Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

17.05.2021 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що перебуває з відповідачем з 25.09.2010 року в зареєстрованому шлюбі. На даний час вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, однак шлюб не розірвано. Під час шлюбу, в них народилася дитина, [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на те, що вони з відповідачем зареєстровані за однією адресою, останній ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалу суду від 11.06.2021р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до неї відповідачу вручено під особистий підпис (а.с. 13) та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву в якій позов підтримала, просила його задовольнити, справу просив розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, вважає можливим згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову у повному обсязі. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 25.09.2010 року, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №405 (а.с.6). Під час знаходження у шлюбі у подружжя народилася дитина, [PERSON] , [INFO] , про що Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ Донецької області 22.06.2012 року видано свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , актовий запис №280 де в графі «батьки» дитини зазначені батько - [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.5). Згідно відомостей Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 17.05.2021 р. [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] разом із матір`ю (а.с. 8). Крім того за цією ж адресою зареєстрований і відповідач (а.с. 11). Позивач посилається у своєму позові, що дитина перебуває на її утримання, що не спростовано відповідачем. Таким чином судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню їх потреб. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Так, судом встановлено, що договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов`язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину та має можливість надати таке утримання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку дитину, починаючи з 17.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved