Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

15 червня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у розмірі 50\~000,00 грн., посилаючись на те, що 10 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] позичила у нього кошти у сумі 50 000 (тридцять тисяч) грн., які зобов'язувалась повернути до 10.04.2017 року, що підтверджується договором позики та розпискою, написаною власноручно [PERSON] Іншу розписку написав її чоловік [PERSON], який підтверджував, що ознайомлений з договором позики від 10.10.16 р. та не заперечував щодо такого договору та того, що кошти позичені на спільні цілі сімї. Однак сума позики в розмірі 50 000 грн. позивачу так і не повернута, а відповідачі ухиляються від виконання взятого на себе зобовязання, в звязку з чим позивач просить стягнути дані кошти солідарно з відповідачів. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. На підтвердження вимог позову та не повернення суми позики додав оригінал договору позики від 10.10.2016 р. та оригінали розписок від 10.10.2016 р. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку (телефонограмами, рекомендованими повідомленнями), жодних заяв, клопотань чи заперечень до суду не подала. \~ Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання призначене на 14.00 год. 12.12.2017 р., будучи повідомленим належним чином не зявився ((був присутнім в судовому засіданні 12.12.2017 р. і за його клопотанням судом була оголена перерва до 14.00 для надання можливості ознайомитися із заявою запереченням [PERSON] (копія якої йому була надана в судовому засіданні)). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку (телефонограмами, рекомендованими повідомленнями). Подав через канцелярію суду заперечення на позов, в якому вказав, що коштів не отримував. Судове засідання призначене на 12.12.2017 р. просив проводити у його відсутності. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 10 жовтня 2016 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] надав позичальнику [PERSON] на умовах безпроцентної позики грошові кошти в сумі 50\~000,00 грн., а позичальник зобовязується прийняти та повернути дані кошти до 10.04.2017 р. Із оригіналу розписки від 10.10.2016 р. вбачається, що [PERSON] на підставі договору позики від 10.10.2016 р. отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 50\~000,00 грн., які зобовязувалася повернути до 10.04.2017 р. Станом на день подачі позову відповідач [PERSON] не повернула позивачу коштів в сумі 50\~000 грн., що у відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, підтверджується договором позики від 10.10.2016 р. та оригіналом розписки від 10.10.2016 р. Даний письмовий договір позики від 10.10.2016 р. та оригінал розписки від 10.10.2016 р. наданий позивачем на підтвердження зобовязань відповідача, є належним та допустимим доказом виникнення боргового зобовязання; цей договір позики\~ сторони уклали відповідно до вимог статті 1047 ЦК України; наявність у позивача оригіналу договору позики та розписки згідно з положенням частини третьої статті 545 цього Кодексу свідчить про неповернення боргу відповідачем [PERSON], тому є підстави для стягнення з [PERSON] на користь позивача неповернутої суми позики за вказаним договором.\~Відповідач [PERSON] не довела факт неодержання грошових коштів від позикодавця (в судове засідання не зявилася), а тому цей договір позики є дійсним та породжує права та обовязки згідно закону України. Відповідно до роз'яснень, викладених у правових позиціях Верховного Суду України про стягнення боргу за договором позики від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 та від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50 цс16, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Ст. 526 Цивільного Кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.\~ Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.\~\~ Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).\~ Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.\~ Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.\~ Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України).\~ Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з [PERSON] суми боргу згідно договору позики від 10.10.2016 р. в розмірі 50\~000,00 грн. на користь [PERSON] Щодо солідарного стягнення даних коштів також із [PERSON] то в цій часині слід відмовити, оскільки сам договір позики укладений лише із [PERSON], договір поруки не укладався, а матеріали справи не містять доказів того, що кошти в сумі 50\~000,00 грн. використані в інтересах сімї. Судовий збір розподіляється згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial