overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

16 грудня 2013 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про оспорювання батьківства. В позові зазначив, що в 2001 році уклав з відповідачкою шлюб та в подальшому їх стосунки стали погіршуватися. Сумісне проживання вони припинили на початку 2007 року, однак розірвали шлюб лише 19 листопада 2008 року. [INFO] відповідачка народила дитину [PERSON], батьком якої, згідно ч.1 ст.122 СК України, було записано його. Однак батьком зазначеної дитини він себе не вважає, оскільки відповідачка в той період проживала з іншим чоловіком, від якого і народила дитину. Позивач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідачка в судове засідання також не з'явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог позивача в повному обсязі. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідачка з 2001 року перебували у шлюбі, який 19 листопада 2008 року було розірвано. Про зазначене свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 60 (а.с.12). З початку 2007 року сторони припинили сумісне проживання та не проживали до розлучення. [INFO] відповідачка народила доньку - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 84 (а.с.13). В зазначеному свідоцтві про народження батьком малолітньої [PERSON] записано позивача, оскільки він на той час перебував з відповідачкою у шлюбі. Однак позивач не є батьком дитини відповідачки, оскільки вона до розлучення проживала з іншим чоловіком від якого дитину і народила. Дані факти відповідачкою по справі не заперечуються. Суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини щодо визначення походження дитини. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Однак, ч.1 ст.136 зазначеного Кодексу передбачає, що особа, яка записана батьком дитини, зокрема відповідно до ст.122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. З огляду на викладене, враховуючи, що доводи позивача щодо оспорювання батьківства відповідачкою по справі не заперечуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

16 грудня 2013 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення недоврахованої електричної енергії(а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], яка проводилась 13.03.2013 року, представниками енергопостачальника було виявлено порушення п. 48 Правил: самовільне підключення накиду від вільних дротів на ізолятори поза приладом обліку, електроенергія споживається приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

16 грудня 2013 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення недоврахованої електричної енергії(а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS], яка проводилась 23.03.2013 року, представниками енергопостачальника було виявлено порушення п. 48 Правил: відсутній прилад обліку, самовільне підключення після відключення, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

16 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він досяг повноліття, однак продовжує навчання на 2 курсі, денного відділення Слов'янського енергобудівного технікуму, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач є її батьком та може таку допомогу надавати. Просив стягувати з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до припинення ним навчання в учбовому закладі, тобто до 30.06.2016 року. Позивач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у суді, та вбачається зі свідоцтва про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. З довідки від 11.12.2013 року вбачається, що [PERSON] продовжує навчання на 2 курсі, денного відділення Слов'янського енергобудівного технікуму. Строк закінчення учбового закладу 30.06.2016 року. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи те, що позивач продовжує навчання на 2 курсі, денного відділення Слов'янського енергобудівного технікуму, батько згоден сплачувати аліменти на навчання дитини у розмірі ? частки його заробітку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача можливо стягувати аліменти на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), починаючи з 16 грудня 2013 року і до закінчення навчання позивачем, тобто до 30.06.2016 року, але не довше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

16 грудня 2013 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Хмельницької міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що [INFO] померла її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом померлої [PERSON] У встановлений законом 6-місячний строк позивач не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала у депресії після смерті матері. Інший спадкоємець - сестра позивача [PERSON] також не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В грудні 2013 року позивач подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, проте у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом терміну для прийняття спадщини. У зв'язку з наведеним позивач просить суд визначити їй додатковий двомісячний строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Представник Хмельницької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не падав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 1216-1218, 1222, 1258, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

16 грудня 2013 року позивач звернулася із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 23 листопада 2003 року було зареєстровано шлюб з відповідачем у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім'ї, від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2010 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, вважає, спільне подальше життя неможливе, у зв'язку з чим просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила не надавати строку для примирення, оскільки її рішення є виваженим та остаточним. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, йому було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлено, що 23 листопада 2003 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сімї між громадянами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1936 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 3, 4). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

16 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, оскільки добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу позивачці [PERSON] на утримання сина [PERSON], не надає, хоча за станом свого здоров'я та матеріального становища має таку можливість. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

16 грудня 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ,зазначивши ,що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі , який був розірваний за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.02.2013 року . Від сумісного життя з відповідачем мають 2 неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає , вона просить суд стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця на кожну дитину , починаючи від дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей . Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала, просила ухвалити рішення при заочному розгляді справи . Відповідач у судове засідання не з'явився ,про день та час розгляду справи повідомлений належно , причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивачки та відповідача , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 лютого 2013 року . Від сумісного життя вони мають 2 синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки діти , що потребують допомоги , перебувають на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на їх утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі ? частини заробітку відповідача на кожну дитину , суд вважає завищеним и таким , що не відповідає вимогам закону , тому зменшує розмір аліментів до 1/ 3 частини заробітку відповідача , що є достатнім для забезпечення життєдіяльності дітей. Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє частково . Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

16 грудня 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. 04.10.2008 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] в відділі РАЦС Овідіопольського райуправління юстиції Одеської області, актовий запис №147. 01.03.2012 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області шлюб між сторонами розірвано. У сторін від спільного життя є: син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Посилаючись на те, що батько відмовляється від надання будь-якої допомоги, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для осіб даного віку. У судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечення проти позову суду не надав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 01.03.2012 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області шлюб між сторонами розірвано. У сторін від спільного життя є: син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні та вихованні дитини та відмовляється від надання будь-якої допомоги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

16 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» в звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення вартості недорахованої електричної енергії (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], яка проводилась 25.12.2012 року, представниками енергопостачальника було виявлено порушення п.48 Правил: самовільне підключення після відключення поза приладом обліку шляхом накиду, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

16 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» в звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення вартості недорахованої електричної енергії (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], яка проводилась 28.03.2013 року, представниками енергопостачальника було виявлено порушення п.48 Правил: самовільне підключення після відключення поза приладом обліку, лічильник у включеному стані, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

16 грудня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 16. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом доШидловського В.М. про розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди. Більше року вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. На даний час спір про майно у сторін відсутній. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду письмові заяви, в яких позов підтримали, просять розглянути у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

16 грудня 2014 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою, в якій зазначив, що 27 грудня 2000 року між ним та відповідакою відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис №94. У даному шлюбі [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Стверджує, що збереження шлюбу неможливе через відсутність взаєморозуміння між ними та знаходження поглядів на сімейні відносини. Просить шлюб, зареєстрований між ним і [PERSON], розірвати. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у поданій письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутності, наполягав на підтриманні позовних вимог та заперечував про надання строку для примирення. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про відкладення провадження у справі не клопотала, заперечень проти позову не подала. Позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, стверджується свідоцтвом про одруження, що між [PERSON] та [PERSON]. 27 грудня 2000 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №94. У шлюбі в сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про її народження. В силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. За таких обставин, з огляду на небажання позивача продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між ними.

Outcome: approved