Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

15 грудня 2016 року ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. В позові позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] та являються споживачами послуг з теплопостачання, які їм надаються підприємством-позивачем. Між позивачем і відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Відповідачі не проводять оплату отриманих послуг з теплопостачання, внаслідок чого у них виникла заборгованість перед ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» за спожиту теплову енергію за період з 01.09.2013 року по 01.10.2016 року в сумі 6\~935,65 грн. ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» просить суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» 6\~935,65 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та понесені при зверненні з позовом до суду судові витрати. Представник позивача, що діє на підставі відповідної довіреності в судове засідання не зявився, до суду подав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про місце та час розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлені належним чином. Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, постановивши заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO] та фактично отримують за даною адресою послуги з опалення та підігріву води. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги, які спрямовані на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами. Фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу є споживачем. Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007р. № 1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору; Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності є [PERSON] (а.с.9) Отже, належним учаником спірних правовідносин є саме власник житлового приміщення [PERSON], яка несе відповідальність за невиконання зобовязань, що випливають із договору про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Статтею 322 ЦК України, передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніш 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, відповідач [PERSON], як власник зобовязана щомісячно оплачувати комунальні послуги, які надаються позивачем. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до довідки про нарахування і проплату за опалення та підігрів води станом на 01.10.2016 р. [ADDRESS] заборгованість відповідача складає 6\~935 грн. 65 коп. (а.с 5). Зважаючи на вищевикладене, позов ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» підлягає до часткового задоволення в межах заявлених позовних вимог і з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 6\~935 грн. 65 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial