Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

16 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який 7 липня уточнила та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Мотивує свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час знаходиться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача. Вказує, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійну роботу і отримує регулярно заробітну плату. Позивач в судове засідання не зявилась, в поданій заяві просила розгляд справи проводити без її присутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву та просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Сторони з 10 вересня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що позивач разом із дітьми проживає в [INFO], діти знаходяться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач проживає в [INFO], працює робітником з обслуговування в Беївській сільській раді, його середня заробітна плата становить близько 3120 грн. на місяць. Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітня дитина потребує матеріальної допомоги на її утримання, а в силу положень ст. 180 Сімейного кодексу України, яка покладає обовязок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її батько, зобовязаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на даний час становить 1426 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років від цієї суми становить 713 грн. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевказані положення Сімейного кодексу України, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 376 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 640 грн. судового збору.

Outcome: approved