Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

16.03.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить шлюб між нею та відповідачем, укладений 30.04.2005, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 569 розірвати. В обґрунтування\~\~позовних вимог, позивач посилається на те, що 30.04.2005 між нею та відповідачем укладено шлюб та присвоєно позивачу прізвище [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають двох синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. З лютого місяця сумісно не проживають. 12.03.2020 відповідач приїхав за своїми речами та за старшим сином, який згоден проживати з батьком. Сім`я перестала існувати, тому шлюб необхідно розірвати. На примирення позивач не згодна. Після розірвання шлюбу син [PERSON] , якщо не змінить рішення, буде проживати з батьком, а [PERSON] з позивачем. Спору про поділ спільного айна немає. На підставі викладеного позивач звернулась до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2020 справу передано для розгляду судді Ніколаєнко І.В. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Ніколаєнко І.В. від 17.03.2020 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та розпочато підготовче провадження. У зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади судді Київського районного суду м. Харкова у відставку, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи, зазначена справа 17.04.2020 передана в провадження судді Чередник В.Є. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Чередник В.Є. від 12.05.2020 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилась, до суду 12.05.2020 подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати з відповідача просить не стягувати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 10.07.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду справи, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4\~ст.223 ЦПК України\~ постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3\~статті 129 Конституції України\~визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 30 квітня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.04.2005 зроблено відповідний актовий запис за №569 у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] народився [PERSON] про що в Книзі реєстрації народжень 21.07.2006 зроблено відповідний актовий запис за №34 у Південноміській раді Харківського району Харківської області та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.14). Батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] про що в Книзі реєстрації народжень 21.10.2009 зроблено відповідний актовий запис за №1037 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON] . Позивач та відповідач мають різні погляди на сім`ю та шлюб, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не пред`являлись. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до\~ст. 1 СК України\~побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved