Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

15 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Миколаївської сільської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом. 21 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], Миколаївської сільської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 05 листопада 2013 року померла його бабуся [PERSON]. У відповідності до Свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого Виконавчим комітетом Новомосковської районної ради народних депутатів 10.10.1989 року, [PERSON] була власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул.. Садова, 21. У відповідності до рішення виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 19 від 11.04.2004 року, номер будинку був змінений на № 67. Також, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 062653, виданого 12.03.2001 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3,70 га., кадастровий номер 1223284000:03:053:0770, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Позивач зазначив, що за життя, 16 січня 1995 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідала все належне їй на день смерті майно [PERSON] і [PERSON]. Позивач зазначив. що він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], спадкоємець [PERSON] у визначений законодавством шестимісячний строк не звертався з заявою про прийняття спадщини, в звязку з чим, вважається таким, що не прийняв спадщину.. [PERSON] посилався на те, що в звязку з наявністю заповіту, він повинен успадкувати 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Оскільки [PERSON] не звертався з заявою про прийняття спадщини, 1/2 частина спадкового майна повинна успадковуватися у відповідності до закону. Спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] повинен бути її син [PERSON], який помер 19 червня 1992 року. У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В звязку з наведеним, він, [PERSON], як онук спадкодавця [PERSON], померлої 05 листопада 2013 року, є спадкоємцем за законом за правом представлення, оскільки його батько та син спадкодавця помер 19 червня 1992 року. Позивач зазначив, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 15.03.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом та за законом після [PERSON], померлої 05 листопада 2013 року, оскільки ним не надано правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач зазначив, що правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку втрачені, що перешкоджає йому реалізувати свої спадкові права. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд: -визнати за ним право власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Садова, 67, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 05 листопада 2013 року; -визнати за ним право власності на 1/2 частину жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Садова, 67, в порядку спадкування за законом за правом представлення після [PERSON], померлої 05 листопада 2013 року; -визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,70 га., кадастровий номер 1223284000:03:053:0770, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 05 листопада 2013 року; -визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,70 га., кадастровий номер 1223284000:03:053:0770, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом за правом представлення після [PERSON], померлої 05 листопада 2013 року. В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача - Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в звязку з чим. судом проведений заочний розгляд справи.. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 листопада 2013 року померла бабуся позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно копії Свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого Виконавчим комітетом Новомосковської районної ради народних депутатів 10.10.1989 року, [PERSON] була власником жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Садова, 21. Встановлено, що згідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 19 від 11.04.2004 року, номер будинку за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Садова, 21 був змінений на № 67. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 062653, виданого 12.03.2001 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3,70 га., кадастровий номер 1223284000:03:053:0770, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Встановлено, що за життя, 16 січня 1995 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідала все належне їй на день смерті майно [PERSON] і [PERSON]. Згідно до спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] звернувся позивач [PERSON], інших спадкоємців, які прийняли спадщину не встановлено. Суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] у визначений законодавством шестимісячний строк не звертався з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.. В звязку з наведеними вище обставинами, позивач [PERSON], в звязку з наявністю заповіту, він повинен успадкувати 1/2 частину спадкового майна в порядку спадкування за заповітом, інша 1/2 частина спадкового майна повинна успадковуватися у відповідності до закону. Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] повинен бути її син [PERSON], який помер 19 червня 1992 року. Згідно довідки Новомосковської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після [PERSON], який помер 19 червня 1992 року, не заводилася. У відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що [PERSON], як онук спадкодавця [PERSON], померлої 05 листопада 2013 року, є спадкоємцем за законом за правом представлення, оскільки його батько та син спадкодавця помер 19 червня 1992 року. Судом встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 15.03.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом та за законом після [PERSON], померлої 05 листопада 2013 року, оскільки ним не надано правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку. Встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку втрачені. В той же час, право власності спадкодавця [PERSON] на спірне майно підтверджується: -на житловий будинок довідкою Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради», власником жилого будинку за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Садова, 67 є [PERSON] у відповідності до Свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого Виконавчим комітетом Новомосковської районної ради народних депутатів 10.10.1989 року -на земельну ділянку Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-1204472602017 від 06.03.2017 року, відповідно до якого, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 062653, виданого 12.03.2001 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3,70 га., кадастровий номер 1223284000:03:053:0770, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та за законом за правом представлення, прийняв спадщину, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved