Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

17.07.2018 року на адресу суду після визначення підсудності ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 06.07.2018 року надійшла позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49/2012 від 24.05.2012 року, в якому представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість в сумі 59851,90 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 49/2012 від 24.05.2012 року відповідачу [PERSON] було надано позивачем кредит для погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 142292,48 грн. строком користування з 24.05.2012 року по 24.07.2015 року включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 1,00 % річних. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором, 24.05.2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 49/2012-П. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 06.06.2018 року, за вказаним кредитним договором відповідач [PERSON] перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 59851,90 грн. Таким чином, у зв'язку з виникненням у відповідача [PERSON] вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, а також не сплачує поручитель, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 59851,90 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. Ухвалою від 20.08.2018 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачам п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідачі повідомлялись належним чином про відкриття провадження у справі та її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, оскільки згідно з відомостями, що містяться на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта» з 27.03.2014 року поштові відправлення, які направлені з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м.Севастополя та повертаються у зворотному напрямку, можливість пересилання поштових відправлень до півострова Крим відсутня. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористались своїм правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № 49/2012 від 24.05.2012 року відповідачу [PERSON] було надано ПАТ АБ «Укргазбанк» кредит для погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 142292,48 грн. строком користування з 24.05.2012 року по 24.07.2015 року включно зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 1,00 % річних. Разом з тим, відповідно до договору поруки № 49/2012-П, укладеному 24.05.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON], відповідач [PERSON] поручається перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором № 49/2012 від 24.05.2012 року. Згідно з п.1.2 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 06.06.2018 року вбачається, що отриманий кредит відповідач [PERSON] за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 06.06.2018 року має заборгованість перед ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 59851,90 грн., з яких: 56069,07 грн. - заборгованість за кредитом; 3782,83 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 49/2012 від 24.05.2012 року, умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу [PERSON] кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, також ці зобов'язання не виконує відповідач [PERSON], який відповідно до договору поруки № 49/2012-П від 24.05.2012 року, несе солідарну відповідальність за порушення [PERSON] зобов'язань за кредитним договором, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] та [PERSON] підлягає солідарному стягненню на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість в сумі 59851,90 грн., з яких: 56069,07 грн. - заборгованість за кредитом; 3782,83 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. у рівних частках, тобто по 881,00 грн. з кожного.

Outcome: approved