Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

17.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.1995 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського РВК, актовий запис №334. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в 2012 році. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає, тому просить шлюб розірвати. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. 27.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що вона з [PERSON] з 04.08.1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Останні роки [PERSON] систематично виїжджав на заробітки в Росію, де надовго затримувався, що негативно вплинуло на її з ним стосунки. Між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів та здійснення батьківських справ від 06.102010 року, але з червня 2014 року [PERSON] перестав сплачувати аліменти. Оскільки їх неповнолітні діти дуже привязані до батька і вкрай хворобливо сприймуть розірвання шлюбу між батьками, тому [PERSON] просить встановити між нею та [PERSON] режим окремого проживання строком на три роки. В судове засідання представник позивача за основним та представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги за основним позовом підтримує в повному обсязі та не визнає в повному обсязі позовні вимоги за зустрічним позовом та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що основний позов слід задовольнити, а в задоволені зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 04.08.1995 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, а.с.4. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], а.с.5, 17. Шлюбні відносини припинили в 2012 році. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. Також на теперішній час [PERSON] проживає в Росії, та знаходиться у фактично шлюбних відносинах з іншою жінкою. Згідно ч.1 ст.119 СК України, за позовом одного з подружжя суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Згідно ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як вбачається з матеріалів справи, позивач за основним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] на теперішній час проживає в Росії та перебуває у фактично шлюбних відносинах з іншою жінкою, - а.с.32-35. Згідно договору про сплату аліментів та здійснення батьківських справ від 06.102010 року [PERSON] в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання його неповнолітніх дітей, - а.с.19. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2014 року сторонам було надано шестимісячний строк на примирення, - а.с.27. Після спливу встановленого судом шестимісячного строку на примирення, сторони так і не дійшли згоди, щодо поновлення шлюбних відносин. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, судом були вжиті достатні заходи для збереження шлюбу, які не призвели до поновлення шлюбних відносин сторін, подружжя проживають окремо в різних країнах, [PERSON] перебуває у фактично шлюбних стосунках з іншою жінкою, а тому встановлення для подружжя режиму окремого проживання буде суперечить його інтересам та порушить його права. Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що первинний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, а в зустрічному позові [PERSON] до [PERSON] про встановлення режиму окремого проживання слід відмовити. На підставі ст.ст.24, 56, 110-112, 119 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved