Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

17.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.12.2006 року, який зареєстрований виконкомом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис № 52. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 13.09.2007р.н. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, не зійшлися характерами, різні погляди на сімейне життя. Майновий спір та спір з приводу виховання дитини відсутній. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій просить розглянути справу без її присутності та задовольнити позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не зявився, теж надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, оскільки знаходиться за кордоном, не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 20.12.2006 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис № 52 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 13.09.2007р.н., відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого 17.09.2007р. виконкомом Новодонецької селищної ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №30 (а.с.6). Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня, оскільки позивач у заяві просила задовольнити позовні вимоги, також відповідач у своїй письмовій заяві просив розірвати шлюб. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, майновий спір відсутній. Згідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що сторони примирюватись не бажають, припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки разом не мешкають, про що свідчать зазначені адреси у позові, між ними виникли відносини, які не сприяють збереженню їх сімї, обоє не бажають зберігати шлюб і тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved