Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

16 вересня 2015 року представник позивача звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 20 серпня 1997 року сільською радою відповідно до рішення №280/5 про виділення земельної ділянки третьої особі [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,10 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Санжейка, вулиця Рибацька, 29 (а.с.18), рішення було прийнято на підставі заяви третьої особи [PERSON] від 18.06.1997 році. На підставі рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 06.06.2006 року, власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями є позивач [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру нерухомого майна від 01.03.2016 року, в зв»язку з чим просить визнати недійсним рішення Дальницької сільської ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області за № 280/5 від 20.08.1997 року, про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON]. В ході судового засідання представник позивача підтримав свої позовні вимоги, в подальшому надав заяву в якої зазначив, що на позовних вимогах наполягає просить справу розглянути в їх відсутність. Представник відповідача сільської ради з позовом погоджується, але в подальшому до суду не зявився, при цьому надав заяву в якої просить справу розглянути в їх відсутність. Третя особа до суду не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 59 пункту 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Так судом встановлено, що 20 серпня 1997 року сільською радою відповідно до рішення №280/5 про виділення земельної ділянки третьої особі [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,10 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, село Санжейка, вулиця Рибацька, 29 (а.с.18), рішення було прийнято на підставі заяви третьої особи [PERSON] від 18.06.1997 році. На підставі рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 06.06.2006 року, власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями є позивач [PERSON], що підтверджується витягом з реєстру нерухомого майна від 01.03.2016 року. При прийнятті рішення сільська рада та її посадові особи керувались свою діяльність на підставі Конституції України та Законами України в тому числі Законом України «Про місце самоврядування в України» відповідно до своїх повноважень. Приймаючи рішення сільська рада не прийняла до уваги, фактичне користування земельною ділянкою наявності нерухомого майна та його будівництва, дані обставини підтверджується рішенням сільської ради № 428 від 27.06.2001 року, рішенням сільської ради № 309 від 14.10.2003 року (а.с.20,21) наявністю технічної документації на вищевказану земельну ділянку (а.с22,23), виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що сільська рада прийняла спірне рішення яке суперечить ст.19 ЗК України від 18.12.1990 р. ( на час прийняття рішення), а тому суд вважає, що відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України рішення сільської ради є незаконним та не дійсним. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в повному обсязі, питання про розподіл судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved