Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

16 червня 2017 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с.2-21). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та сестрою. Після смерті їх матері, батько одружився вдруге на [PERSON], яка померла 02.09.2012 року. [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. За життя померла склала заповіт, яким усе своє майно заповіла [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки лише у квітні 2017 року дізнався про наявність заповіту, а так як він не являвся спадкоємцем ніякої лінії після смерті померлої, а тому не звертався до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. На підставі викладеного позивач просить суд, визначити йому додатковий строк в один місяць для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 02.09.2012 року. В судове засідання позивач не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.22). Третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі свого представника до суду не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист його особистих прав та майнових інтересів, повязаних із правом спадкування, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Суд зясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON] (а.с.5). 02 вересня 2012 року [PERSON] померла (а.с.3). За життя померла склала заповіт, яким усе своє майно заповіла - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №222/2017 (а.с.30-43), 12 квітня 2017 року [PERSON] звертався до державного нотаріуса Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини, у зв'язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини (а.с.31,43). Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Також встановлено, що починаючи із 05.12.2003 року позивач зареєстрований за адресою: м.\~Дніпро, Кірова[ADDRESS] (а.с.34), що свідчить про те, що на момент смерті [PERSON] не проживав разом із нею. У відповідності до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності надані позивачем у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе визначити додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 02.09.2012 року, строком рівний одному календарному місяцю з часу набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд приходить висновку про необхідність стягнути із відповідача на користь позивача в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved