Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

15.03.2019 року ДП «МА Бориспіль» звернулося до суду з позовом, в якому просили суд стягнути з [PERSON] на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» збитків у розмірі 17\~934,78грн.,\~а також\~ 1921,00грн. витрат по сплаті судового збору( а.с. 1-9). Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що жовтня 2017року о 08 год. 45 хв. в Київській області аеропорт «Бориспіль» дорога в напрямку терміналу «В» дорога № 1-2 повороти, водій [PERSON] (далі - Відповідач), керуючи автомобілем Міtsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] ,власником якого є, при виникненні перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на дорожній відбійник. Постановою Бориспільського міськрайонного суду від 26.12.2017р. відповідача було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення. У результаті ДТП було пошкоджено майно, що обліковується на балансі та належить до основних засобів позивача- дорожній відбійник: секція балки дорожнього огородження-3шт., стійка-3 шт., стійка дорожнього знаку 1шт., консолі жорсткі-3шт. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта». Вказує, що до ТОВ СТ «Домінанта» було подано Заяву від 10.11.2017 про виплату страхового відшкодування. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 07.06.2018\~№ 866,ТОВ СТ Домінанта було анульовано ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування, у тому числі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів При цьому, у період з 10.11.2017по 01.03.2019,страхове відшкодування не було сплачено. Позивач стверджує, що відповідачем у результаті ДТП було пошкоджено майно позивача, чим завдано матеріальних збитків, які відповідно до довідки № 01-22-4497 від 03.11.2017 складають 17 934,78 грн. Тому вважають, що відповідно до норми\~ чинного законодавства, відповідач повинен відшкодувати зазначений розмір матеріальних збитків. Ухвалою судді від 16 липня 2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засіданні (а.с.55). 05.11.2019 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив (а.с. 85-89). Згідно відзиву, відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Цивільно- правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП була застрахована відповідно до полісу на суму (ліміт відповідальності) 100\~000 грн. у ТОВ СТ Домінанта. У свою чергу, у мотивувальній частині постанови Бориспільського міськрайонного суду від 26.12.2017 р. зазначено, що зі схеми місця ДТП, внаслідок дій [PERSON] були отримані незначні пошкодження лише його транспортного засобу, тобто суттєвої шкоди суспільства або державним інтересам, права та свободам громадян завдано не було. Також зазначив, що матеріали справи не містять доказів завдання\~збитків саме\~позивачу,\~доказів балансової\~приналежності пошкодженого\~майна, якому завдано шкоду та доказів його відновлення або проведення будь-яких ремонтно - профілактичних робіт. Звертає увагу суду, що звіту про\~визначення вартості\~матеріального збитку\~завданого позивачу\~матеріали справи\~також не\~містять, окрім незрозумілої довідки щодо вартості пошкодженого майна від 09.11.2017р., яка складена без врахування проведень будь - яких інвентаризаційних заходів та суперечить вимогам діючого законодавства, а саме ст. 1192ЦК України, ст. 1 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки складена не уповноваженими особами без врахування незалежних експертних досліджень. Більше того, матеріали справи\~не містять\~відмови ТДВ\~СТ «Домінанта»\~щодо відшкодування шкоди\~внаслідок ДТП\~на підставі\~поданої заяви\~Позивача від\~10.11.2017 року № 39844, а також доказів звернення до МТСБУ. Стосовно тверджень Позивача щодо неможливості звернення до страхової компанії у зв`язку з анулюванням ліцензії від 07.06.2018 р. зазначив, що відповідно до ст.20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки\~страховика за\~такими договорами,\~для виконання\~яких у\~страховика,\~що ліквідується,\~недостатньо коштів\~та/або\~майна,\~приймає на\~себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Як визначено п. г) ч. 41.1ст. 41Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння,\~зокрема,\~у разі\~недостатності коштів\~та майна\~страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Однак, доказів звернення позивача до ТДВ СТ «Домінанта» матеріали справи не містять, а отже передчасне пред`явлення позовних вимог до відповідача є неправомірним. Крім того,\~відшкодування шкоди\~особою,\~яка її\~завдала і\~цивільно-правова\~відповідальність якої\~застрахована на\~підставі Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-\~правової відповідальності\~власників наземних\~транспортних засобів»,\~можливе лише\~за умови,\~якщо згідно\~із цим\~законом у\~страховика не\~виник обов`язок\~з виплати\~страхового відшкодування,\~або розмір\~завданої шкоди\~перевищує ліміт\~відповідальності страховика.\~В останньому\~випадку обсяг\~відповідальності страхувальника\~обмежений різницею\~між фактичним\~розміром завданої\~шкоди і\~сумою страхового\~відшкодування.\~ [PERSON] \~зазначає,\~що одразу після\~ДТП він\~повідомив про\~дорожньо-транспортну пригоду,\~що сталася\~за участю\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~свого страховика ТДВ «СТ\~«Домінанта»,\~представник якого\~прибув на\~місце ДТП\~га склав\~відповідний акт. Непред`явлення\~вимог до\~страховика за\~наявності підстав\~для стягнення завданої шкоди\~саме зі\~страховика є\~підставою для\~відмови в\~позові до\~завдавача шкоди у\~відповідному розмірі.\~Тому,\~просив суд\~у позовних вимогах\~ відмовити в повному обсязі. 08.11.2019 р. до суду від представника позивача ДП «МА « Бориспіль» надійшла відповідь на відзив (а.с.95-101). Ухвалою судді від 29 листопада 2019 року (а.с.115) закрито підготовче провадження у справі та призначити до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача Сінкевич В.А. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав та обставин, зазначених у позові та письмових поясненнях. Представник відповідача Морозов Є.О. заперечував щодо задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи ТДВ «СТ «Домінанта» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Заяв про розгляд справи за відсутності представника та пояснень щодо позову суду не надходило. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 та ч.6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, має право\~\~в порядку, встановленому цим Кодексом,\~\~звернутися\~\~до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2\~ст. 16 ЦК України, одним з яких є, зокрема, відшкодування збитків. У судовому засіданні встановлено, що 12.10.2017 року о 08.45 год. в Київській області аеропорт «Бориспіль» дорога в напрямку терміналу «В» дорога № 1-2 повороти, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] , скоїв наїзд на дорожній відбійник. Внаслідок ДТП транспортний засіб та дорожній відбійник отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року встановлено, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] , який керуючи транспортним засобом, при виникненні перешкоди, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на дорожній відбійник. Вказаною постановою звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності, оголошено усне зауваження. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , по притягненню до адмінвідповідальності за ст..124 КУпАП-закрити( а.с.17,18). Постанова набрала законної сили 09.01.2018р. За змістом постанови вказано, що як вбачається з матеріалів справи, а саме зі схеми місця ДТП , внаслідок дій [PERSON] були отримані незначні пошкодження лише його транспортного засобу, тобто суттєвої шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян завдано не було (а.с.17). Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Сторонами визнано, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, що ним не оспорюється. Як стверджує позивач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено майно, що обліковується на балансі і належить до основних засобів позивача - дорожній відбійник: секція балки дорожнього огородження в кількості 3-х штук, стійка в кількості 3-х штук, стійка дорожнього знаку в кількості 1 штука, консолі жорсткі в кількості 3-х штук. Матеріальний збиток, завданий в результаті пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, як вважає позивач, складає 17\~934,78 грн. На підтвердження розміру матеріального збитку позивачем надано довідку від 03.11.2017 за № 01-22-4497 щодо вартості пошкодженого майна за підписом посадових осіб ДП МА «Бориспіль», інвентарну карточку № [NUMBER] на бар`єрне огородження дороги (дорога №1, термінал «Д»)( а.с.22,23). Аналіз зафіксованої в інвентарній карточці інформації щодо балансової вартості бар`єрного огородження (144м, 88284,01грн.) не дає суду можливість дійти висновку про відповідність інформації, викладеної в Довідці щодо вартості пошкодженого майна, у якій окремо визначено його кількість і вартість (секція балки дорожнього огородження 3шт, сума з ПДВ -12644,35грн.; стійка 3 шт., сума з ПДВ -3951,36грн.; стійка дорожнього знаку 1 шт., сума з ПДВ -626,56грн., консолі жорсткі 3 шт., сума з ПДВ 712,51грн.,- всього 17934,78грн. ), даним бухгалтерського обліку, наведеним в інвентарній карточці (а.с.22,23). Крім того, обсяг пошкоджень, розмір заподіяного збитку в протоколі про адміністративне правопорушення серії [NUMBER] від 12.10.2017, а також у вищезазначеній постанові у справі про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2017 року (а.с.11,17) не вказано. Зі змісту схеми до місця ДТП від 12 жовтня 2017 року (а.с.12) довжина пошкодженого відбійника становить 12 м (а.с.12). Перелік пошкодженого обладнання у схемі до місця ДТП, в протоколі про адміністративне правопорушення, а також у постанові суду не зазначено. Зафіксовані на фотознімках, здійснених позивачем пошкодження на відбійнику та його елементах (а.с.12-16,132-142) не дають суду можливості встановити обсяг таких пошкоджень, та, оскільки дана обставина відповідачем не визнається, причинно-наслідковий зв`язок між скоєним відповідачем адміністративним правопорушенням та тими пошкодженнями, про які зазначає позивач, оскільки можливість утворення цих пошкоджень за інших обставин, а не при ДТП, яке сталось з вини відповідача, не виключається. З урахуванням викладеного, довідка ДП МА «Бориспіль» від 09.11.2017 за № 01-22-4497(а.с.22), з якою відповідач категорично не погоджується, не є доказом фактичного розміру матеріальної шкоди та не підтверджує вартості пошкодженого при ДТП майна. Висновків експертів, які б доводили, що зазначені позивачем пошкодження утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 12 жовтня 2017 року з вини водія [PERSON] , а також розмір заподіяної шкоди, позивачем надано не було. В цьому зв`язку суд також враховує наступне. Як вбачається з п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до\~ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд враховує, що відповідно до абзацу десятого\~ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках: визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Суд, також, звертає увагу, що відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави . Згідно ч.1 та ч.2\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст.79 ЦПК України\~є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, встановлено, що 13.06.2017 року між [PERSON] та ТДВ «СТ «Домінанта» було укладено договір (поліс) № АМ / 0374508 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого, ліміт страхової суми відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 1000 000 грн., розмір франшизи 0( а.с.19). З долучених до матеріалів цивільної справи документів вбачається, що позивач ДП МА «Бориспіль» 10. 11.2017 зверталося до ТДВ «СТ «Домінанта» із заявою про виплату страхового відшкодування( а.с.20). При цьому, у період з 10.11.2017по 01.03.2019,страхове відшкодування ТДВ «СТ\~«Домінанта» на\~користь \~позивача \~не сплачено,\~що підтверджується\~довідкою філії\~АТ «Укрексімбанк»\~в м.\~Києві від 04.03.2019 за № 040-18/018 (а.с.22). Водночас, матеріали справи не містять відмови ТДВ «СТ Домінанта» щодо відшкодування шкоди внаслідок ДТП. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 07.06.2018\~за №\~866,ТДВ «СТ «Домінанта» було анульовано ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг(крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування, у тому числі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.24-27). Згідно інформації про юридичну особу (а.с.164-167) ТДВ «СТ «Домінанта» з 13.06.2019 перебуває в стані припинення, Водночас, за змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2019року по справі № 369/6204/16-ц, провадження № 61-20649св18,від 09жовтня 2019року по справі №730/\~125/136-ц,провадження № 61-8138св18,від 09жовтня 2019року по справі № 369/3461/17,провадження № 61-25452св18. У відповідності\~дост.20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки\~страховика за\~такими договорами,\~для виконання\~яких у\~страховика,\~що ліквідується,\~недостатньо коштів\~та/або\~майна,\~приймає на\~себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Відповідно до підпункту «ґ» пункту 41.1 ст.41 статті 22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за\~рахунок коштів\~фонду захисту\~потерпілих відшкодовує\~шкоду на\~умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння: у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Встановлено, що позивач у порядку, визначеному\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~за визначенням розміру шкоди та її відшкодуванням до МТСБУ не звертався. Будь-яких інших доказів, які б визначали розмір заподіяної шкоди, зокрема, висновок експерта, або звіт про оцінку, суду надано не було, клопотання про призначення судової експертизи також не заявлено. Надана позивачем довідка щодо вартості пошкодженого майна № 01-22-4497 законодавства, не може бути належним і допустимим доказом, підтверджуючим розмір відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що\~\~позов не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю розміру заявлених позовних вимог, а також, враховуючи, що відповідач, який застрахував свою цивільну відповідальність не має відшкодовувати шкоду, розмір якої не перевищує розміру страхового відшкодування, можливість отримання якого позивачем в порядку, встановленому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» не втрачена, а ліміт відповідальності відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ /0374508 від 13.06.2017 (а.с.19) значно перевищую розмір визначених позивачем збитків. В силу вимог\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем витрати на сплату судового збору відшкодуванню не підлягають. Інші витрати по справі не значаться. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed