Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

17.10.2016 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2016 року належить квартира за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрована донька попереднього власника [PERSON] - [PERSON], яка не мешкає в квартирі, місце її знаходження невідоме. На виконання умов договору [PERSON] та її чоловік [PERSON] були зняті з реєстраційного обліку, а їх донька [PERSON] ні, так як тривалий час знаходиться за кордоном. На теперішній час позивач має намір розпорядитись своєю власністю, проте реєстрація відповідача їй перешкоджає, тому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю не з'явились, надали письмову заяву, в якій просили розглядати справи без їх участю, позов підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2016 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 10-11), зазначене підтверджується копією технічного паспорту (а.с. 6-7) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 69693567 від 04.10.2016 року (а.с. 12). [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого 03.10.2006 року Жовтневим відділом РАЦС Запорізького МУЮ. Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 383 ЦК України, статтею 150 ЖК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, на розсуд суду факт реєстрації відповідача за адресою квартири позивача, яка є його власністю, перешкоджає останній в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, або може обмежити в її здійсненні, вимагає від неї додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Отже, порушені права власника та перешкоди в користуванні власністю цілком можливо усунути шляхом відміни реєстрації відповідача та усунення перешкод в користуванні квартирою. У зв'язку з наведеним суд вважає, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту. Враховуючи наведене суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. Так як, позивачем не заявлено вимоги щодо стягнення судового збору з відповідача, суд вважає за доцільне її не розглядати.

Outcome: approved