Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

17.01.2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що з 01 липня 2014 року по 04 жовтня 2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є батьком їхньої спільної дитини [PERSON] [INFO]. Вона з відповідачем перестали проживати спільно однією сім'єю ще до народження дитини. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, не приймаючи ніякої участі у його вихованні та утриманні ще до народження сина [PERSON] і жодного разу не бачив своєї дитини. 12 лютого 2016 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до дня досягнення повноліття дитини. Рішення набрало законної сили. На даний час відповідачем не сплачено жодних аліментів. З даних обставин є всі підстави вважати, що відповідач уникає сплати визначених судовим рішенням аліментів. Відповідач ніякого зв'язку з нею та дитиною не підтримує. [PERSON] жодного разу не бачив дитини, тобто у виховному процесі ніякої участі не брав. Утриманням та вихованням дитини завжди займалася вона. Зазначені обставини вона розцінюємо, як ухилення відповідача від виховання дитини. У зв'язку з цим просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, про час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи надали заяви, в яких просять суд проводити розгляд справи у їх відсутність, без технічної фіксації судового засідання, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, обставини справи підтверджують. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач та його представник проти такого порядку не заперечував. Третя особа Служба у справах дітей та сімї Бориспільської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, до початку розгляду справи представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову. Встановлено, що дійсно 01.07.2014 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 49143000251 (а.с.26). [PERSON] та [PERSON] мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 20 (а.с.24). Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, визначено постійне місце проживання дитини [PERSON], з його матір'ю [PERSON] (а.с.12-13). 12 лютого 2016 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до дня досягнення повноліття дитини (10-11). З пояснень позивача вбачається, що позивач [PERSON] з відповідачем перестали проживати спільно однією сім'єю, ще до народження дитини. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина, не приймаючи ніякої участі у його вихованні та утриманні та навіть жодного разу не бачив своєї дитини. З цього приводу суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання та виховання дитини. В той же час, у відповідності до ч. 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 СК України батьки, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі вищевикладеного, у зв'язку з тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, з метою захисту законних прав і інтересів [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини. З цього приводу існує також висновок Служби у справах дітей та сімї Бориспільської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини, з викладених вище підстав. Інших обставин, які б мали істотне значення для розгляду справи судом в судовому засіданні не встановлено, про них не зазначили сторони по справі. Також, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. коп., оскільки рішення прийнято на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved