Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

16.06.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено такі вимоги: - визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними побудовами, укладений 29.05.1992 року між [PERSON] та Колгоспом «Ленінський шлях» Петрівської сільської ради Красноармійського району Донецької області; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано наступним. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 01.11.1990 року була прийнята в члени колгоспу «Ленінський шлях», перейменований 30.01.1993 року в Колективне сільськогосподарське підприємство «Нива», членство припинено 31.03.2000 року в зв`язку з реорганізацією підприємства. Рішенням правління колгоспу «Ленінський шлях» від 29.05.1992 року ухвалено питання продажу [PERSON] ( [PERSON] ) житлового будинку в розстрочку на 15 років. 02.10.1992 року між колгоспом «Ленінський шлях» та [PERSON] ( [PERSON] ) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] , за умовами якого виплата вартості домобудівництва здійснюється щомісячно протягом 15 років. Умови договору купівлі-продажу будинку виконано, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) сплачено в повному обсязі вартість майна, продавцем колгоспом « [INFO] » житловий будинок переданий у володіння позивача, з 1992 року зареєстрована та проживає в житловому приміщенні. Разом з тим, після повної сплати коштів за будинок позивачем не оформлено право власності на нерухоме майно, оскільки відбулася реорганізація підприємства, правонаступник КСГП «Нива» від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 29.05.1992 року тривалий час ухилявся, в 2006 році юридичну особу ліквідовано. Наразі [PERSON] має обмеження в здійсненні розпорядчих дій стосовно вказаного об`єкта нерухомості, оскільки державним реєстратором прав на нерухоме майно не визнається, договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами від 02.10.1992 року ставиться під сумнів як маючий силу правовстановлюючого документа. Вказані обставини зумовили судовий захист майнових прав [PERSON] в спосіб визнання договору купівлі-продажу дійсним (таким, що відбувся), за допомогою якого позивач досягне панування над належним їй нерухомим майном (а.с. 2-4). Ухвалою суду від 18.06.2020 року за позовною заявою [PERSON] до Петрівської сільської ради Донецької області відкрито провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 34). Відзив на позовну заяву в порядку та строк, передбачені ст. 191 ЦПК України Петрівською сільською радою Покровського району Донецької області не подано. Ухвалою суду від 31.08.2020 року по справі проведено підготовче провадження, спірні відносини призначено до розгляду по суті, що узгоджується з п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України (а.с. 38-39). Сторони на виклик до суду не з`явилися, про дату, час проведення судового засідання повідомлені належним чином відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач [PERSON] суду адресувала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримано, просить ухвали рішення на підставі письмових матеріалів у справі. Відповідачем Петрівською сільською радою Покровського району Донецької області надана заява про розгляд справи у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженка с.\~Крапівне Монастирщинського\~району Смоленської\~області,\~громадянка України,\~адреса реєстрації\~місця проживання:\~ [ADDRESS] (відомості підтверджено копією паспорта). В трудовій книжці колгоспника серійний номер [NUMBER] на ім`я [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) наявні такі записи: - 01.11.1990 року: прийнята в члени колгоспу «Ленінський шлях»; - колгосп «Ленінський шлях» перейменований в Колективне сільськогосподарське підприємство «Нива» відповідно рішення загальних зборів протокол № 1 від 30.01.1993 року; - 31.03.2000 року: надано вихід із членів КСП «Нива» Красноармійського району Донецької області в зв`язку із реорганізацією та переводом в СТОВ «Золота Нива» (а.с. 23). Згідно довідки архівного відділу Покровської районної державної адміністрації Донецької області № 139 від 07.11.2019 року в документах архівного фонду колгоспу ім. «Ленінський шлях» Петрівської сільської ради, а саме в протоколі № 5 засідання правління колгоспу «Ленінський шлях» від 29.05.1992 року є рішення: продати члену колгоспу [PERSON] будинок в розстрочку на 15 років (а.с. 10). Відповідно до рішення Петрівської сільської ради народних депутатів від 22.09.1992 року (далі мовою оригіналу): «О наделе приусадебного земельного участка возле покупаемого жилого дома принадлежащего колхозу «Ленинский путь» гр. [PERSON] » - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) виділено присадибну земельну ділянку площею 0,25 гектара біля житлового будинку, розташованого в с. Петрівка, який позивач купує (а.с. 11). З копії договору купівлі-продажу присадибного типу з надвірними побудовами (оригінал за змістом позовної заяви втрачено) від 02.10.1992 року, укладеного між Колгоспом «Ленінський шлях» та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) вбачається погодження таких умов: - господарство (колгосп) здійснює продаж, а працівник (позивач) купує житловий будинок присадибного типу загальною площею 33,4 кв. м., в тому числі житлова 27,0 кв. м. з надвірними побудовами в [ADDRESS] , розташований на присадибній ділянці розміром 2500 кв. м., відведеній рішенням Петрівської сільської ради народних депутатів від 22.09.1992 року; - балансова (остаточна) вартість житлового будинку складає 4962,34 рублі; - купівля продаж здійснена на умовах: працівником (позивачем) сплачується 50 % залишкової балансової вартості будинку, що складає 2481,17 рублі; виплата вказаної суми здійснюється щомісячно протягом 15 років в розмірі не менше 1/12 від суми річного платежу, зазначеного в зобов`язанні (а.с. 9). В договорі зазначено про посвідчення угоди секретарем виконкому сільської ради народних депутатів, р/р за № 34, та відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) підлягав реєстрації в Красноармійському БТІ. Згідно довідки виконкому Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області № 101 від 17.03.2020 року за даними (записами) у погосподарській книзі № 1 Петрівської сільської Ради народних депутатів за 1996-2000 роки, житловий будинок, який належить [PERSON] з 1996 року має адресу: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 1353/01-02 від 11.11.2019 року за даними станом до 1 січня 2013 року відомості на будинок [ADDRESS] , а саме реєстрацію за [PERSON] відсутні (а.с. 16). Відповідно до статті 4 3акону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 р. № 1952-IV (вступив в дію з 01.01.2013 року) обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Позивач [PERSON] постійно і відкрито користується спірним об`єктом нерухомості, однак наявні перешкоди у здійсненні державної реєстрації права власності на майно, оскільки договір купівлі-продажу від 02.10.1992 року нотаріально не посвідчено, діяльність Колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» (правонаступник КСП «Нива» до перейменування Колгосп «Ленінский» - продавець спірного будинку) припинена. Стаття 55 Конституції України про права і свободи людини і громадянина, які захищаються судом, передбачає, що кожен має право будь-якими, незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. Судом надано оцінку наданих [PERSON] доказів та прийнято висновок про обґрунтованість позовних вимог. Спірні правовідносини склалися на підставі укладеного 02.10.1992 року договору купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу загальною площею 33,4 кв. м., в тому числі житлова 27,0 кв. м. з надвірними побудовами в [ADDRESS] , розташований на присадибній ділянці розміром 2500 кв. м., - сторонами правочину є Колгосп «Ленінський шлях» та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про введення в дію Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» № 4 від 14.02.1992 року на базі колгоспу «Ленінський шлях» почало існувати з 1993 року Колективне сільськогосподарське підприємство «Нива». Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань Колективне сільськогосподарське підприємство «Нива», ідентифікаційний код 00695386 з 07.11.2006 року перебуває в статусі припинення, правонаступники відсутні (а.с. 24-27). В зв`язку із чим, належним відповідачем по даній справі є Петрівська сільська рада Покровського району Донецької області. Частина 1 ст. 58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частинами 1, 3 ст. 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до пп. 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року. Таким чином, до спірних відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 94 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) колгоспи, інші кооперативні організації, їх об`єднання володіють, користуються і розпоряджаються майном, що належить їм на праві власності, відповідно до їх статутів. Право розпорядження майном, що є власністю колгоспів, інших кооперативних організацій, їх об`єднань, належить виключно самим власникам. Згідно положень статті 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України та ст. ст. 224, 227 ЦК України (в редакції 1963 р.), які діяли на час укладення договору, передбачено: - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. Підтвердженням укладення і виконання умов договору купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними побудовами від 02.10.1992 року є безумовний факт проведення всіх розрахунків, сплата [PERSON] визначеної договором суми грошових коштів, які продавцем отриманні (даних, які б вказували на протилежне матеріали справи не містять). Після укладення договору купівлі-продажу [PERSON] набуто прав реального володіння на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом і на теперішній час позивачем здійснюється господарче панування над нерухомим майном. Згідно довідки виконкому Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області № 341 від 14.11.2019 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) дійсно зареєстрована та проживає з 26.09.1992 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). На ім`я [PERSON] . КП «Бюро технічної інвентаризації» складено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] із зазначенням наступної експлікації: «А-1» - житловий будинок 1973 р. побуд. Загальною площею 60,5 кв. м., в тому числі житлова 27,4 кв.м., «а-1» - прибудова 1973 р. побуд., «а1-1» - прибудова 1973 р. побуд., «Б-1» - сарай 1973 р. побуд., «В-1» - сарай 1973 р. побуд., «Г-1» - сарай 1973 р. побуд., «Д-1» - сарай 1973 р. побуд., «Ж-1» - гараж 1973 р. побуд., «Пг-1» - погріб 1973 р. побуд., № 1 огорожа 1973 р. спорудж., № 2 ворота 1973 р. спорудж. (а.с. 17-21). Сукупність досліджених доказів свідчить, що умови договору купівлі-продажу житлового будинку присадибного типу з надвірними побудовами від 02.10.1992 року виконано, однак правочин не посвідчено нотаріально. Така обставина перешкоджає [PERSON] у здійсненні права володіння та розпорядження належним об`єктом нерухомості, право власності не підлягає визнанню державним реєстратором. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. З дійсних обставин справи вбачається безповоротне ухилення від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. З урахуванням вказаного суд вправі визнати договір купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідності до ст. ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнаються іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави дійти висновку, що наявні законні підстави для захисту оспорюваного права [PERSON] на мирне володіння належним неруховим майном шляхом визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено. На підставі\~вищевикладеного,\~ст.\~ст.\~47\~ЦК України\~(у\~редакції 1963\~р.),\~ст.\~ст.\~16,\~220,\~319,\~328\~ЦК України,\~

Outcome: approved