Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

16 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що відповідач з червня 2014 року у спірній квартирі не проживає. Позивач [PERSON] був належним чином повідомлений, про дату, час та місце судового розгляду, але не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав письмову заяву, датовану 15 вересня 2016 року, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у м. Слов?янськ. Разом з ним у спірній квартирі зареєстрований син його колишньої дружини відповідач [PERSON], який не проживає у цій квартирі з червня 2014 року. Зазначив, що [PERSON] у червні 2014 року виїхав до Російської Федерації, внаслідок чого до теперішнього часу відповідач непреривно не проживає у спірній квартирі. [PERSON] ніяких перешкод для користування житловим приміщенням йому не чинив, але добровільно він з реєстрації не знімається, комунальні платежі не сплачує. Окрім того, зазначив, що після підвищення тарифів на комунальні послуги він не в змозі у повному обсязі оплачувати комунальні послуги, а задоволення його позову надасть йому можливість оформити субсидію. Просив задовольнити позов, визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 47 у будинку № 3 по провул. Батюка у м. Слов?янську. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України за місцем реєєстрації відповідача було надіслано повідомлення про виклик до суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України судом на адресу відповідача було спрямовано лист про необхідність явки до судового засідання, призначенного на 15.09.2016 р. Відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина». Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Згідно з вимогами ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Згідно договору дарування від 27.07.2000 року, зареєстрованого в реєстрі під № 2372, [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру № 47 у будинку № 3, який знаходиться в м.Слов?янську по провул.Батюка. Договір дарування був зареєстрований у КП «БТІ м.Словянська» 27 липня 2000 року, тобто [PERSON] є власником зазначеноъ квартири. Згідно довідки ТОВ «Цидило і К» від 15 серпня 2016 року у спірній квартирі окрым позивача зареєстрований його син [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно довідки № 220 від 15 серпня 2016 року, виданої керівником комітету мікрорайону «ЖЕУ № 3» м.Слов?янська, складеної у присутності сусідів, відповідач [PERSON], [INFO], не мешкає у квартирі № 47 у будинку № 3 по провул.Батюка у м.Слов?янську з 2014 року. Положеннями частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що домовленості між позивачем та відповідачем щодо користування спірним житловим приміщенням на було, відповідач [PERSON] із заявами щодо створення йому перешкод у користуванні житлом не звертався. Згідно положень статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житлом у звязку із тим, що понад одного року не мешкає в ньому без поважних причин. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов?язані із зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved