Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

16.02.2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача де прохає стягнути з нього суму курсової різниці між доларом США та гривнею України,відповідно до договору позики, у розмірі 22 038 гривень 90 коп., а аткож три відсотки річних у розмірі 4 645 (чотири тисячі шістсот сорок пять) гривень 18 коп., та відсотки за користування позикою у розмірі 33 364 (тридцять три тисячі триста шістдесят чотири) гривень 24 коп., а всього - 60 048,32 (шістдесят тисяч сорок вісім) гривень 32 коп. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився. 26.08.2016 року він надав письмову заяву про відкладення розгляду справи,мотивуючи це своєю обізнаністю щодо слухання справи 29.08.2016 року лише цього дня,а також раніше запланованим відрядженням та неможливістю своєчасного вивчення матеріалів справи. Суд знаходить таку позицію відповідача необґрунтованою,направленою на безпідставне затягування розгляду справи по суті. Як слідує з матеріалів справи, після підтвердження місця реєстрації відповідача - смт. Нові Санжари, провулок Дорожній, 7, ухвалою суду від 21.03.2016 року відкрите провадження у справі і вона призначена до розгляду 12.05.2016 року. 11.05.2016 року відповідач надіслав факсограму про перенесення розгляду справи на іншу дату, у звязку з виробничою діяльністю. При цьому адреси свого фактичного місця проживання він суду не повідомив. Справа була призначена на 28.07.2016 року. 26.07.2016 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог яка,разом із судовою повісткою про слухання справи 29.08.2016 року була направлена відповідачу за місцем його реєстрації. Як визначено ч.1 ст.77 ЦПК України , сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином,суд вважає що в даному випадку,відповідач завчасно та належним чином - саме 05.08.2016 року був увідомлений про дату наступного судового засідання 29.08.2016 року, а з урахуванням того що, жодних підтверджуючих документів щодо свого відрядження він, як і раніше суду не надав, суд не знаходить підстав для чергового відкладення розгляду справи, і застосовує положення ч.1 статті 224 ЦПК України, згідно яко ї,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва прийняте рішення у справі за № 761/9021/15 (провадження № 2/761/4585/2015) за позовом [PERSON],позивача у даній справі, до [PERSON],відповідача у даній справі. за яким суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти за договором позики у розмірі основного боргу 145 792 гривень, 3% річних у сумі 2738,93 гривень, штраф за прострочення повернення позики у сумі 8704,00 гривень, а всього 157234,93 гривень. Вказане рішення суду набрало законної сили 28.08.2015 року. На даний час відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, та винесено постанову про арешт майна боржника з оголошенням заборони на його відчуження,що підтверджується наданою позивачем інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Оскільки позика надавалася в іноземній валюті, а саме доларах США, суд у мотивувальній частині здійснив розрахунок станом на момент ухвалення рішення за офіційним курсом Національного банку України (НБУ) 17.08.2015 року, що становив 21,76 грн. за 1 долар США. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 22.07.2016 року офіційний курс НБУ становить 24,81 гривень за 1 долар США. З урахуванням цього,позивачем здійснено перерахунок суми позики та штрафних санкцій,відповідно з яким: - сума неповернутої позики - 6700 (шість тисяч сімсот) доларів СІ11А, що є еквівалентом 166 227 (сто шістдесят шість тисяч двісті двадцять сім) гривень 00 коп; - сума за прострочення повернення позики - 400 (чотириста) доларів США. що є еквівалентом 9 924 (дев'ять тисяч девятсот двадцять чотири) гривні 00 коп; -сума 3% річних 125 (сто двадцять пять) доларів США 87 центів, що є еквівалентом 3 122 (три тисячі сто двадцять дві) гривні 83 коп. Загальна сума стягнення складає: 166 227,00 + 9 924,00 + 3 122,83 - 179 273,83 гривень. За рішення Шевченківського районного суду м. Києва загалом стягнуто 157234,93 гривень, а різниця з врахування офіційного курсу НБУ станом на 22.07.2016 року становить: 179 273,83 - 157234,93 = 22 038 (двадцять дві тисячі тридцять вісім) гривень 90 коп. Встановлено що, з моменту ухвалення рішення по даний час ніяких коштів з відповідача на користь позивача не стягнуто та ним не повернуто, що підтверджується наданою позивачем інформаційною довідкою про виконавче провадження станом на 22.07.2016 року. Таким чином внаслідок зміни курсу долара США відносно гривні України, сума курсової різниці станом на 22.07.2016 року склала 22 038 (двадцять дві тисячі тридцять вісім) гривень 90 коп., а отже, для повернення позикодавцеві позики грошових коштів у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем (ст. 1049 ЦК України),підлягає стягненню додатково з позичальника вказана сума курсової різниці. Як зазначено у Постанові Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року ( справі № 6-369цс15 щодо неоднакового застосування судами касаційних інстанції статей 599, 1048 ЦК України), ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики, за змістом частини третьої статті 1049 ЦК України, не припиняє обов'язку позичальника сплати проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048, та суму передбачену статтею 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Крім того, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язанням/проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. При цьому індекс інфляції, 3 % річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, розрахунок 3% річних у період з моменту ухвалення рішення (17.08.2015) по 22.07.2016 року становить: -сума боргу (дол. США) 6700; -період прострочення - 18.08.2015 - 22.07.2016р.р.; -кількість днів прострочення 340; -сума 3% річних1 (дол. США) -187.23, Всього - 187.23 Розрахунок 3 % річних розраховується за формулою: Сума 3% річних = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Таким чином, сума 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, склала 187 (сто вісімдесят сім) доларів США 23 центів, що є еквівалентом 4 645 (чотири тисячі шістсот сорок пять) гривень 18 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 22.07.2016 року (1 дол. США = 24,81 грн.) Враховуючи положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України, розраховано суму відсотків за користування позикою у період з моменту ухвалення рішення по 22.07.2016 року: Сума Період Кількість Розмір Розмір Сума позики користування днів облікової облікової відсотків (дол. позикою прострочення ставки НБУ ставки НБУ ( дол. США) в день США) 6700 18.08.2015 -27.08.2015 10 30.0000 % 0.0822 55.07 6700 28.08.2015 -24.09.2015 28 27.0000 % 0.0740 138.82 6700 25.09.2015 -29.10.2015 35 22.0000 % 0.0603 141.40 6700 30.10.2015 -17.12.2015 49 22.0000 % 0.0603 197.96 6700 18.12.2015 -28.01.2016 42 22.0000 % 0.0603 169.68 6700 29.01.2016 -03.03.2016 35 22.0000 % 0.0603 141.40 6700 04.03.2016 -21.04.2016 49 22.0000 % 0.0603 197.97 6700 22.04.2016 -26.05.2016 35 19.0000% 0,0521 122.18 6700 27.05.2016 -23.06.2016 28 18.0000 % 0,0493 92.49 6700 24.06.2016 -22.07.2016 29 16.5000 % 0,0452 87.82 Всього 1344,79 Таким чином, сума відсотків за користування позикою становить: 1344 (одна тисяча триста сорок чотири) долари США 79 центи, що є еквівалентом 33 364 (тридцять три тисячі триста шістдесят чотири) гривень 24 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 22.07.2016 року (1 дол. США = 24,81 грн.). Отже, загальна сума стягнення станом на 22 липня 2016 року становить: 22 038,90 + 4 645,18 + 33 364,24 = 60 048,32 (шістдесят тисяч сорок вісім) гривень 32 коп. Оскільки позивач,згідно з діючим законодавством звільнений від сплати судового збору,він підлягає стягненню з відповідача на користь держави,на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved