Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

15.11.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.04.1987 року було укладено шлюб з відповідачем. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність близьких відносин з відповідачем. Сторони проживають окремо протягом двадцяти років і не підтримують спілкування. Останні десять років позивач проживає в цивільному шлюбі з іншою жінкою, виховують спільну шестирічну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач не має наміру та бажання поновлювати шлюбні відносини із [PERSON], а навпаки має намір укласти шлюб з матірю другої дитини, однак відповідач не бажає йти на контакт з будь-яких питань, в тому числі з питань розлучення. У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання учасники справи не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не зявилась, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов або клопотання про надання строку на примирення не подавала, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.04.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, який набув чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 18.04.1987 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 206 і підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №218220, виданим 24.12.2013 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 4). У позивача [PERSON] та [PERSON] 29.01.2011 року народилась дитина [PERSON], про що 22.02.2011 року в книзі реєстрації народжень Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №135 і підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №232999 (а.с.9). Відповідно до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини чоловіка і дружини, які проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, а відповідачем інших обставин не доведено, враховуючи також, що у позивача та іншої жінки народилась дитина, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved