Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

16.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] Зазначає, що з 08.02.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, однак не проживають разом. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач не надає коштів на утримання малолітнього сина, а вона утримує сина матеріального, займається його виховання, фізичним та моральним розвитком. Відповідач працює та має регулярний дохід. Просить стягнути із відповідача на її користь на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] р.н. аліменти у розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши подані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково із врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 08.02.2013 року, що встановлено із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.02.2013 року (а.с.2) Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює касиром в ТзОВ «АРГО-Р» та її дохід за червень-серпень становить 2183 грн. (а.с. 4). Відповідач [PERSON] працює в ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна» та загальна сума його доходу за період з квітня 2015 року по вересень 2015 року становить 29610,09 грн., тобто останній має стабільний дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого з 01.09.2015 року для дітей відповідного віку, згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», а саме для дітей віком до 6 років - 1167 грн., а також положення ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати із відповідача [PERSON], в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим. Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial