Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

17.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22.07.2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1576. Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні доньки взагалі не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. Тому, позивачка звернулась до суду з даним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 22.07.2007 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №1576, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 22.07.2007 року (а.с.2). Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 18.02.2008 року (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорюється, що на даний час дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, хоча продовжує бути зареєстрованою за адресою відповідача. Відповідач участі в матеріальному утриманні та вихованні доньки не приймає. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тому, при визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини [PERSON] та звичайні потреби дитини. Окрім того, суд враховує, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, офіційно не працює, інших утриманців окрім спільної дитини сторін не має. А тому, з огляду на вищенаведене та, враховуючи, що позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач останні визнав та не заперечував проти задоволення позову, суд вважає за можливе позов задовольнити. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого звільнено позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved