Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

16 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого, просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], 11.07.2012р.н. у розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до її повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що 24.12.2011р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька [PERSON].. [PERSON]-відповідач у справі, матеріальну допомогу у добровільному порядку на утримання дитини не надає, хоча працює офіційно та отримує постійний дохід, тому змушена була звернутись до суду. Визначивши розмір аліментів, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не зявилися, надавши письмову заяву із підтриманням позовних вимог, розгляд справи просить здійснювати без її участі та проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.15). Відповідач у судове засідання неодноразово не зявлявся, хоча про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судові засідання не повідомляв. Із врахуванням наведеного, на підставі ст.169 та ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін і застосування технічних засобів фіксації судового засідання та на підставі представлених суду доказів. Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі у них 11 липня 2012 року народилася донька [PERSON] (а.с.4), яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні(а.с.5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обовязку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] правомірною. Виходячи із принципу диспозитивності, закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоровя [PERSON] задовільний, їй не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу вона не має. Окрім цього, суд вважає, що і у відповідача стан здоровя, задовільний. Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів. Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, від так підлягають до задоволення. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дитини, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоровя, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Outcome: approved