Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

17.01.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, відповідно до якого прохала суд визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] з 19 липня 2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є власником квартири за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 19. 07.2006 р. У вказаному житловому приміщенні вона зареєстрована та проживає постійно разом із неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . 11 січня 2020 року відповідальний працівник виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради повідомив її про те, що з 24. 10 2018 року у її квартирі зареєстрована стороння особа відповідач [PERSON] , [INFO] До цього часу про реєстрацію вказаної особи у її квартирі їй відомо не було, довідки, що отримувались нею з ГЖЕД № 11, правонаступником якого є Комунальне підприємство «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, щодо зареєстрованих осіб за вказаною адресою не містили відомості про реєстрацію [PERSON] , [INFO] . Крім того, неодноразово отримувались довідки про склад осіб, зареєстрованих у квартирі, остання у листопаді 2019 року, в яких, крім позивача та її доньки, будь які інші особи не зазначались. При особистому зверненні до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Полтавської міської ради виявилось, що відповідач зареєстрований за адресою її квартири з 2002 року, його перереєстрація у 2018 році проведена внаслідок отримання ним нового паспорту замість втраченого. До того часу, як позивач стала власником вказаної квартири, [PERSON] був один із колишніх власників цієї квартири, яка ним була продана 06 квітня 2006 року гр. [PERSON] . На даний час виникла потреба у визнанні відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому він зареєстрований. Наявність його реєстрації створює для позивача певні складності у користуванні своєю власністю, позбавляє можливості вільно розпоряджатись своїм майном (провести відчуження, реєстрацію інших осіб , оформити субсидію по оплаті комунальних послуг тощо). Позивач 05.02.2020 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання 06.02.2020 р. не з`явився,\~будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв; відзив на позов, а також будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від останнього не надходило. Представник третьої особи по справі Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання 06.02.2020 р. не з`явився, будь-яких заяв по суті справи чи клопотань від третьої особи не надходило. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] є власником квартири , розташованої за адресою [ADDRESS] , на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 19.07.2006 р. приватним нотаріусом Полтавського міської нотаріального округу Огир Л. А. Право власності зареєстроване у ПП ПБТІ « Інвентаризатор» 01.09. 2006 р., номер запису - 16576 в книзі № 121, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11704800 від 01.09.2006 р. Встановлено з матеріалів справи, що відповідач [PERSON] був колишнім власником зазначеної квартири. Квартира відчужувалась неодноразово: - [PERSON] 6 квітня 2006 р. уклав договір купівлі продажу з громадянином [PERSON] (договір купівлі-продажу від 06.04.2006 р., посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н. П. ); - [PERSON] 18 квітня 2006 року продав квартиру [PERSON] (договір купівлі продажу від 18.04.06р., посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвою Н. П.); - [PERSON] придбала квартиру у [PERSON] (копія договору купівлі продажу від 19 липня 2006 року). Вбачається, що 03.03.2015 року [PERSON] , як власнику квартири [ADDRESS] , видавалась довідка про склад сім`ї № 1088 від 03.03.2015 р. за підписом начальника КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради Ландара О.М., відповідно до якої вбачається, що у квартирі значаться зареєстрованими та фактично проживають: [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] . Однак, у 2020 році, а саме 11.01.2020 року [PERSON] , як власнику квартири [ADDRESS] , видана довідка про склад сім`ї № 133 за підписом начальника КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради Ландара О.М., відповідно до якої вбачається, що у квартирі значиться зареєстрованим, окрім самої позивачки та її дочки, ще й гр. [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації 24.10.2018 року, вид родинних стосунків не вказано). Станом на час реєстрації відповідача, позивач [PERSON] вже була власником квартири [ADDRESS] , однак свою згоду на реєстрацію гр. [PERSON] у її квартирі не надавала. Факт непроживання відповідача у належному позивачу житловому приміщенні (квартирі [ADDRESS] ) підтверджується Актом з місця проживання від 15 січня 2010 року, підписаним [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами позивача за адресою квартири [ADDRESS] . Для позивача перешкоди у здійсненні свого права власності виникли фактично з моменту придбання квартири - з 19 липня 2006 року, оскільки, з незалежних від її волі обставин та без її відома, у її квартирі за вказаною адресою був зареєстрований гр. [PERSON] , [INFO] , який не є навіть її родичем. Судом у процесі розгляду справи здійснено запит до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , та відповідно до відповіді від 28.01.2020 р. судом було встановлено, що відповідач дійсно значиться зареєстрованим за адресою [ADDRESS] . Згідно з договором купівлі-продажу вказаної квартири, на підставі якого позивач придбала її у власність, у пункті 9 зазначено, що продавець гарантує, що осіб, зареєстрованих в даній квартирі не існує. Місцем проживання, згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначається житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання особи є фіксацією фактичного місця її проживання. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З викладеного слідує, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституції України\~ та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~ Реєстрація відповідача чинить перешкоди позивачу, як власнику у користуванні майном, а саме позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не може віьно розпоряджатись майном. За таких обставин, суд вважає, що права позивача як власника вказаного нерухомого майна є порушеними, що полягає у певних перешкодах у користуванні власністю, у зв`язку з чим підлягають захисту. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved