Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

15 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 24.12.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого [PERSON] надано строковий кредит у розмірі 9407,44 гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між позичальником і Банком договір, про що свідчить підпис позичальника на заяві. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов'язань за договором не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 25.11.2014 року у сумі 14164,16 гривень, які й просить стягнути позивач з відповідача, також просить стягнути судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав. Виклик відповідача в судові засідання було опубліковано у засобах масової інформації «Урядовий кур'єр» № 29 від 17.02.2015 року та розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Рубіжанського міського суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі». Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.07.2008 року [PERSON] було підписано заяву про оформлення кредитної картки «Універсальна» з кредитним лімітом 7000,00 гривень та зі сплатою відсотків у розмірі 25% річних (а.с. 7). 24.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п. 1 цієї генеральної угоди, сторони домовилися зменшити розмір заборгованості позичальника за кредитним договором від 08.07.2008 року до 9987,44 гривень та встановити дату кінцевого погашення заборгованості за кредитним договором - 31.12.2017 року. Згідно п. 2 генеральної угоди, банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 9407,44 гривні на строк 60 місяців з 24.12.2012 року по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 9407,44 гривні в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені у заяві та Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 240,17 гривні для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017 року (а.с. 8). Відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується його підписом на заяві від 08.07.2008 року. Судом встановлено, що відповідач станом на 25.11.2014 року порушив умови генеральної угоди і має прострочену заборгованість на загальну суму 14164,16 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 8983,97 гривень, заборгованості по відсотках у сумі 2861,74 гривень, заборгованість з комісії у сумі 718,70 гривень, штрафу у сумі 1599,75 гривень згідно п. 2.2 генеральної угоди (а.с. 2 зворот, 8). У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Належне виконання зобов'язання передбачає виконання зобов'язання в належний строк. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З розрахунку заборгованості вбачається, що з 24.04.2013 року відповідач не виконує зобов'язання за генеральною угодою належним чином та з цієї дати за відповідачем рахується заборгованість за кредитом у розмірі 14164,16 гривень (а.с. 6). Відповідно до п. 2.2 генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 календарних днів, позичальник сплачує штраф у розмірі 1599,75 гривень (а.с. 8). Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення строку погашення заборгованості більше ніж на 31 календарний день починаючи з 24.04.2013 року, тому згідно п. 2.2 генеральної угоди позивач має право на стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 1599,75 гривень, який нарахований позивачем до 14.04.2014 року. Судом перевірено правильність розрахунків заборгованості відповідача перед позивачем у загальній сумі 14164,16 гривень, яка складається з: · 8983,97 гривень заборгованість за кредитом; · 2861,74 гривень заборгованість за відсотками; · 718,70 гривень заборгованість за комісією, · 1599,75 гривні штрафу, відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. За таких обставин, з врахуванням порушення [PERSON] умов кредитного договору щодо своєчасного і повного погашення заборгованості, суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] 14164,16 гривень, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема й витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано суду докази, понесених ним витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача до суду в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 420,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved