Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

16.06.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] міської ради, згідно з яким просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок, розташований по вул. Генерала Плієва, 24 в м. Новий Буг Миколаївської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала,\~що зазначений житловий будинок належав її чоловіку [PERSON],\~ який помер 30 липня 2013 року. Після його смерті, відкрилася спадщина, в тому числі і на вищевказане нерухоме майно. Однак, успадкувати вищевказане спадкове майно до цього часу їй не вдалося через те, що спадкодавцем за життя було втраченого оригінал Свідоцтва про право власності, видане Новобузькогою міською радою Миколаївської області 18.02.1980 року, яке посвідчувало його право власності на вказане нерухоме майно. Всі способи відновлення втраченого документу у позасудовому порядку нею вичерпано, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] міської ради Миколаївської області, [PERSON], в судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника міської ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] державна нотаріальна контора Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечила, втім направила до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника нот. контори, заперечень проти позову [PERSON] не має. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходе наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 6), що видане [PERSON] міською радою Миколаївської області 1980 року на підставі рішення виконавчого комітету цієї ради від 18.02.1980 року за № 15 (а.с. 19), громадянин [PERSON], являвся власником житлового будинку, що розташований по вул. Москаленка, 29 «А» в м. Новий Буг Миколаївської області. Набуте [PERSON] з вказаних підстав право власності на будинок було зареєстроване БТІ 18.03.1980 року за р./№ 5707. У 1990 році [PERSON] змінив своє прізвище на «Свідерський» (а.с. 12), Згідно з рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 22.10.1996 року за № 345 замінено нумерацію вказаного вище житлового будинку із вулиці Москаленка, буд. № 29 «А» на вулицю [PERSON], буд. № 24 в м. Новий Буг. 30 липня 2013 року у віці 60 років в м. Новий Буг Миколаївської області [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФП № 182761, видане 02.08.2013 року відділом ДРАЦС [PERSON] районного управління юстиції в Миколаївської області. Згідно положень ст. 328 ЦК України\~\~право власності\~\~набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності\~\~вважається\~\~набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права\~\~власності\~\~не встановлена судом. Однак, за життя спадкодавець втратив оригінал свідоцтва про право власності на вищезазначене нерухоме майно, що відповідно перешкоджало позивачу одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. При зверненні до [PERSON] міської ради, остання відмовила позивачу у видачі дублікату вищевказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно, як вбачається з повідомлення міської ради від 06.05.2014 року № М. 244.03.05, з набранням чинності 01.01.2013 року окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» витратило чинність Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту від 07.02.2002 оку за № 7/5, яке дозволяло органу місцевого самоврядування видавати свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в тому числі і дублікати відповідних свідоцтв. При цьому, державні реєстратори реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції Миколаївської області, яких за положеннями вищезазначеного Закону уповноважено на видачу витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відмовили за усним зверненням позивача у видачі такого витягу, оскільки згідно вимог ч. 4. ст. 25 ЦК України, зі смертю власниці цього майна та відсутності правовстановлюючого документу провести відповідну реєстрацію не можливо. За таких обставин, у звязку зі смертю [PERSON], як власника житлового будинку, отримання позивачем дублікату свідоцтва про право власності на вказане не рухоме майно не можливо, а відтак, спадкові права позивачки [PERSON], в силу вимог ст. 1261 ЦК України, як спадкоємця за законом першої черги підлягають захисту у судовому порядку. Статтею 392 ЦК України наголошено, що власник\~\~майна\~\~може предявити\~\~позов про визнання\~\~його\~\~права\~\~власності, якщо це право оспорюється\~\~або не\~\~визнається\~\~іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При судовому розгляду справи встановлено, що інші спадкоємці за законом чи за заповітом, відсутні. Спадкова справа після смерті [PERSON] органами нотаріату не заводилася. Зазначені обставини вказують на те, що позивачка [PERSON] являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], в силу вимог ч. 1 ст. 1261 та ч. 1 ст. 1268 ЦК України, має право на успадкування належного останньому житлового будинку, що розташований по вул. Генерала Плієва, 24 в м. Новий Буг Миколаївської області. При цьому, згідно вимог 3. ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час\~відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом\~строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як видно з довідки виконкому [PERSON] міської ради від 04.08.2014 року за вих. № 4199, на день смерті [PERSON], що мала місце 30.07.2013 року, позивачка постійно проживала разом з ним за місцем проживання спірного житлового будинку вул. Г. Плієва, буд. № 24 в м. Новий Буг Миколаївської області. Як встановлено при розгляді справи, позивач від прийняття спадщини не відмовлявся. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на вищезазначене нерухоме майно по праву спадкування знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved