Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

15.12.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаною позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на квартиру № 17, що розташована за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Андрія Шептицького (бувша Чуйкова), буд. 37, що залишилась після смерті [PERSON], померлої 01.03.2015 року. В обґрунтування позову зазначала, що 01.03.2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] (бувша Чуйкова) в м. Біла Церква. 14.08.2015 року Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області відкрито спадкову справу після її смерті. Крім неї, спадкоємцем за законом є мати померлої [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини. Крім того, позивач вказувала, що оформити спадщину не має можливості, оскільки відсутній оригінал документу, що підтверджує право власності спадкодавця, в звязку з чим отримала відмову від нотаріуса. 27.12.2017 року судом відкрито провадження у даній справи та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач, представник відповідача та третя особа не з'явились, в поданих через канцелярію суду заявах просили розглянути справу у їхню відсутність. Позивач та третя особа в заявах від 14.05.2018 року позов підтримали, підтвердивши, що правовстановлюючі документи на квартиру втрачені. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.03.2015 року померла [PERSON], що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії І-ОК № 333613, виданого 03.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Відповідно до копії довідки про місце проживання та склад сім`ї № 9007 від 29.11.2017 року [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. За вказаною адресою до дня смерті 01.03.2015 року була зареєстрована [PERSON], [INFO]. Згідно наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2011 року [PERSON] придбала у власність квартиру № 17, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква Київської області, вул. Чуйкова, в будинку № 37. Як вбачається з копії витягу про державну реєстрацію прав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 5483 від 18.10.2011 року має у приватній власності 1/1 частку квартири в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Матір`ю позивача, [PERSON], [INFO], відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження, являється померла [PERSON]. 05.12.2017 року постановою державного нотаріуса Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області № 2696/02-31 відмовлено [PERSON], в особі її представника, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під № 17, що розташована за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Андрія Шептицького (бувша Чуйкова), буд. 37, що входить до складу спадкового майна, яке залишилась після смерті [PERSON], померлої 01.03.2015 року, в звязку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності на майно померлої. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 3 ст. 1275 ЦК України). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], являються позивач і третя особа, при цьому остання заявила про відмову від спадщини, що вбачається з наявної в матеріалах спадкової справи заяви від 14.08.2015 року на адресу нотаріальної контори.. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановленого договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить квартира № 17, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква Київської області, вул. Чуйкова в будинку № 37. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене та оскільки через відсутність правовстановлюючого документу на вказану квартиру позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити відповідне свідоцтво про право на спадщину, хоча фактично ця квартира є об'єктом спадкового майна за законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved