Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

15.02.2017 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору факторингу від 22.12.2014 року про відступлення йому права вимоги первісним кредитором ПАТ «ОТП Банк», звернувся до Новобузького районного суду з вказаним позовом до відповідачки [PERSON] за яким посилаючись на невиконання останнім умов договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER], укладеного з ПАТ «ОТП Банк» 13.12.2013 року, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у розмірі 25135,20 грн. та судові витрати у справі. В судове засідання представник позивача не зявився, направив напередодні на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судові засідання 25.01.2016 року та 17.02.2017 року не з'явилася, у відповідності до вимог п 5 ч. 5 ст.74 ЦПК України, остання вважається такою, що повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України,\~вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Дійсно, між ПАТ «ОТП Банк» і [PERSON] 13.12.2013 року укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (далі договір) відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 20 000 грн. на споживчі цілі та в сумі 3\~600 грн. на придбання послуг страхування ПАТ «СК «Ренесанс Життя», а всього 23\~600 грн., строком до 13.12.2016 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % річних та щомісячної комісії у розмірі 590 грн. За змістом п. 1.4.2., 1.4.3., 1.4.4. та 1.4.6. договору в рахунок погашення кредиту, відсотків та комісії, позичальник повинен щомісячно вносити на певний рахунок банку мінімальний платіж, строки і розмір якого, визначається Графіком платежів, що є невідємною частиною договору. Зокрема, до 13-15 числа поточного місяця у розмірі 1\~246 грн. на місяць. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 22/12/14/5, ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, в тому числі, і за Договором про надання споживчого кредиту № [NUMBER]від 13.12.2013 року, що був укладений з відповідачкою. В силу вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання які виникли між сторонами за договором повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики встановленої договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту, відсотків та комісії, в результаті чого, відповідно до розрахунку, станом на 24.11.2016 року, сума заборгованості склала 25\~135,20 грн., що включає в себе: 20 841,22 грн. заборгованості за кредитом; 1,26 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 4\~292,72 грн. заборгованості з комісії за користування кредитом. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за вищевказаним кредитним договором, у розмірі 25\~135,20 грн. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1600 грн.

Outcome: approved