Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

16.03.2020 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] 17.04.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в за правилам спрощеного провадження з викликом сторін на 02.06.2020 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий . Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення навчання , а саме до 30.06.2023. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року 06.05.2015 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. В період шлюбу в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Їх донька на даний час є повнолітньою та продовжує навчання у Державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет» факультет « Фармації та біотехнології» на першому курсі з терміном навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Донька навчається за денною формою та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. він працює та отримує заробіток в сумі близько 5000.00 грн.. на місяць, цих коштів недостатньо для задоволення потреб доньки в зв`язку з навчанням. Таким чином, в зв`язку з навчанням донька потребує матеріального утримання, що й стало підставою звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснивши, що вона бажає в добровільному порядку надавати кошти на утримання доньки в зв`язку з навчанням, оскільки виконавча служба затримує виплати і невідомо де діваються кошти, які з неї стягуються. Дівчинка більшість часу проживає в бабушки. Вона купує продукти, готує їжу та дає донці, тобто надає допомогу в зв`язку з навчанням доньки. Вона також отримує заробіток в мінімальному розмірі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, не заперечує проти стягнення аліментів на ім`я батька , оскільки батько її матеріально забезпечує в зв`язку з навчанням, а саме: платить за навчання, за гуртожиток. За ті кошти, що стягувались з матері в рахунок аліментів, вона одягається та витрачає їх на придбання канцелярських товарів,копіювання матеріалу, тощо. На проїзд кошти їй надає бабуся. Вважає, що при наявності рішення про стягнення аліментів, грошові кошти на навчання вона буде отримувати стабільно, тому просить задовольнити позовні вимоги. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року 06.05.2015 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. В період шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого матір`ю дитини записана відповідачка. На даний час донька сторін є повнолітньою та навчається у Державному вищому навчальному закладі «Український державний хіміко-технологічний університет» факультет «Фармації та біотехнології» на першому курсі з терміном навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Форма навчання денна, контрактна, що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що донька сторін перебуває на утриманні батька та погоджується, що стягнення аліментів на її утримання здійснювалось на користь батька . Таким чином позивач має право на звернення з даним позовом. В зв`язку навчанням доньки позивач несе витрати, пов`язані з оплати за навчання, яка складає 13800.00 грн., за рік, з оплати за проживання в гуртожитку, що підтверджується копіями наданих суду чеків. Також несе витрати на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд, оплату послуг Інтернету та інші. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням доньки. Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від прибутку відповідача в зв`язку з навчанням доньки, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд. За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в зв`язку з навчанням в частці від отримуваного відповідачем прибутку. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, що відповідачка є особою працездатного віку, тому має можливість працювати, отримувати прибуток та матеріально утримувати доньку в зв`язку з навчанням. Доводи відповідача, що вона бажає надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку, суд вважає безпідставними, так як у позивача є право вимагати стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням в примусовому порядку. Сама донька, яка продовжує навчання підтримує дані позовні вимоги мотивуючи, що в цьому випадку матеріальна допомога матері буде стабільною. Також суд враховує, що відповідач не має на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей. З чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на ім`я позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з навчанням в розмірі ј часини всіх видів її заробітку (прибутку), щомісячно , починаючи з дати подання позову до суду і до закінчення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 16.03.2020 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання доньки в зв`язку з навчанням з цієї дати і до 30 червня 2023 року, тобто до закінчення навчання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840.80 грн. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: approved