Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

16.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування заподіяних збитків внаслідок невиконання умов договору, мотивуючи вимоги тим, що 06.03.2018 року між ним та відповідачем був укладений договір № 06-03/18 на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт. Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручив, а виконавець зобов'язався з матеріалів, які надає змовник на власний ризик та у передбачений договором строк виконати ремонтно-монтажні, оздоблювальні роботи на об'єкті, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78,7 м.кв., що перебуває в управлінні і користуванні замовника, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх. Згідно п. 1.2 Договору обсяг, характер, поетапні строки виконання робіт (дата початку і завершення робіт), вартість виконання робіт визначаються згідно Актів виконаних робіт. Відповідно до п. 4.2.1 виконавець зобов'язаний виконати якісно, у відповідності до встановлених чинним законодавством будівельних норм, весь обсяг робіт, зазначених у п. 1.1 Договору і кошторисі, у встановлений Договором строк. Згідно п. 8.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.05.2018 року, тобто граничний строк виконання робіт був погоджений сторонами до 31.05.2018 року. Однак, відповідач не виконав своєчасно та в повному обсязі взяті на себе зобов'язання щодо здійснення ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт в вищевказаній квартирі, чим порушив права замовника та завдав йому збитків у вигляді закуплених, але не використаних матеріалів, сплаченої вартості робіт, які не було виконано, упущеної вигоди (передача квартири в оренду) та необхідності платити кошти іншому виконавцю за виконання робіт у квартирі. З метою дружнього врегулювання даного питання позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату заподіяних збитків, однак вказана претензія залишена відповідачем без задоволення. Позивач зазначає, що внаслідок ремонтних робіт у встановлений договором строк він був позбавлений права передати квартиру в оренду та отримувати за це прибуток. На підставі зазначено просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заподіяних збитків внаслідок невиконання умов Договору на виконання робіт в розмірі 86 225,02 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від 30.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач з»явився в судове засідання 29.10.2018 року визнав позов частково, але не погоджувався з визначеним позивачем розрахунком завданої шкоди, проте доказів зворотнього не надав та просив перенести судовий розгляд на іншу дату з метою укладання угоди з адвокатом. Своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався. В цей же день йому було надано строк до 02.11.2018 направити до суду та позивачу відзив на позовну заяву та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін на 14.11.2018 року. 14.11.2018 представник відповідача в судовому засіданні просив перенести розгляд справи на іншу дату та надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи, подачі відзиву, виклику свідків, подачі доказів, оскільки відповідач уклав з ним угоду лише 13.11.2018. Протокольною формою в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи представнику відповідача було відмовлено з підстав, що з моменту відкриття провадження пройшло більше двох місяців і відповідач мав достатньо часу подати суду відзив на позовну заяву та заявити відповідні клопотання та роз»яснено, що розумні строки розгляду даної справи закінчились. В зв'язку з відмовою в задоволенні клопотання, представник відповідача залишив зал судового засідання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Зі змісту статті 626 Цивільного кодексу України відомо, що договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки. Суд вважає за необхідне зазначити, що свобода договору, закріплена у статті 627 Цивільного кодексу України, означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 06 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №06-03/18 на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт /а.с.8-9/. Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручив, а виконавець зобов'язався з матеріалів, які надає змовник на власний ризик та у передбачений договором строк виконати ремонтно-монтажні, оздоблювальні роботи на об'єкті, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78,7 м.кв., що перебуває в управлінні і користуванні замовника, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх. Згідно п. 1.2 Договору обсяг, характер, поетапні строки виконання робіт (дата початку і завершення робіт), вартість виконання робіт визначаються згідно Актів виконаних робіт. Відповідно до п. 4.2.1 виконавець зобов'язаний виконати якісно, у відповідності до встановлених чинним законодавством будівельних норм, весь обсяг робіт, зазначених у п. 1.1 Договору і кошторисі, у встановлений Договором строк. Згідно п. 8.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.05.2018 року, тобто граничний строк виконання робіт був погоджений сторонами до 31.05.2018 року. Відповідно до розписок [PERSON] отримав від [PERSON] оплату вартості всіх робіт та вартість всіх необхідних матеріалів для робіт в розмірі 364 420,00 грн. /а.с. 19-35/. Однак, [PERSON] не виконав своєчасно та в повному обсязі взяті на себе зобов'язання щодо здійснення ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт в квартирі за адресою: [ADDRESS], загальною площею 78,7 м.кв., чим порушив права замовника та завдав йому збитків у вигляді закуплених, але не використаних матеріалів, сплаченої вартості робіт, які не було виконано, упущеної вигоди (передача квартири в оренду) та необхідності платити кошти іншому виконавцю за виконання робіт у квартирі. 05 липня 2018 року позивачем направлена на адресу [PERSON] претензія про сплату заподіяних збитків, однак відповідачем. сума збитків в розмірі 86 225,02 грн. не повернута /а.с.17/. Також встановлено, що внаслідок ремонтних робіт у встановлений договором строк позивач був позбавлений права передати квартиру в оренду та отримувати за це прибуток. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 05.07.2018 утворилась заборгованості у загальному розмірі 86 225,02 грн., яка складається з наступного: 32 888,00 грн. - сума збитків від невиконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт; 24 690,00 грн. - сума збитків по невиконаним матеріалам; 26 000,00 грн. - упущена вигода (сума орендної плати за червень 2018 року, яку б міг отримати замовник у випадку своєчасного виконання ремонтних робіт в квартирі); 2 647,02 грн. - пеня. Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідача у зазначеному вище розмірі. Суд, оцінюючи договір № 06-03/18 на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт та розписки в розумінні положень ЦК України вважає, що безумовно, між сторонами, в даному випадку, укладений договір на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт, письмова форма якого внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту невиконання виконавцем робіт у передбачений договором строк, яким у спірних правовідносинах виступає відповідач. Оскільки відповідачем не надано суду боргового документу чи розписки про виконання ним своїх зобов'язань повністю або частково, проте, такий документ пред»явлений позивачем, суд приходить до висновку, що відповідачем зобов'язання за договором не виконані. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з тексту договору на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт, сторонами був встановлений та погоджений строк виконання робіт - до 31.05.2018 року. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконав зобов'язання, передбачені укладеним договором на виконання ремонтно-монтажних, оздоблювальних робіт, такі дії відповідача є неправомірними, оскільки порушили права та інтереси позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми заподіяних збитків внаслідок невиконання умов Договору в розмірі 86 225,02 гривеньпідлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 862,25 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved