overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

17.04.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], що зареєстрований 26.08.2011 року Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського управління юстиції, актовий запис № 290. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON]. З жовтня 2013 року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 26.08.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського управління юстиції, актовий запис № 290 /свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]/ /а.с. 4/. [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 2896, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторона по справі /а.с. 5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з жовтня 2013 року, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та місця проживання дитини на теперішній час немає. На примирення сторони не згодні, наполягають на задоволенні позову. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 28.08.2010 року відділом РАЦС Южненського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис за №151, зазначивши в обґрунтування позову, що у шлюбі прожили 3 роки. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом з відповідачкою. Шлюбні відносини ними припинено з серпня 2013 року. Збереження шлюбу не можливо, оскільки між ними втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. На теперішній час він бажає створити іншу сім'ю, у зв'язку з чим, строк на примирення просить не надавати. Спору про місце проживання дитини між ними не існує, син залишається проживати разом з матір'ю. Судові витрати просить покласти на нього. В судове засіданні позивач не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але направила на адресу суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутність. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище, місце проживання дитини просить визначити разом з нею. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом установлено, що 28.08.2010 року відділом РАЦС Южненського міського управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], актовий запис за №151. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.5/. Від шлюбу подружжя [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, актовий запис за №41 /а.с.6/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з пояснень сторін суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні з серпня 2013 року, позивач на теперішній час має намір створити сім'ю, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається та збереження шлюбу сторін за встановлених обставин, не можливо. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 22 серпня 2014 року відповідач [PERSON] взяв у нього по розписці в борг 30000 гривень і зобов»язався повернути йому гроші до 15.01.2015 року. У вказаний строк відповідач борг не повернув. На його прохання про добровільну сплату боргу відмовився. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 30000 гривень та витрати по справі. За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позивальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ст.ст. 1047, 1048 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Ст. 548 ЦК України передбачено, що виконання зобов»язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 22.08.2015 року відповідач [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 30000 гр. з кінцевим терміном повернення 15.01.2015 року. (а.с.4) Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 22.08.2014 року відповідач взяв у позивача [PERSON] в борг 30000 гривень, строком повернення до 15.01.2015 року. До теперішнього часу відповідач не виконав умови договору, в зв»язку з чим з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 30000 гривень. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 300 грн. на користь позивача, який було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS], та споживає послуги, що надаються ТОВ «Новгородський комбінат комунального господарства». Між позивачем та відповідачем встановилися зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Сума заборгованості за особовим рахунком відповідача №2863 складає 5496,18 грн., що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов'язань. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Представник позивача просив суд справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення, про що свідчить надана заява. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Разом з тим, згідно заяви [PERSON], вона є власником житла за адресою [ADDRESS], а не [PERSON]. Представником позивача було надано до суду 11.08.2015 року клопотання, згідно якого просив замінити неналежного відповідача [PERSON] на належного [PERSON] (а.с. 27). Проте, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає та не зареєстрована. За вказаною адресою проживає [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 7413,02 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, до його початку надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 007-24007-300710. Відповідно до п. 1.2 даного договору банк відкриває відповідачу картковий рахунок № 26253903721482 в національній валюті України гривні, випускає та надає платіжну картку та пін код до картки. Відповідно до п. 1.3 договору банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідно до ст. 526 ЦПК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи станом на 30.03.2015 року виникла заборгованість відповідача по кредитному договору в сумі 7413 грн. 02 коп., в тому числі: 3402 грн. 62 коп. тіло кредиту, 1397 грн. 38 коп. заборгованість за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком ( а.с. 8) та підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилаючись на те, що 14 вересня 1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Бехтерською сільської радою Голопристанського району Херсонської області . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та в майбутньому буде проживати з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось через постійні сімейні сварки та відсутність взаєморозуміння у сім'ї. Шлюбні відносини між ними припинено 10 лютого 2015 року, спільне господарство не ведуть. Подальше проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивачка просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Із матеріалів справи судом встановлено, що 14 вересня 1999 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 054680, актовий запис № 5 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка за домовленістю сторін проживає та в майбутньому проживатиме з позивачкою. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб грунтуєтья на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом було вжито заходів щодо примирення подружжя та надано місячний строк на примирення, проте згоди між ними не було досягнуто, сторони підтвердили той факт, що їхній шлюб розпався, фактично шлюбні відносини припинилися. Подальше примирення між ними не можливе, виявили спільне бажання на його розірвання. В звязку з цим суд вважає, що зберегти сімю не видається можливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Спір про розподіл майна позивач має намір вирішувати в судовому порядку окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що з 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають двох синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. На даний час шлюб розірвано, діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, просить суд стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до їх віку. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6-7), які мешкають разом з позивачем, що підтверджується довідкою виконкому Михайлівської сільської ради Первомайського району Харківської області від 17.03.2015 року № 02-31/46 (а.с.8). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 17.04.2015 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

17.04.2015 року позивач звернулась із вищевказаним позовом до Орджонікідзевського міського суду посилаючись на наступні обставини. З 17.12.1999 року по 20.01.2015 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: неповнолітній син - [PERSON], [INFO] та малолітня дочка - [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем. З травня 2014 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають та ніяких сімейних відносин не підтримують. Після припинення сумісного життя сторін відповідач нерегулярно та у неналежному розмірі надає матеріальну допомогу на утримання дітей. У зв'язку з чим позивач і звернулась до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судові засідання, які були призначені на 14 год. 00 хв. 12 травня 2015 року та на 08 год. 00 хв. 22 травня 2015 року не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.180 -183,191 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено наступне. Сторони з 17.12.1999 року по 20.01.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двоє дітей неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитям надає нерегулярно та в неналежному розмірі. Місце роботи відповідача невідоме. Інших дітей у відповідача немає та стягнення по виконавчим документам з нього не здійснюється. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: неповнолітнього сина [PERSON] та малолітньої дочки [PERSON] до повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

17.04.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала з 2001 року у цивільному шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу в них є дитина: донька [PERSON], [INFO]. З 2006 року вони припинили з відповідачем мешкати однією сімєю, оскільки він вживав спиртні напої та наркотичні засоби, вів аморальний образ життя. Батько вихованням та утриманням дитини не займається, не приймає жодної участі у вихованні та утриманні доньки, був дуже жорстокий до доньки, не виконує своїх батьківських обовязків. Ухилення батька дитини від виховання своїх обовязків виражається у тому, що він не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, не цікавиться успіхами доньки, не забезпечує нормального необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки, не спілкується з нею взагалі. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні його доньки [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло. Згідно ст.224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки та просила їх задовольнити в повному обсязі. Вислухавши думку сторін, думку прокурора, всебічно та об'єктивно вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з ним звертаються, є хронічними алкоголіками або наркоманами. У відповідності з ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку по утриманню дитини. У відповідності з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи: [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Як вбачається з довідки КП «СЕЗ» неповнолітня [PERSON], 2003 року зареєстрована за адресою [INFO] разом зі своєю матірю [PERSON] (а.с.9) Як вбачається з довідки №42 від 25.03.2015 року, [PERSON], навчається в загальноосвітній школі 1-3 ступенів №12 (а.с.10). Як вбачається з акту обстеження умов проживання за адресою: [INFO], умови для проживання неповнолітньої [PERSON] задовільні. (а.с.11-12). Як вбачається з копії вироку Краматорського міського суду від 14.11.2006 року відносно [PERSON] була кримінальна справа. (а.с.13-17) При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позивачка довела в судовому засіданні, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки, втрачені родинні звязки між донькою та батьком. Таким чином, позовні вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, як доведені.

Outcome: approved