Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

17.06.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 19.10.1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано 17.10.2011 року у судовому порядку. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Після припиненням шлюбних відносин дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач мешкає окремо та матеріальну допомогу дочці не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює. Посилаючись на ці обставини просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що після розлучення дочка переважно проживає у матері, якій він надає грошові кошти на утримання дитини, бере участь у витратах на одяг, харчування і лікування. Окрім заробітної плати інших доходів не отримує, має на утриманні неповнолітнього сина, який проживає з ним, тому згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини від своїх доходів. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 19.10.1996 року до 28.10.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3-4). В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов від 10.06.2014 року те, що після розлучення дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 5). На цей час позивачка не працює, допомогу по безробіттю не отримує (а.с. 6-7). Відповідач мешкає окремо разом із неповнолітнім сином (а.с. 16-17), офіційно працює і отримує заробітну плату в середньому 4930,67 грн. щомісячно (а.с. 22-24). За встановлених обставин, виходячи з матеріального і сімейного становища батьків дитини, які не можуть досягти домовленості щодо форми і розміру допомоги на утримання дитини у добровільному порядку, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.06.2014 року і до досягнення повноліття. В зв'язку із частковим задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору, від сплати якого позивачка була звільнена при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: partial