Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

15.03.2013 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому просить поділити майно, набуте сторонами в період шлюбу, виділивши йому та визнавши за ним право власності на: ? частину житлового будинку [ADDRESS]. 10.07.2013 року позивач [PERSON] подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить поділити майно придбане в шлюбі, а саме телевизор /Білорусь/ 2008 року, вартістю 1200 грн., холодильна камера, вартістю 3000 грн., холодильник /Білорусь/, 2006 року випуску, вартістю 2000 грн, пральну машину Вірпул, вартістю 8000 грн, газова плита БОШ, 2006 року випуску, вартістю 3000 грн., електродуховка, 2006 року випуску, вартістю 3000 грн., Телевізор Панасонік 2006 року, вартістю 1200 грн., холодильник /Білорусь/ 2003 року, вартісю 1500 грн, пральну машину Ріга, 1988 року випуску, вартісю 150 грн., кухоний куток з натурального дерева, вартістю 4000 грн., диван-кровать/спальня/ вартістю 500 грн., хліборізка БОШ, 2008 року випуску, вартістю 200 грн., водонагрівальна колонка, вартісю 2000 грн., котел для опалення будинку, вартістю 2000 грн., меблі у прихожій, вартістю 5000 грн., меблі у спальній 3000 грн. шафи з антресолями 400 грн., меблевий спальний гарнітур, вартістю 3000 грн., меблевий куточок для зали, вартістю 5000 грн. меблевий гарнітур у спальні, вартістю 6000 грн., диван-софа, вартістю 500 грн., стіл журнальний, вартістю 100 грн., тумба під телевізор, вартістю 100 грн., крісло ліжко, вартістю 100 грн., швейна машинка, 1987 року випуску, вартістю 300 грн., швейна машинка 1983 року випуску, вартістю 300 грн., стільці дачні пластикові, вартістю 600 грн., фонтан садовий, вартістю 4500 грн., качеля садова, вартістю 4000 грн., мангал, вартістю 500 грн., стіл для біседки, вартістю 500 грн., садова лавка вартістю 500 грн., мийка кутова 2006 року випуску, вартістю 2000 грн., кухонний гарнітур, 2006 року випуску, вартістю 10000 грн., диван-кровать/на кухні/, вартістю 200 грн. При цьому в заяві про збільшення позовних вимог від 10.07.2013 року позивач зазначив, що він має право на ? частку вказаного майна або його вартості. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні подали зустрічний позов в якому просили [ADDRESS], автомобіль Мерседес Спринтер, д.н.з. [NUMBER], 2000 року випуску, білого кольору, вартістю 53719 грн. 65 коп., швейну машину «Оверлок» вартістю 10000 грн., станок багатофункціональний вартістю 20000 грн., станок фрейзерний вартістю 15000 грн., автомобіль УАЗ-452 з автопричепом, вартістю 25000 грн., лодку «Крим» із лафетом та мотором «Ямаха», вартістю 70000 грн., визнати спільним сумісним майном подружжя. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.02.1984 року по 15.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (том 1, а.с.9) та рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.12.2010 року про розірвання шлюбу(том 1, а.с.11). Під час шлюбу ними було придбано житловий будинок [ADDRESS]; побудована квартира [ADDRESS]; автомобіль Мерседес Спринтер, д.н.з. [NUMBER], 2000 року випуску, білого кольору; швейну машину «Оверлок»; станок багатофункціональний; станок фрейзерний; телевізор /Білорусь/ 2008 року; холодильна камера; холодильник /Білорусь/, 2006 року випуску; пральну машину Вірпул; газова плита БОШ, 2006 року випуску; електродуховка, 2006 року випуску; Телевізор Панасонік 2006 року; холодильник /Білорусь/ 2003 року; пральну машину Ріга, 1988 року випуску; кухоний куток з натурального дерева; диван-кровать/спальня/; хліборізка БОШ, 2008 року випуску; водонагрівальна колонка; котел для опалення будинку; меблі у прихожій; меблі у спальній; шафи з антресолями; меблевий спальний гарнітур; меблевий куточок для зали; меблевий гарнітур у спальні; диван-софа; стіл журнальний; тумба під телевізор; крісло ліжко; швейна машинка; швейна машинка 1983 року випуску; стільці дачні пластикові; фонтан садовий; качеля садова; мангал; стіл для біседки; садова лавка; мийка кутова; кухонний гарнітур, 2006 року випуску; диван-кровать/на кухні/. Під час судового засідання відповідач по первинному позову заперечувала проти вартості автомобіля Мерседес Спринтер, д.н.з. [NUMBER], 2000 року випуску, білого кольору, зазначеної позивачем у 40000грн., за його клопотанням ухвалою суду від 21.12.2013 року була призначена судова автотоварознавча експертиза для визначення ринкової вартості спірного автомобіля, яка згідно висновку експерта від 27.02.2013 року встановила вартість автомобіля Мерседес Спринтер, д.н.з. [NUMBER], 2000 року випуску, білого кольору 53719 грн.65 коп. Щодо вартості іншого майна, яке позивач просить поділити, відповідач в судовому засіданні не заперечувала. Судом встановлено і відповідач по первинному позову визнала та відмовилась в цій частині від позову, що автомобіль УАЗ 452 з автопричепом та прогулочний човен «Крим» із лафетом є власністю доньки [PERSON], а тому не є обєктами спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] було подаровано його матір'ю ? частина будинку [ADDRESS] спірного будинку йому надавався дозвіл, та будувалося дане приміщення під час перебування в шлюбі, а тому суд вважає [ADDRESS] спільним сумісним майном подружжя. Проте, відповідач у судовому засіданні стверджував, домоволодіння за адресою будинку [ADDRESS] належить йому на праві власності за договором дарування. Суд не погоджується з даним твердженням на підставі того, що в судовому засіданні встановлено, дійсно [PERSON] подарувала [PERSON] 15.12.1994 року ? житлового будинку з надвірними будівлями (том 1, а.с.91-92), яка складалась згідно довідки Комунального підприємства Чернігівське бюро технічної інвентаризації № 19371 від 25.07.2013 року з ідеальної ? частини квартири [ADDRESS] ( том 2 а.с.13). Квартиру [ADDRESS] житлового будинку було введено в експлуатацію 10.02.1995 року на ім'я [PERSON]. Вона складається з чотирьох житлових кімнат, жиловою площею 69,4 кв.м, загальна площа 96,0 кв.м. (том 1, а.с.94-96), яке будувалося під час перебування в шлюбі. Зазначене підтверджується оформленими на ім'я [PERSON] накладними та квитанціями до прибуткового ордера (том 1, а.с.55-65) датованими в період шлюбу сторін, а також показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], які в сукупності узгоджені між собою. Свідки [PERSON] та [PERSON] є повнолітними доньками сторін, які проживають разом з [PERSON] в спірному будинку [ADDRESS] Свідок [PERSON] є сусідкою позивача по [ADDRESS], вона засвідчила, що сторони одружилися в 1984 році та після одруження жили в будинку його матері і там була времянка яка в 1985 році згоріла і на її місці [PERSON] та [PERSON] будували будинок. Мати [PERSON] їм в цьому не допомогла. [PERSON] торгувала на базарі, а [PERSON] працював на швейній фабриці. Будували вдвох [PERSON] заробляла гроші, а [PERSON] строїв. [PERSON] постійно лаявся з матір'ю, що та не давала йому гроші. Коли вони побудували перший поверх до вікна між [PERSON] та матір'ю виникла сварка і потім строїла [PERSON] вона вигнала стіни, а посварившись з матір'ю за гроші уступила недобудову [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] ходила позичала гроші, щоб віддати [PERSON]. [PERSON] була в гарних стосунках з свекрухою та коли та померла робила поминки. Свідок [PERSON]., показала, що вона є сусідкою. Сторони одружилися 1984 році та спочатку жили у матері [PERSON] на Горького, а потім деякий час на квартирі. Та повернулися до матері. Спочатку була квартира [ADDRESS], а квартиру [ADDRESS] збудували [PERSON] і [PERSON]. В 1985 році згоріла і на її місці [PERSON] та [PERSON] будували будинок. Мати [PERSON] їм в цьому не допомогла. [PERSON] торгувала на базарі, а [PERSON] працював на швейній фабриці. Будували вдвох [PERSON] заробляла гроші, а [PERSON] строїв. [PERSON] постійно лаявся з матір'ю, що та не давала йому гроші. Коли вони побудували перший поверх до вікна між [PERSON] та матір'ю виникла сварка і потім строїла [PERSON] вона вигнала стіни, а посварившись з матір'ю за