Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

17.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсною довіреності. Посилалася на те, що 16.07.2015 року приватним нотаріусом Волноваського нотаріального округу Донецької області Бєльдєєм М.І. посвідчена довіреність, якою позивач уповноважив відповідача, яка працювала бухгалтером на підприємстві де працювала позивач, користуватися та розпоряджатися належними їй грошовими коштами на картковому рахунку. Крім того за цією довіреністю [PERSON] мала право переказувати грошові кошти з її рахунку на рахунки будь-яких фізичних чи юридичних осіб.Вважає, що така довіреність порушує її права, не відповідає законодавству України та її внутрішній волі, оскільки вона уклала вказаний правочин під психологічним тиском директора підприємства та відповідача, які погрожували фізичною розправою та несплатою боргу по заробітній платі після звільнення з підприємства. Посвідчення довіреності відбулося з порушенням вимог щодо вчинення нотаріальних дій, а саме: нотаріальна дія з посвідчення довіреності відбувалася не в приміщенні приватного нотаріуса у м. Волноваха, у посвідченому написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій не зазначено місце вчинення нотаріальних дій та причини, з яких дія була вчинена поза робочим місцем приватного нотаріуса, тому просила визнати довіреність недійсною та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач [PERSON] та третя особа Бельдєй М.І. в судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд дослідивши, проаналізувавши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог статей 203, 215 ЦК України правочин може бути визнаний судом недійсним у разі невідповідності його вимогам Закону. Як вбачається зі статтею 231 ЦК України, правочин може бути визнаний недійсним у разі якщо сторона вчинила цей правочин проти її власної волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку іншої особи. Матеріалами справи встановлено, що 16.07.2015 року приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Бельдєй М.І. була посвідчена довіреність, згідно якої позивач на підставі укладеного в усній формі безоплатного договору доручення, уповноважив [PERSON], головного бухгалтера Волноваської птахофабрики користуватися та розпоряджатися належними їй грошовими коштами на картковому рахунку. Крім того за цією довіреністю [PERSON] має право переказувати грошові кошти з її рахунку на рахунки будь-яких фізичних чи юридичних осіб, що підтверджується копією довіреності від 16.07.2015 року, яка зареєстрована в реєстрі № 408. В Довіреності зазначено, що вона є безвідкличною в межах строку її дії, тобто довіритель не має права відкликати або скасувати дану довіреність та позбавити повіреного повноважень, що закріплені в даній довіреності до закінчення строку дії Довіреності. Довіреність видана терміном на 180 днів та дійсна до 20.01.2016 року. Місцем складання та посвідчення цієї довіреності вказано - м. Волноваха, Донецької області. Судом встановлено, що позивач, вважаючи довіреність недійсною, звернулася до приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Бельдєй М.І.із заявою про скасування довіреності від 16.07.2015 року, на що їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - скасуванні довіреності від 16.07.2015 року, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2015 року № 27/02-31. З тексту Довіреності вбачається, що вона видана відповідно до положень пункту 4 статті 249 ЦК України і є безвідкличною в межах строку її дії, тобто довіритель не має права відкликати або скасувати дану довіреність та позбавити повіреного повноважень , що закріплені в даній довіреності до закінчення дії Довіреності. Однак, виходячи із змісту частини 1 статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення і відмова від цього права є нікчемною. Видача безвідкличної довіреності це виключення, а не загальне правило. У частині четвертій згаданої статті чітко встановлено, що таку довіреність може бути видано лише у випадках, передбачених законом. Тому особа, яка звертається до нотаріуса, не може обирати вид довіреності відклична вона або безвідклична на свій розсуд, оскільки посвідчення безвідкличної довіреності можливе лише у випадках, коли це передбачено безпосередньо законом. Так, на сьогоднішній день видача безвідкличних довіреностей передбачена лише частиною 3 статті 10 Закону України «Про фінансово кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», а саме: забудовник має право, на час дії договору доручення з відкладальними умовами, надати безвідкличну довіреність управителю на право делегування третім особам функції забудовника у разі порушення умов договору з управителем. Таким чином третя особа приватний нотаріус Бельдєй М.І., посвідчуючи вказану безвідкличну, видану на певний строк довіреність від імені позивача на ім'я відповідача, порушив вимоги статті 249 ЦК України і позбавив позивача відкликати (скасувати) видану ним довіреність у будь-який час. Також при посвідченні довіреності приватним нотаріусом порушені вимоги статті 27 ЦК України (правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов'язки є нікчемним), статті 209 ЦК України і статті 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до вимог частини 2 статті 1008 ЦК України довіритель (або повірений) мають право у будь-який час відмовитися від договору доручення у будь-який час. Відмова від права на відмову від договору доручення є нікчемною. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність обґрунтованих і доведених позовних вимог про визнання недійсною довіреності, тому підлягають задоволенню повністю. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі статей 27, 202-204, 215, 231, 249, 1008 ЦК України, статтями 10,11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд

Outcome: approved