Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

15 травня 2014 року позивач звернувся до відповідача з зазначеним позовом. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді жилого будинку по [ADDRESS]. Так як він, позивач, на момент смерті батька був неповнолітнім, він автоматично вступив у спадщину. Спадкоємцями першої черги на спадкове майно після померлого [PERSON] є він позивач, його син, та дружина померлого [PERSON], відповідач у справі. Його мати, [PERSON], після смерті чоловіка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що в правовстановлюючому документі на спадковий будинок - договорі дарування від 09 липня 1992 року - була допущена помилка, бо було вказано, що [PERSON] прийняв у дар цілий будинок з господарськими спорудами, який розташований [ADDRESS], в той час як [PERSON] прийняв у дар половину будинку з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] без номеру квартири. Позивач бажає розділити спадковий будинок та визнати за кожною стороною у справі по ? частині жилого будинку, тому просив винести судове рішення, яким встановити право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] за його померлим батьком [PERSON]; визнати за ним, [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS]; в порядку розділу майна визнати за ним, [PERSON], право власності на ? частину жилого будинку з господарськими спорудами загальною площею 45,2 кв.м та жилою площею 25,5 кв.м, який розташований по [ADDRESS]; в рахунок компенсації за ? частину жилого будинку з господарськими спорудами стягнути з нього на користь відповідачки [PERSON] 38937 гривень. У судове засіданні сторони не явилися, надіслали заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, відповідачка позовні вимоги визнала і повідомила суд, що компенсацію в розмірі 38937 гривень вона отримала від позивача у справі в повному обсязі (а.с.57,59). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У зв'язку з тим, що спадщина до майна померлого спадкодавця відкрилася до набрання чинності новим ЦК України, суд при вирішенні справи керується ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Згідно ч.2 ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За змістом ст.525 ЦК УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] року. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги відповідно до вимог ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом у судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.8), сином якого згідно свідоцтва про народження є позивач у справі [PERSON] (а.с.11). Судом встановлено на підставі копії свідоцтва про укладення шлюбу, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22 листопада 1985 року по день смерті чоловіка (а.с.15). З копії договору дарування жилого будинку від 09 липня 1992 року судом встановлено, що [PERSON] прийняв у дар від [PERSON] цілий жилий будинок з господарськими спорудами до нього, який розташований [ADDRESS]. Зазначений договір зареєстрований у Волноваському БТІ 30 липня 1992 року (а.с.5-6). Згідно Витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно і про державну реєстрацію прав власності, виданих КП «БТІ» Новоазовського району 11 січня 2011 року, [PERSON] на праві власності належить ? частина жилого будинку [ADDRESS] на підставі дублікату договору дарування від 26 березня 2009 року (а.с.7,20). Проаналізував добуті у судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що законність позовних вимог позивача знайшла підтвердження у судовому засіданні, оскільки належними доказами позивачем доведено, що його померлий батько [PERSON] є власником ? частини жилого будинку [ADDRESS], а не цілого жилого [ADDRESS]. Оскільки на час вирішення справи в суді власник частини спадкового будинку є померлим, суд вважає зайвим судовим рішенням встановлювати факт права власності його на зазначену частину жилого будинку. Оскільки з відповіді Новоазовської держнотконтори судом встановлено, що до нотконтори своєчасно з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] звернулися його син і дружина - сторони у справі - суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання за ним і матір'ю за кожним права власності на ? частину спадкової частини жилого будинку в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню із задоволенням вимог позивача в частині визнання за ним права власності на ? частину спадкового жилого будинку і стягненням з нього на користь відповідачки вартості її ? частини.

Outcome: approved