Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

15 травня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 27 грудня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. До укладення шлюбу [INFO] у сторін народився син - [PERSON]. Під час спільного проживання між ними постійно виникали сварки. Сторони мають різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси. Внаслідок чого вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Шлюбні відносини фактично припинені з 2016 року. Примирення з відповідачем вважає неможливим. Зазначені обставини стали причиною звернення до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 25 травня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено у підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду по суті та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. В судове засідання позивач не з'явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Представник позивачки надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явились до суду. Судом встановлено, що 27 грудня 2013 року сторони зареєстрували шлюб в Самарському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №419 (а.с.7). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], який народився до укладення шлюбу [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з 2016 року, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved