Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

15.03.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просила суд усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме домоволодінням розташованим за адресою: вул. Серьогіна, буд. 6, с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою [PERSON] В обґрунтування позову вказувала, що їй на праві приватної власності належить будинок № 6 по вул. Серьогіна, в с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, в якому вона не проживає. У вказаному будинку зареєстровані її син [PERSON], онук [PERSON], а також колишня дружина сина невістка [PERSON], яка з 2009 року за вказаною адресою не проживає, житлово-комунальні послуги не сплачує. Реєстрація місця проживання відповідача у належному їй будинку порушує її право вільно володіти та розпоряджатися своєю власністю, оскільки на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, тягар сплати яких покладається на позивача, як власника будинку. Відповідач у добровільному порядку зняти з реєстрації місця проживання не бажає. У звязку з чим вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, але за участі представника (а.с. 40). Представник позивача [PERSON] в ході судового засідання позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач по справі, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 21), до суду повторно не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала (а.с. 27-30, 33, 36-37, 41). Представник третьої особи Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 24). Вказані обставини дають суду право розглядати справу на підставі наявних доказів. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає вимогам ч.4 ст. 223, 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 6 по вул. Серьогіна в с. Мар`янівка Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується договором купівлі-продажу домоволодіння від 21.03.2007, витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, витягом з Державного реєстру правочинів (а.с. 5-8). У вказаному житловому будинку, з її згоди, зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO] (а.с. 9), яка є колишньою дружиною її сина [PERSON], тобто її колишньою невісткою, що підтверджується свідоцтвом про одруження та рішенням про розірвання шлюбу від 20.12.2012 (а.с. 13-15). [PERSON] у вказаному домоволодіння не проживає з 2009 року з власної волі, що підтверджується актом про не проживання від 07.03.2018 (а.с. 10). [PERSON] після розірвання шлюбу з сином позивача, покинувши місце проживання, відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстрації за вказаною адресою, участі у витратах по сплаті комунальних платежів не приймає, чим перешкоджає позивачу вільно реалізувати своє право власності. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспроюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України\~\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення\~\~перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМ України № 207 від 02.03.2016, зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється,\~серед іншого,\~на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про зняття з реєстрації місця проживання особи. Оскільки відповідач користувалася житловим будинком позивача з реєстрацією її місця проживання в ньому з дозволу позивача, у звязку з перебуванням у шлюбних відносинах з її сином, при цьому членом сім`ї власника житла [PERSON] не була, оскільки з нею спільно не проживала, взаємних прав та обовязків не мала, з 2009 року вона за вказаною адресою не проживає, участі в сплаті комунальних платежів не приймає, доказів протилежного суду не надано, зніматися з реєстрації за вказаною адресою не бажає, що порушує права власника домоволодіння, оскільки вона зобовязана нести непомірний тягар нарахованих комунальних платежів, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки рішення суду ухвалюється на користь позивача, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений ним при поданні позову (а.с.1).

Outcome: approved