла обліку, затвердженого постановою від 16.05.2002 №620 КМУ (далі - Тимчасове положення №620). Згідно з п.2 Тимчасового положення, дія порядку проведення розрахунків, передбаченого цим Тимчасовим положенням, поширюється на всіх суб`єктів (учасників) ринку природного газу. Відповідно до п.5. Тимчасового положення, обсяги спожитого мешканцями будинку (будинків) природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначаються: 1) у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні; 2) у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу: для споживачів, що мають квартирні лічильники газу, - за показаннями таких лічильників; для споживачів, що не мають квартирних лічильників газу, - за показаннями будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, встановлених у цієї групи споживачів, з подальшим розподілом такої різниці оператором газорозподільної системи між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. Всі дані щодо об`ємів споживання природного газу побутовим споживачем відповідач отримує від оператора газорозподільної мережі (Оператора ГРМ), за виключенням планових величин середньомісячного споживання. Такі дані передаються ПАТ «Житомиргаз» (на час виникнення спірних правовідносин) - Оператором ГРМ - постачальнику природного газу - ТОВ «Житомиргаз Збут», як постачальнику із спеціальними обов`язками на підставі даних, отриманих за результатами зняття показань лічильників, як індивідуальних, так і загально будинкових. Водночас, п.13 Правил №2496 визначено: розрахунки за послуги з газопостачання можуть поводитись на підставі даних про об`єм (обсяг) газу визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний період. Таким чином, відповідач по справі не впливає на зміну порядку обліку об`єму розподіленого та поставленого природного газу, пов`язаного з наявністю або відсутністю загально будинкового лічильника газу. Питання по здійсненню експлуатації, зняття показників загально будинкового вузла обліку природного газу, тощо, вирішуються виключно Оператором ГРМ, яким був ПАТ «Житомиргаз» на час виникнення спірних правовідносин відповідно до чинного законодавства України. Тому, аналізуючи наведені норми законодавства, за відсутності належних і допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог, безпідставними є вимоги до ТОВ «Житомиргаз Збут» щодо здійснених нарахувань, оскільки не доведено неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ. Наведене підтверджується правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 18.08.2018 у справі №296/6536/17-ц. Приписами ч.ч.5,6 ст.13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Водночас слід зазначити, що п.13 Правил №2496 визначено: розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитись на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний період. Відповідно до Кодексу газорозподільних мереж функції встановлення індивідуальних лічильників газу покладено лише на ПАТ «Житомиргаз», а не на ТОВ «Житомиргаз Збут», як помилково про це зазначає позивач у позовній заяві. У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Отже, вимога [PERSON] про зобов`язання ТОВ «Житомиргаз Збут» встановити позивачу безкоштовно лічильник обліку природного газу, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню судом. Оскільки ТОВ «Житомиргаз Збут» є лише постачальником природного газу в межах ліцензійних умов, суд також вважає безпідставною вимогу позивача про заборону відповідачу нараховувати позивачу плату за спожитий природний газ відповідно до показників загально будинкового лічильника. З підстав зазначених вище є необґрунтованою вимога позивача про списання з рахунку позивача нарахованої заборгованості. Крім того, вимога [PERSON] про заподіяння йому моральної шкоди , розмір якої він оцінює у 1 000 000,00 грн. та зобов`язання керівництва ТОВ «Житомиргаз Збут» офіційно вибачитись перед [PERSON] на офіційній веб сторінці та в інтернет мережі, також не може бути задоволена судом, ураховуючи таке. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995, «Про судову практику у справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» з подальшими змінами встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Статтею 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено визначення поняття «послуга» - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення особистих потреб. За приписами п.5 ч.1 ст.4, ст.16 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Таким чином, розділяючи поняття «продукція» та «послуга», закон передбачає відшкодування моральної шкоди лише за постачання небезпечної для життя та здоров`я продукції. Теоретичне припущення позивача без обґрунтування належними доказами, вимоги про стягнення моральної шкоди, з посиланням на зазначений Закон, є невірним, оскільки вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів» не пов`язують право споживача на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок неправомірного відключення належного йому домоволодіння від газопостачання та не доведена вина відповідача і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою і виною заподіювача. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Позивачем не обґрунтовано належними та достовірними доказами наявність моральної шкоди, а також не доведено протиправність діяння ТОВ «Житомиргаз Збут» та відсутній причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням та виною ТОВ «Житомиргаз Збут». За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] у порушення вимог ст.ст.77-81, 175 ЦПК України, не містить правового обґрунтування з наданням достовірних і належних доказів та вірного посилання на норму Закону, яку було порушено ТОВ «Житомиргаз Збут» при здійсненні останнім ліцензійної діяльності. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що ТОВ «Житомиргаз Збут», як неналежний відповідач у справі, діючи в межах ліцензійної діяльності, не здійснив порушення прав позивача. За приписами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем у позовній заяві не викладено обставини, якими [PERSON] обґрунтовує свої вимоги до ТОВ «Житомиргаз Збут», не зазначено докази, що підтверджують вказані обставини та всупереч вимог ч.3 ст.12 ЦПК України не доведено обставини, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed