Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

15 листопада 2011 року [PERSON] і [PERSON] уклали між собою шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 15 листопада 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №267. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 15 листопада 2011 року. 27 квітня 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що протягом останнього часу сімейне життя у нього з дружиною поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Згідно з доводами позивача протягом трьох місяців сторони проживають окремо, фактичних шлюбних відносин не підтримують і спільного господарства не ведуть. В обгрунтування позову [PERSON] вказав, що він і [PERSON] мають протилежні погляди на шлюб, сім'ю та взаємні обов'язки, не розуміють один одного, не підтримують моральної атмосфери в сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. За таких обставин, на думку позивача, збереження цього шлюбу неможливе, оскільки суперечитиме інтересам подружжя. У судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 15 травня 2017 року позивач [PERSON] подав у суд письмову заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного із [PERSON], він підтримує в повному обсязі. У письмовій заяві від 16 травня 2017 року відповідачка [PERSON] також клопотала про розгляд справи без її участі. Зміст вказаної заяви свідчить, що відповідачка повністю визнає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу. Визнання відповідачкою [PERSON] позову [PERSON] про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю. Враховуючи зазначені письмові заяви сторін, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. [PERSON] і [PERSON] припинили ведення спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою та протягом трьох місяців фактично проживають окремо. На теперішній час примирення подружжя не відбулося. [PERSON] і [PERSON] не бажають відновити сімейно-шлюбні відносини між собою і вважають неможливим збереження цього шлюбу, що слідує із змісту їх письмових заяв від 15 травня 2017 року та від 16 травня 2017 року відповідно. Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи наведене,

Outcome: approved