Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

16 грудня 2015 року надійшла до суду позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Державного підприємства «Шахта ім. Максима Горького», Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки в її виплаті, скасування наказу про звільнення, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що ДП Шахта імені [PERSON] були порушені їх трудові права при оформленні припинення трудових правовідносин згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства, а саме при звільненні їм була нарахована, але не виплачена заробітна плата, спір щодо розміру якої відсутній. Крім того позивачі вважають загальний наказ по підприємству № 95к від 30 листопада 2014 року про звільнення працівників за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства необґрунтованим, оскільки фактично мала місце не ліквідація підприємства, а лише тимчасове переміщення майна та фінансово-бухгалтерської документації з обмеженим колом працівників, пов'язаних з цим. Враховуючи, що шахта вугледобуванням не займається, а мінімально обмежений персонал працівників забезпечує лише технологічну безпеку підприємства незалежно від політичної ситуації в регіоні, то фактично відсутні підстави для звільнення працівників, на яких покладено виконання технологічного забезпечення шахти на період ліквідаційного процесу, який заплановано на декілька років. При звільненні позивачам не було надано пропозицій щодо переміщення на іншу територію або шахту, попередження про звільнення не пізніше ніж за 2 місяці здійснено не було. Тому позивачі просять (з урахуванням уточнення до позову від 21.01.2016 року) стягнути з відповідачів солідарно на користь кожного з них суму заборгованості по заробітній платі згідно наданих довідок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, скасувати наказ № 95к від 30 листопада 2014 року про звільнення позивачів як незаконний, поновити позивачів на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились згідно письмової заяви просять розглянути справу в їхню відсутність, погоджуються на можливий заочний розгляд справи. Представники відповідачів ДП Шахта імені [PERSON], Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь-яких заяв суду не надали, причину неявки не повідомили. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачі перебували у трудових правовідносинах з державним підприємством Шахта імені [PERSON]. На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей та Указу Президента України Про рішення [PERSON] національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях, з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що є додатком до Розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, Міненерговугілля України 25.11.2014 року було видано Наказ № 841 Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях, зокрема в якому було зазначено у п.1, що з 28 листопада 2014 року припинити виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля України та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля України здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. В переліку до наказу № 841 Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях про припинення діяльності підприємств зазначено і Державне підприємство Шахта імені [PERSON]. На виконання наказу № 841 Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях головою ліквідаційної комісії ДП Шахта імені [PERSON] 30 листопада 2014 року був виданий наказ № 95к про звільнення працівників ДП Шахта імені [PERSON] по ст.40п.1 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства з виплатою одноразової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку. При звільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства повинні бути дотримані норми ст.49-2 КЗпП України, що регулює порядок вивільнення працівників, а саме: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідок ДП «Шахта ім. Максима Горького» у роботодавця, ДП «Шахта імені [PERSON]», мається заборгованість по заробітній платі перед позивачами: [PERSON] - 15630грн.45коп. [PERSON] 49443грн.38коп. [PERSON] 43192грн.16коп. [PERSON] 21819грн.08коп. [PERSON] 22466грн.76коп. [PERSON] 9913грн.93коп. [PERSON] 25015грн.81коп. [PERSON] 24752грн.66коп. [PERSON] 49975грн.54коп [PERSON] 41868грн.43коп. Позивачами надано довідку ДП «Шахта ім. Максима Горького» від 30.11.2014 року про розмір їх середньоденної заробітної плати, розрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100. Середньоденна заробітна плата позивачів складає: [PERSON] - 159грн.15коп. [PERSON] 339грн.21коп. [PERSON] 142грн.10коп. [PERSON] 164грн.33коп. [PERSON] 111грн.87коп. [PERSON] 163грн.26коп. [PERSON] 307грн.01коп. [PERSON] 230грн.55коп. [PERSON] 310грн.92коп. [PERSON] 247грн.61коп. За період починаючи з дати звільнення позивачів 30 листопада 2014 року по день ухвалення судового рішення 10 серпня 2016 року підлягає стягненню на користь позивачів середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, як передбачено ст. 117 КЗпП України. Кількість робочих днів у вказаному періоді 441. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає, виходячи із середньоденної заробітної плати позивачів вказаної вище: [PERSON] - 159грн.15коп. х 441 = 70185,15 грн. [PERSON] 339грн.21коп. х 441 =149591,61 грн. [PERSON] 142грн.10коп. х 441 = 62666,10 грн. [PERSON] 164грн.33коп. х 441 = 72469,53 грн. [PERSON] 111грн.87коп. х 441 = 49334,67 грн. [PERSON] 163грн.26коп. х 441 = 71997,66 грн. [PERSON] 307грн.01коп х 441 = 135391,41грн. [PERSON] 230грн.55коп. х 441 = 101672,55грн. [PERSON] 310грн.92коп. х 441 = 137115,72грн. [PERSON] 247грн.61коп. х 441 =109196,01 грн. За наявності порушення прав позивачів у сфері трудових відносин, а саме затримки виплати у повному обсязі належних при звільненні сум, суд вважає встановленим факт заподіяння позивачам моральної шкоди. В частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на те, що невиплата належних при звільненні сум вимагало від позивачів додаткових зусиль для організації свого життя, що відповідає положенням ст. 237-1 КЗпП України. Даючи оцінку вимогам позивачів суд приходить до висновку, що «Шахта імені [PERSON]» є державним комерційним підприємством, і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном. Міністерство як центральний орган виконавчої влади, в сфері управління якого знаходиться державне підприємство, не перебуває з працівниками підприємства у трудових відносинах та не відповідає за його зобов'язаннями. Зазначені суми заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди підлягають стягненню з підприємства-роботодавця ДП Шахта імені [PERSON], оскільки солідарне стягнення цих сум з роботодавця та центрального органу виконавчої влади, у сфері управління якого знаходиться підприємство, не передбачене діючим трудовим законодавством. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Як встановлено п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 6090 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial