Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

16 січня 1966 року позивач уклав шлюб з [PERSON], яка померла [INFO]. Від шлюбу у позивача народилось четверо дочок - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Після смерті дружини позивач захворів і на даний час в нього захворювання судин головного мозку та він не взмозі самостійно пересуватись, пересувається тільки за допомогою милиць. В грудні 2017 року комісією у складі старости та соціального працівника с.Кам'янка Городоцького району Хмельницької області, проведено обстеження побутово-житлових умов в яких проживав позивач та було встановлено, що останній на протязі тривалого часу проживав сам, діти його не відвідували та не допомагали, а ні фізично, а ні матеріально. Оскільки позивач не взмозі самостійно пересуватись він втратив здатність до самообслуговування, доглядати за ним змушені були сусіди. Також, позивач звертався до Городоцького відділу поліції ГУ НП у Хмельницькій області про те, що його дочки відмовляються доглядати за ним, але діти ніяк не реагували. Тому при складенні акту побутово-житлових умов у п.12 було зазначено, що позивач потребує направлення в будинок-інтернат. В зв'язку з цим, начальником Управління соціального захисту населення Городоцької РДА було подано клопотання до голови Сатанівської селещоної громади, щодо поселення позивача в Лісоводський будинок-інтернат загального типу. В свою чергу, головою Сатанівської селещоної громади було подано клопотання до директора Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації, щодо того ж питання. Наказом від 21 грудня 2017 року Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, як виняток було поселено позивача до Лісоводського будинку-інтернату на державну форму утримання, тимчасово на чотири місяці. На даний час [PERSON] отримує пенсію в розмірі 2468 грн. 75% з якої йде на рахунок Лісоводського будинку-інтернату. Діти позивача ніякої участі в його утриманні не беруть і на час перебування позивача в інтернаті жодного разу його не провідували. Позивач являється людиною похилого віку, він не взмозі самостійно впоратись із своєю хворобою, потребує стороннього догляду та вчасної медичної допомоги. Оскільки позивачу невідомо де працюють відповідачі, то аліменти на його утриманні слід стягнути з них у твердій грошовій сумі по 500 грн. з кожної. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Представник відповідачів позов не визнала та пояснила, що на даний час позивач перебуває у Лісоводському будинку-інтернаті на державній формі утримання тому правом на звернення до суду з таким позовом наділений саме зазначений інтернат, а не [PERSON] Крім того, відповідачі не мають змоги сплачувати аліменти на утримання батька, оскільки ніде не працюють та мають на утриманні дітей. Також, батько у свій час ухилявся від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню відповідачів, що також є підставою для відмови у позові. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 16 січня 1966 року позивач уклав шлюб з [PERSON], яка померла [INFO]. Від шлюбу у позивача народилось четверо дочок - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Після смерті дружини позивач захворів і на даний час він пересувається тільки за допомогою милиць. В грудні 2017 року комісією у складі старости та соціального працівника с.Кам'янка Городоцького району Хмельницької області, проведено обстеження побутово-житлових умов в яких проживав позивач та було встановлено, що останній на протязі тривалого часу проживав сам, діти його не відвідували та не допомагали, а ні фізично, а ні матеріально. Оскільки позивач не взмозі самостійно пересуватись він втратив здатність до самообслуговування, доглядати за ним змушені були сусіди, що підтверджується показаннями свідків: [PERSON], [PERSON] Тому при складенні акту побутово-житлових умов у п.12 було зазначено, що позивач потребує направлення в будинок-інтернат. В зв'язку з цим, начальником Управління соціального захисту населення Городоцької РДА було подано клопотання до голови Сатанівської селещоної громади, щодо поселення позивача в Лісоводський будинок-інтернат загального типу. В свою чергу, головою Сатанівської селещоної громади було подано клопотання до директора Департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації, щодо того ж питання. Наказом від 21 грудня 2017 року Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, як виняток було поселено позивача до Лісоводського будинку-інтернату на державну форму утримання, тимчасово на чотири місяці. Наказом від 27 квітня 2017 року Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, як виняток було поселено позивача до Лісоводського будинку-інтернату на державну форму утримання, На даний час [PERSON] отримує пенсію в розмірі 2468 грн., з якої 75% йде на рахунок Лісоводського будинку-інтернату. Позивач являється людиною похилого віку, він не взмозі самостійно впоратись із своєю хворобою, потребує стороннього догляду та вчасної медичної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. Таким чином, підставою для стягнення аліментів з дітей на батьків є факт непрацездатності останніх та потреби матеріальної допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] є непрацездатною особою, однак на даний час він не потребує матеріальної допомоги, оскільки отримує пенсію у розмірі 2468 грн., з якої 75% йде на рахунок Лісоводського будинку-інтернату, і перебуває на державній формі утримання, тобто забезпечений всім необхідним для життя. Крім того, однією з підстав для відмови у позові є ухилення батька від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п.16 Постанови ПВС України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом позивач у свій час не спілкувався з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надавав їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляв інтересу до їх внутрішнього світу, що зазначили у суді відповідач [PERSON] та свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Зокрема вони зазначили, що коли відповідачі були неповнолітніми сусіди часто переховували їх у себе, оскільки [PERSON], коли після роботи приходив до дому, бив свою дружину, тестя та тещу. Також неодноразово підіймав руку на дітей. Дані обставини підтверджуються і тим, що всі чотири дочки на даний час не бажають приймати участь в утриманні свого батька, хоча створили свої сім'ї і мають на утриманні дітей. Відповідач [PERSON] після одруження залишилась проживати у батька, однак через його поведінку змушена була разом із сім'єю ступитись на іншу хату. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачем ставилось питання лише щодо стягнення з відповідачів аліментів на своє утримання суд приймає рішення лише щодо цих вимог. Таким чином, на даний час позивач не потребує матеріальної допомоги а також у свій час ухилявся від виконання батьківських обов'язків, що стало підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed