Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

15 січня 2020 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 27 квітня 2013 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Вони з відповідачкою мешкали у м. Норильськ, однак потім, у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності та засудженням на тривалий термін, відповідачка у 2017 році повернулася мешкати до м. Слов`янськ. З того часу спільне сімейне життя між ними припинено, відносин з нею він не підтримує. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду від 05 грудня 2019 року його позовні вимоги до відповідачки були задоволені та записи з актових записів про народження дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] були виключені з актових записів про їх народження. Подальше збереження сім`ї є неможливим та недоцільним, а також суперечить інтересам позивача. Просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] , який був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити (а.с.3, 49). Представник позивача [PERSON]., яка діє на підставі довіреності від 31 жовтня 2019 року, яка була належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, відомостей про причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] була повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с.38). Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, сторони зареєстрували шлюб 27 квітня 2013 року, про що складений відповідний актовий запис № 148 (а.с.4). Як вбачається з вироку Норильського міського суду Красноярського краю Російської Федерації [PERSON] , [INFO] було засуджено до позбавлення волі на загальний термін 14 років (а.с.5-8). З рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 грудня 2019 року, вбачається, що з актових записів про народження дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] відомості в частині запису про батька - [PERSON] , [INFO] (а.с.13-15). З довідки від 19 вересня 2019 року, виданої начальником Об`єднання виправних колоній -30 [PERSON] , [INFO] засуджений 16 січня 2015 року та відбуває покарання у вищезазначеній колонії з 08 вересня 2015 року по теперішній час (а.с.15). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст.112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, не проживають спільно однією сім`єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжю не вдалося зберегти сім`ю. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст.81 ЦПК України, докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] та збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., який був сплачений ним при зверненні до суду із даним позовом. Згідно викладеного,

Outcome: approved