Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

15 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання чоловіка та просив суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] є матір'ю спільних з позивачем неповнолітніх дітей - дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на його утриманні. На даний час позивач не працює та влаштуватись на роботу не має можливості, оскільки доглядає за малолітніми дітьми. Відповідач може надавати відповідачу матеріальну допомогу, однак, добровільно таку допомогу не надає. З огляду на викладене вище, позивач [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку усім доказам, що є у справі, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 04 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5) та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 11 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Як вбачається з довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 412 від 08 червня 2017 року, виданої квартальним комітетом «Тяжилів», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. За вищевказаною адресою позивач проживає разом зі своїми дітьми - дочкою [PERSON], [INFO] та сином [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 86 СК України, чоловік, з яким проживає дитина, має право на утримання від дружини - матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 3 ст. 86 СК України, право на утримання чоловік, з яким проживає дитина, має незалежно від того, чи він працює, та незалежно від його матеріального становища, за умови, що дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки доглядає за малолітніми дітьми, а відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на його утримання необхідно присудити аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох річного віку, тобто, по 10 листопада 2018 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач був звільнений від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: approved