Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

16 вересня 2021 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок та земельні ділянки. Згідно заповіту, [PERSON] усе своє майно заповіла заявникові. З метою оформлення спадщини [PERSON] звернувся до нотаріуса. Проте, нотаріусом надане роз`яснення, що заявником пропущений визначений законом строк для прийняття спадщини. Заявник вказує, що він проживав разом з спадкодавцем до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання більше п`яти років. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини. Ухвалою судді від 20 вересня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник в судовому засіданні просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, заявою від 06.10.2021 року просить розгляд справи здійснювати без її участі, щодо задоволення заяви про встановлення факту не заперечує. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживає в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданим 20.10.1998 року Горохівським РВ УМВС України у Волинській області (а.с.5). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка площею 2,9498 га, яка розташована на території Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №339842; земельна ділянка площею 1,7863 га, яка розташована в с.Печихвости Горохівського району Волинської області згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №143848 (а.с.9,10). Спадкоємцем майна померлої згідно заповіту, посвідченого 19.06.2018 секретарем Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області, який зареєстровано в реєстрі за №23, є [PERSON] . Станом на 18.07.2020 заповіт не змінювався та не скасовувався (а.с.8). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) встановлено, що заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 23. Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66313518 від 07.09.2021 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Як спадкоємець майна померлої [PERSON] заявник звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу з питанням оформлення спадщини. У зв`язку з тим, що [PERSON] не подав заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк та не зареєстрований за місцем проживання спадкодавця [PERSON] , приватний нотаріус рекомендував звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про що зазначено у листі приватного нотаріуса Голодевич Г.С. від 07.09.2021 за вих.№376/01-16 (а.с.13). Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем по день смерті останнього, заявник зазначив, що такий факт потребує встановлення для можливості реалізації ним права на отримання спадщини. Відповідно до довідки старости виконавчого комітету Горохівської міської ради від 19.10.2021 №1706 згідно запису в погосподарській книзі №2 значиться житловий будинок господарськими та побутовими будівлями, які розміщені на земельній ділянці площею 0.25 га, що знаходиться в [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] . Спадкодавець до дня смерті у спадковому будинку була зареєстрована одна, проте проживала з [PERSON] . Заповіт [PERSON] посвідчувався Печихвостівською сільською радою 19.06.2018 року № 23. Про скасування та зміну заповіту невідомо. Заявник [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління майном. В судовому засіданні свідок [PERSON] ствердив, що заявник [PERSON] проживав з [PERSON] до дня її смерті за місцем проживання останньої. Проживав спільно з спадкодавцем близько п`яти років. Так, місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням тої обставини, що заявник не проживав зі спадкодавцем до дня смерті останньої. Аналізуючи встановлені обставини, та наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, суд дійшов висновку про достатність доказів для встановлення юридичного факту про те, що [PERSON] постійно проживав зі [PERSON] до її смерті за адресою: [ADDRESS] . Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті спадкодавця.

Outcome: approved