Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

17.07.2017 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача, комунального підприємства Полтавської міської ради «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця», треті особи: Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради, Полтавська міська рада про відшкодування шкоди, завданої органом місцевого самоврядування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 04.09.2016 року по вул. Монастирська в напрямку вул. Лугової в м. Полтаві сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: автомобіля «OPEL», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «KIA CERATO», д.н.з. [NUMBER] під його керуванням. Після приїзду патрульної поліції водій автомобіля марки «Оpel» [PERSON] пояснив, що є невинуватим у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди, оскільки бачив дорожній знак «Головна дорога» та керувався п.16.11 Правил дорожнього руху, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Позивач також своєї вини не визнав, оскільки будь-які знаки, які б встановлювали другорядність займаної ним дороги були відсутні. Транспортних засобів, які б рухались з правої сторони не було. Позивач вважає, що оскільки на комунальне підприємство «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» покладено обов`язок установки, заміни та експлуатації дорожніх знаків, покажчиків напрямку дорожнього руху, то з вини відповідача, а саме через відсутність дорожнього знаку 2.1 - «Дати дорогу», сталася вищевказана дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої його автомобіль отримав механічні пошкодження. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду. Позивач просив стягнути з Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на його користь суму завданого матеріального збитку у розмірі 63 412 грн. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, прохали його задовольнити, з підстав, наведених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Представник третьої особи - Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи - Полтавської міської ради проти задоволення позову заперечував, прохав в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що саме працівники Управління патрульної поліції в м. Полтаві, як територіальний підрозділ Департаменту патрульної поліції не виконали завдань, покладених на Управління приписами Положення про Департамент патрульної поліції, яке затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції У країни від 31.01.2016р. №1114), а саме: не організували роботу із забезпечення безпеки дорожнього руху і безаварійності на території обслуговування - на перехресті вулиць Паїсія Величковського, Монастирської Нариманівської та Лугової у м. Полтаві; не вжили заходів, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, за заявою [PERSON] від 28.11.2016 р. та не встановили наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 140 КУпАП та винну особу (осіб) в разі його вчинення; не надали відповідним посадовим і (чи) службовим особам обов`язковий для виконання припис щодо усунення порушень законодавства - правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме щодо невстановлення дорожнього знаку 2.1 «Уступити дорогу» вразі його обов`язкової наявності на перехресті вулиць Паїсія Величковського, Монастирської, Нариманівської та Лугової у м. Полтаві. Крім того, позивачем не надано доказів протиправності поведінки відповідача, не встановлено винну особу у ДТП. Заслухавши пояснення представників позивача, представника третьої особи, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до протоколу серії АП2 № 115391 від 24 жовтня 2016 року близько 15 години 30 хвилин 04.09.2016 року гр. [PERSON] , керуючи автомобілем «KIA CERATO», д.н.з. [NUMBER] , рухався в м. Полтаві по вул. Монастирська, який при виїзді на головну в порушення п.16.11 ПДР України, не надав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем «OPEL», д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі по вул. Нариманівська. Внаслідок ДТП водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження та обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2016 року адміністративну справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП провадження закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та у зв`язку з тим, що на перехресті вул. Монастирська та Лугова зі сторони вул. Монастирська на момент вчинення ДТП дорожній знак пріоритету, а саме: 2.1 «Дати дорогу» був відсутній. Постановою слідчого Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016170040003604 від 05.09.2016 р. за ознаками ст. 286 ч.1 КК України, за фактом ДТП із участю водія [PERSON] та водія [PERSON] закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 28.11.2016 року позивачем була подана заява до Управління патрульної поліції в м. Полтаві про вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 140 КУпАП «Порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт». Листом Управління патрульної поліції в м. Полтаві від 25.12.2016 року [PERSON] повідомлено, КП «ПМШЕД» Полтавської міської ради не виконує свої функції через відсутність необхідного фінансування, а керівництво Виконавчого комітету Полтавської міської ради та УЖКГ зволікає щодо відновлення роботи КП «ПМШЕД» Полтавської міської ради, а також ухиляється від надання достовірної, конкретної та повної інформації, яка необхідна для притягнення винних осіб до відповідальності. Разом з тим, Пунктами 1, 3, 4 Положення про Департамент патрульної поліції, яке затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.01.2016 р. № 1114) передбачено, що Департамент патрульної поліції (далі - Департамент, ДПП) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому порядку. Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції). Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення. Департамент патрульної поліції, відповідно до покладених завдань: - вживає організаційних та практичних заходів для підвищення рівня безпеки дорожнього руху (пп. 18 п. 1 розділу III Положення про Департамент патрульної поліції, яке затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.01.2016 р. № 1114); - виявляє та припиняє факти порушень безпеки дорожнього руху, а також виявляє причини і умови, що сприяють їх вчиненню (пп. 19 п. 1 розділу III Положення про Департамент патрульної поліції, яке затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.01.2016 р.№ 1114); - організовує контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху (пп. 20 п. 1 розділу III Положення про Департамент патрульної поліції, яке затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.01.2016 р. № 1114); - надає в межах своєї компетенції посадовим і службовим особам та громадянам обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень законодавства, в тому числі правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а у разі не виконання таких приписів - притягує винних осіб до передбаченої законом відповідальності (пп. 21 п. 1 розділу III Положення про Департамент патрульної поліції, яке затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.01.2016 р. № 1114). Як вбачається, з вищенаведеного працівники Управління патрульної поліції в м. Полтаві, як територіальний підрозділ Департаменту патрульної поліції не виконали завдань, покладених на Управління приписами Положення про Департамент патрульної поліції, яке затверджено наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції У країни від 31.01.2016р. №1114), а саме: не організували роботу із забезпечення безпеки дорожнього руху і безаварійності на території обслуговування - на перехресті вулиць Паїсія Величковського, Монастирської Нариманівської та Лугової у м. Полтаві; не вжили заходів, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, за заявою [PERSON] від 28.11.2016 р. та не встановили наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 140 КУпАП та винну особу (осіб) в разі його вчинення; не надали відповідним посадовим і (чи) службовим особам обов`язковий для виконання припис щодо усунення порушень законодавства - правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме щодо невстановлення дорожнього знаку 2.1 «Уступити дорогу» вразі його обов`язкової наявності на перехресті вулиць Паїсія Величковського, Монастирської, Нариманівської та Лугової у м. Полтаві. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ст.1166 ЦК для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відповідно до п.2.4.10 Статуту КП «Полтавська міська шляхово - експлуатаційна дільниця» на підприємство покладено обов`язок установки, заміни та експлуатації дорожніх знаків, покажчиків напрямку дорожнього руху. Однак, матеріали справи не містять доказів, які б вказували на обов`язкову наявність на перехресті вулиць Паїсія Величковського, Монастирської, Нариманівської та Лугової у м. Полтаві дорожнього знаку 2.1 «Уступити дорогу», а отже, й відсутній такий елемент цивільно-правової відповідальності як протиправність поведінки відповідача. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Ураховуючи те, що стороною позивача не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що неправомірними діями відповідача позивачу завдана матеріальна шкода, підстави для задоволення позову відсутні. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Outcome: dismissed