гроші уступила недобудову [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] ходила позичала гроші, щоб віддати [PERSON]. [PERSON] позичала гроші в сумі 300 грн. [PERSON] була в гарних стосунках з свекрухою та коли та померла робила поминки. Суд критично ставиться до показань свідка [PERSON] враховуючи те, що в період будівництва спірного будинку за адресою [ADDRESS], а саме в 1985-1986 роках вона перебувала в м. Архангельск і про те хто будував квартиру [ADDRESS] знає лише зі слів померлої [PERSON] Згідно відповіді Деснянської районної у місті Чернігові ради №6-08/1343 від 20.12.2013 року, щодо можливості проведення реального розподілу майна, що розташований за адресою [ADDRESS], з технічної точки зору реально виконати не можливо, оскільки воно передбачає будівництво тамбуру впритул до стіни квартири [ADDRESS] яким у свою чергу буде закрите вікно квартири [ADDRESS], що унеможливлює її використання за призначенням. (том 2 а.с.7). За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірне майно: житловий будинок [ADDRESS] вартістю 608960 грн., будинок [ADDRESS], вартістю 297939 грн., Мерседес Спринтер, д.н.з. [NUMBER], 2000 року випуску, білого кольору, вартістю 53719 грн. 65 коп., швейну машину «Оверлок» вартістю 10000 грн., станок багатофункціональний вартістю 20000 грн., станок фрейзерний вартістю 15000 грн., телевізор /Білорусь/ 2008 року, вартістю 1200 грн., холодильна камера, вартістю 3000 грн., холодильник /Білорусь/, 2006 року випуску, вартістю 2000 грн, пральну машину Вірпул, вартістю 8000 грн, газова пліта БОШ, 2006 року випуску, вартістю 3000 грн., електродуховка, 2006 року випуску, вартістю 3000 грн., Телевізор Панасонік 2006 року, вартістю 1200 грн., холодильник /Білорусь/ 2003 року, вартісю 1500 грн, пральну машину Ріга, 1988 року випуску, вартісю 150 грн., кухоний куток з натурального дерева, вартістю 4000 грн., диван-кровать/спальня/ вартістю 500 грн., хліборізка БОШ, 2008 року випуску, вартістю 200 грн., водонагрівальна колонка, вартісю 2000 грн., котел для опалення будинку, вартістю 2000 грн., меблі у прихожій, вартістю 5000 грн., меблі у спальній 3000 грн. шафи з антресолями 400 грн., меблевий спальний гарнітур, вартістю 3000 грн., меблевий куточок для зали, вартістю 5000 грн. меблевий гарнітур у спальні, вартістю 6000 грн., диван-софа, вартістю 500 грн., стіл журнальний, вартістю 100 грн., тумба під телевізор, вартістю 100 грн., крісло ліжко, вартістю 100 грн., швейна машинка, 1987 року випуску, вартістю 300 грн., швейна машинка 1983 року випуску, вартістю 300 грн., стільці дачні пластикові, вартістю 600 грн., фонтан садовий, вартістю 4500 грн., качеля садова, вартістю 4000 грн., мангал, вартістю 500 грн., стіл для біседки, вартістю 500 грн., садова лавка вартістю 500 грн., мийка кутова 2006 року випуску, вартістю 2000 грн., кухонний гарнітур, 2006 року випуску, вартістю 10000 грн., диван-кровать/на кухні/, вартістю 200 грн., а всього на суму 1 083 868 грн. 65 коп. є спільною власностю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч. 1,2 та 3 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69- 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди -виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. На підставі того, що поділ [ADDRESS] не можливо провести з технічної точки зору. За таких умов, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], щодо поділу майна підлягають частковому задоволенню, з урахуванням вартості майна та потреби в ньому кожного із сторін, суд вважає за необхідне поділити майно наступним чином: Виділити у власність [PERSON] будинок [ADDRESS] вартістю 297939 грн., Мерседес Спринтер, д.н.з. [NUMBER], 2000 року випуску, білого кольору, вартістю 53719 грн. 65 коп., швейну машину «Оверлок» вартістю 10000 грн., станок багатофункціональний вартістю 20000 грн., станок фрейзерний вартістю 15000 грн., телевізор /Білорусь/ 2008 року, вартістю 1200 грн., холодильна камера, вартістю 3000 грн., холодильник /Білорусь/, 2006 року випуску, вартістю 2000 грн, пральну машину Вірпул, вартістю 8000 грн, газова плита БОШ, 2006 року випуску, вартістю 3000 грн., кухонний гарнітур, 2006 року випуску, вартістю 10000 грн., електродуховка, 2006 року випуску, вартістю 3000 грн., Телевізор Панасонік 2006 року, вартістю 1200 грн., холодильник /Білорусь/ 2003 року, вартісю 1500 грн, пральну машину Ріга, 1988 року випуску, вартісю 150 грн., кухоний куток з натурального дерева, вартістю 4000 грн., диван-кровать/спальня/ вартістю 500 грн., хліборізка БОШ, 2008 року, вартістю 200 грн., водонагрівальна колонка, вартісю 2000 грн., котел для опалення будинку, вартістю 2000 грн., меблі у прихожій, вартістю 5000 грн., меблі у спальній 3000 грн. шафи з антресолями 400 грн., меблевий спальний гарнітур 3000 грн., меблевий куточок для зали 5000 грн. меблевий гарнітур у спальні 6000 грн., диван-софа 500 грн., стіл журнальний 100 грн.,тумба під телевізор, 100 грн., крісло ліжко 100 грн., швейна машинка, 1987 року випуску, вартістю 300 грн., швейна машинка 1983 року випуску, вартістю 300 грн., стільці дачні пластикові, вартістю 600 грн., фонтан садовий, вартістю 4500 грн., качеля садова, вартістю 4000 грн., мангал, вартістю 500 грн., стіл для біседки, вартістю 500 грн., садова лавка вартістю 500 грн., а всього на суму 472708 грн.65 коп. Виділити у власність [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] вартістю 608960 грн., мийку кутову 2006 року випуску, вартістю 2000 грн., диван-кровать/на кухні/, вартістю 200 грн., а всього на суму 611160 грн. 00 коп. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності, а отже швейну машину «Оверлок», станок багатофункційний, станок фрезерний, який купувався та використовувася позивачем по первиннному позову належить присудити [PERSON]. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Верховний Суд України в пункті 25 вже згаданої вище постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 роз'яснив, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Так, відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідач за первинним позовом до винесення рішення внесла гроші на депозит, а тому суд виходячи з того, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (для прикладу, постанова Верховного Суду України від 16 січня 2012р. - реєстраційний № в ЄДРСР - 21355285, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 січня 2013 р. реєстраційний № в ЄДРСР - 28684425). Тут має місце ситуація, коли згода особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання компенсації за його частку не потрібна. При цьому, позивачу необхідно внести вартість частки, право на яку припиняється, на депозитний рахунок суду. Водночас, при визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати, що розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Цей розмір у разі спору визначається, як правило, шляхом призначення та проведення відповідної судової експертизи. Так, як позивач [PERSON] фактично користується і проживає в будинку [ADDRESS], а відповідач [PERSON] фактично користується і проживає в будинку [ADDRESS]. Суд вважає необхідним виділити позивачу [PERSON] квартиру [ADDRESS], а відповідачу [PERSON] будинок [ADDRESS]. Оскільки загальна вартість спільного сумісного майна подружжя становить 1 083 868 грн. 65 коп., для врівноваження часток виплатити з депозиту ТУ ДСА у Чернігівській області [PERSON] 147551 грн. 35 коп. грошової компенсації вартості майна, що перебувало у спільній власності подружжя. Оскільки правовідносини подружжя щодо спірної земельної ділянки виникли у 2002 році (том 1, а.с 136), а тому регулюються нормами КпШС України, за якими приватизована земельна ділянка не є спільним майном подружжя та не підлягає поділу. Закон № 2913-VI не має зворотної дії в часі і не може бути застосований до спірних правовідносин. Також з відповідача по зустрічному позову на користь позивача по зустрічному позову підлягають стягненню понесені судові витрати по справі.

Outcome: partial