Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

16.03.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до[PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , 2002 року народження, яка продовжує навчання, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час їхня спільна дочка [PERSON] навчається на 1-му курсі денної форми навчання факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу Київського національного торговельно-економічного університету на контрактній основі, яка потребує постійної матеріальної підтримки. Позивач не в змозі самостійно утримувати доньку, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) і до закінчення навчання. Ухвалою суду від 30 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засіданні позивач, третя особа не з`явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 листопада 2009 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] був розірваний. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.03.2002 відділом реєстрації актів громадського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області /а.с.7/. Відповідно до Довідки № 33/20-127 від 11.03.2020, виданої Київським національним торговельно-економічним університетом, [PERSON] є студенткою 1 курсу «бакалавр», денної форми навчання, факультету ресторанно-готельного та туристичного бізнесу, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року /а.с.16/. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 182, 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік та позов визнав в повному обсязі. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 840,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved