overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

17.09.2014 року в суд поступила позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує, що 01.06.1994 року та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Великоугольській сільській раді Тячівського району Закарпатської області. Актовий запис № 14. Від шлюбу у них народилось двоє дітей : [PERSON],[INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н. В 2001 році відповідач залишив сім»ю і з іншою жінкою виїхав за межі м. Стрия. Восени 2013 року відповідач приїхав в м. Стрий і усно пообіцяв позивачці розірвати шлюб та знятися з реєстрації з квартири батьків позивачки, де позивачка проживає з дітьми по теперішній час, однак не виконав цього. 13 років шлюб між ними існує формально, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства і відповідач взагалі не допомагає матеріально дітям. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примиритись з чоловіком не бажає, а тому враховуючи наведене просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01 червня 1994 року у Великоугольській сільській раді Тячівського району Закарпатської області. Актовий запис № 14. В судовому засіданні позивачка наведене в позові підтримала, вказала що з відповідачем припинили спільне проживання та не ведуть спільного господарства, тому просить розірвати шлюб Відповідач на виклики в судові засідання на 14.10.2014 року та 01.12.2014 року не з»явився, причини неявки не повідомив, хоча належним чином про слухання справи був повідомлений через оголошення в пресі, заперечення на позов не подав. Поясненнями позивачки, дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01 червня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Великоугольській сільській раді Тячівського району Закарпатської області. Актовий запис № 14. Дівоче прізвище [PERSON] позивачка змінила на [PERSON]. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей : [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO] р. н., які проживають з позивачкою та знаходяться повністю на її утриманні. В суді встановлено, що дальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і має для неї істотне значення, оскільки сторони 13 років проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритись з чоловіком не бажає, а тому суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

17.09.2014 року до Зачепилівського районного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач зазначає, що 18.05.2013 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2003834272. Згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 19 840,00 грн. 24.03.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого останньому перейшли всі права вимоги ПАТ «ОТП Банк» до боржника за кредитним договором №2003834272 від 18.05.2013 р. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не виконує своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сума його боргу перед банком станом на 01.08.2014 р. становить 23 899,30 гривень, яку ТОВ «ОТП Факторинг Україна» разом із сумою судового збору у розмірі 243,60 гривень і просить суд стягнути з [PERSON] на його користь. Представник позивача Кудряшова І.А. в судове засідання не з'явилася. Надавши заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Суд, відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з визнанням позову відповідачем, а також враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що 18.05.2013 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2003834272, згідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 19 840,00 грн. ( а.с.6-7,10). 24.03.2014 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого останньому перейшли всі права вимоги ПАТ «ОТП Банк» до боржника за кредитним договором №2003834272 від 18.05.2013 р. (а.с.11-14). Відповідно до розрахунку суми заборгованості [PERSON] по кредитному договору №2003834272 від 18.05.2013 р. станом на 01.08.2014 р. (а.с.4) становить 23 899 гривень 30 копійок та складається з наступних сум: - 1 9840,00 грн. - залишок заборгованостіь за кредитом; - 1,70 грн. - сума відсотків за користування кредитом; - 4 057,60 грн. - комісія за РО, - та підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

17.09.2014 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 27.05. 2010 року у Франківському ВРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 181. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 27.05.2010 року. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. Спору щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дітей між сторонами немає. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 27.06.2010 року, Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.12.2011 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-16 00:00:00

17.09.2014 року заочним рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, проте не вирішено питання щодо судових витрат. В судове засідання сторони не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх неявка в судове засідання не перешкоджає вирішенню питання по суті. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру заробітної плати - 243,60 грн. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 3654 грн. Таким чином, беручи до уваги те, що ціна позову складає 410 176,70 грн., а позивачем при подачі позову сплачено на користь держави 3441 грн. судового збору, тому суд вважає, що питання про поділ судових витрат вирішено не в повному обсязі, у зв'язку з чим необхідно стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] недоплачену суму судового збору в розмірі 213 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

17.09.2014 року Первомайським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов задоволено шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за кредитом - 21945,96, а також судовий збір в сумі 243,60 грн. Суд з власної ініціативи поставив питання про ухвалення додаткового рішення у справі в частині судових витрат. Так, за виклик відповідача у судове засідання через оголошення в газеті «Слобідський край» позивач сплатив 272 грн. 70 коп., що підтверджено квитанцією, проте в резолютивній частині рішення питання про стягнення вказаних витрат не вирішено. У судове засідання сторони не прибули, проте їхня неявка не перешкоджає розглядові заяви. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині стягнення судових витрат. У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи встановлено, що за виклик відповідача у судове засідання через оголошення в газеті «Слобідський край» позивач сплатив 272 грн. 70 коп., що підтверджено квитанцією (а.с.40). Про стягнення на користь позивача вказаних витрат йшлася мова у судовому засіданні, проте в резолютивній частині рішення суд помилково не вказав про стягнення цих витрат. У відповідності до п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України витрати, пов'язані з публікацією в пресі про виклик відповідача є видом судових витрат і ці витрати повинні бути розподілені відповідно до статті 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

17.09.2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в її користь на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі по 1286,00 гривень, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує наступним. Сторони перебували у шлюбі, який на даний час розірвано. У сторін народився син [PERSON], [INFO] Відповідач від виконання обов'язку з утримання дитини ухиляється. Відповідач не працює офіційно. На даний час дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до Миколаївського районного суду Львівської області заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що зменшує позовні вимоги та просить ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 500,00 гривень. Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Цей розмір підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має нерегулярний мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 243 гривні 60 копійок в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

17.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливівсть. Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково позивач пояснила, що вони разом не проживають з серпня 2010 року, на даний час в суді знаходиться справа про розірвання шлюбу. З часу припинення спільного проживання відповідач надає допомогу не регулярно, вона бажає отримувати аліменти офіційно. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи в судовому засіданні заявлений позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, на даний час в провадженні Яворівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу, згідно пред'явленої копії свідоцтва про народження, сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно та в розмірі, яка не влаштовує позивачку. Позивачка бажає отримувати аліменти на утримання дитини в примусовому порядку. При розгляді справи встановлено, що позивачка бажає отримувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, а відповідач згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Відповідно до ст.ст.181 ч.3 ст.183 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і така частка заробітку (доходу) визначається судом. 2 При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

17.09.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.07.1984року він з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого в них народилися двої сині [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, протилежних поглядів на життя, проявів неповаги з боку відповідача, що переростали в скандали, вони припинили подружні відносини з вересня 2012 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше збереження сім'ї та шлюбу на думку позивача неможливі. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив, що близько трьох років вони з дружиною проживають окремо, тривалий час не спілкуються. На даний час він проживає та працює в селі, забрав до себе свого батька та думає про можливість створення нової сім'ї з жінкою, яка б піклувалась про нього та його господарство. З цих підстав він вважає, що збереження шлюбу з відповідачкою суперечить його інтересам. Понесені ним судові витрати просить залишити за ним. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, за зареєстрованим місцем свого проживання, а також смс-повідомленням, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її присутності, а також заперечень проти позову не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши подану позивачем позовну заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 28 липня 1984 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблений актовий запис № 211, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER], виданим 10 вересня 2014 року (а.с. 6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З пояснень позивача встановлено, що сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, позивач стверджує, що примирення між ним та дружиною неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

17.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказано, що сторони з 07.03.2003р. перебувають у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] Під час спільного проживання подружнього життя у сторін не склалося. Між сторонами спільної мови досягнуто не було, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін. У зв'язку з цим сторони припинили шлюбні відносини з грудня 2013р., перестали вести спільне господарство. На даний час відповідач проживає з донькою [PERSON] в спільному будинку сторін, а позивач переїхав проживати в [ADDRESS]. Позивач періодично їздить на заробітки за межі України. Відновити подружнє життя сторін не можливо. Зі слів відповідача позивачеві відомо, що після розлучення вона бажає залишити своє прізвище «[PERSON]». В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] та розглянути справу без його участі. Позивач в судове засідання не з'явився, в позові просив суд справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася повторно, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.09.2014 р. та від 20.11.2014р., згідно ст.74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, причину неявки суду не повідомив. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 07.03.2003 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.03.2003 р. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.2003 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

17.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 15.12.2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 15.12.2007 року, актовий запис № 3021, від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] - [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved