Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

16.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання на період навчання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, так як він був зарахований та навчається на контрактній основі у Полтавському національному технічному університеті імені [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що вона з 15 червня 1991 року по 18 березня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON]. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. З 01 вересня 2011 року він навчається в Полтавському національному технічному університеті імені [PERSON] на денному відділенні на контрактній основі та знаходиться на її повному утриманні. Вона працює на посаді економіста централізованої бухгалтерії відділу культури і архіву райдержадміністрації 01.09.2014року з посадовим окладом 1397 грн., її заробітна плата є незначною і її недостатньо для належного, необхідного та достатнього матеріального забезпечення їх сина. Відповідач добровільно не надає допомоги на навчання сина, хоча взмозі це робити є працездатним, має регулярний дохід, крім того має пай в агрофірмі «Агротехгарантія». В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила стягувати щомісячно на її користь з відповідача 500 грн., на період навчання сина, до виповнення йому 23 років, оскільки відповідач працездатний, інших утриманців не має. Стипендії син не отримує. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], діюча відповідно довіреності від 11.11.2014р. (а.с.31) позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити пославшись на те, що її довіритель за судовим рішенням виплачував аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], та після цього за рішенням суду продовжував виплачувати аліменти на період навчання сина з 16.02.2012р. по 30.06.2014р. по 450грн. в місяць. Наразі він не має можливості надавати допомогу на навчання сина, оскільки має мінімальну заробітну плату 1218грн., за оренду земельної ділянки він отримує виплату 1 раз на рік, знаходиться на диспансерному обліку при АЗПСМ с. Верхня Сироватка та повинен постійно приймати ліки, що дорого коштують. Він доглядав хвору матір, яка в серпні 2014р., померла а він поніс витрати на поховання. Тертя особа [PERSON] позов матері [PERSON] підтримав, пояснивши, що він навчається на денній формі навчання, перебуває на утриманні матері, офіційно не працює. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Стаття 182 СК України передбачає, що при призначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встановлено, що з 15 червня 1991 року по 18 березня 1998 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] (а.с. 4). Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] зазначений у свідоцтві про народження батьком [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] навчається на денному відділенні у Полтавському національному технічному університеті імені [PERSON] з 01.09.2014р. на контрактній основі, стипендію не отримує. Термін закінчення навчання 30 червня 2018 рік (а.с. 7). Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2014р.» з 01.10.2014р. встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1301грн. Позивачка має заробітну плату 1397 грн., на місяць (а.с.15), а син знаходиться на її повному забезпеченні та проживає з нею (а.с.6), дохід в місяць на одну особу складає 698,50грн. Відповідач [PERSON] є працездатним, не інвалід, інших утриманців не має, отримує заробітну плату з жовтня 2014р. - 1849,50грн.,(а.с.36). Крім того, за 2013р., він отримав орендну плату в ТОВ «Агротех гарантія» в сумі 4877,84 грн., оскільки за 2014рік суми отриманої ним орендної плати суду не надано. (а.с.38) Як слідує із пояснень представника, мати відповідача на його утриманні не перебувала, так як отримувала пенсію. Порівнюючи доходи сторін, враховуючи навчання та проживання [PERSON] в іншому місті, відсутність самостійного доходу, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на навчання сина [PERSON] до 23 років в сумі 500грн., щомісяця не буде перевищувати встановлений законодавчо прожитковий мінімум, є обґрунтованою та посильною участь батька в матеріальному забезпеченні сина, що продовжує навчання в зазначеній сумі до досягнення ним 23-річного віку, тобто до 01 травня 2016року з дня подачі позовної заяви. В звязку із задоволенням позову судові витрати, від сплати яких при зверненні до суду була звільнена позивачка, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved