Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

16 вересня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» в особі головного лікаря Калугіна І.В.про примусову госпіталізацію [PERSON] , 1970 року народження. У заяві зазначено, що 15 вересня 2019 року у відділення № 4 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» надійшла хвора [PERSON] , місце реєстрації: [ADDRESS] , Має ознаки психічного розладу, вранці 15 вересня 2019 року під час сварки з матерію вирішила покінчити життя самогубством. Після цієї спроби була госпіталізована до КЛПУ «Міська психіатрична лікарня №7 м. Маріуполя», На теперішній час має орієнтований діагноз - психопотопоподібний синдром, суїцідальна спроба. Згоду на лікування не надала. У зв`язку з цим комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що хвора потребує примусової госпіталізації для лікування. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» Череповська К.В., яка діє на підставі довіреності, наполягала на примусової госпіталізації пояснивши, що на даний час усі підстави для примусового лікування наявні. [PERSON] , щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, в судовому засіданні заперечувала проти примусової госпіталізації. Хворою себе не вважає, пояснила, що буде самостійно приймати ліки необхідні для стабілізації її психічного стану. Законний представник хворої - донька [PERSON] в судовому засіданні просила суд відмовити в примусовій госпіталізації її мати. Зазначила, що вони самостійно звернуться до медичної установи для вирішення питань здоров`я її доньки. Прокурор Железнчк Л.В. в судовому засіданні просила суд задовольнити заяву лікувальної установи Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №25 від 16.09.2019 року, складеного за результатами комісійного огляду [PERSON] , остання має попередній діагноз: психопотопоподібний синдром, суїцідальна спроба. Комісія лікарів прийшла до висновку, що остання потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні, оскільки на теперішній час може становити небезпеку для себе.. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Проте, будь-яких належних доказів на підтвердження поведінки, що являє собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих внаслідок встановленого захворювання матеріали справи не містять, у судовому засіданні таких - не встановлено. Сама ж по собі поведінка [PERSON] , без встановлення наслідків цієї поведінки, що передбачено статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», не може бути достатньою підставою госпіталізації особи в примусовому порядку, а відтак, суд вважає, що у задоволенні заяви про примусову госпіталізацію [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed