Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

16.12.2013 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 03.09.2011 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 752. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з лютого 2013 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, жодних доказів або заперечень по суті позову не надав. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 03.09.2011 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 03.09.2011 року було видано Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (актовий запис № 752) (а.с. 5). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, видане Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 04.12.2012 року, актовий запис № 1247 та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, видане Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 04.12.2012 року, актовий запис № 1246 (а.с. 4,6). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2013 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved