Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання зареєстрованого 03 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №224та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) грн.щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 вересня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2015 року в них почались постійні конфлікти та суперечки, сімейне життя між ними поступово погіршувалось. З цього ж часу вони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні представник позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що з червня 2015 року сторони разом не проживають, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]». Оскільки відповідач офіційно не працює, просить суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на розірвання шлюбу. 11 вересня 2016 року вони з позивачем стали проживати окремо. Погоджується також, що повинен надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], сину намагається допомагати. Більшість часу саме він проводить з дитиною. Пояснив також, що він працює не офіційно, аліменти нікому не сплачує. Згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], але в меншому розмірі, ніж просить позивач. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом №224. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «[PERSON]» та «[PERSON]» відповідно /а.с. 5/. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження /а. с. № 6/. [PERSON] та [PERSON] на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу. Крім того, [PERSON]у добровільному порядку не приймає регулярної участі у матеріальному утримані неповнолітнього сина [PERSON], хоча має таку можливість. Таким чином, [PERSON]не виконує обов'язки щодо утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON], суд враховує як матеріальне становище позивача, так матеріальне становище платника аліментів, який на даний час офіційно не працює, та зважаючи на батьківський обов'язок відповідача по утриманню сина до його повноліття, враховуючи інтереси дитини, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню у розмірі 1400 гривень щомісячно. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: partial