Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

15 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з даним позовом. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпроптеровська від 17 жовтня 2014 року позов було задоволено. Відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою суду від 03 квітня 2015 року було задоволено, справу призначено до розгляду у загальному порядку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 липня 2012 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом №313. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. 14 травня 2014 року рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська шлюб між сторонами було розірвано. З цього часу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Після розлучення дитина проживає разом з позивачем. На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та має право на утримання від чоловіка. Тому позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 1 032,00 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1 218,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення донькою трьох років (а. с. 2-4). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти щомісячно у розмірі 1000,00 гривень на дитину до досягнення нею повноліття та в частині стягнення аліментів на своє утримання відмовилась. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: в розмірі 500,00 гривень щомісячно. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом у межах заявлених позовних вимог, наявними у справі доказами встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження наявним в матеріалах справи (а.с.6), яка знаходиться на утриманні матері. Позивач самостійно не може у повному обсязі забезпечувати потреби малолітньої доньки. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру та порядку стягнення аліментів суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення відповідача, неможливість утримання дитини позивачкою, та те, що відповідач є особою працездатного віку. В Україні станом на час пред'явлення позову встановлено прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років - 1032,00 гривень в місяць. Тобто законом визначено мінімальну суму необхідну для щомісячного утримання дитини такого віку. Відповідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п.7 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. У відповідності до п.1 ч.1 чт.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за 1 місяць. За таких обставин, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити: стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 15 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved