Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

15 червня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Поданий позов позивачем мотивовано тим, що він в жовтні 2005 року оплатив члену національної спілки художників України [PERSON] 3000 доларів США за виготовлення скульптури літературного- героя-Остапа [PERSON] для встановлення її на території кафе-бару «Старий двір» (попередня: назва кафе-бар «Наталі») за адресою вул. Михайлівська,1-А, с. Комарів Вінницького району Вінницької області, оскільки є власником «Агропромислової приватної Фірми «СП». Вказану скульптурну композицію було встановлено за вищезначеною адресою. 21 листопада 2014 року ,близько 22 години відповідач [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, піднявся на скульптурний стілець біля скульптури [PERSON] та відламав вказаній скульптурі голову. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню вказаної скульптурної композиції літературному складає 20 тисяч гривень, через відсутність коштів та відповідного фінансування виконання означених робіт, пам'ятник до цього часу не відновлено. Вважає, що йому, як власнику даного скульптурного витвору, завдано шкоди в розмірі 20 тисяч гривень, яку просить суд стягнути з відповідача, оскільки в добровільному порядку її відновити останній відмовився. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов у повному обсязі просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому та надав суду аналогійні пояснення. Суду доповнив, що він хоча є засновником ПП «Агропромислова приватна Фірма «СП», але скульптуру купував як фізична особа, на підтвердження чого надав суду письмові докази. На даний час він не має матеріальної можливості відновити скульптуру. Представник позивача [PERSON] в судому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки вважає , що вина відповідача встановлена відповідною постановою органу досудового розслідування, також вважає , що розмір збитків також доведено перед судовим належними письмовими доказами, якщо відповідач не згодний із цією сумою, то він міг клопотати перед судом про призначенні відповідної експертизи. Також , визнає, що позивач купував скульптуру , як фізична особа, а встановив на території кафе, яке належить підприємству, і якому він є засновник, як суб*єкт підприємницької діяльності., і ця скульптура ні віднесена на баланс вказаного підприємства, але вважає, що дана обставина не може бути підставою у відмові у задоволені даного позову, оскільки позивач звернувся до суду як фізична особа із вимогою про відшкодування витрат , спричинених пошкодженням майна які особа мусить зробити для відновлення скульптури. Відповідач в судове засіданні [PERSON] в судове засідання нез*явився по невідомим для суду причинам . Представник відповідача [PERSON] в судому засіданні заперечувала проти задоволення позову, суду пояснила, що дійсно 21.11.2014 року у вечері відповідач відвідував кафе «Наталі» та після чого підійшов до скульптури літературному герою «Остапу Бендеру» для селфі , під час фотогравірування він обійняв голову скульптури яка зламалася, але вини в цьому його не має. Також суду зазначила, що згідно наданих суду фотокарток скульптури вбачається, що залізний штир на який наживається голова скульптури на різних фотах має різну направленість, що приводить її до висновку про те, що голова скульптури декілька разів за весь цей час ламалася , оскільки доступ до цієї скульптури мають всі охочі. Тому вважає , що позивач не довів перед судом що подія мала місце саме 21.11.2014 року і що саме відповідач її зламав. Також вважає, що якщо голова скульптури зламана з необережності відповідачем, то ця підстава не дає можливості відшкодуванню майнової шкоди, оскільки відсутня вина в діях відповідача. Також вважає , що позивач скульптуру купував як фізична особа, в свою чергу без законних підстав встановив її на території кафе. Добровільно це питання відповідачем не вирішувалося, оскільки позивач зазначив велику суму грошей за ремонт скульптури . Не вважає за необхідне клопотати про призначення експертизи по справі щодо визначення вартості відновлювального ремонту, оскільки вважає, що це позивач повинен доводити свої позовні вимоги. Суд, з урахуванням міркування присутніх учасників цивільного процесу, які не заперечували, вважає за можливе провести розгляду справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін , дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи у їх сукупності , суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та таким , що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], як фізична особа, замовив та оплатив в жовтні 2005 року члену національної спілки художників України [PERSON] 3000 доларів США за виготовлення скульптури літературного- героя-Остапа [PERSON] для встановлення на території кафе-бару «Старий двір», що підтверджується копією накладної від 11.10.2005 р. та товарного чеку від 11.10.2016 року (а.с.59-60). З матеріалів справи , вбачається, позивач звертався до органів міліції на прокуратури, щодо події яка сталася що 21 листопада 2014 року, близько 22 години , згідно до якою відповідач [PERSON], перебуваючи в нетверезому стані, піднявся на скульптурний стілець біля скульптури літературному герою «Остапу Бендеру» та відламав вказаній скульптурі голову. ( а.с. 7-55) Слідчим відділенням Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області було розпочате кримінальне провадження за фактом хуліганських дій [PERSON] в с. Комарів Вінницького району за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Постановою від 15.10.2015 року закрито вищезазначене кримінальне провадження в зв'язку з відсутністю в діянні [PERSON], складу кримінального правопорушення ч. 1 ст. 296 КК України (а.с.56). У даній постанові слідчим встановлено, що саме [PERSON] 21.11.2014 року приблизно о 23.00 год. розпивавши у кафе по вул. Шевченка,32 в с. Комарів Вінницького району пиво та рухаючись з кафе до дому, вирішив підійти до скульптури літературному герою «Остапу Бендеру» та провести фотографування , заліз на стілець, який знаходився поруч із статуєю та обійняв її за голову, під час чого , голова скульптури відірвалася . (а.с.56). Відповідно до копії довідки, виданої виконкомом Комарівської сільською радою Вінницького району Вінницької області забудови та скульптури, а саме скульптура [PERSON] (нині пошкоджена),які знаходяться на території кафе-бару «Старий двір» (попередня назва кафе-бар»Наталі»), належать приватному підприємцю [PERSON], та розташовані на території Комарівської сільської ради за адресою: с. Комарів вул.. Михайлівська 1-А(раніше вул.. Леніна 1-А) (а.с.57). 20.04.2015 року між приватним підприємцем [PERSON] (замовник) та ФОП [PERSON] (виконавець) було укладено договір № 4, відповідно до якого «виконавець» зобов'язується виготовити нову голову літературному герою [PERSON] для кафе-бар «Старий двір» с. Комарів, необхідна загальна сума по виконанню робіт для відновлення пошкодження скульптури становить : 20 000 грн., яка складається з моделі глини- 15000 грн., формовочні роботи -4500 грн та матеріалу- 500 грн. , що вбачається із кошторису (а.с.19, 20). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно до положень, викладених в ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України , вбачається , що особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до положень, викладених в ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України , вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини. При чому вина у формі необережності має місце за відсутності у особи наміру вчинити протиправне діяння та завдати шкоди або сприяти завданню шкоди. У деліктному праві зустрічається поділ необережності на просту та грубу. Так, необережність є грубою, якщо особа передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння, але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність вважається простою, якщо особа не передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння, хоча могла та повинна була їх передбачити. Згідно до роз*яснень, викладених в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за N 6 від 27.03.92 р. із наступними змінами та доповненнями , вбачається, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Відповідно до положень ст. ст. 64,212 ЦПК України , письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що саме діями відповідача які носили необережність у грубій формі , що виразилося в тому, що [PERSON] 21.11.2014 року приблизно о 22.00 год. розпивавши у кафе по вул. Шевченка,32 в с. Комарів Вінницького району пиво та приблизно о 23.00 год. рухаючись з кафе до дому, підійшов до скульптури літературному герою «Остапу Бендеру» та вирішив провести фотографування , для чого заліз на стілець, який знаходився поруч із статуєю та обійняв її за голову, під час чого, голова скульптури відірвалася . Ця обставина підтверджується письмовим доказом у справі, а саме постановою слідчого від 15.10.2015 року (а.с.56), яка не була оскаржена відповідаєм у передбачений КПК України спосіб. Саме в результаті цієї вищевказаної події, суд вважає , що відповідач завдав позивачу майнову шкоду, яка виразилася у витратах , які позивач мусить нести для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) в розмірі 20000 гривень, який суд вважає доведений позивачем письмовими доказами, а саме: договором № 4 від 20.04.2015 року, кошторисом ( а.с.19,20), з яких вбачається, що для відновлення голови літературному герою [PERSON], позивач повинен нести втрати в загальному розмірі 20 000 грн., яка складається з моделі глини- 15000 грн., формовочних роботи -4500 грн та матеріалу- 500 грн. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що позивачем недоведено факт того , що саме позивач зламав голову скульптурі, що розмір майнової шкоди є завищеним, суд вважає хибним, оскільки відповідачем ці заперечення на позов недоведені належними та допустимим доказами та не спростовані надані позивачем письмові докази. Також при винесені даного процесуального рішення суд бере до уваги , що представник відповідача не за вважала за потрібне скористатися роз*ясненим судом правом клопотати перед судом про призначення по даній справі експертизи. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги [PERSON] судом задоволені у повному обсязі, тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 580 грн. ( а.с.1) Статтею 79 ЦПК України визначено, що до судових витрат, крім інших, відносяться і витрати на правову допомогу. Згідно до договору про надання правової допомоги від 15.03.2016 року, вбачається, що адвокат [PERSON] уклав угоду із позивачем на представництво його інтересів у суду по розгляду даної справи та позивач сплатив адвокатові гонорар в розмірі 1000 грн., що вбачається із додатку № 1 до вказаного договору. ( а.с.5,6) Згідно до положень, викладених в ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не перевищує 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( в редакції Закону № 4191-VI, від 01.01.2017 року ) ( в редакції Закону № 4191-VI від 20.12.2011 р. (не перевищує 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу) , що становить 640 гривень ) розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Представник позивача [PERSON] приймав участь в судових засіданнях: 29.11.2016 року з 11.30 по 13.00 годин ( а.с.116-119);21.02.2017 року з 10.00 -10.16 год.( а.с.150-151); 26.05.17 року з 16.00 по 16.45 годин ( а.с.162); 04.09.17 року з 11.40 -13.00 годин ( а.с.174-175), що разом становить 2 години 45 хвилин ( 1670 гривень), з яких 1 година часу участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні складає 640 гривень. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на право допомогу сумі 1000 гривень, хоча дійсний час оплати участі представника склав більше цієї суми, тому суд вважає за необхідне обмежитися сумою в 1000 гривень., що документально підтверджено позивачем та журналами судових засідань .

Outcome: approved