Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

\~ \~ \~17.01.2020 року [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 26.09.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Дані обставини сталі підставою для звернення до суду, оскільки він, будучи здоровим, працездатним чоловіком має можливість їх сплачувати. Відповідач [PERSON] працює водієм кари на складі в Мережі продуктових магазинів «АТБ», отримує щомісячну заробітну плату в розмірі близько 20\~000,00 грн. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення ним повноліття, а саме до [INFO] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із щорічним проведенням індексації розмірі аліментів. Також позивачка просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із щорічним проведенням індексації розмірі аліментів. Ухвалою суду від 22.01.2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. (а.с.12-13) 10.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , відповідно до якого він просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від доходу (заробітку) до досягнення старшої дитини повноліття, після чого стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). (а.с.19) 17.02.2020 року на адресу суду від позивачки [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання просила суд відхилити пояснення, міркування і аргументи, наведені відповідачем [PERSON] у відзиві на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.31-32) В судовому засідання позивачка просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення ним повноліття, а саме до [INFO] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із щорічним проведенням індексації розмірі аліментів та аліменти у твердій грошовій сумі на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із щорічним проведенням індексації розмірі аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх його доходів (заробітку) або по 1500 грн. на дитину, оскільки він має мінливий дохід, з січня 2020 року рівень його заробітної плати впав. Також відповідач [PERSON] зазначив, що він перебуває у батьківському комітеті в школі та постійно сплачує усі необхідні внески за навчання сина, та за дитячий садочок де перебуває донька, мати [PERSON] вищевказаними діями не займається, а отже стягнуті аліменти буде витрачати не за цільовим призначенням. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 26.09.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , видане 26.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №175. (а.с.5) Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи, батьками яких є: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.6,7) На підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.01.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 02.03.2020 року. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у ч.1 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Надані сторонами письмові пояснення та докази свідчать про наявність між сторонами спору про розмір аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , факт батьківства відповідачем визнається і не оспорюється. Відповідно до відзиву встановлено, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей, однак розмір аліментів повинен відповідати частці від доходу особи, яка зобов`язується сплачувати аліменти. Також відповідач зазначив, що розмір його заробітної плати є нестабільним, нарахування заробітної плати вираховується від виконаної роботи, на даний час ставки по оплаті за виконану роботи зменшились, у зв`язку з чим він вважає необхідним стягнути з нього на користь дітей аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів (заробітку). Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд у відповідності до ст. 181 СК України зобов`язаний визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові Цивільного касаційного суду Верховного Суду від 04.07.2018р. по справі № 490/4522/16-ц. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин 3, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Відповідно до довідки керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик юніон» від 29.01.2020 року №Л-2020-000257 встановлено, що [PERSON] працює водієм навантажувачем (штабелера) з 21.08.2019 року, його заробітна плата за серпень 2019 року становить 4816,66 грн., за вересень 2019 року 13665,03 грн., за жовтень 2019 року -23043,26 грн., за листопад 2019 року 14733,27 грн., за грудень 2019 року 23652,48 грн. (а.с.20) Довідки про заробітну плату відповідача [PERSON] за 2020 рік суду не надано. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~ розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня, для дітей, віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Аналізуючи викладене,\~суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно\~оцінивши надані\~сторонами належні,\~допустимі та\~достовірні докази\~як кожний\~окремо,\~так і\~у їх\~сукупності,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~з урахуванням\~якнайкращих інтересів\~дітей приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги про\~стягнення з\~відповідача аліментів\~на утримання\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~підлягають частковому\~задоволенню,\~оскільки необхідним\~в даному\~випадку є\~стягнення з\~відповідача [PERSON] \~аліментів в\~розмірі мінімального\~рекомендованого розмір\~аліментів на\~одну дитину,\~тобто на\~ [PERSON] 2218 гривень, а на [PERSON] 1779 гривень щомісячно, до досягнення їх повноліття. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: partial