Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

17.07.2015 р. публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з названим позовом, у якому зазначило, що відповідно до кредитного договору №11360217000 від 13 червня 2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надав [PERSON] споживчий кредит в сумі 125000 доларів США строком до 12.06.2026 р. зі сплатою 12,8% річних за користування грошовими коштами. Наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою [PERSON] і Пайтелеймонової (станом на цей час [PERSON]) [PERSON] зобовязань за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином, кредит та відсотки не виплачує, внаслідок чого станом на 01.07.2015 р. має поточну заборгованість за кредитом в сумі 120\~594,07 доларів США, та заборгованість з пені в сумі 63473 грн. 56 коп., з яких: -108727,28 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4431,10 доларів США за період з 13.06.2014 р. по 01.07.2015 р.; - 11866,79 доларів США прострочена заборгованість за процентами; - 19\~805 грн. 49 коп. пеня за прострочення сплати кредиту; - 43 668 грн. 16 коп. пеня за прострочення сплати процентів за період з 01.07.2014 р. по 01.07.2015 р. З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитним договором 120\~594,07 доларів США, заборгованість з пені в сумі 63473 грн. 56 коп., судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позов не визнали, посилаючись на відсутність коштів для виконання зобовязань за кредитним договором. У зустрічному позові [PERSON], посилаючись на порушення банком її прав споживача, що банк ввів її в оману, примусив її нести витрати у звязку із знеціненням національної валюти України відносно долара США, не зазначив у кредитному договорі детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки та подорожчання кредиту, замовчав інформацію про витрати, повязані з купівлею доларів США, просила: поновити її порушене право споживача шляхом визнання з 13.06.2008 р. за ПАТ «УкрСиббанк» обовязку несення валютних ризиків знецінювання гривні відносно долара США за договором споживчого кредиту; зобовязати ПАТ «УкрСиббанк» привести договір споживчого кредиту у відповідність до постанови НБУ №168 від 10.05.2007 р., а саме: доповнити положенням про витрати, які повязані з купівлею доларів США (курсову різницю маржу банку) з метою погашення кредиту і відсотків по ньому; визнати припиненим її зобовязання перед банком за договором споживчого кредиту; зобовязати банк повернути їй зайво сплачені грошові кошти 288\~228 грн. (а.с. 162-178) В судовому засіданні [PERSON] зустрічний позов підтримала. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» просив у задоволенні зустрічного позову відмовити у звязку з його безпідставністю. Суд вважає, що позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню повністю, а зустрічний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом установлено, що 13 червня 2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] уклали кредитний договір №11360217000, за яким банк надав [PERSON] споживчий кредит в сумі 125 000 доларів США строком до 12.06.2026 р. зі сплатою 12,80% річних за користування грошовими коштами. При цьому [PERSON] зобовязалась повертати суму кредиту та сплачувати відсотки ануїтетними платежами по 1483,27 доларів щомісячно. (а.с. 16-34) Наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою [PERSON] і Баришникової (до шлюбу Пантелеймонова) Л.П., які прийняли на себе солідарну відповідальність з [PERSON] за невиконання нею зобовязань за кредитним договором. (а.с. 35-40) [PERSON] зобовязань за кредитним договором [PERSON] не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 01 липня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 120\~594, 07 доларів США та пені у розмірі 63\~473 грн. 56 коп., з яких: 108\~727,28 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4431,10 доларів США; 11\~866,79 доларів США прострочена заборгованість за процентами; 19805 грн. 40 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 43\~668 грн. 16 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, що підтверджено наданими позивачем довідкою-розрахунком та випискою за кредитним договором. (а.с. 50-61, 214-237) Заперечення відповідачів у тій частині, що сплачені [PERSON] на виконання умов кредитного договору платежі банк зараховував на різні рахунки і розрахунок банку про розмір боргу за кредитним договором не відповідає дійсності, суд до уваги не приймає у звязку з тим, що будь-яких допустимих доказів на підтвердження цих заперечень, а також спростування наданих позивачем розрахунку боргу та виписки з кредитного договору відповідачі суду не надали. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пунктами 1.3., 1.4. договорів поруки від 13.06.2008 р. передбачено, що [PERSON] і [PERSON] (до шлюбу Пантелеймонова) Л.П. прийняли на себе солідарну відповідальність з [PERSON] за повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, пені та інших штрафних санкцій. (а.с. 35-40) [PERSON] і [PERSON] уклали окремі договори поруки з позивачем, тобто не давали спільної поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договором поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного і того ж зобовязання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. В даному випадку поручителі зобовязані нести солідарну відповідальність за невиконання зобовязання тільки з позичальником, а не між собою. Таким чином, позов ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню повністю, а саме: - з [PERSON] і [PERSON] підлягає стягненню в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» борг за кредитним договором №11360217000 від 13.06.2008 р. станом на 01 липня 2015 року в сумі 120\~594, 07 доларів США (сто двадцять тисяч пятсот девяносто чотири долари США 07 центів) та пені у розмірі 63\~473 грн. 56 коп. (шістдесят три тисячі чотириста сімдесят три грн. 56 коп.), з яких: 108\~727,28 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4431,10 доларів США; 11\~866,79 доларів США прострочена заборгованість за процентами; 19805 грн. 40 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 43\~668 грн. 16 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами; - з [PERSON] і [PERSON] (до шлюбу Пантелеймонова) Л.П. в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягає стягненню борг за кредитним договором №11360217000 від 13.06.2008 р. станом на 01 липня 2015 року в сумі 120\~594, 07 доларів США (сто двадцять тисяч пятсот девяносто чотири долари США 07 центів) та пені у розмірі 63\~473 грн. 56 коп. (шістдесят три тисячі чотириста сімдесят три грн. 56 коп.), з яких: 108\~727,28 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 4431,10 доларів США; 11\~866,79 доларів США прострочена заборгованість за процентами; 19805 грн. 40 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 43\~668 грн. 16 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі по 1218 грн. з кожного. ( а.с. 5) Зустрічний позов суд вважає таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність прямо встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним не вимагається. Отже підставою недійсності правочину за ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є суперечність саме змісту правочину нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства з огляду на те, що змістом правочину є відповідні його виду умови. Відповідно до положень ст. 527 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а відповідно до ст. 6 цього ж Кодексу сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачено актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Уклавши кредитний договір сторони в належній формі досягли згоди щодо усіх істотних умов цих договорів. Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладанням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1)особу та місцезнаходження кредитодавця; 2)кредитні умови, зокрема: а)мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б)форми його забезпечення; в)наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, зокрема між зобовязаннями споживача; г)тип відсоткової ставки; г)суму, на яку кредит може бути виданий; д)орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є)варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж)можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з)необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и)податковий режим сплати відсотків та про одержані субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і)переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Аналогічні положення містяться в Правилах надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ №168 від 10.05.2007 р. У п. 9.2 кредитного договору від 13.06.2008 р., укладеного між банком і [PERSON], зазначено, що підписанням цього договору позичальник підтверджує: - свою здатність виконувати умови даного договору; - що даний договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обовязковими для позичальника; - що він володіє всіма необхідними документами, що необхідні для оформлення даного договору; - що позичальник повністю розуміє всі умови договору, свої права ба обовязки за цим договором і погоджується з ними. (а.с. 20) Пунктом 10.13 кредитного договору сторони зазначили, що підписанням даного договору позичальником свідчить про те, що: - всі умови даного договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього; - перед підписанням даного договору позичальником отримано інформаційни листвідповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». (а.с. 22) Суд вважає, що волевиявлення сторін в момент укладання кредитного договору 13.06.2008 р. було вільним, відповідало їй внутрішній волі, зміст кредитних договорів не суперечив закону та іншим актам цивільного законодавства, був укладений за вільною згодою сторін. При цьому банк надав [PERSON] всю необхідну інформацію згідно зі ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема: про суттєві умови кредитного договору, сукупну вартість кредиту, реальну процентну ставку, щомісячні платежі. З підписаного сторонами кредитного договору графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту слідує, що банк попередив [PERSON] про абсолютне значення подорожчання кредиту на 208098,11 доларів США. (а.с. 27-34) Посилання відповідача [PERSON] у зустрічному позові, що банк ввів її в оману, не попередив про валютні ризики, які виникли у звязку із знеціненням гривні по відношенню до долара США, примусив її купувати долари США для погашення кредиту, внаслідок чого у гривневому еквіваленті сума кредиту значно зросла, на що вона не розраховувала, і виходячи з курсу гривні по відношенню до долара США станом на день отримання кредиту вона вже переплатила банку 288\~228 грн., які її банк зобовязаний повернути, суд до уваги не приймає з наступних підстав. Кредит [PERSON] отримала в іноземній валюті 125\~000 доларів США і зобовязалась повернути банку кредит та виплатити проценти теж у доларах США. Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела друго сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина друга статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснив, що наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Також у п. 19 зазначеної вище постанови Пленум Верховного Суду України, що помилка внаслідок недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Будь-яких допустимих доказів введення її позивачем в оману при укладенні кредитного договору [PERSON] суд не надала. Пленум ВССУ в п. 16 постанови від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (із змінами та доповненнями) розяснив, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору, й позичальник при належній завбачливості міг виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. При цьому суд врахує також, що протягом більше шести років [PERSON] виконувала обовязки за кредитним договором і не заявляла про порушення банком її прав споживача при укладенні кредитного договору. За таких обставин суд дійшов до висновку, що зустрічний позов необґрунтований і задоволенню не підлягає.

Outcome: approved