overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

16 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №942 розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявився про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 жовтня 1998 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

16 березня 2015 року позивач звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

16 березня 2015 року позивач звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

16 березня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі. Зазначила, що 23 вересня 2000 року виконавчим комітетом Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Під час шлюбу народилась дитина - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сім'ї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Просить дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву відповідно до якої позов визнав повністю, просить провести розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 23 вересня 2000 року перебувають у шлюбі. ( арк..с.5). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( арк.с.6). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

16 березня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Миколаївського районного суду Миколаївської області\~ з позовом до [PERSON] \~ про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. Свої позовні вимоги\~ позивачка мотивує тим, що\~ перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні У 2014 році син вступив в Миколаївський професійний суднобудівний ліцей імені [PERSON] [PERSON] Гречишникова та навчається на 1 курсі за денною формою навчання. Посилаючись на вимоги ст. 199 СК України позивачка просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? частини на час навчання сина. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов, підтвердивши викладені в ньому обставини та просила його\~ задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним 18 років, однак на сьогоднішній день він є пенсіонером, отримує пенсію, має на утриманні дружину та малолітного сина. Не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач є його батьком і вважає, що він повинен сплачувати аліменти на його утримання на час його навчання. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, представника відповідача, третьої особи суд дійшов наступного. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина В`яче слава, [INFO], який у 2014 році вступив в Миколаївський професійний суднобудівний ліцей імені [PERSON] [PERSON] Гречишникова II атестаційного рівня за денною формою навчання. Термін закінчення навчального закладу 28.01.2016 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] відповідач\~ [PERSON] записаний батьком останього. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними\~ повноліття. Згідно із ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги те, що на утриманні у відповідача перебуває дружина і малолітній син він другого шлюбу, який також потребує матеріальної підтримки і забезпечення з боку батька, виходячи з матеріального становища кожної із сторін спору, суд приходить до виснову, про часткове задоволення позову позивачки. А саме, з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

16 березня 2015 року позивачка, [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, як непрацездатної матері. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вона народила [INFO] - [PERSON]. У теперішній час вона отримує мінімальну пенсію, не працює, інших доходів не має. В той же час вона змушена нести витрати на оплату комунальних послуг та на придбанню ліків для свого лікування, бо останнім часом погано себе почуває, часто хворіє. На підставі переліченого вказувала, що відчуває потребу в матеріальній допомозі з боку відповідача, який працює та має постійний і стабільний заробіток, аліменти ні на кого не сплачує. Враховуючи, що вона є непрацездатною, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частині від його заробітку щомісячно. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась від неї на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволені позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився від нього на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної матері - [PERSON] в розмірі 1/3 частині від його заробітку щомісячно Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Іллічівського районного виконкома міста Жданова, 15 листопада 1984 року, актовий запис № 1687, вбачається, що [PERSON] народився [INFO], матір'ю якого зазначена [PERSON] та батько - [PERSON] (а. с. 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO], актовий запис 110. (а.с.9) З пенсійним посвідченням серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є пенсіонеркою з 14 версеня 2003 року. (а. с. 11). Згідно довідки з місця мешкання виданої ККП «КК Східна» від 25.02.2015 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON]. (а.с. 10) На підставі того, що відповідач [PERSON] повністю визнав позов [PERSON], визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. За таких підстав суд вважає можливим задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання непрацездатної матері, яка потребує допомоги від сина, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно. На підставі ст. ст. 202, 205 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

16 березня 2015 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 09 лютого 2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок різних характерів і поглядів на спільне життя, відносини у них не склалися. На протязі останнього часу проживають як чужі люди, немає взаємопорозуміння, поваги. На цьому підґрунті виникають конфліктні ситуації та сварки, які вона дуже тяжко переживає. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач після поновлення провадження у справі у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], від 28 січня 2014 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Наданий сторонам строк для примирення ними не використаний. Дитина проживає з матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

16 березня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу разом з відповідачем по справі [PERSON], від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час донька знаходиться на її повному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з цим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 50 грн. щомісяця. У судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивачки суд розглядає справу шляхом заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком дитини, зобовязаний матеріально її утримувати. З копії свідоцтва про народження серії 1-НО №093211, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області убачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка народилася у [PERSON]. Той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, підтверджується довідкою Барвінківського виконавчого комітету міської ради Харківської області, згідно якої [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матірю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярні доходи. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

16 березня 2015 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що 23 листопада 2003 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району, Одеської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що було зроблено відповідний актовий запис за №31. Від даного шлюбу у сторін народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], 24 липня 2011 року. Позивачка вказує, що причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач почав до неї відноситися з неповагою, вчиняти вдома скандали у нетверезому стані. Він покинув сім'ю і почав співмешкати з іншою жінкою. На протязі трьох років сторони по справі намагалися розірвати шлюб, позивачка мала надію, що [PERSON] змінить своє відношення до неї і свою поведінку, але все марно. Сторони по справі зрозуміли, що почуття кохання, поваги один до одного між ними зникли. Хоча відповідач зареєстрований вдома у [PERSON] і часто з'являється, але жити з ним однією сім'єю вона не може і не бажає. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Подальше життя та збереження сім'ї [PERSON] вважає неможливим, тому що шлюб носить тільки формальний характер і в подальшому може завдати тільки незручностей, які стосуються сімейно - правових відносин, а тому просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, однак направила до суду заяву про слухання справи за її відсутності (а.с.15), позовні вимоги підтримала. Відповідач, [PERSON], у судове у судове засідання не з'явився, однак надав заяву про можливість слухання справи у його відсутності (а.с.17), позов підтримав, строк для примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження (а.с.5) видно, що 23 листопада 2003 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району, Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №31. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON]. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами наразі носить тільки формальний характер, їх сім'я фактично розпалася, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

16 березня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння та земельні ділянки площею 0,156 га та 0,520 га на вул. Михайлівській (Леніна), 35 в с. Ротмістрівка Смілянського району. Спадкоємцем по закону на майно померлого є [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті батька, так як постійно проживав з ним до дня його смерті, але нотаріус не може видати йому свідоцтво про право власності в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на будинковолодіння та земельні ділянки. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримала, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 16 березня 2015 року, відкрилась спадщина на будинковолодіння та земельні ділянки площею 0,156 га та 0,520 га на вул. Михайлівській (Леніна), 35 в с. Ротмістрівка Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть, технічним паспортом від 12 липня 2016 року та державним актом на право приватної власності на землю від 27 грудня 2002 року. Після смерті спадкодавця спадщину прийняв позивач, оскільки постійно проживав разом з ним на час її відкриття, що підтверджується довідкою виконкому Ротмістрівської сільської ради Смілянського району від 21 липня 2016 року № 334. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинковолодіння та земельні ділянки, що залишилися після смерті батька. На підставі викладеного, ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved