Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

16.08.2018 року представник ТОВ «Веллфін» за довіреністю Вегера А.А. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 30.12.2015 року відповідач у встановленому п.п.4.1, 4.2 Правил порядку, оформив заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів Заявки, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача. На підставі заповненої відповідачем заявки 30.12.2015 року між відповідачем та ТОВ «Веллфін» було укладено договір позики № 1528, згідно з умовами якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 1000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Позика надається на 14 днів. Станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов'язання по договору не виконав, у зв'язку з чим у останнього згідно умов договору виникла заборгованість в сумі 27030,00 грн., а тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишовою Є.Ю. від 12 вересня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Розпорядженням керівника апарату Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2018 року у зв'язку із закінченням п'ятирічного строку повноважень, на які було призначено суддю Чернишову Є.Ю., справу передано на повторний автоматичний розподіл. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2018 року цивільну справу прийнято до провадження судді Соловей Г.В., розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засіданні представник позивача не з'явився, повідомлений вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи. В судове засідання подали клопотання про слухання справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді письмових матеріалів справи, судом встановлено, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності відповідно до Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 року зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225. 30.12.2015 року відповідач у встановленому п.п.4.1, 4.2 Правил порядку, оформив заявку для отримання позики, шляхом заповнення всіх полів Заявки, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту позивача . 30.12.2012 року між [PERSON] та ТОВ «Веллфін» було укладено договір позики № 1528, згідно з умовами якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 1000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно п.1.2 вказаного договору строк дії договору 14 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Пунктом 1.3 договору встановлено, що позика надається на 14 днів. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 7.1. договору невід'ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики відповідачем (далі по тексту - Правила), що регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов'язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1.5 договору, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: - 1,5 % від суми позики, але не менше, ніж 50 грн за перший день користування позикою; - 1,5 % від суми позики щоденно, починаючи з другого дня в межах строку зазначеного в п. 1.2. цього договору; - 3,0 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.2. цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Відповідно до ст. ст. 526, 615 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Порушення відповідачкою умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов'язковості виконання договору. Оскільки відповідач у встановлені договором строки та обсяги повернення кредитних коштів не здійснив, згідно розрахунків позивача станом на 21.05.2018 року утворилась заборгованість в сумі 27030,00 грн., яка складається із: 13145,00 грн - заборгованість по основним процентам, 12885,00 грн - заборгованість по простроченим процентам. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для часткового задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, на відповідача покладається сплатити судовий збір на користь позивача в розмірі 1762 грн.

Outcome: approved