Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

16.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив: визначити додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області після смерті 02.07.2011 року батька [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 02.07.2011 року в с. Геніївка Зміївського району Харківської області помер його батько [PERSON]. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: с. Геніївка Зміївського району Харківської області, пров. Сонячний, буд. 3. Спадкове майно належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, видане виконкомом Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області 10.01.1995 року, Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області 21.02.1996 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Позивач вказав, що є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька, прийняв спадщину, оскільки проживав разом з батьком у належному йому будинку. Після смерті батька здійснює догляд за будинком та земельною ділянкою. Оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину, своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Коли звернувся до нотаріальної контори, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини у зв'язку з пропуском встановленого законом строку. Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовної заяви. Представник відповідача, Геніївської сільський голова [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги рада визнає. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України 2017 року (чинний з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 02.07.2011 року в с. Геніївка Зміївського району Харківської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №308554 (а. с. 6). З копії свідоцтва про народження серії ЯИ №195369 вбачається, що померлий [PERSON] є батьком позивача [PERSON] (а. с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №174296 мати [PERSON] - [PERSON] померла 17.06.2008 року (а. с. 7). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: с. Геніївка Зміївського району Харківської області, пров. Сонячний, буд. 3 (а. с. 9, 10-12, 13). Згідно довідки Геніївського сільського голови [PERSON] від 31.05.2017 року, [PERSON], який помер 02.07.2011 року, на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO]. Крім нього на момент смерті і по теперішній час за вказаною адресою ніхто не зареєстрований, у тому числі малолітні та неповнолітні діти. (а. с. 15). З повідомлення завідувача Зміївської державної нотаріальної контори вих. №22/01-16 від 10.01.2018 року, після померлого 02.07.2011 року [PERSON] із заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Спадкова справа в нотаріальній конторі відсутня (а. с. 33). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статі 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачем надано докази того, що [PERSON], який є єдиним спадкоємцем першої черги, з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька. З урахуванням того, що відповідачем визнано позовну заяву, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви [PERSON]

Outcome: approved