Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

16 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 2001 року виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Очаківського районну Миколаївської області, актовий запис № 2. Від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, а також , що фактичні шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2017 року та що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є не можливим і суперечить її інтересам, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та її представник адвокат Скрябін О.М. в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких крім того, зазначили, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, а також представник позивачки зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, а також у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 2001 року виконавчим комітетом Рівненської сільської ради Очаківського районну Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 2. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися з вересня 2017 року. Причинами розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння між сторонами та розходження поглядів на сімейні відносини і обов`язки. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог про зміну прізвища на дошлюбне позивачка не заявляла. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved