Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

15 вересня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на 3/10 частки домоволодіння №29, що розташоване по вулиці Інтернаціональна в м. Павлограді Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті 19 червня 2006 року його матері [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що 19 червня 2006 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на 3/10 частки домоволодіння № 29, що розташоване по вул. Інтернаціональна в м. Павлоград Дніпропетровської області, що належало їй на підставі свідоцтва про спадщину від 01 липня 1947 року. Однак оригінал зазначеного свідоцтва, який було видано [PERSON] державною нотаріальною конторою в силу тривалості часу не зберігся. Він прийняв спадщину після померлої матері, подавши 18 лютого 2010 року заяву про прийняття спадщини. Проте йому біло відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 3/10 частки домоволодіння № 29, що розташоване по вул. Інтернаціональна в м. Павлоград Дніпропетровської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вище вказану частку домоволодіння. Тому він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на вищезазначену частку домоволодіння в порядку спадкування за законом. Представник позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спадкування згідно ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. У судовому засіданні встановлено, що 19 червня 2006 року [PERSON] померла (арк.с.7). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON]. Згідно з архівними даними КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на 3/10 частки домоволодіння № 29 по вулиці Інтернаціональна в місті Павлоград Дніпропетровської області, зареєстровано станом на 08 червня 1954 року за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 01 липня 1947 року [PERSON] держнотконторою за р. №5564 (арк.с.12). Крім того з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за померлою [PERSON] зареєстроване право власності на 3/10 частки домоволодіння № 29 по вулиці Інтернаціональна в місті Павлоград Дніпропетровської області. 27 січня 2016 року позивач звернувся до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/10 частки домоволодіння у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вище вказану частку домоволодіння (арк.с.9). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На час відкриття спадщини право власності на спірне майно було зареєстровано за спадкодавцем [PERSON], як визначено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], належним чином прийняв спадщину, тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на 3/10 частки домоволодіння № 29 по вулиці Інтернаціональна в місті Павлоград Дніпропетровської області.

Outcome: approved