Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

16.03.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що за час перебування з відповідачем в шлюбі у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.06.2013 року ухвалено стягувати аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Зазначив, що в липні 2013 року він зареєстрував інший шлюб в якому народилася донька [PERSON], [INFO]. Оскільки його сімейний стан змінився, просить зменшити розмір присуджених аліментів до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що зараз не працює, стабільного доходу не отримує, на утриманні перебуває малолітня донька від другого шлюбу, а тому сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, немає можливості. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення вимог позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що вони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З копії виконавчого листа від 20.12.2013 року, виданого на виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 20.06.2013 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вбачається, що судом ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.05.2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 8). Статтею 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника податків інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] перебуває з 19.07.2013 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 6). В даному шлюбі народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Отже, з народженням дитини на утримані позивача перебуває його дружина та малолітня дитина, у зв'язку з чим він змушений надавати додаткові витрати на їх утримання. Разом з тим, з копії трудової книжки [PERSON] (а.с. 15-17) вбачається, що позивач з вересня 2015 року звільнений з останнього місця роботи, на даний час офіційно не працевлаштований. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище позивача, який не працює, має на утриманні ще одну дитину, суд дійшов висновку, що слід стягувати з позивача в користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 30% (тридцять відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину з дня набрання чинності рішенням суду до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: approved