Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

15 березня 2016 року, позивачка [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті її матері [PERSON], померлої 10.12.2013 р. на земельну ділянку площею 3,9427 га, кадастровий № 5123781600:01:002:0235, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, [PERSON] сільська рада, ділянка № 4, масив № 32, яка належала померлій на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 849623, виданого на підставі розпорядження Овідіопольської РДА від 01.12.2004 р. № 771, оригінал якого був втрачений спадкодавцем, мотивуючи це письмовою відмовою державного нотаріуса про у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомила, однак на адресу суду надіслала заяву, в якій вона повністю підтримала свій позов, просила його задовольнити та слухати справу за її відсутності (а.с. 42,44). Представник відповідача [PERSON] с/р в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду своє письмове клопотання, в якому просив суд слухати справу за його відсутності (а.с. 43,45). Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 250/2014, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як передбачає стаття 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування, відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Суд встановив, що [PERSON], яка була матір`ю позивачки - померла 10.12.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії ІV-ЖД № 438263 від 12.06.1989 р., свідоцтвом про шлюб позивачки серії І-ЖД № 188064 від 06.08.2013 р. та свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 359404 від 18.12.2013 р. (а.с. 18,24,25). Суд з`ясував, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлої 10.12.2013 р. відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,9427 га, кадастровий № 5123781600:01:002:0235, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, [PERSON] сільська рада, ділянка № 4, масив № 32, яка належала померлій на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 849623, виданого на підставі розпорядження Овідіопольської РДА від 01.12.2004 р. № 771, оригінал якого був втрачений спадкодавцем, що стало підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку (а.с. 39,40). Аналізуючи приписи статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку до складу спадщини входять лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого. Таким чином, враховуючи приписи вищевказаних норм Закону та Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», а також вимоги ст.ст. 125,126 ЗК України, якими передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті суд вважає, що спадкодавцю [PERSON], померлій 10.12.2013 р. на законних підставах належала вищевказана земельна ділянка, про що свідчить копія державного акту про право власності на земельну ділянку, оригінал якого був втрачений спадкодавцем. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності його задоволення.

Outcome: approved