Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

16.03.2016 року позивач [PERSON] звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору -[PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтував тим, що, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.07.1999 року, укладеного між ним і [PERSON], він є власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Шкільна,4, с.Шостакове, Миколаївського району Миколаївської області. Зазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Миколаївській універсальній Товарно-сировинній біржі за № 1083 і 14.12.2009 року у Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 33. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.02.2016 року по справі № 480/33/16-ц договір купівлі-продажу нерухомого майна від 05.07.1999 року, укладеного між ним і [PERSON] визнано дійсним. Позивач [PERSON] зазначив, що у нього виникла необхідність продажу належного йому майна, однак йому стало відомо про наявність накладеного арешту на належний йому будинок, на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29.09.1999 року, у зв'язку із чим він фактично позбавлений можливості розпроряджатися належним йому нерухомим майном, через що грубо порушуються його права, як власника. У зв'язку із вищезазначеним, позивач [PERSON] просив суд зняти арешт з житлового будинку № 4 по вулиці Шкільна в селі Шостакове Миколаївського району Миколаївської області, який належить йому на підставі договору купівлі-продажу №1083 від 05.07.1999 року. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.04.2016 року замінено первісного відповідача - Четверту миколаївську державну нотаріальну контору Миколаївської області належним відповідачем - на [PERSON], залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на боці позивача - Четверту миколаївську державну нотаріальну контору Миколаївської області. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.06.2016 року залучено до участі у справі, в якості співвідповідача [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак представник позивача- Рудь С.А. направив на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляду справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином за місцем свого проживання, а також шляхом направлення оголошення в газету про виклик до суду. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, шляхом направлення оголошення в газету про виклик до суду. Представник третьої особи- Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.07.1999 року, укладеного між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON]- позивач [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Шкільна,4, с.Шостакове Миколаївського району Миколаївської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 09.03.2016 року. Зазначений вище договір купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрований на Миколаївській універсальній Товарно-сировинній біржі за № 1083 від 05.07.1999 року і 14.12.2009 року у Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 33 (а.с.5). Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15.02.2016 року по справі № 480/33/16-ц договір купівлі-продажу нерухомого майна від 05.07.1999 року, укладеного між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] визнано дійсним. Рішення набрало законної сили -26.02.2016 року (а.с.6). Відповідно до довідки Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 30.06.2016 року, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень станом на 30.06.2016 року виконавчий документ про стягнення з відповідача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на виконання до відділу ніколи не надходив та на виконанні у відділі не перебуває. Відповідно до довідки Комунального Підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 23.05.2016 року в матеріалах інвентарної справи за адресою: вул.Шкільна,4, с.Шостакове Миколаївського району Миколаївської області інформація щодо накладення арешту-відсутня (а.с.42). Згідно статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що накладення арешту на житловий будинок № 4 по вул.Шкільній в с.Шостакове Миколаївського району Миколаївської області, який належить позивачу [PERSON], порушує його права як власника щодо розпорядження належним йому майном. Судом не встановлено правових підстав обтяження речових прав позивача [PERSON] на нерухоме майно, перешкод для зняття арешту з майна суд не вбачає, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved