Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

17.04.2020 року від [PERSON] до суду надійшла позовна заява до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, третя особа Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, про відшкодування моральної шкоди у розмірі 155\~859,00 грн. В подальшому, позивачем неодноразово уточнювалися позовні вимоги та залучалися співвідповідачі (а.с. 79, 116, 234). Остаточно [PERSON] просив суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди [PERSON] в сумі 155 859 грн. та судові витрати по справі. Позиція позивача \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 квітня 2017 р. слідчим Комунарського ВП Дніпровського ВПГУ Національної поліції в Запорізькій області Танкушиною Т.Ю. до ЄРДР внесено інформацію про порушення стосовно позивача кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. 03 травня 2017 року цією ж службовою особою внесено до ЄРДР інформацію про порушення щодо позивача кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Крім того, 04 травня 2017 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВПГУ Національної поліції в Запорізькій області Танкушина Т.Ю. звернулась до суду з клопотанням про відсторонення підозрюваного [PERSON] від посади завідувача проктологічного відділення комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, строком на два місяці. Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2017 року клопотання слідчого, погоджене з прокурором, задоволено. Застосовано до підозрюваного [PERSON] захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади строком на два місяці - по 08 липня 2017 року. В подальшому, внаслідок реорганізації проктологічного відділення, поновлення позивача на посаді не відбулось, а, навпаки, позивача 29.05.2017 р. звільнено з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату працівників). Після закінчення досудового розслідування обвинувальний акт щодо [PERSON] , затверджений процесуальним прокурором, направлено для розгляду до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2018 року по справі № 333\\3085\\17 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ухвалено визнати [PERSON] невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та виправдати в зв`язку з недоведеністю в його діяннях складу вказаних кримінальних правопорушень. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя відносно [PERSON] залишено без зміни. Остаточне рішення по справі прийнято постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року, якою касаційна скарга прокурора залишена без задоволення, а ухвала Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року залишена без зміни. Таким чином, протягом 2 років 9 місяців [PERSON] незаконно перебував під слідством і судом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на ст. 56 Конституції України, ст. 1176 ЦК України, ст.ст. 1,2,3,13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». В суді представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених по тексту уточненої позовної заяви в редакції від 25.11.2020 року; про всі відомі їй обставини справи суд повідомила, всі докази на підтвердження позиції свого довірителя суду надала. Позиція відповідача - Державної казначейської служби України 15 травня 2020 року від представника відповідача Державної казначейської служби України до суду надійшов відзив, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позову на підставі такого. Позивачем невірно визначено коло відповідачів по справі, не доказані наявність, розмір моральної шкоди та період нарахування шкоди (а.с. 59-61). 01 липня 2020 року від представника відповідача Державної казначейської служби України до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від 26.06.2020 р., відповідно до якої представник зауважує, що позивачем не вірно обрано коло відповідачів та не надано доказів правничої допомоги (а.с. 84-90). 27 серпня 2020 року від представника відповідача Державної казначейської служби України до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від 20.07.2020 року, відповідно до якої представник зауважує, що позивачем не доведено наявність та розмір моральної шкоди; не вірно обрано коло відповідачів та не обґрунтовано витраті правничої допомоги (а.с. 194-203). Представник відповідача - Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Позиція відповідача - Головного управління Національної поліції в Запорізькій області 19 травня 2020 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області до суду надійшов відзив, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позову на підставі такого. ГУ Національної поліції в Запорізькій області не порушувало прав чи свобод позивача. Окрім того, позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди, не надано доказів завдання душевного болю, моральних чи фізичних страждань, інших негативних явищ, не доведена сума розрахунку (а.с. 64-68, 189-192) Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в суді проти позову заперечував з підстав, викладених у відзивах на позов. Позиція відповідача - прокуратури Запорізької області 29 липня 2020 року від представника Прокуратури Запорізької області до суду надійшли пояснення, наступного змісту. Не ставлячи під сумнів обставини кримінального провадження, відповідно до яких позивач набув право на відшкодування шкоди Прокуратура Запорізької області не погоджується із періодом та сумою, яка визначена позивачем для обрахування моральної шкоди та заперечує у повному обсязі проти задоволення інших позовних вимог. Період перебування [PERSON] під кримінальним переслідуванням становить з 20.04.2017 (дата повідомлення про підозру) по 24.04.2019 (набрання законної сили реабілітуючого рішення). А розмір відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] , який гарантовано державою, становить 114 138 грн., який розраховано наступним шляхом: 39 515,4 грн. (8 повних місяців у 2017 * 4723 грн.) + 1731,4 грн. (11 днів у квітні 2017) + 56 676 грн. (12 повних місяців у 2018 * 4723 грн.) + 17 946,6 грн. (24 дні у квітні 2019) (а.с. 135-138). 07 вересня 2020 року від представника Прокуратури Запорізької області до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від 20.07.2020 року, відповідно до якого відповідач не заперечує право позивача на відшкодування шкоди, однак не погоджується із періодом та сумою, яка визначена позивачем для обрахування моральної шкоди та заперечує у повному обсязі проти задоволення інших позовних вимог. Згоден з періодом з 20.04.2017 р. по 24.04.2019 р. та розміром відшкодування моральної шкоди у сумі 114 138 грн. (а.с. 205-209). Представник відповідача прокуратури Запорізької області в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві. Рух справи, заяви сторін по справі \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, третя особа Головне управління Національної поліції в Запорізькій області, про відшкодування моральної шкоди. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання. (а.с. 45-46) 15 травня 2020 року від представника відповідача Державної казначейської служби України до суду надійшов відзив на позов (а.с. 59-61). 19 травня 2020 року від представника третьої особи - Головного управління Національної поліції в Запорізькій області до суду надійшли письмові пояснення на позов (а.с. 64-68) 26 червня 2020 року від представника позивача [PERSON] адвоката Косякової З.М. надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено Прокуратуру Запорізької області (а.с. 79-82). 01 липня 2020 року від представника відповідача Державної казначейської служби України до суду надійшов відзив на уточнену позовну (а.с. 84-90). \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 7 липня 2020 року за клопотанням представника позивача\~проголошено перерву по справі та продовжено строк проведення підготовчого провадження (а.с. 103-104). 24 липня 2020 року від представника позивача [PERSON] адвоката Косякової З.М. надійшла уточнена позовна заява (а.с. 116-120). 29 липня 2020 року від представника Прокуратури Запорізької області до суду надійшли письмові пояснення (у порядку ст.. 181 ЦПК України) (а.с. 135-138). Ухвалою суду від 7\~серпня 2020\~року підготовче\~провадження\~по\~справі закрито,\~справу призначено до розгляду по суті (а.с. 143-144). \~27 серпня 2020 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву (189-192). 27 серпня 2020 року від представника відповідача Державної казначейської служби України до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від 20.07.2020 року (а.с. 194-203). 07 вересня 2020 року від представника Прокуратури Запорізької області до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву від 20.07.2020 року (а.с. 205-209). 25 листопада 2020 року від представника позивача [PERSON] адвоката Косякової З.М. надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої змінено вимоги щодо шляху списання коштів з Державного бюджету\~України,\~а саме:\~шляхом списання\~з відповідного\~рахунку Державної\~казначейської служби,\~спеціально визначеного\~для відшкодування\~шкоди,\~заподіяної внаслідок\~незаконних дій\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~органів досудового\~розслідування,\~прокуратури \~і суду (а.с. 234). Матеріалами справи встановлено: 15 квітня 2017 р. слідчим Комунарського ВП Дніпровського ВПГУ Національної поліції в Запорізькій області Танкушиною Т.Ю. до ЄРДР внесено інформацію про порушення стосовно позивача кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (а.с. 6). 03 травня 2017 року цією ж службовою особою внесено до ЄРДР інформацію про порушення щодо позивача кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України (а.с. 6 зв.). Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2017 року клопотання слідчого, погоджене з прокурором, задоволено. Застосовано до підозрюваного [PERSON] захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади строком на два місяці - по 08 липня 2017 року (а.с. 12-15). На виконання ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2017 року, наказом № 89-О від 11 травня 2017 року [PERSON] відсторонено від посади завідуючого проктологічного відділення КУ «ЗОКЛ» ЗОР з 15.55 год. 11 травня 2017 року на строк два місяці - по 08.07.2017 року (а.с.8). В подальшому, внаслідок реорганізації проктологічного відділення, поновлення позивача на посаді не відбулось, а, навпаки, позивача 29.05.2017 р. звільнено з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України через скорочення штату працівників (а.с. 7). Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2018 року по справі № 333\\3085\\17 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ухвалено визнати [PERSON] невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та виправдати в зв`язку з недоведеністю в його діяннях складу вказаних кримінальних правопорушень (а.с. 16-31). Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя відносно [PERSON] залишено без зміни (а.с. 31 зв-39). Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року, якою касаційна скарга прокурора залишена без задоволення, а ухвала Запорізького апеляційного суду від 24 квітня 2019 року залишена без зміни (а.с. 40-43). Позиція суду та застосовані норми права \~Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Частинами 1 та 2 ст. 1176 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою в повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі «Закон»), підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадянина. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримання. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону громадянинові відшкодовується моральна шкода. Стаття 4 Закону визначає поняття моральної шкоди, яка завдана незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. А саме, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків хорального характеру. Відповідно до п. 17 Положення про застосування Закону, затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 р.№ 6/5/3/41, передбачене ч. 5 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону відшкодування моральної шкоди за час перебування слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Отже, законодавцем встановлено мінімальний розмір відшкодування, а якщо позивач вважає, що є підстави для стягнення шкоди у більшому розмірі, то він повинен обґрунтувати суду такий розмір шкоди відповідними мотивами та обставинами (що підтверджується відповідними належними, допустимими, та достовірними, достатніми доказами). Під час розгляду справ зазначеної категорії суд повинен визначити період кримінального переслідування та розмір шкоди згідно з вимогами ч. 3 ст. 13 Закону. Позивач просить стягнути за рахунок держави на його користь відшкодування моральної шкоди за незаконне питягнення до кримінальної відповідальності за період з 14.04.2017 р. по 05.02.2020 р., в розмірі 155 859 гри., що є більшим, ніж мінімальний розмір відшкодування відповідно до ст. 13 Закону. Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України в постанові від 02.12.2015 р. у справі N° 6-2203-цс15, суд при вирішення питання про відшкодування моральної шкоди має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи судом. Відповідно до ст. 8 Закону «Про державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата в 2020 році становить 4723 грн. За обставинами справи [PERSON] 20.04.2017 року пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2018, який залишено в силі ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24.04.2019, позивача виправдано з підстав недоведеності в його діях складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Таким чином, початок перебування [PERSON] під кримінальним переслідуванням є 20.04.2017 р., а закінчення строку перебування [PERSON] під кримінальним переслідуванням є 24.04.2019 р. В інший час, після набрання законної сили реабілітуючого рішення, позивач не перебував під слідством та судом, у зв`язку з чим його права ніяким чином не обмежувались органами дізнання, досудового слідства, прокуратурою та судом. Аналогічним чином, без урахування часу касаційного оскарження судових рішень, визначено період перебування особи під кримінальним переслідуванням Верховним Судом у постанові від 20.03.2019 у справі № 727/9472/16-ц. Судом встановлено, що внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного перебування під слідством та судом, незаконного відсторонення від займаної посади позивач зазнав моральних страждань. Необхідність прибувати на виклики до слідства та суду, доводити свою непричетність до скоєння інкримінованих правопорушень, відсторонення від посади та подальше звільнення з роботи призвели до вимушених змін в життєвих та суспільних стосунках позивача. Хвилювання та переживання за свою репутацію викликало нервозність і погіршення стосунків в родині, що викликало моральні страждання. Мотивів та підстав на підтвердження завдання позивачу моральної шкоди в більшому розмірі у позові не наведено, отже суд вважає, що відсутні належні обґрунтування вищенаведеного розміру заподіяної моральної шкоди. З урахуванням зазначеного, розмір відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] , визначено судом в розмірі 114 138 грн., розрахований наступним шляхом: - 2017 рік 8 міс.* 4723 грн. = 37\~784 грн.+ 1 731,40 грн. (11 дн. у квітні 2017) = 39 515,40 грн. - 2018 рік - 12 місяців * 4723 грн. = 56 676 грн. - 2019 рік 3 міс.* 4 723 грн.=14\~169 грн.+ 3\~777,6 грн. (24 дні у квітні 2019)= 17 946,60 грн. Всього: 39\~515,40 грн. + 56\~676,00 + 17\~946,60 = 114\~138,00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.п. 1, 3, 4 і 5 ст. 3 цього Закону провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial