Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

16 лютого 2018 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу договору дарування квартири № 88, яка знаходиться в житловому будинку № 9 по вулиці Комарова в місті Павлоград Дніпропетровської області, від 30 квітня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-1183, укладений між [PERSON], [PERSON] (дарувальниками) з однієї сторони та [PERSON] (обдаровуваною) з другої сторони. В обґрунтування своєї заяви вона зазначила, що їй належить квартира [ADDRESS], відповідно до договору дарування квартири від 30 квітня 2004 року. У зазначеному договорі та технічному паспорті на квартиру її прізвище вказано, як «Лецина», а імя та по батькові «Наталя Іванівна», однак у паспорті, свідоцтві про розірвання шлюбу, картці фізичної особи платника податків її прізвище вказано, як «Леціна». На час оформлення зазначеного договору дарування вона не звернула уваги на правильність написання свого прізвища і лише після того, як вона маючи намір провести реєстрацію у квартирі свого родича, виявила наявність помилки у зазначеному договорі. Вона вважає, що помилка у написанні прізвища, є наслідком довільного перекладу її прізвища з російської, та через цю помилку вона не в змозі розпоряджатися своїм майном. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що заяву підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява в якій він просить розглянути справу за відсутності їхнього представника та покладається у вирішенні справи на розсуд суду. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено судом, то заявниця [PERSON] є власницею квартири № 88, яка знаходиться в житловому будинку № 9 по вулиці Комарова в місті Павлоград Дніпропетровської області, що підтверджується копією договору дарування, укладеного 30 квітня 2004 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який було посвідчено державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 1-1183 (арк.с.6). Що також підтверджується копією технічного паспорта на квартиру (арк.с.8) та копіє витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (арк.с.7). У вищезазначених документах було виявлено помилку, а саме не вірно зазначено прізвище заявниці, тобто замість «Леціна» вона записана, як «Лецина». Однак у паспорті (копія - арк.с.4) та картці платника податків (копія - арк.с.4 зворотній бік), свідоцтві про розірвання шлюбу (копія - арк.с.5), прізвище імя та по батькові заявниці вказано, як «Леціна Наталя Іванівна». Окрім того, заявниця зареєстрована у квартирі, яку їй було подаровано, а саме за адресою: [ADDRESS]. Таким чином прізвище заявниці, яке зазначене у договорі дарування квартири, не збігається з її прізвищем, яке зазначене у паспорті, картці фізичної особи платника податків та свідоцтві про розірвання шлюбу. Зазначена помилка виникла у звязку з довільним перекладом з російської мови на українську мову. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу договору дарування квартири, має юридичне значення, оскільки від встановлення зазначеного факту залежить право заявниці на квартиру. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. За таких обставин, суд вважає можливим встановити факт належності заявниці правовстановлюючого документу договору дарування квартири. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved