Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

15.03.2016 року [PERSON] звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації (а.с.2-3) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що він є власником будинку № 2В по вул. Патона в м. Дніпропетровську. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] зареєстрований в даній квартирі не позивачем, не мешкає там з січня 2013 року, жодних прав на дану квартиру не має, тому позивач звернувся до суду з позовом в якому просить усунути йому перешкоди у користуванні будинком № 2В по вул. Патона в м. Дніпропетровську з боку відповідача шляхом зняття його з реєстрації (а.с. 2-3) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час, дату та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив (а.с 28,33-35,50,52) Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Встановлено, що з [PERSON] належить на праві власності будинок № 2В по вул. Патона в м. Дніпропетровську, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 54098004 від 26.02.2016 року, копією заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.01.2016 року, наявними в матеріалах справи (а.с. 12-13,44-47) Встановлено, що [PERSON] зареєстрований з 21.03.1996 року в будинку № 2В по вул. Патона в м. Дніпропетровську, але не мешкає в даному будинку з січня 2013 року, що підтверджується довідкою адресно-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Дніпропетровській області від 29.032.016 року, довідкою № 93 від 14.03.2016 та копією акту № 324 від 17.12.2015 року (а.с.11,14,37) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Оцінюючи докази у їх сукупності та вирішуючи вимоги позивача по даній цивільній справі, суд виходить з того, що у судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником будинку № 2В по вул. Патона в м. Дніпропетровську, встановлено також, що [PERSON] зареєстрований в ній станом на теперішній час. Таким чином, будучи власником нерухомості, позивач не має можливості користуватися нею, оскільки на житловій площі зареєстрований відповідач, який в квартирі не проживає, чим порушує права позивача як власника. Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача створює незручності і перешкоди позивачу в користуванні власністю, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.1) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved