Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

15.10.2020 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою звернувся [PERSON] . На підтвердження позовних вимог, зазначив, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 05 вересня 1994 року [PERSON] та його батькам [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної власності квартира [ADDRESS] . Право власності в установленому порядку було зареєстровано в Лубенському МБТІ. [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . Після їх смерті відкрилася спадщина на їх частки у праві власності на зазначену квартиру. Позивач, як спадкоємець першої черги в установленому законом порядку прийняв спадщину. При оформленні документів для отримання свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що на квартиру [ADDRESS] накладено обтяження - арешт відповідно до постанови Миргородської виконавчої служби № б/н від 26.11.2002, реєстраційний номер обтяження 1702172, зареєстрований 22.02.2005 реєстратором Першою миргородською державною нотаріальною конторою. Обтяження накладено на всю квартиру, а не на частку яка належить [PERSON] . Однак, відомості про відкриті чи незавершені виконавчі провадженні, щодо [PERSON] у Миргородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відсутні. Зазначив, що підстави для дії обтяжень відсутні, їх наявність обмежує права позивача на отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків - їх частки квартири. З огляду на ці обставини [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 19.10.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви зазначених в ухвалі суду (а.с.17). Ухвалою суду від 02.11.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.23). 22.04.2021 ухвалою суду витребувано у Першої миргородської державної нотаріальної контори та Полтавського обласного державного нотаріального архіву Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) копію нотаріальної справи Першої миргородської державної нотаріальної контори про накладення арешту на майно (копію постанови б/н від 26.11.2002 Миргородської виконавчої служби про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] ) (а.с. 30). В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив скасувати арешти накладені на підставі постанови державного виконавця від 26.11.2002. Зазначив, що на даний час відпали підстави арешту на його майно. У виконавчий службі відсутні відкриті відносно нього виконавчі провадження. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність за матеріалами наявними у справі. У встановлений судом строк представник відповідача правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано в Лубенському МБТІ за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.09.1994 виданого Бюро по приватизації, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.09.1994 виданого Бюро по приватизації (а.с. 8). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] , накладено обтяження у вигляді: арешту на квартиру. Підставою накладення 22.02.2005 обтяження за реєстраційним номером № 1702172 є постанова б/н 26.11.2002 Миргородської виконавчої служби; арешту на все (невизначне) майно, накладений відповідно до постанови Миргородської виконавчої служби № б/н від 26.11.2002 (реєстраційний номер обтяження 1702184, зареєстрований 22.02.2005 року 11:20:28 реєстратором Першою Миргородською державною нотаріальною конторою); арешту на все (невизначне) майно, накладений відповідно до постанови Миргородської виконавчої служби № б/н від 26.11.2002 (реєстраційний номер обтяження 1702204, зареєстрований 22.02.2005 року 11:22:49 реєстратором Першою Миргородською державною нотаріальною конторою) (а.с.12). Відповідно до копії постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.11.2002 державним виконавцем Шелест Н.Н. Миргородського міського ВДВС при примусовому виконанні наказу №11/334 виданого 21.06.2002 Господарським судом Полтавської області про стягнення із [PERSON] боргу на користь ОДПІ в сумі 613 грн 67 коп., з метою збереження майна, яке підлягає подальшій реалізації, накладено арешт на все належне майно [PERSON] . З довідки Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) №26591 від 25.09.2020 вбачається, що станом на 16.09.2020 відкриті/незавершені виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] у відділі відсутні (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Оскільки право позивача на розпорядження своїм майном є порушеним, воно підлягає захисту у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено і в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в ст.391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. У відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, наявні обтяження у вигляді арешту накладеного на всю квартиру, в тому числі і на частину яка належить позивачу, порушує його права на оформлення спадщини та розпорядження своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved