Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

16 грудня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення завдатку, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (а.с.4) 01 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, відшкодування вартості будівельних матеріалів, відшкодування моральної шкоди. (а.с. 71) 19 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання правочину дійсним. (а.с. 80) Ухвалою суду від 19 травня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, відшкодування вартості будівельних матеріалів, відшкодування моральної шкоди, та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину дійсним були обєднані в одне провадження. (а.с. 84) В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що наприкінці травня 2013 року вона та її чоловік [PERSON] дізналися про те, що продається житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Піонерська, буд. № 36. Власником житлового будинку є [PERSON], разом з нею була досягнута домовленість про оформлення договору купівлі-продажу, вартість будинку визначена ними в сумі 80\~000 грн., що на зазначений період складало 10\~000 доларів США. [PERSON] зазначила в позові, що оскільки будинок був в аварійному стані, вони домовилися про те, що поки [PERSON] буде оформляти необхідні документи, вона та чоловік будуть робити в будинку ремонт, була замінена електропроводка, поклеєні шпалери, встановлені нові міжкімнатні двері, замінений та утеплений дах, проведена вода. 23 жовтня 2013 року вона передала [PERSON] на виконання договору купівлі-продажу 30\~000 грн., що складало 3\~750 доларів США, та домовилися, що 50\~000 грн. (еквівалент 6\~250 доларів США) сплатить до 01 листопада 2014 року, тоді і буде укладено договір купівлі-продажу. На підтвердження отримання 30\~000 грн., [PERSON] 23 жовтня 2013 року оформила відповідну розписку. У 2014 році курс долара США суттєво збільшився, в звязку з чим, у липні 2014 року [PERSON] повідомила її про те, що сума доплати повинна становити 6\~250 доларів США. Позивач зазначила. що не погоджується з вимогами [PERSON], крім того, у відповідності до ст..ст. 202, 203, 215, 216 ЦК України, договір є нікчемним. Крім того, на ремонт житлового будинку нею було витрачено 11\~842,00 грн., що підтверджується чеками на придбання будівельних матеріалів. Діями відповідача їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що вона з чоловіком та дитиною на протязі року проживала в будинку, вважала будинок своєю власністю, робила ремонт, а тепер змушена покинути зазначене житло, моральну шкоду оцінює у 1\~000 грн. В звязку з наведеним, позивач [PERSON] просила суд: -стягнути на її користь з [PERSON] отримані на виконання нікчемного правочину грошові кошти в сумі 87\~900,00 грн. -стягнути на її користь з [PERSON] суму відшкодування вартості будівельних матеріалів в сумі 11\~842,00 грн. -стягнути на її користь з [PERSON] в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1\~000,00 грн. -стягнути на її користь з [PERSON] понесені судові витрати у справі. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилалася на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Піонерська, буд. № 36. В жовтня 2013 року між нею та [PERSON] була досягнута домовленість про укладення договору купівлі-продажу зазначеного будинку за 10\~000 доларів США, що на той час становило 80\~000 грн. 23 жовтня 2013 року [PERSON] сплатила їй завдаток в грошовій сумі 30\~000 грн., що на той час еквівалентно 3\~750 доларів США. За домовленістю між ними, [PERSON] повинна була виплатити їй остаточну суму 6\~250 доларів США до 23 жовтня 2014 року. Після сплати завдатку [PERSON] та члени її родини самовільно вселилися в будинок, нею не надавалося дозволу [PERSON] проводити ремонтні роботи в будинку. 24 серпня 2014 року [PERSON] передала їй 50\~000 грн., але, ця сума не відповідала курсу долара США, тому, між ними була досягнута домовленість, що [PERSON] сплачує за будинок ще 10\~000 грн. 26 серпня 2014 року [PERSON] повідомила, що проводити доплату не бажає, забрала 50\~000 грн., відмовляється від укладення договору купівлі-продажу будинку. [PERSON] в зустрічному позові посилалася на те, що у відповідності до ст. 570 ЦК України, грошові кошти в сумі 30\~000 грн. є завдатком та у відповідності до ст.571 ЦК України, в разі порушення зобовязання з боку [PERSON], не повинна повертатися. В звязку з наведеним, в зустрічній позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 23 жовтня між нею, [PERSON] та [PERSON]; -визнати грошову суму 30\~000 грн., передану [PERSON] їй, [PERSON] 23 жовтня 2013 року завдатком; -залишити грошову суму 30\~000 грн. на її, [PERSON] користь, як завдаток. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити вимоги, зустрічні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні зазначених вимог. Відповідач [PERSON] та її представник. в судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зустрічні вимоги підтримали, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суду задовольнити зустрічний позов. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 жовтня 2013 року, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Піонерська, буд. № 36, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого 14 жовтня 2012 року. (а.с.65) Встановлено, що у відповідності до розписки, 23 жовтня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] 30 00 грн. передплати за будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Піонерська, буд. № 36. (а.с. 13) На підставі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною 1 ст. 203 ЦК України однією з загальних вимог, додержання яких необхідно для чинності правочину, зазначається відповідність правочину нормам Цивільного кодексу України, та іншим актам цивільного законодавства. У відповідності до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частиною 1 ст. 635 ЦК України передбачено, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі. У відповідності до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Оскільки сторонами не додержана вимога щодо нотаріального посвідчення правочину, він є нікчемним. Оскільки нікчемність правочину, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, встановлена законом, визнання такого правочину нікчемним не вимагається. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] про те, що їм відомо про укладення договору купівлі-продажу будинку, не спростовують встановлених судом фактів. У відповідності до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. В звязку з наведеним, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] повинна повернути позивачу [PERSON] все, що отримано нею на виконання нікчемного правочину, а саме, суму 30 000 грн. Позивач [PERSON] посилалася на те. що договір був укладений в доларах США, тому. просила суд стягнути 87\~900 грн. Суд приходить до переконання, що зазначені вимоги не підлягають задоволенню, з наступного. У відповідності до ст. 524 ЦК України грошове зобовязання може бути виражене в іноземній валюті. Згідно вимог ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В той же час, в розписці відсутні посилання на грошовий еквівалент в іноземній валюті, сторонами не доведений факт укладення договору з зазначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті, в звязку з чим, в задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача отриманих коштів на виконання нікчемного правочину з урахуванням курсу долара США є необґрунтованим. Суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині стягнення на її користь сум відшкодування вартості будівельних матеріалів в сумі 11\~842,00 грн. належить відмовити, з наступного. Позивачем надані товарні чеки на придбання будівельних матеріалів, накладні, товарно-транспортна накладна на загальну суму 11\~842,00 (а.с. 18-20), в той же час, позивачем не надано доказів того, що зазначені матеріали були використані для проведення ремонту в спірному будинку, а саме, акти, висновки спеціаліста, або висновки експертизи, що підтверджують зазначений факт, в звязку з чим, вимоги в цій частині є необґрунтованими. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати…у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В той же час, виходячи з обставин справи, суд приходить до переконання, що нікчемний договір був укладений з вини обох сторін, внаслідок власної недбалості, невиконання вимог закону до договорів відчуження нерухомого майна, тому, суд вважає, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу не має, в звязку з чим, в задоволенні зазначених вимог належить відмовити. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно до квитанцій, позивачем понесені витрати на сплату судового збору в сумі 300 грн. і зазначена сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Стосовно зустрічних позовних вимог [PERSON], суд приходить до наступного. Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. У відповідності до ст. 547 ЦК України, 1. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. 2. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до ст. 570 ЦК України, 1. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. 2. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У відповідності до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Судом встановлено, що між сторонами договір завдатку письмово не укладався.. Крім того, у відповідності до ст. 548 ЦК України, недійсне зобовязання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобовязання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим кодексом. В звязку з тим, що основний договір (договір купівлі-продажу будинку) є нікчемним, з підстав. наведених вище, його недійсність спричиняє і недійсність правочину, щодо його забезпечення, в звязку з чим, зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial