Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

15.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, в якому вказала, що 19.07.2013 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним разом до 11.11.2016 р. Під час реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Лазар». Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння між ними, а також безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з часу переїзду позивача на інше місце мешкання 11.11.2016 р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливі. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою. Відповідач ніяких коштів на утримання дитини не надає, не приймає ніякої участі в його вихованні. Відповідач ніде не працює, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила суд справу розглянути без її участі, прізвище залишити теперішнє «Лазар», проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою поштового відділення про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання від 28.11.2016 р. та розпискою про отримання судової повістки від 29.11.2016 р., згідно ст.74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, причину неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 19.07.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.07.2013 р. серії І-ЖС№124352. Копією повторного свідоцтва про народження серії І-ЖС№323913 від 15.11.2016 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Шлюбні стосунки між сторонами припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved