Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

17.06.2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просила винести рішення, яким визнати договір поруки від 28.07.2011 року № 117к6 в частині зобов'язань, взятих відповідачем [PERSON], недійсним. В обґрунтування позову вказує, що вона з 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем та від судового виконавця дізналася, що її чоловік [PERSON] у 2011 року уклав з СК «Оберіг» договір поруки. У вказаному договорі чоловік поручився за виконання [PERSON] боргових зобов'язань на суму 20 000 грн. Оскільки вона, як дружина, не надавала своєї згоди на укладення такого договору, тому відповідно до вимог СК України та ст.203 ЦК України просить визнати договір поруки в частині зобов'язань [PERSON] недійсним. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що не повідомляв дружину про укладення договору поруки. Представник КС «Оберіг» та третя особа [PERSON] в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв, заперечень на позов не надійшло. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони разом з [PERSON] також були поручителями по кредитному зобов'язанню [PERSON] Договір поруки вони підписали 28.07.2011 року, відповідача [PERSON] не бачили, так як він пізніше підписав договір. При підписанні договору їх завірили, що це формальність, про ніякі юридичні наслідки не повідомляли. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. 28.07.2011 року між КС «Оберіг» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір поруки № 118к6, згідно умов якого поручителі зобов'язалися відповідати перед кредитною спілкою за виконання зобов'язань [PERSON] згідно кредитного договору від 28.07.2011 року (основного зобов'язання). Згідно копії свідоцтва про одруження, копій паспортів подружжя [PERSON], позивач та відповідач [PERSON] з 16.10.2004 року по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5-6). Відповідно до положень ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Представник позивача стверджував, що [PERSON] не давала згоди на укладення її чоловіком договору поруки, відповідач в судовому засіданні визнав, що не погоджував свої дії з дружиною. Оскільки в договорі поруки відсутні помітки про письмову згоду дружини та кредитна спілка «Оберіг» не надала будь-яких доказів на підтвердження вказаного факту, тому суд вважає доведеною обставину, що при укладенні договору поруки № 118к6 від 28.07.2011 року згоди дружини [PERSON] не було. Так як договір поруки - зобов'язання відповідати по боргу [PERSON] у розмірі 20 000 грн. виходить за межі дрібного побутового, тому суд вважає за необхідне при вирішенні спору застосувати ч.2 ст. 65 СК України. Оскільки договір поруки укладений без згоди дружини [PERSON], тому його зміст суперечить положенням Сімейного кодексу України (ч.1 ст.203 ЦК України), що є підставою визнання його недійсним відповідно до положень ст. 215 ЦК України. Так як недійсність окремих частин правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, тому суд обґрунтованими вважає вимоги позивача про визнання недійсним договору поруки лише в частині зобов'язань [PERSON] Відтак, встановлені підстави для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved