Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

15.07.2019 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт постійного проживання [PERSON] на момент відкриття спадщини, зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою : [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. З метою прийняття спадщини після смерті дядька вона звернулася до приватного нотаріуса, яким було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній факт прийняття спадщини. Натомість вказує, що останні роки дядька проживала з ним в одному будинку без реєстрації, тому за оформленням спадщини в шестимісячний термін після його смерті не зверталася. Отже, у зв`язку з неможливістю отримати спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, вона змушена була звернутися до суду із відповідною заявою для захисту своїх спадкових прав для встановлення даного факту. 17.07.2019 року відкрито окреме провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявниці надала суду письмову заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі та участі заявниці, вказала, що заявлені вимоги заяви підтримує, які просить задовольнити з підстав, вказаних у заяві. Від приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі. Причини неявки представника територіальної громада в особі Гульської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області суду невідомі. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі матеріали, та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] /а.с.6/, після смерті якого відкрилася спадщина. Спадкоємцем за законом померлого є його племінниця [PERSON] , заявниця у справі, яка звернувся до приватного нотаріуса з відповідною заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Так, приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лавренюк Т.Г. заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Так, нотаріусом було встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] в шестимісячний термін не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та не була зареєстрована із спадкодавцем на день смерті /а.с. 13/. Заявниця у заяві посилається на те, що проживала з [PERSON] без реєстрації за адресою : [ADDRESS] аж до дня його смерті. Так, з довідки Гульської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 11.07.2019 року за № 455 слідує, що на момент смерті [PERSON] , померлого [INFO] з ним без реєстрації проживала його племінниця [PERSON] . Дані обставини встановлені на підставі погосподарської книги № 3 за 2009 рік та письмових свідчень сусідів : [PERSON] та [PERSON] /а.с.7,8/. Як вбачається з наданої копії паспорта, місцем реєстрації з 2002 року є [ADDRESS] /а.с.14/. Разом з тим, останнім місцем реєстрації померлого є [ADDRESS] /а.с.7/. Інших спадкоємців судом не встановлено. Так, ст. 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на наявні докази та матеріали справи судом достовірно встановлено, що заявник та спадкоємець [PERSON] дійсно постійно проживали та вели спільне господарство за місцем реєстрації останнього до дня його смерті, тобто на момент відкриття спадщини. Оскільки встановлення вищезазначеного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, а саме, можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження наданими доказами, а також, приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості щодо здійснення права на спадкування в інший шлях, крім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає за можливе, задовольнити заяву та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved