Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

16 грудня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Іванівська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 23 січня 2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи орган опіки та піклування Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування заявлених вимого зазначила, що 13 лютого 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідач участі у забезпеченні та вихованні дитини не приймає, зловживає спиртними напоями. Подружні відносини з [PERSON] припинилися у квітні 2015 року з причини відсутності взаємопорозуміння, постійних сварок, які негативно впливали на розвиток дитини. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання дитини з нею, залишити прізвище «[PERSON]», а також судові витрати покласти на [PERSON] Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення щодо часткового заперечення проти позову з посиланням на те, що він надає матеріальну допомогу на сина, що можуть підтвердити свідки, викладені обставини у позові не відповідають дійсності, згідний на розірвання шлюбу. Позов визнає частково та одночасно просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надано суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень проти заяви немає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 19 липня 2013 року, актовий запис №365, сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2013 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Веселоподільською сільською радою Семенівського району Полтавської області 11 січня 2014 року, [PERSON] народився [INFO] року, батьком якої записано [PERSON], а матір'ю - [PERSON] Довідкою виконкому Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №1351 від 15 грудня 2016 року підтверджується, що до складу сім'ї позивача входить син [PERSON], [INFO] року. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують тривалий час, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб подружжя [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Стосовно вимоги про визначення місця проживання дитини слід зазначити наступне. Актом обстеження умов проживання дитини [PERSON], [INFO], по [ADDRESS] Дніпропетровської області №36 від 17 січня 2017 року підтверджується, що житловий будинок складається з 3-х кімнат, який опалюється природнім газом. Умови проживання задовільні, [PERSON] має особисте ліжко, постільну білизну, особисті речі, шафу для одягу та багатьох іграшок. За вказаною адресою проживають [PERSON] - мати, [PERSON] - дідусь та [PERSON] - бабуся. Стосунки в сім'ї цінують, поважають і люблять один одного. З нагоди сімейних урочистостей дарують подарунки. На день складання акту дитина проживає у задовільних умовах. Висновком органу опіки та піклування при виконкомі Іванівської сільської ради підтверджується, що позивач разом з малолітнім сином [PERSON] зареєстровані на території ради та проживають разом з батьками. [PERSON] працює на посаді біолога в міській клінічній лікарні №9 м.Дніпро. ЇЇ син [PERSON] відвідує дитячий садок, його супроводом займається дідусь. У дитини мається власне ліжко, одяг, взуття та багато іграшок для розумового розвитку. Дитина спокійна, врівноважена. Умови проживання сім'ї задовільні, проживають у житловому будинку, який опалюється природнім газом, мається домашнє господарство, земельну ділянка. Дідусь та бабуся дитини є особами працездатного віку, які користуються авторитетом та повагою серед односельців. Батько дитини з сином не спілкується. Для проживання дитини [PERSON] створені всі належні умови для проживання та здорового фізичного розвитку. Рада опіки та піклування вважає за доцільне встановити місце проживання дитини [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Судом встановлено, що підставою для звернення з вимогою про визначення місця проживання дитини, є неможливість [PERSON] за згодою з відповідачем вирішити спір самостійно. Положенням ч.1 ст.161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. За статтею 9 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно Принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, які мають виключне значення, бути розлученою зі своєю матір'ю. Обставини, які б вказували на те, що проживання із позивачем малолітньої дитини суперечить правам та інтересам останньої судом не встановлені, тому суд приходить до висновку про те, що позов в цій частині також підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved