Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

15.06.2016 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що в 2005 році зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, на даний час позивачка проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON], на утримання якого відповідач сплачує аліменти, та малолітньою донькою [PERSON], матеріальну допомогу на утримання якої відповідач не надає, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття доньки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що надає матеріальну допомогу на утримання доньки, сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу та на утримання спільного з позивачкою сина [PERSON]. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та пояснив, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, займається їх вихованням. Також зазначив, що позивачка не офіційно працевлаштована та має щомісячний дохід у розмірі 2000 грн. Просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується записом в свідоцтві про народження дитини. Сторони не оспорюють факт проживання дитини разом з позивачкою. Сторони не дійшли згоди про добровільну участь відповідача в матеріальному утриманні дитини. Тому, відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, те, що стан здоров'я батьків та дитини істотних особливостей не має, відповідач являється особою працездатного віку, має постійне місце роботи, що не заперечується сторонами. Однак суд також приймає до уваги те, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та на утримання сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи зазначені обставини, відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги щодо розміру аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем наданий договір про надання правової допомоги, додатковий договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та квитанція про оплату 1300 грн. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості та пропорційності позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, що складає 33,3 % від заявлених вимог, суд дійшов висновку про стягнення 233,10 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial