overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

17.08.2015 року позивачі звернулися до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS], яка належить позивачам на праві приватної власності, проте останні позбавлені безперешкодної можливості користуватись та розпоряджатись належним їм майном, оскільки в даному житловому приміщенні зареєстровані відповідачі по справі, які не проживають більше одного року. Просили задовольнити позов, з викладених у ньому підстав, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням (а.с.3-6, 29). Позивачі не прибули в судове засідання, попередньо надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, наполягаючи на розгляді справи на підставі заявленого ними позову та наданих письмових доказів, надали згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, жодних клопотань завчасно про відкладення судового розгляду до суду не надсилали. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

17.08.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 від заробітку батька але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини, а також на утримання позивачки в розмірі 500 гривень щомісяця, посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, але не бажає їм надавати матеріальну допомогу. В судове засідання позивач та відповідач не зявилися, про час та\~\~місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них надійшли заяви, в яких вони проcять розглянути справу у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 22 лютого 2014 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововоронцовського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КГ № 197341. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~\~ч. 2 ст. 84 СК України\~\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років на своє утримання аліментів. В даний час сторони спільно не проживають. Позивач [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною, до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги, яку працездатний і працюючий відповідач їй в змозі надавати. Суд вважає, що з урахуванням матеріального становища позивача та відповідача, позов підлягає задоволенню. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 79, ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. у зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

17.08.2015 року позивач КП Бахмут Вода звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] за адресою : м. Артемівськ Донецької області, вул. Толбухіна, 83/46, підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашають. В результаті цього вони має борг, який виник за період з 01.10.2010 року по 31.05.2015 року і складає суму у розмірі 3 287 грн. 55 коп. Позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, вони у встановленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вони суд не сповістили, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в квартирі за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає їм послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обовязків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.01.2010 р. по 31.05.2015 р., яка становить 3\~287 грн. 55 коп. Це підтверджено витягом з особового рахунку № 33165, відкритого на імя [PERSON] Крім того, позивачем були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

17.08.2015 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення виплаченого страхового відшкодування за договором майнового страхування (в порядку ст.993 ЦПК України) у розмірі 21860,80 грн. Позовна вимога обгрунтовуються тим, що з вини відповідача, який близько 10 годин 50 хвилин 06.05.2015 року керував на 17 км автодороги Чернігів-Пакуль-КПП Славутич велосипедом та не обрав безпечну швидкість руху, відволікся від керування - відбулася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої сталося зіткнення велосипеда з автомобілем ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО А05, держномер [NUMBER] (який стояв на смузі руху) і внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаний автомобіль був застрахований ПАТ «ОБЛОНЬ» та позивачем строком на сім років згідно Договору добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0001287 від 01.04.2013 року (в тому числі добровільне страхування наземного транспорту, включаючи страховий ризик у вигляді дорожньо-транспортної пригоди), а тому позивач (як страховик) 20.05.2015 року згідно платіжного доручення №017486 виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 21860,80 грн і вказану суму, у відповідності до положень ст.993 ЦК України, необхідно стягнути з відповідача. Представник позивача Восколуп Р.П. в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 14.08.2015 року просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність (а.с.42). Відповідач в судове засідання 26.01.2016 року не прибув, в поданій заяві від 26.01.2016 року просить суд розглянути справу у його відсутність, в поданих запереченнях на позов від 22.01.2016 року позов не визнав. Суд, дослідивши наявні по справі докази - приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні встановлено, що позивач не надав до суду належних доказів про те, що він є стороною Договору добровільного комплексного страхування на транспорті №245002/4098/0001287 від 01.04.2013 року, так як вказаний договір страхування автомобіля ФОЛЬКСВАГЕН ПОЛО А05, держномер [NUMBER], не підписаний представниками страховика і страхувальника, він не містить відтисків печаток сторін правочину, а тому у позивача як страховика відсутні правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів в порядку ст.993 ЦК України (а.с.4). Встановлені судом обставини є підставами для відмови в задоволенні позову. Судові витрати по справі, які поніс позивач, необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

17.08.2015 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] уклала із ПАТ КБ „ПриватБанк кредитний договір. У порушення умов цього договору від відповідача не надходять платежі по кредиту та проценти за користування ним, у звязку із чим виникла заборгованість у сумі 9328,18 грн., яку і прохає стягнути із відповідача та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав письмову заяву якою прохав провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 22.01.2010 року [PERSON] уклала із ПАТ КБ „ПриватБанк договір згідно якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором відповідач перед банком станом на 30.06.2015 р. має заборгованість у сумі 9328,18 грн., яка складається з наступного: заборгованості по кредиту 2508,94 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4298.85 грн., заборгованість за пенею та комісією 1600,00 грн., а також штрафи відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 420,39 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Так, згідно із ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання який установлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує із другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

17.08.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 23.01.2009 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу у них народились спільні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На час звернення до суду з позовом вона проживає окремо від чоловіка. Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньок. У звязку з цим, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2000 грн. на місяць, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час та день розгляду справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 23.01.2009 проживали у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-БП № 042938 від 23.01.2009. (а.с.6) За час шлюбу у них народилися спільні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с.7,8) На час розгляду справи позивачка разом із дітьми проживає окремо від відповідача, самостійно виховує дітей, аліменти на утримання дітей з відповідача не стягувалися. (а.с.9) У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд дійшов висновку, про необхідність задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів на дитину. Обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі судом не встановлено. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

17.08.2016 до суду надійшла заява представника КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» лікаря-психіатра [PERSON] про госпіталізацію в примусовому порядку до психіатричного закладу [PERSON], яка страждає хронічним психічним захворюванням, що обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Представник КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» в судовому засіданні підтримав вимоги викладені у заяві та пояснив, що 11.08.2016 до нього звернулась [PERSON] з проханням госпіталізувати її підопічну [PERSON] на примусове лікування до КЗ КОР «ОПНМО», в звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу, яке обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, суттєвою шкодою її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. На підставі цих свідчень [PERSON] 12.08.2016 була оглянута комісією лікарів психіатрів, та за їх висновком потребує примусової госпіталізації з ціллю надання психіатричної допомоги і лікуванню в умовах стаціонару. Також зазначив, що в звязку з важким станом пацієнт нетранспортабельний. [PERSON] в судове засідання доставлена не була, в звязку з її важким станом здоровя. Законний представник [PERSON] в судовому засіданні проти примусової госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку не заперечувала. Суд, заслухавши в судовому засіданні представника психіатричного закладу, законного представника [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу примусова госпіталізація можлива в випадках , коли лікування особи можливе лише в стаціонарних умовах, а також при встановлені у особи тяжкого психічного розладу внаслідок чого ця особа створює безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. З висновку комісії лікарів-психіатрів від 12.08.2016 вбачається, що [PERSON], страждає психічним розладом, діагноз: помірна розумова відсталість в стадії не глибокої імбецильності з втратою навичок до самообслуговування, контакт формальний, відповіді однозначні, нерозбірливі, словесний запас малий, дезорієнтована, негативі стична, емоційно неадекватна, мислення предметно-конкретне, потребує примусової госпіталізації з ціллю надання психіатричної допомоги і лікуванню в умовах стаціонару. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника КЗ «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ», та примусового госпіталізувати [PERSON] до комунальної установи КЗ КОР ОПНМО для надання психіатричної допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

17.08.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.11.2013 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, дітей від шлюбу не має. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, у звязку з чим з червня 2015 року проживають окремо та припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше збереження сімї та шлюбу на її думку неможливі. У судове засідання сторони не зявились. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.74 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши подану позивачем заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 29 листопада 2013року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 621, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК № 209452( а.с.10). За змістом позовної заяви від цього шлюбу подружжя дітей не має. Сторони з червня 2015 року проживають окремо та подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

17.08.2016р. [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду з позовною заявою про визнання незаконною бездіяльності Донецької обласної державної адміністрації щодо невжиття у встановленому законом порядку заходів за заявою (клопотанням) про продаж земельної ділянки і неприйняття рішення у формі розпорядження та зобов'язання Донецької обласної державної адміністрації прийняти рішення по заяві (клопотанню), до Донецької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Командитне товариство «Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОНГКОМ», мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2016 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

17.08.2016 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 1), згідно якому позивач просить: скасувати обтяження - арешт на все нерухоме майно [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], накладений постановою № 2254543 державного виконавця ВДВС Іллічівського міського управління юстиції Кашиною К.Ю. від 14.06.2013 р. за виконавчим провадженням № 38530251, про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.04.2014 р. за записом №5527770, посилаючись на ті обставини, що виконавче провадження закінчено, а арешт не знято. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надавши клопотання про розгляд справи у її відсутності та в якому підтримала позовні вимоги (а.с. 32). В судове засідання не з'явився представник відповідача, надано клопотання про розгляд позовної заяви за відсутності їх представника та пояснення, що заперечення щодо вказаного позову відсутні (а.с. 34). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні ім правовідносини. В Іллічівському міському ВДВС Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні знаходився виконавчий лист №2-897/2003 від 11.06.2003 р., виданий Іллічівським міським судом Одеської області. 04.08.2005 р. та 05.12.2008 р. було зареєстровано обтяження відносно майна [PERSON] на підставі звернень державних виконавців від 02.11.1999 р., 29.07.2005 р. Із листа Іллічівського міського відділу ДВС від 14.06.2016 р. слідує, що 29.01.2005 р. було накладено арешт на майно позивача у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-897 від 11.06.2003 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на користь Ізмаїльського ЗОШ-інтернату, 28.12.2011 р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п. 6 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Наведене підтверджується матеріалами справи на а.с. 2, 3. Будь-які докази щодо обтяження 14.06.2013 р. за виконавчим провадженням №385330251 суду сторонами не надані. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню тільки в частині зазначеного арешту у 2005 р. по виконавчому провадженню за виконавчим листом №2- 897/2003. При цьому суд бере до уваги і принципі непорушності права власності, встановлені ст. 321 ЦК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

17.08.2016 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу , просив розірвати шлюб між ним (позивачем) та відповідачем , зареєстрований 05.10.1991 році Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського РУЮ Миколаївської області, актовий запис №59, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що привело до припинення шлюбних відносин у квітні 2016 року і зараз вони мешкають окремо . Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася , причини неявки суду не відомі, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05.10.1991 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать проте, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved