Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

15 березня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON], в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка у позові зазначила, що вона є рідною тіткою малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини записані батьки: батько - [PERSON] та мати - [PERSON], яка померла 11.04.2015 р., про що свідчить свідоцтво про смерть. Починаючи з початку 2015 року малолітня дитина - [PERSON] постійно проживає в сімї позивача. В період проведення Антитерористичної операції на території Донецької області позивач з дитиною та чоловіком вимушені були покинути м. Донецьк і переїхали на постійне місце мешкання у м. Кам`янське, про що свідчать довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.07.2016 р. № 4449 та № 4449.2. Дитина переїхала разом з позивачем, оскільки батько дитини взагалі не приймав участі ні у вихованні дитини, ні в її утриманні. На території, тимчасово непідконтрольній Україні, установою, що виконує функції судової влади за зверненням органу опіки було вирішено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] та стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 18.09.2015 р., при цьому відповідач надав пояснення про те, що він як батько дитини не виконує своїх обовязків, не працює, зловживає спиртними напоями, умов для проживання та утримання дитини не створює, вихованням та розвитком дитини не займається. Після цього відповідач жодного разу не поцікавився життям свого сина, не поздоровляв його з днем народження, не цікавився про стан здоровя. За розпорядженням Адміністрації Південного району Камянської міської ради від 2016 р. №122-р малолітньому [PERSON] встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Після чого, за розпорядженням Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради від 25.09.2016 р. №127-р позивача призначено опікуном над дитиною. Позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина. Будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Син жодного разу не отримував від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, навіть не цікавиться життям, не відвідував і не відвідує сина вдома, в дитячому дошкільному закладі, у навчально-виховному комплексі №36, що підтверджується відповідними письмовими доказами та характеристикою, виданою за місцем навчання дитини. Також під час судового засідання позивачка повідомила, що матір дитини була її рідною сестрою, обидві вони народились у Житомирській області, а потім життя склалось таким чином, що родина переїхала до Донецьку. Сестра мала двох дітей від різних біологічних батьків, з батьком малолітнього [PERSON] вона у шлюбі не перебувала, ще за часів до початку Антитерористичної операції у Донбасі вона вела антисоціальний спосіб життя не працювала, вживала спиртні напої, діти залишались бездоглядні. [PERSON] ще за часів проживання у Донецьку з трирічного віку знаходився постійно з позивачкою, але до компетентних органів з заявою про позбавлення сестри батьківських прав вона не зверталась, так як сподівалась, що та змінить на краще спосіб життя. У серпні 2014 року позивачка зі своєю родиною та з малолітнім [PERSON] виїхала на підконтрольну територію. У квітні 2015 року у м. Маріуполі сестра позивачки померла від пневмонії. Старшу дитину сестри забрали батьки біологічного батька дитини. Відповідач жодної участі у житті дитини ніколи не приймав, сестра залишила його і стала мешкати окремо з дітьми, коли дитині було 5 місяців; відповідач набагато старший за неї, неодноразово судимий, має проблеми зі здоров`ям і перебуває вірогідно у м. Донецьку, останній раз звязок із ним був у 2015 році, він повідомляв телефоном, що дитина йому не потрібна, жодних батьківських обов'язків відносно дитини намірів виконувати не має. Дитина мешкає у її родині, для хлопчика створені усі належні умови, він відвідує школу та гуртки, вважає її та її чоловіка своїми батьками. Поданий позов підтримує, просить задовольнити повністю, ухвалити заочне рішення у справі, наслідки розуміє. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи - в мережі інтернет на офіційному сайті Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи. Відповідач про поважні причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Допитана у суді у якості свідка [PERSON] повідомила, що дитина [PERSON] відвідує школу разом із дитиною свідка, хлопчик вважає позивачку та її чоловіка своїми батьами, так же їх сприймають і всі оточуючі; для дитини створені всі належні умови для розвитку та виховання, інших родичів чи осіб, котрі б турбувались про дитину, не знає. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі адміністрації Південного району Кам`янської міської ради [PERSON] підтримала наданий органом висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав в інтересах маловнолітнього [PERSON]. Суд, вислухавши в судовому засіданні позивачку, свідка, взявши до уваги позицію третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є рідною тіткою малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини (л.с. 7) записані батьки: батько - [PERSON] та мати - [PERSON], яка померла 11.04.2015 р., про що свідчить свідоцтво про смерть (л.с. 10), видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку за актовим записом № 296. Починаючи з початку 2015 року малолітня дитина - [PERSON] постійно проживає в сімї позивача. В період проведення Антитерористичної операції на території Донецької області позивач з дитиною та чоловіком вимушені були покинути м. Донецьк і переїхали на постійне місце мешкання у м. Камянське, про що свідчать довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.07.2016 р. №4449 (л.с. 11) та №4449.2 (л.с. 13). Дитина переїхала разом з позивачем, оскільки батько дитини взагалі не приймав участі ні у вихованні дитини, ні в її утриманні. За розпорядженням Адміністрації Південного району Камянської міської ради від 2016 р. №122-р (л.с. 18) малолітньому [PERSON] встановлений статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Після чого, за розпорядженням Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради від 25.09.2016 р. №127-р (л.с. 19) позивача призначено опікуном над дитиною. Відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від обов'язків по вихованню сина: матеріально його не утримує, долею та життям дитини не цікавиться тривалий час, що видно з пояснень позивачки, показів свідка [PERSON] у суді. Крім того, як встановлено у судовому засіданні, відповідач дійсно практично від народження сина не приймав будь-якої участі у його вихованні та утриманні, до спеціалістів служби у справах дітей він не звертався, не прагнув розпочати спілкування з дитиною та реалізувати свої батьківські права. Таким чином, відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню сина. Суд знаходить слушними доводи позивачки про те, що звернутись до суду її змусили інтереси дитини - її дорослішання, необхідність вирішувати організаційні питання її життя без участі відповідача, який фактично лише формально залишається батьком, а реально не бере ніякої участі у житті сина протягом усього його життя. З довідок навчальних закладів (л.с. 33, 34) вбачається, що вихованням та утриманням малолітнього [PERSON] займаються виключно його тітка та дядько, тобто позивачка у справі, та її чоловік [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради від 14.06.2017 року задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам малолітнього [PERSON] (л.с. 29). Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у зв'язку з їх винною поведінкою: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей або зловживання батьківськими правами, шкідливого впливу на дітей своєю аморальною антигромадською поведінкою, якщо засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Батьки можуть бути також позбавлені батьківських прав якщо вони є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. Таким чином у судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON], не маючи об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного або психічного здоров`я, ухилився від обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина, тому суд вважає за необхідне, враховуючи інтереси малолітнього, позбавити відповідача відносно нього батьківських прав. У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді, а саме судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved