Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

17.02.2014 р. позивач звернувся в суд з указаним позовом, який умотивовано так. 18.01.2014 р. біля 14 год. в [ADDRESS] під час вигулювання власної кімнатної собачки породи «Пікінес» на власному подвір'ї, в присутності дружини і сусіда [PERSON], зненацька, через хвіртку в огорожі на подвір'я забіг собака породи «Московська сторожова», який миттєво загриз і з'їв собачку позивача. Відповідач - власник собаки відмовився відшкодувати вартість втраченої тварини, яку придбав позивач у 2012 р. на ринку в м. Берегово за 2300 грн. Позивач звернувся із заявою в Міжгірський РВ УМВС з приводу події, оскільки дружина, жалкуючи за домашньою собачкою, захворіла, одержавши психологічний стрес. За неналежне утримання собаки відповідача притягнули до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 154 ч. 1 КУпАП і наклали штраф. Позивач вважає, що згідно ст.ст. 16, 1166, 1192 ЦК України і чинних Правил утримання собак відповідач зобов'язаний відшкодувати йому матеріальну і моральну шкоду і забезпечити належне утримання своєї собаки. Позивач вимоги підтримав і додаткового пояснив, що відповідач подібні дії допускав і раніше, а саме не тримає собаку у вольєрі, випускає за межі подвір'я без намордника, на вимоги і зауваження сусідів не реагує. Відповідач позов заперечив, а позицію обґрунтував так. Орган, який притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 154 ч. 1 КУпАП не встановив розмір матеріальної шкоди. Натомість відповідач не підтвердив жодним доказом заявлену ним матеріальну чи моральну шкоду. Відповідач запевнив, що його собака породи «Московська сторожова» тримається в світлу пору доби у вольєрі і собака випускається на подвір'я тільки в темну пору доби без вільного доступу на вулицю. Відповідач також був відсутній коли його собака загриз собаку позивача. Відповідач визнав, що неналежно утримував свою собаку і за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 1 КУпАП, згідно з постановою сплатив штраф. Відповідач вважає, що ринкова вартість собаки позивача не перевищує 500 грн. і цю суму під час судового розгляду погодився відшкодувати позивачу. Оцінивши зміст позовних вимог, позиції і доводи сторін, подані ними докази, суд дійшов такого висновку. Судом установлено такі обставини, які не оспорюються. 18.01.2014 р. біля 14 год. на огородженому подвір'ї будинку [ADDRESS], належному позивачеві, під час вигулювання собаки породи «Пікінес» дружиною позивача, собака породи «Московська сторожова» належна відповідачу, забігла на подвір'я через хвіртку і загризла собаку позивача, з'ївши живцем. Згідно постанови адміністративної комісії виконкому Репинської сільської ради № 4 від 03.02.2014 р. відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн., за вищевстановлених обставин, а також за вигулювання собаки без намордника, повідка і без нагляду, внаслідок чого нанесено шкоду позивачу у виді загибелі собаки. Відповідач визнав матеріальні вимоги в межах суми 500 грн. як відшкодування вартості собаки позивача. Згідно з ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну цієї особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Позивач довів належними доказами: постановою уповноваженого органу про притягнення відповідача до адмінвідповідальності, показами свідка - очевидця події [PERSON], що бездіяльністю відповідача йому завдано матеріальну шкоду у вигляді знищення домашньої тварини - кімнатної собаки. Ці обставини відповідач не спростував і, по суті , визнав. Натомість розмір матеріальної шкоди, заявлений у позові, позивач не довів жодним доказом і пояснив, що не має можливості надати довідку чи інший документ про вартість пса вказаної породи, а названа ним сума є «ринковою». Отже, розмір матеріальної шкоди, суд установлює в сумі 500 грн., яку визнав відповідач. Суд вважає, що позивачу завдано і моральну шкоду, яка проявилась у психологічному стражданні від втрати улюбленої домашньої тварини. Натомість розмір цієї шкоди, заявлений позивачем є надто завищеним. Виходячи з принципів розумності, співрозмірності, достатності розмір моральної шкоди суд установлює в сумі 300 грн. Вимоги позивача до відповідача щодо належного догляду за собакою і утримання її в майбутньому ґрунтуються на правилах, встановлених ст. 180 ЦК України і пунктами 1, 2- «в», 6 -«г», 7-«а» «Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР» , затв. 17.06.1980 р. і чинних в Україні на час розгляду справи. Згідно з ст. 88 ЦПК України, закону «Про судовий збір» судові витрати у виді судового збору з урахуванням кількості задоволених майнових і немайнових вимог слід накласти на відповідача із стягненням : - 243,60 грн. у корись позивача, який оплатив судовий збір у вказаній сумі при поданні позову; - 243,60 грн. - у користь держави.

Outcome: partial