Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

16 серпня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» про відшкодування витрат та стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначено, що 26 квітня 1994 року при посадці у вагон приміського поїзду «Дніпропетровськ-Південний-Лошкарівка» на станції «Зустрічна» він попова під колеса рухомого составу. Внаслідок чого йому було заподіяно травму ампутацію гомілок обох ніг. Він переніс декількох операцій, був визнаний інвалідом першої групи безстроково, що підтверджується висновком Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи № 20Т від 03 травня 1999 року. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2000 року встановлено, що нещасний випадок щодо нього стався з вини Дніпропетровського державного підприємства по перевезенню вантажів та пасажирів та встановлено обов'язок відповідача відшкодувати йому витрати, які заподіяні пошкодженням здоров'ю. За рішенням суду позивач отримує від відповідача щомісячну суму на відшкодування витрат. У зв'язку із підвищенням вартості життя, посилаючись на положення ст.1208 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок втрати професійної працездатності в сумі 2 597,27 грн. щомісячно, починаючи з 01 вересня 2017 року, у відшкодування коштів на необхідний догляд в сумі 2 400 грн. щомісячно, з 01 вересня 2017 року, також стягнути витрати на придбання ліків за період з 05 жовтня 2016 року по 27 липня 2017 року в сумі 1 465,86 грн. (а.с. 1-4). Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проведено без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Відповідно до ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішеннями Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільних справах № 2-104/00 від 27 вересня 2000 року, № 203/3091/14-ц від 25 червня 2014 року, № 203/4815/15-ц від 14 вересня 2015 року, № 2032896/16-ц від 19 липня 2016 року було встановлено, що 26 квітня 1994 року при посадці у вагон приміського поїзду «Дніпропетровськ-Південний-Лошкарівка» на станції «Зустрічна» він попова під колеса рухомого составу. Внаслідок чого йому було заподіяно травму ампутацію гомілок обох ніг. Факт нещасного випадку підтверджується актом службового розслідування нещасного випадку від 26 квітня 1994 року. Нещасний випадок стався з вини Дніпропетровського державного підприємства по перевезенню вантажів і пасажирів та відповідач повинен відшкодувати витрати, які заподіяні пошкодженням здоров'я. Згідно висновку Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи № 20Т від 03 травня 1999 року внаслідок отриманих в результаті нещасного випадку 26 квітня 1994 року травм, позивач втратив 90% загальної працездатності та 95% професійної працездатності, потребує в постійному сторонньому догляді, санаторно-курортному лікуванні та курсовому медикаментозному лікуванні 2 рази на рік. Позивачу було встановлено І групу інвалідності безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК від 04.07.1994 року (а.с. а.с. 5-10, 19, 23). Вартість ліків, рекомендованих лікарем позивачу за період з 05 жовтня 2016 року по 27 липня 2017 року склала 1 465,86 грн., що підтверджується довідкою КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», фотокопія чеків (а.с.11-18). Вартість догляду становить 2 400 грн. на місяць. Попереднє стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, завданої внаслідок втрати професійної працездатності, здійснювалось на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2015 року в сумі 2 077, 82 щомісячно, починаючи з 01 вересня 2015 року (а.с.23) Попереднє стягнення з відповідача на користь позивача шкоди, завданої внаслідок втрати професійної працездатності, яка полягає у відшкодуванні витрат на необхідний догляд, здійснювалось на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2016 року в сумі 1 087, 50 щомісячно, починаючи з 01 липня 2016 року. (а.с.19) З огляду на вище викладене, у зв'язку із збільшенням індексу споживчих цін, відповідно до наданих позивачем довідок Головного управління статистики у Дніпропетровській області (а.с.20-21), враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved