Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

15 серпня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» через свого представника Сафір Ф.О., з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та відповідачем 15 грудня 2007 року був укладений договір № б/н, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки в розмірі 2 900 грн. [PERSON] своїх зобов'язань за договором не виконує, має заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку, яка станом на 30 червня 2017 року становить 35 880,76 грн., яка складається з 557,48 грн. - заборгованість за кредитом, 28926,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 450,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1 696,70 грн. - штраф (процентна складова), також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору (а.с.3-6). Представник позивача у судові засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. До позовної заяви позивачем було додане клопотання про розгляд справи за відсутності позивача в якому зазначено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутні. (а.с.33) Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову у задоволенні просив відмовити. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з таких підстав. 15 грудня 2007 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н, в якій просив надати йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-8). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписана банком та відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в спільно з відповідними Умовами і Правилами становлять договір про надання банківських послуг (а.с.8). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. При вирішенні позовних вимог по суті суд виходить з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази встановлення відповідачу кредитного ліміту та докази користування відповідачем кредитною карткою. Доказів проведення розрахунків за договором (зняття відповідачем коштів з картки та/або внесення ним платежів в рахунок погашення кредитної заборгованості) до справи не надано. При цьому, як зазначив сам позивач в своєму клопотанні про розгляд справи за його відсутності від 25 липня 2017 року «…необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутні» (а.с.33). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, через те, що документів з яких можливо б було встановити видачу відповідачу кредитних коштів, або встановити факт користування відповідачем кредитною карткою до матеріалів справи не надано, що свідчить про недоведеність позовних вимог. У зв'язку з відмовою в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed