Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

17.02.2015 року надійшов даний позов. В його обґрунтування позивач посилається на те, що з вини відповідача [PERSON] 24.06.2012 року сталася ДТП, в результаті якої автомобілю ВАЗ-21070 реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] були заподіяні технічні пошкодження. На момент ДТП між відповідачем і позивачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого цивільна відповідальність відповідача застрахована перед третіми особами при використанні транспортного засобу ІЖ-2715 реєстраційний № [NUMBER]. Потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із повідомленням про настання випадку ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки постановою суду від 02.08.2012 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Позивачем була розрахована та виплачена сума страхового відшкодування пошкодженого автомобіля потерпілому [PERSON] в розмірі 6592,96 гривень, яку тепер позивач вимагає від відповідача. Представник позивача за довіреністю позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с.45-46). Відповідач про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с.32, 37-38, 48-49), однак на пошту за отриманням судових повісток, копії позову з доданими до нього документами і в судові засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. За постановою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 02.08.2012 року, що набрала законної сили 13.08.2012 року, на відповідача [PERSON] накладено адміністративне стягнення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Його визнано винним у тому, що 24.06.2012 року в м. Балаклія Харківської області по вул. Кирпична він в порушення ПДР України, керуючи автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-21070 реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с.6). Позивач за умовами договору страхування (полісу) № АВ/3364307 від 14.04.2012 року здійснював страхування автомобіля ІЖ-2715 реєстраційний № [NUMBER], що належить [PERSON], у тому числі і цивільну відповідальність відповідача [PERSON] перед третіми особами (а.с.7). В результаті вказаної ДТП з вини відповідача автомобілю потерпілого ВАЗ-21070 реєстраційний № [NUMBER] були заподіяні технічні ушкодження, заподіяна його власнику матеріальна шкода склала 6592,96 гривень, відповідно до звіту експертизи №196/07/2012 від 02.08.2012 року (а.с.11-18), страхового акту № 712-6303 від 17.08.2012 року (а.с.19) і розпорядження про виплату страхового відшкодування № 09-05-6303 від 19.08.2012 року (а.с.20). На підставі заяви [PERSON] за платіжним дорученням № 4527 від 17.08.2012 року позивачем було виплачено 6592,96 гривень страхового відшкодування (а.с.9-10, 21). Згідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п.38.1.1.«а» ст.38 вищевказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, на підставі ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved