Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

16 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись при цьому на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору № DO0FGА00000074 від 24.10.2007 року відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 15000,00 доларів США, на термін до 23.10.2017 року, а відповідач зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договоро« Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Згідно договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 (Долар США) на термін до 23.10.2017 р., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Прийняті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, станом на 14.01.2015 року заборгованість складає 11217,85 доларів США з наступного: - 8277,89 (Долар США) - заборгованість за кредитом; - 1162,66 (Долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 419,47 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 808,55 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: - 15,85 (Долар США) - штраф (фіксована частина). - 533,43 (Долар США) - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором із штрафними санкціями 11217,85 доларів США та стягнути на його користь судові витрати. 14 травня 2015 року надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, я якій вона підтвердила укладення визначеного кредитного договору, але пояснила наступне. 21.10.2007року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № DO0FGA00000074 (Далі-Договір) відповідно до умов якого вона начебто отримала грошові кошти в іноземній валюті у сумі 16610,00 доларів США, що засвідчується копією цього договору. Жодних графіків, додатків та інших документів до договору не додавалося, вони відсутні взагалі. Не оспорюючи нюансів укладення договору та взагалі отримання зазначених в договорі грошових коштів в іноземній валюті, вважає, що договір є недійсним з огляду на приписи законодавства щодо захисту прав споживачів, так як є несправедливим відносно неї, як споживача фінансових послуг, та укладений з порушенням правил чесної підприємницької діяльності. При цьому [PERSON] та її представник [PERSON] посилалися на п.2 ч.4 ст.11, ч.5 ст.11, ч.1 ст. 19, п.4 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», п.4 ст.7 Закону України «Про Національний банк України», ст.ст.47, 49 та 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Постанову Правління Національного Банку України від 10.05.2007р. № 168, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за № 541/13808, якою було затверджені Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, та п.3.1. вказаних Правил. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Зікунова Н.А., в судовому засіданні позовні вимоги банку підтримала в повному обсязі, просила суд позов банку задовольнити по підставам, указаним у позові. Відносно зустрічного позову пояснила, що позов [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнає, просить суд в його задоволенні відмовити, оскільки [PERSON] була повністю ознайомлена з умовами надання кредиту і порушень її прав, як сторони кредитного договору зі сторони банку, не було. Саме було порушення зі сторони [PERSON] щодо виконання умов договору. Остання відповідно до договору та його додатків щодо графіку погашення кредиту перестала його виконувати. На вимоги погашення кредиту [PERSON] не реагувала, кредит погасила частково. Понад двох років [PERSON] кредит не погашає, що є підставою для дострокового припинення дії спірного кредитного договору за його умовами у зв'язку з тим, що [PERSON] не бажає повернути отримані гроші і виконувати умови договору. Представник відповідачки (позивачки) [PERSON] та відповідач (позивач) [PERSON], у судовому засіданні первинні пояснення неодноразово змінювали, при цьому спочатку поясняли, що спірний кредит взагалі не отримувався і його отримала якась невідома людина, потім отримання кредиту підтвердили, але [PERSON] наполягала на тому, що кредит вона отримала по спірному договору, але не в доларах США, а в національній валюті по курсу, якій існував на час отримання кредиту. Про це у правоохоронні органи із заявою про порушення її прав чи скоєння кримінального правопорушення не зверталася Суд вислухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № DO0FGА00000074 від 24.10.2007 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у сумі 15000,00 доларів США, на термін до 23.10.2017 року, а відповідач зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку встановлених кредитним договором (а.с.4-7, 9-12). Позивач належним чином виконав своє зобов'язання за договором. Прийняті на себе зобов'язання відповідач [PERSON] не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, станом на 14.01.2015 року заборгованість складає 11217,85 доларів США з наступного: - 8277,89 (долар США) - заборгованість за кредитом; - 1162,66 (долар США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 419,47 (долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 808,55 (долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: - 15,85 (долар США) - штраф (фіксована частина). - 533,43 (долар США) - штраф (процентна складова), що підтверджено розрахунком банку та не спростовано іншим розрахунком із сторони [PERSON] чи її представника. Суд вважає, що позов банку про стягнення заборгованості по кредиту підлягає повному задоволенню, а у зустрічному позові [PERSON] про захист прав споживачів слід відмовити по наступним підставам. Згідно ст. 212 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідачка [PERSON] не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DO0FGА00000074. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. с 1054 ЦК України, Відповідачка зобов'язання за вказаним Договором не виконує. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 України у наслідок порушення умов договору відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту, виникає право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 14.01.2015 року має заборгованість - 11217,85 (долар США), Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Кредитор свої зобов'язання за договором виконав. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 509, 526, ч.2 ст.1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Що стосується вимог по зустрічному позову про визнання спірного договору недійсним: Так відповідно до п.2 ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту повинен бути зазначений детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача. Тут суд вважає, що споживач, а саме [PERSON] мала можливість ознайомитися з усіма умовами спірного договору та вирішити для себе - укладати його, чи ні, або скористатися допомогою досвідченого адвоката, хоч сама має вищу юридичну освіту. Постановою Правління Національного Банку України від 10.05.2007 р. № 168, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за № 541/13808 були затверджені Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Вказана постанова була прийнята з метою захисту прав споживачів під час укладення договорів про надання споживчих кредитів, запобігання завданню споживачам моральної чи матеріальної шкоди через надання свідомо недостовірної чи неповної інформації, відповідно до п. 4 ст. 7 Закону України «Про Національний банк України», ст.ст. 47, 49 та 56 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п. 3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, Банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши таке: значення процентної ставки, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданнями, обслуговуванням Згідно п. 4 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін шення договору, учасником якого є споживач. Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови. Так, відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, зокрема, встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору (ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» право чини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Згідно частини 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є «Про недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно частини 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, Суд вважає, що вказані нормативні акти ніяким чином не указують на порушення прав [PERSON], оскільки доказів нечесної підприємницької діяльності зі сторони банку суду не надано, твердження [PERSON] та її представника [PERSON] нічим не обґрунтовані, а лише є посиланням на нормативні акти. Посилання на Закон України «Про захист прав споживачів» суд вважає з їх сторони нечемним з оглядом на добровільність укладання кредитного договору, ознайомлення з його умовами та власним волевиявленням самої [PERSON]. Крім того, посилання [PERSON] та [PERSON] на Постанову Правління Національного Банку України від 10.05.2007 р. № 168, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за № 541/13808, якою були затверджені Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, і на Закони України «Про Національний банк України» та «Про банки і банківську діяльність» суд вважає недотепним, бо вказані закони регламентують діяльність банківської системи, а спірних цивільно-правових відносин не стосуються. Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. [PERSON] усвідомлювала наслідки правочину кредитування, але жодного разу не намагалася його оспорити, частково кредит погашала, дії банку з 2007 року не оспорювала і подала зустрічну позовну заяву тільки після подачі позову банку до неї. На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № DO0FGА00000074 від 24.10.2007 року в сумі 11217,85 $ США з наступного: заборгованість за сумою кредиту складає 8277,89 $ США; заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 1162,66 $ США, заборгованість по комісії за користуванням кредиту - 419,47 $ США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 808,55 $ США, а також штрафи відповідно до договору (фіксована частина) - 15,85 $ США; штраф (процентна складова) - 533,43 $ США. У задоволенні зустрічного позову про захист прав споживачів [PERSON] у зв'язку з висновками суду слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1769,06 гривень (а.с.1).

Outcome: approved