Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

16.03.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь матеріальну шкоду в розмірі 338,40 гривень та моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Волноваського районного суду Донецької області від 12.12.2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1\~ст. 185 КК України. По даному кримінальному провадженню позивачка є потерпілою та їй було завдано злочином майнову шкоду в розмірі 338,40 гривень, яка визнана судовим рішенням. Майнову шкоду відповідач не відшкодував. У зв`язку з викладеним, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивач в судове\~засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсткності, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, у зв`язку з чим, суд визнає причини неявки відповідача неповажними, та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2019 року Волноваським районним судом Донецької області ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1\~ст. 185 КК України\~(а.с.4-5). Зі змісту вказаного вироку вбачається, що своїми діями [PERSON] заподіяв потерпілій [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 338,40 гривень. Згідно ч.7\~ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно з ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей\~11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України\~факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року. З письмових матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивачка не зверталась із відповідним цивільним позовом. Звернулася в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки їй була заподіяна така шкода, внаслідок злочинних дій відповідача. Тож, суд вважає, що позивачкою доведено заподіяння їй\~\~відповідачем матеріальної шкоди. Розмір матеріальної шкоди позивачкою доведено в судовому засіданні повністю та підтверджується вироком суду, який набрав законної сили, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальної шкоди у розмірі 338,40\~гривень підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Частиною 1\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 4\~ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. \~\~Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст.ст.16,\~1168 ЦК України). Відповідно до\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст.21 Конституції України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з\~постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як визначається п.3 Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Так, в наслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення, у позивач довгий час був порушений звичний для неї та її сім`ї устрій життя. Вона змушена була довгий час нервувати, оскільки в результаті злочинних дій відповідача втратила своє майно. Завдяки незаконним діям відповідача, позивач була обмежена у часі та погіршився її відпочинок і сон, оскільки вона змушена була з`являтись на судові засідання. Крім цього, у зв`язку з постійними нервовими стресами [PERSON] , який є чоловіком позивача, та який був інвалідом першої групи, потребував постійного стороннього догляду, помер від нервових стресів 23.06.2019 року. Згідно роз`яснень, які містяться в\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у моральних стражданнях у зв`язку з втратою свого майна та позивачу доводилось залучати додаткові кошти для відвідування судових засідань. Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз (правова позиція Верховного Суду України № 6-28008св10 від 13.07.2011 року). З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачці є безсумнівним, її наслідки у вигляді душевних страждань позивачки залежать від особливостей її емоційно-розумового сприйняття внаслідок злочинних дій відповідача та перенесених нею у зв`язку з цим страждань. Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи наведене, розмір відшкодування суд визначає виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивачки, характеру психологічної травми, яку вона отримала у зв`язку із заволодінням її майном. Однак, суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивачка, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 1000 гривень. Крім того, згідно п. 6 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У відповідності до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони\~\~пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 16 березня 2020 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~станом на 01 січня 2020 року за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»\~передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року в розмірі 2102 гривня 00 копійок. Враховуючи вище викладене, мінімальний розмір судового збору по даній категорії справ складає - 840 гривень 80 копійок. Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного ст.ст.\~1166,\~1167,\~1177 ЦК України,

Outcome: partial