Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

16 липня 2020 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В прохальній частині позову позивач просить суд шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №16, розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем 01 лютого 2018 року було укладено шлюб, який зареєстровано Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №16. Сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини з відповідачкою припиили з кінця березня 2019 року. Причиною розпаду шлюбу є те, що позивач з відповідачем перестали розуміти один одного, у їх відносинах відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого в сім`ї стали відбуватися сварки, почуття любові та поваги між ними немає, а також через розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. На сьогоднішній день позивач з відповідачкою проживають окремо, з моменту коли сторони розійшлись, стосунки відновити бажання немає (а.с.2-3). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.08.2020 року було відкрито провадження по справі. В судове засідання призначене на 28 серпня 2020 року, позивач не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує (а.с.15). Відповідач в судове засідання призначене на 28 серпня 2020 року, не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу прізвище просила не змінювати (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 01 лютого 2018 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований зареєстрований Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №16, про що 02 липня 2020 року видано повторне свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.7). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02 липня 2020 року Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №24 (а.с.8). Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт припинення шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved