Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

15 червня 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулося Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Полтавській області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В своїй позовній заяві позивач вказувала, що Публічному акціонерному товариству «Укрнафта» на праві приватної власності належить автозаправна станція №16/047, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, [ADDRESS]. 20.06.2014 року близько 03 годині на АЗС №16/047 під'їхав автомобіль MAN, державний номерний знак [NUMBER]. Водій автомобіля запитав у оператора заправних станцій 4 розряду ПАТ «Укрнафта» [PERSON], який напрямок руху до міста Кіровоград. Після цього водій розпочав рух транспортного засобу та допустив наїзд на перешкоду у вигляді пожежного ящика з піском, внаслідок чого пошкодив облицювальну панель обшивки колони навісу АЗС. У зв'язку з пошкодженням майна АЗС Товариством було подано до Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області заяву про правопорушення. Листом №8/7341 від 23.06.2014 року Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області направлено Висновок від 20.06.2014 року ДАІ з обслуговування Кременчуцького району УДАІ УМВС України в Полтавській області по факту повідомлення про те, що в [ADDRESS] невідомий пошкодив АЗС №16/047, яка належить ПАТ «Укрнафта». Висновком від 20.06.2014 року було повідомлено, що 20.06.2014 року о 03 годині в [ADDRESS] на території АЗС №16/047, яка належить ПАТ «Укрнафта», водій [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на перешкоду у вигляді залізного ящика з пожежним піском. Внаслідок ДТП колона на заправці отримала механічні пошкодження. Також повідомлено, що дії водія автомобіля [PERSON] не відповідали вимогам п.13.1, п.2.1 Правил дорожнього руху України. Як вказано у висновку, гр. [PERSON] за порушення п.2.1, п.13.1 ПДР України притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення АА2 №460159, АА2№460160. Таким чином, правоохоронним органом досліджено та підтверджено факт заподіяння шкоди майну ПАТ «Укрнафта» внаслідок протиправних дій гр. [PERSON] Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2014 року по справі №621/1905/14-п Відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зазначеною постановою встановлено, що водій [PERSON], керуючи транспортним засобом, на порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на перешкоду у вигляді залізного пожежного ящика з піском, внаслідок чого автомобіль та майно АЗС отримали механічні ушкодження. Як зазначено в постанові від 23.07.2014 року, [PERSON] свою вину у вчиненні правопорушення за вказаних обставин визнав, виявив готовність нести відповідальність. Таким чином, внаслідок протиправних дій Відповідача пошкоджено майно АЗС, що підтверджено судом. У зв'язку із заподіянням майнової шкоди Товариству довелося понести витрати для відновлення пошкодженого майна АЗС. З метою встановлення характеру завданих внаслідок ДТП пошкоджень обшивки колони навісу та обсягу робіт, які необхідно провести для відновлення пошкодженого майна, 20.06.2014 року ТОВ «Елітбуд Дніпро» складено дефектний акт, відповідно до якого встановлено, що з урахуванням характеру завданих пошкоджень, необхідно було провести заміну облицювальної панелі обшивки колони навісу. Відповідно до складеної ТОВ «Елітбуд Дніпро» калькуляції розрахунку вартості виготовлення і доставки облицювальної панелі обшивки колони навісу АЗС №16/047, вартість виготовлення і доставки облицювальної панелі обшивки колони навісу становить 5 059,61 грн. Роботи по відновленню обшивки колони навісу здійснювались на підставі укладеного 16.04.2015 року з ТОВ «Елітбуд Дніпро» договору № 041-15 на виготовлення продукції. Оплата за виготовлення продукції була здійснена Позивачем 04.12.2015 року. Таким чином, внаслідок неправомірних дій Відповідача майну Позивача була заподіяна шкода в розмірі 5 059,61 грн. На підставі викладеного позивач просив суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5, код ЄДРПОУ 00135390, р/р 26007260005562 в АБ «Південний», МФО 328209) майнову шкоду в розмірі 5059,61 грн. (п'ять тисяч п'ятдесят дев'ять гривень 61 коп.). Стягнути з [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5, код ЄДРПОУ 00135390, р/р 26007260005562 в АБ «Південний», МФО 328209) понесені судові витрати. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» [PERSON] в судове засідання не з'явилася. На адресу суду надіслала заяву про слухання справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.77 ЦПК України. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що Публічному акціонерному товариству «Укрнафта» на праві приватної власності належить автозаправна станція №16/047, яка розташована за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, [ADDRESS]. 20.06.2014 року близько 03 години на АЗС №16/047 під'їхав автомобіль MAN, державний номерний знак [NUMBER]. Водій автомобіля запитав у оператора заправних станцій 4 розряду ПАТ «Укрнафта» [PERSON], який напрямок руху до міста Кіровоград. Після цього водій розпочав рух транспортного засобу та допустив наїзд на перешкоду у вигляді пожежного ящика з піском, внаслідок чого пошкодив облицювальну панель обшивки колони навісу АЗС. У зв'язку з пошкодженням майна АЗС Товариством було подано до Кременчуцького міського управління УМВС України в Полтавській області заяву про правопорушення. Листом №8/7341 від 23.06.2014 року Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області направлено Висновок від 20.06.2014 року ДАІ з обслуговування Кременчуцького району УДАІ УМВС України в Полтавській області по факту повідомлення про те, що в [ADDRESS] [PERSON] пошкодив АЗС №16/047, яка належить ПАТ «Укрнафта». Висновком від 20.06.2014 року було повідомлено, що 20.06.2014 року о 03 годині 10 хвилин в [ADDRESS] на території АЗС №16/047, яка належить ПАТ «Укрнафта», водій [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на перешкоду у вигляді залізного ящика з пожежним піском. Внаслідок ДТП колона на заправці отримала механічні пошкодження. Також повідомлено, що дії водія автомобіля [PERSON] не відповідали вимогам п.13.1, п.2.1 Правил дорожнього руху України. Як вказано у висновку, гр. [PERSON] за порушення п.2.1, п.13.1 ПДР України притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення АА2 №460159, АА2№460160. Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 23 липня 2014 року по справі №621/1905/14-п Відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Зазначеною постановою встановлено, що водій [PERSON], керуючи транспортним засобом, на порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на перешкоду у вигляді залізного пожежного ящика з піском, внаслідок чого автомобіль та майно АЗС отримали механічні ушкодження. Як зазначено в постанові від 23.07.2014 року, [PERSON] свою вину у вчиненні правопорушення за вказаних обставин визнав, виявив готовність нести відповідальність. Таким чином, внаслідок протиправних дій Відповідача пошкоджено майно АЗС, що підтверджено судом. У зв'язку із заподіянням майнової шкоди Товариству довелося понести витрати для відновлення пошкодженого майна АЗС. З метою встановлення характеру завданих внаслідок ДТП пошкоджень обшивки колони навісу та обсягу робіт, які необхідно провести для відновлення пошкодженого майна, 20.06.2014 року ТОВ «Елітбуд Дніпро» складено дефектний акт, відповідно до якого встановлено, що з урахуванням характеру завданих пошкоджень, необхідно було провести заміну облицювальної панелі обшивки колони навісу. Відповідно до складеної ТОВ «Елітбуд Дніпро» калькуляції розрахунку вартості виготовлення і доставки облицювальної панелі обшивки колони навісу АЗС №16/047, вартість виготовлення і доставки облицювальної панелі обшивки колони навісу становить 5 059,61 грн. Роботи по відновленню обшивки колони навісу здійснювались на підставі укладеного 16.04.2015 року з ТОВ «Елітбуд Дніпро» договору № 041-15 на виготовлення продукції. Оплата за виготовлення продукції була здійснена Позивачем 04.12.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням №3355 від 04.12.2015 року. Факт виготовлення та доставки Позивачу облицювальної панелі обшивки колони навісу підтверджується видатковою накладною №133 від 28.12.2015 року. Таким чином, внаслідок неправомірних дій Відповідача майну Позивача була заподіяна шкода в розмірі 5 059,61 грн. На даний час заподіяна Відповідачем шкода майну ПАТ «Укрнафта» не відшкодована. Приписами статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробили або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (яким є транспортний засіб), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. В п.2 Постанови №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 4 та п. 14 Постанови №4 від 01.03.2013р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина 2 статті 166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина 5 статті 1187 ЦК, пункт 1 частини 2 статті 1167 ЦК). При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач при подачі позову сплатив судовий збір в розмірі 1600 гривень, позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 1600 гривень.

Outcome: approved