Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

16.04.2015 року [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з вищевказаним позовом. В позові зазначили, що 29.05.2003 року померла їх мати [PERSON] в с. Мар'янівка Ємільчинського району Житомирської області. Після смерті матері відкрилась спадщина та залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки (пай), грошових вкладів та житлового будинку, який розташований в с. Мар'янівка Ємільчинського району Житомирської області. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (який діяв на момент відкриття спадщини), спадкодавці повинні були у шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Дані дії позивачами не були виконані, оскільки спадкодавець за життя не оформила право власності на спадкове майно, в тому числі на будинок, на час відкриття спадщини була відсутня будь-яка документація на будинок. За таких обставин позивачі не мали змоги зібрати весь перелік документів необхідний для звернення до нотаріальної контори протягом визначеного законодавством строку. 04.04.2013 року державний нотаріус Ємільчинської державної нотаріальної контори Житомирської області видав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого, спадкоємицею майна [PERSON], яка померла 29.05.20003 року є її донька [PERSON]. В позові позивачі просили суд подовжити їм строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] на попереднє судове засідання не з'явився, до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує. Позивач [PERSON] попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує. Третіх осіб по справі немає. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримую в повному обсязі. Наслідки визнання позову їй відомі, третіх осіб по справі немає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію свідоцтва про смерть [PERSON] серії 1-ТП № 219554 від 08.09.2003 року; ксерокопію постанови державного нотаріуса Ємільчинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 155/02-31 від 11.02.2014 року, відповідно до якої [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вони пропустили встановлений законодавством строк для прийняття спадщини; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ТП від 11.02.1914 року; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ-АВ № 214350 від 30.10.1970 року, суд рахує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Тобто з урахуванням часу відкриття, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Згідно з ст. 549 УК УРСР (1963 року) спадкоємець протягом шести місяців з дня відкриття спадщини повинен подати до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення шестимісячного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. На підставі наведеного, ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК Української РСР (1963 року),

Outcome: approved