Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

16.09.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10.11.2000 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №447. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства та свідоцтвом про народження дитини. Донька проживає та залишається проживати з позивачем Причинами розпаду родини стали відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різні погляди на життя, зловживання відповідача алкоголем та його подружня невірність, що зумовило втрату почуття взаємної довіри, любові та поваги. Останні шість місяців сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає збереження родини неможливим. Просить суд шлюб між нею, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 10.11.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської рай адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №447 розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву (вх. 42602 від 12.10.2015) з проханням справу розглянути в її відсутність та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву (вх. 42606 від 12.10.2015) з проханням розглядати справу у його відсутність, позов визнав. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК) установив наступне. Так, між сторонами було зареєстровано шлюб 10.11.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №447. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, несумісні характери та зловживання відповідача алкоголем і його подружня невірність. На примирення позивач не згодна, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~\~судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved