Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

16.12.2013 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно з урахуванням індексації, а також 400 гривень на її утримання і користь як матері-дружини, з якою проживає неповнолітній [PERSON], до досягнення сином трирічного віку, обгрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 28.05.2012 р., народився [INFO] син [PERSON]. З листопада 2013 р. сімейні стосунки не підтримують і проживають окремо. Вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, самостійно утримує і виховує сина, а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Чоловік працює без оформлення трудових відносин, має нерегулярний мінливий дохід, тому просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі з урахуванням індексації. Запропоновані до стягнення суми аргументує тим, що вона отримує лише соціальну допомогу у розмірі 130 грн., а прожитковий мінімум на дитину до 6 років становить 972 грн., для працездатних осіб станом на 01.12.2013 р. він встановлений на рівні 1176 грн., а її дохід з врахуванням допомоги при народженні дитини складає 1001 грн. і запропоновані суми є тими сумами, які необхідні для забезпечення її і дитини мінімальними потребами для існування. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився повторно, причини неявки суду не повідомив і заяву про можливість розгляду справи за його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 28 травня 2012 р. у виконавчому комітеті Жовтянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетрвоської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 2 (а.с. 6). [PERSON] народився [INFO], актовий запис № 33. Батьками дитини у свідоцтві про її народження записані сторони (а.с. 7). Відповідач утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо її матеріального забезпечення не виконує, заперечень проти позову не подав як доказів в підтвердження того, що він за станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу дитині чи відсутні для цього джерела доходів, чи має зобов'язання щодо інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги, яку потребує його дружина, і так само доказів щодо його неспроможності надавати таку допомогу через фізичний чи матеріальний стан суду не подав. Позивачу з 20.02.2013 р. по 18.12.2015 р. призначено державну допомогу по догляду за дитиною до трирічного віку як непрацюючій жінці у розмірі 130 грн., а з 01.01.2013 р. по 31.12.2016 р. призначено допомогу при народженні дитини у сумі 1001,04 грн. щомісячно, тому як дружина-мати має право на аліменти (а.с. 9). Згідно довідки Жовтянської сільської ради П'ятихатського району від 12.12.2013 р. № 1293 [PERSON] має у складі своєї сім'ї двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають з нею в с. Жовте П'ятихатського району (а.с. 8). Відповідно до ст.. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживають діти, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги матеріальне становище матері, відсутність у платника зобов'язань по аліментах на утримання інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. З цих міркувань та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дитини до досягнення [PERSON] повноліття і дружини до досягнення дитиною трьох років, а саме, до 18.12.2015 р., у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід. Статтею 184 СК України передбачено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд звертає увагу на частину третю цієї статті, якою визначено: якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та на підставі статей 75, 84, 179 - 184, 191 СК України,

Outcome: approved