overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

16 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 15.06.2012 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Авратинської сільської ради Волочиського району Хмельницької області. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітня дочка [PERSON], [INFO], та малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Вказує, що шлюб розривають вдруге. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, строк на примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 15.06.2012 року Виконавчим комітетом Авратинської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-БВ № 100935, актовий запис № 1. Від шлюбу у подружжя є повнолітня дочка [PERSON], [INFO], та малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-БВ № 046625 та серії 1-БВ №186419. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

16 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 22.03.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міського управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя спільних дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просила не надавати, вказала, що спільно господарство не ведуть з 02 грудня 2015 року. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 22.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міського управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-БВ № 106949, актовий запис № 349. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

16 січня 2017року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 4 вересня 2004року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народилась донька: сніжана,23.08.2007року народження. Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сімя фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Він допустив подружню зраду. Вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

16 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 16 травня 2015 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивач надав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 16 травня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 316. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено із Гержиної на [PERSON]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

16 січня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що 06.02.2010 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №3. Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинені з травня 2015 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спір про поділ майна відсутній. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Мирошниченко». Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06.02.2010 року виконкомом Щербинівської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №3, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №203376 (а.с.11). Від шлюбу позивач з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.12). Спір про поділ майна відсутній. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач бажає залишити прізвище «Мирошниченко». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

16 січня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини вони припинили з січня 2013 року, мешкають окремо. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити (а.с.6). Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення (а.с.14). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 17 квітня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 123905, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області (а.с. 4). Як видно з копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 243161, виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини сторони не підтримують з січня 2013 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, наполягають на розірванні шлюбу. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 640 гривень (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

16 січня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає їй матеріальної допомоги. Позивачка, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позов (а.с. 6 ). Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення (а.с.15). Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Сторони перебувають у шлюбі з 17 квітня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 123905, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області (а.с. 3). Як видно з копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 243161, виданого Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 12 від 03 січня 2017 року, яка видана Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 5). Відповідач постійної роботи не має, інших дітей на його утриманні немає. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін та приписів ч.2 ст.182 СК України, суд визначає аліменти на утримання дитини у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, тобто до 09 серпня 2028 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, у звязку з чим, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

16 січня 2017 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] від участі у вихованні та утриманні дітей самоухиляється, не турбується про здоров'я і розвиток дітей, а тому просить стягнути з відповідача аліменти. Позивачка в ході судового розгляду направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]), який мешкає за адресою: [ADDRESS] не працює, є батьком дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою [PERSON] Відповідач від участі у вихованні та утриманні дітей ухиляється. Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача та відповідача дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

16 січня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, але відповідач, який є їх батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працездатний і зобовязаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання сторони не зявилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони з 11 липня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час якого в них народилась діти: донька - [PERSON], [INFO]; та син - [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 6). Однак участі в їх вихованні та утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дітьми повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоровя, та стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

16 січня 2017 року позивач, ПАТ КБ ПриватБанк, звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 14.03.2012 року. Посилався на те, що 14 березня 2012 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 37 677 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 4 717 грн. 28 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 27 889 грн. 56 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 800 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 1 770 грн. 34 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь \~ заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати \~ справу у відсутність \~ \~ відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 14 березня 2012 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 37 677 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 4 717 грн. 28 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 27 889 грн. 56 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 800 грн. 00 коп.; штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) 1 770 грн. 34 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). \~ Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved