Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

15 січня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] помер їхній батько [PERSON], з яким на день смерті проживала мати позивачів [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,420га, в тому числі рілля - 0,3740га, забудовані землі під житловою забудовою - 0,0500га, які розташовані по [ADDRESS]. Право власності посвідчене державним актом серії [NUMBER], згідно довідки Держгеокадастру в Межівському районі Дніпропетровської області №55 від 13 листопада 2015 року. Після смерті [PERSON] мати позивачів фактично прийняла спадщину, вступила в її управління та володіння майном, до дня смерті використовувала земельну ділянку за цільовим призначенням. При отриманні спадщини [PERSON] та [PERSON] 25 вересня 2014 року підписали договір про її поділ, за яким до [PERSON] переходить: житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 1,990га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, а до [PERSON] переходить: 1/3 частина земельної ділянки площею 5,057га кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. [PERSON] на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом та її право власності посвідчено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, втім отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку площею 0,420га, в тому числі рілля - 0,3740га. забудовані землі під житловою забудовою 0,0500га, які розташовані по [ADDRESS], посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю, та залишилася після смерті [PERSON], яка фактично вступила в спадщину після смерті чоловіка [PERSON], не має можливості з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документу, який був втрачений з невідомих причин, про що було розташоване відповідне оголошення в районній газеті. Позивач [PERSON] відмовляється від права власності у порядку спадкування за законом від ? частини зазначеної земельної ділянки. Позивачі просили суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом по ? частині за кожним на земельну ділянку площею 0,420га, в тому числі рілля - 0,3740га, забудовані землі під житловою забудовою - 0,0500га, які розташовані по [ADDRESS], що залишилися після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 28 січня 2016 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом в частині відмови [PERSON] від своїх позовних вимог про визнання за нею 1/2 частки земельної ділянки розміром 0,420га, в тому числі рілля - 0,3740га, забудовані землі під житловою забудовою 0,0500га, що розташовані по [ADDRESS], яка залишилася після смерті [PERSON]. 01 лютого 2015 року до суду надійшла змінена позовна заява, в якій представник позивачів просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,4240га, в тому числі рілля - 0,3740га, забудовані землі: під житловою забудовою - 0,0500га, що розташована на території [ADDRESS] та залишилася після смерті [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяви про розгляд справи в її відсутність та про відмову позовних вимог про визнання за нею 1/2 частки земельної ділянки розміром 0,420га, в тому числі рілля - 03740га, забудовані землі під житловою забудовою - 0,0500га, що розташовані по [ADDRESS], які залишилася після смерті [PERSON], оскільки відмовилася від цієї землі на користь рідної сестри [PERSON] Відповідач Іванівська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заперечень проти заяви немає. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], виданих Іванівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 01 листопада 1966 року та 28 листопада 1969 року відповідно, батьками позивачів являються [PERSON] та [PERSON] Внаслідок укладення шлюбу, позивачі змінили прізвища на [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Іванівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 04 серпня 1990 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим виконкомом Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області 24 березня 2007 року, актовий запис №01. Згідно свідоцтв про смерть серії [NUMBER] тасерії [NUMBER], виданих виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровській області 05 січня 2000 року, актовий запис №03, та 05 серпня 2013 року, актовий запис №17, відповідно, [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] - [INFO]. Згідно договору про поділ спадщини, посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори 25 вересня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №1576, у спадщину до [PERSON] переходить: житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 1,990га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, а до [PERSON] переходить: 1/3 частина земельної ділянки площею 5,057га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори 25 вересня 2014 року, спадкова справа - №8/14, зареєстрованого в реєстрі за №1577, спадкоємицею житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], розташованого на присадибній земельній ділянці, яка знаходиться у віданні Іванівської сільської ради, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Межівською державною нотаріальною конторою від 15 липня 2000 року за реєстром №1636, та зареєстрованого в ДОКП «Межівський комунсервіс» за №3-526 від 10 січня 2001 року, являється [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру фізичних особі платників податків - [NUMBER]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності індексний номер 27302876 від 25 вересня 2014 року, виданого нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори, номер запису про право власності : 7126829 від 25 вересня 2014 року, власником житлового будинку, об'єкт житлової нерухомості по [ADDRESS] є [PERSON] За постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори від 28 вересня 2015 року, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підставі відсутності в останньої оригіналу документу підтверджуючого право власності на земельну ділянку розміром 0,0426га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться в [ADDRESS], що належала чоловікові спадкодавиці [PERSON], який помер [INFO], і після смерті якого [PERSON] вступила в спадщину фактично та юридично, але не дооформила свої спадкових справ, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Іванівською сільською радою 04 серпня 1995 року, зареєстрованого в Межівській РДА в Книзі записів державних актів за №50. Згідно оголошення, яке опубліковане в газеті «Межівський меридіан» №89 (11439) від 09 грудня 2015 року, втрачений документ - державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 04 серпня 1995 року Іванівською сільською радою на ім'я [PERSON] Довідкою Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №375 від 16 грудня 2015 року підтверджується, що [PERSON] на день смерті свого чоловіка [PERSON], який помер - [INFO], постійно проживала з ним по [ADDRESS] Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положенням ч.2 ст.1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Пунктом «а» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з п.5.2 Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року за № 43, для отримання дубліката власник утраченого (зіпсованого) державного акта на право постійного користування або на право власності на земельну ділянку письмово звертається до відповідного органу, яким було видано зазначений державний акт. Власник також дає повідомлення про втрату зазначеного державного акта в місцевих засобах масової інформації. Якщо протягом місяця з дня публікації ніяких повідомлень власнику не надійшло, то відповідний орган, яким було видано зазначений державний акт, дає доручення місцевому державному органу земельних ресурсів Держкомзему України виготовити дублікат утраченого (зіпсованого) зазначеного державного акта. Але в даному випадку це неможливо в зв'язку зі смертю власника - [PERSON] Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає позовну заяву обґрунтованою, а також доведені ті обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди), а тому суд не може покласти на позивача судові витрати.

Outcome: approved