Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

17.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, до якого 17.01.2018 року надала заяву про уточнення позовних вимоги та просить виділити їй у володіння та користування ? частку земельної ділянки № 5110136900:21:020:0008, розташованої у м. Одесі, вул. 7 Лінія, 6 ст. Люстдорфської дороги, 5. При цьому позивач посилається на те, що сторони являються співвласниками земельної ділянки № 5110136900:21:020:0008, розташованої у м. Одесі, вул. 7 Лінія, 6 ст. Люстдорфської дороги, 5. Позивач зазначає, що 20.09.2017 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять відзив відповідача на позов, в яких позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення вимог, просить справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи Третьої одеської державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишають на розсуд суду. Ухвалою суду від 18.10.2017 року постановлено відстрочити [PERSON] до ухвалення судового рішення по справі часткову сплату судового збору за подання позовної заяви до [PERSON], третя особа Третя одеська державна нотаріальна контора, про виділення земельної ділянки. 21.12.2017 року ухвалою суду постановлено витребувати з Третьої одеської державної нотаріальної контори належним чином посвідчену копію спадкової справи № 54/2017, заведену до майна померлої 25.07.2016 року [PERSON]; витребувати з Чорноморської /Іллічівської/ міської державної нотаріальної контори Одеської області належним чином посвідчену копію спадкової справи, заведену до майна померлого у 2016 році [PERSON]. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 25.07.2016 року у віці 84 років померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкодавець за життя 12.03.1999 року склала заповіт на імя брата [PERSON] Судом на виконання ухвали суду від 21.12.2017 року отримано та досліджено копію спадкової справи № 54/2017, заведену до майна померлої 25.07.2016 року [PERSON], з якої вбачається, що 08.05.2016 року у віці 77 років помер [PERSON] За життя [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON] та [PERSON] З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2014 року /а.с. 13/ вбачається, що земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. 7 лінія, 6 ст. Люстдорфської дороги, 5 належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] 09.10.2017 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори видано на імя [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON], яка померла 25.07.2016 року. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: ? частки житлового будинку з господарськими спорудами під № 5, розташованого у м. Одесі, вул. 7 Лінія, 6 ст. Люстдорфської дороги, яка знаходиться на земельній ділянці площею 0,047 га, та є у приватній власності, кадастровий номер № 5110136900:21:020:0008. З дослідженої судом постанови державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори від 20.09.2017 року вбачається, що [PERSON] зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Постановою нотаріуса відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва, так як із правовстановлюючого документа вбачається, що воно видане на співвласників земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] без визначення часток у праві власності. У звязку із тим, що земельна ділянка належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку та провести державну реєстрацію немає можливості. Як на підставу позовних вимог [PERSON] посилається на положення ст. 88 ЗК України, відповідно до якої, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом. Оскільки, відсутність виділу частки із спільної сумісної власності унеможливлює оформлення спадкових прав та як наслідок ускладнює державну реєстрацію права власності, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Відповідно до розяснень абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved