Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

15 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, якою просить встановити факт того, що диплом № [NUMBER] який був виданий 20.07.1976 року на ім`я [PERSON] , належить йому, [PERSON] . В обґрунтування вимог заяви заявник зазначає, що з 1973 по 1976 року він навчався у середньому профучилищі № 26 м. Донецьк та отримав професію слюсаря вентиляційника четвертого розряду, про що було видано диплом № [NUMBER] від 20.07.1976 року на ім`я [PERSON] . 21.07.1976 року була заповнена трудова книжка [NUMBER] тресту «Сантехелектромонтаж» на ім`я [PERSON] , в якій було зроблено запис про навчання у професійно технічному училищі № 26 м. Донецьк. У серпні 2018 року він звернувся до Лівобережного об`єднаного ПФУ з заявою про призначення пенсійних виплат, але під час огляду його документів, було виявлено розбіжності у написанні прізвища в дипломі № [NUMBER] , який було видано 20.07.1976 року та іншими документами. На цей час, училище, яке видало диплом, перебуває на території непідконтрольній Україні, у зв`язку з чим, не має можливості виправити допущену описку. На підставі викладеного просив заяву задовольнити та встановити факт належності йому диплому № [NUMBER] виданого 20 липня 1976 року середнім професійно технічним училищем № 26 м. Донецьк Донецької області. Заявник до судового засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить вирішити порушене заявником питання на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. У\~ст. 46 Конституції України\~закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.95\~ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Так, згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 05 вересня 1958 року Залізничним р-Бюро ЗАГС м. Сталіно, (складено російською мовою), [PERSON] народився [INFO] . За даними паспорту громадянина України, серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , місце народження: місто Донецьк Донецької області. 3гідно військового білету серія [NUMBER] виданого Київським районним військовим комісаріатом м. Донецьк Донецької області на ім`я [PERSON] [INFO] , у графі 5 зазначено, що [PERSON] має середню освіту, закінчив Донецьке міське ПТУ № 26 у 1976 році за спеціальністю слюсар вентиляцій \~ \~ \~ \~ник. Згідно відомостей трудової книжки [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається, що останній у період з 01 вересня 1973 року по 19 липня 1976 року навчався у міському ПТУ № 26 м. Донецька. Зазначений запис було внесено до трудової книжки на підставі диплому № [NUMBER] . Отже проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що диплом № [NUMBER] , виданий міським професійно технічним училищем № 26 м. Донецька 20 липня 1976 року дійсно належить заявнику [PERSON] . При цьому наявність помилки при написанні прізвища заявника у дипломі позбавляє його можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення; виправити помилку на даний час неможливо. Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий учбовим закладом, в якому навчався заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому забезпечить виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать громадянину відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Outcome: approved