Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

15 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Вимоги обґрунтовані тим, що вона являється донькою відповідача, після досягнення повноліття продовжує навчання, не працює, проживає з матір'ю, яка фактично продовжує її утримувати, і у зв'язку з цим потребує з боку батька матеріальної допомоги. В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/6 частин від усіх видів його заробітку починаючи стягнення з дня звернення до суду і до закінчення навчання до 30 червня 2017 року. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти надання матеріальної допомоги на навчання доньки у розмірі 1/6 частин від його заробітку, та суду пояснив, що працює інженером, має утриманця - сина, [INFO], якому сплачує аліменти за рішенням суду. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON], [INFO], місце народження - село Косонь Берегівського району Закарпатської області, є донькою [PERSON]. Відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з матір'ю позивача по справі [PERSON], який розірвано за рішенням суду від 10 липня 2012 р., сплачував аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частин його заробітку до досягнення нею повноліття, починаючи з 01.07.2012 р.; донька досягла повноліття, продовжує навчання і є студенткою бюджетної форми навчання другого курсу денного відділення Сумського державного університету, термін навчання до 30 червня 2017 р.; за період липень - вересень 2014 р. отримала стипендії на загальну суму 2 190,00 гривен; відповідач працює на посаді інженера Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» і загальна сума доходу за період квітень - вересень 2014 р. становить 41339,37 гривень; за рішенням суду від 13 серпня 2014 року сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частин від усіх видів його заробітку, до його повноліття /копії ас. 10,13, 22, ас. 11, 29, 38/. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, врегульовані нормами статей 182, 199, 200 Сімейного Кодексу України. З огляду на викладене, визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи керівні роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. суд вважає позов обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд відповідно до положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частин від усіх видів його заробітку щомісяця, але без урахування часу канікул. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки рішення ухвалено на користь позивача, звільнено від сплати судового збору, то у порядку ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход Державного бюджету України 243 грн. 60 коп. судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved