overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

15.02.2017 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30\~% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] посилається на такі обставини. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.12.2003. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо і відповідач ніяких коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає. На цих підставах вона вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги про стягнення аліментів на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів визнає і просить провести розгляд справи за його відсутності. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. На підставі пункту 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач (станом на час подання позову до суду) звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому відповідно до ч.\~3 ст.\~88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 640\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

15.02. 2017 р. [PERSON] звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2014 р. Від спільного проживання подружжя має малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя., проживають окремо, спільного господарств не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Відповідно до заяви позивачка просила про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, згідно заяви, позов визнав. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.07.2014 р. , мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO] Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. За домовленістю сторін дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

15.02.2017 р. [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В позовній заяві зазначила, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, що розташована на території Великоколоднівської сільської ради. Як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] вона вирішила звернутись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у зв'язку із тим, що пропустила строк для прийняття спадщини, змушена звернутись до суду. Строк нею пропущено через проблеми пов'язаними з її постійним перебуванням за кордоном у зв'язку з виконанням трудових обов'язків. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву суду в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ч.3 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /а.с.8/. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON], якій після одруження присвоєно прізвище [PERSON] свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.5,6)). Судом також встановлено та перевірено матеріалами справи те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, таким чином, позивач має право на спадкування за законом. З матеріалів справи вбачається, що позивачем дійсно з поважних причин пропущено шестимісячний строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини за померлою [PERSON] Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, а тому позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини в межах строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

15.02.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 41 по вул. Набережній у смт. Черкаське Слов'янського району Донецької області. Даний будинок належить йому на праві приватної власності.\~У зазначеному будинку на даний момент зареєстрована [PERSON], [INFO], яка є відповідачем по справі. У 2013 році відповідач виселилася з квартири та переїхала на інше постійне місце проживання, але знятись з реєстрації в даній квартирі вона не бажає. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом будинком № 41 по вул. Набережній в смт. Черкаське Слов'янського району Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю,\~на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: [PERSON] є власником будинку № 41 по вул. Набережній в смт. Черкаське Слов'янського району Донецької області (а.с.5-6,14); відповідач [PERSON], зареєстрована у [INFO], але більше одного року в цьому будинку не мешкає (а.с.15). Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а [PERSON] потрібно визнати такою, що втратила право користування житлом будинком № 41 по вул. Набережній в смт. Черкаське Слов'янського району Донецької області з наступних причин: відповідач [PERSON] дійсно не мешкає у будинку № 41 по вул. Набережній в смт. Черкаське Словянського району Донецької області більш одного року та не є власником цього будинку, тому згідно ст. 405 ЦК України вона втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 41 по вул. Набережній в смт. Черкаське Словянського району Донецької області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

15.02.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працює в ТОВ «Харпацьке» і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с.19). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком дитини [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїй неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до її повноліття,- в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

15.02.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом двох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, двоє неповнолітніх дітей проживатимуть з позивачем, майнового спору не мають. Позивач письмово просила розглянути справу без її участі, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище «[PERSON]», в разі неявки відповідача погодилася на заочний розгляд справи (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином (а.с.15). З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом останніх двох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом останніх двох місяців, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 350 грн. витрат на правову допомогу та 640 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

15.02.2017 року [PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з вимогами про встановлення факту сумісного проживання з тіткою [PERSON] однією сім'єю понад п'яти років та ведення спільного господарства до дня смерті, тобто до [INFO]. Мотивуючи їх тим, що [INFO] померла його тітка, [PERSON], [INFO], після смерті якої залишилося спадкове майно, інших спадкоємців не має. При зверненні до нотаріуса з метою прийняття спадщини, йому в письмовій формі було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю не менше ніж п'ять років з померлою, оскільки в нього відсутні докази родинного зв'язку з померлою, у зв'язку з чим він був змушений звернутися з даною заявою до суду. Заявник та його представник [PERSON], в судове засідання не з'явилися, представник заявника надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги свого довірителя підтримує та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Малігонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON], [INFO] сумісно проживали та вели спільне господарство з [PERSON], [INFO] однією сім'єю понад п'яти років по день її смерті, [INFO]. Даний факт підтверджується копіями документів доданих до матеріалів справи, а саме: паспорта заявника та ІН (а.с. 4), свідоцтва про народження заявника (а.с. 6, 26), свідоцтва про одруження заявника (а.с. 27) інформаційним листом Любашівської районної державної нотаріальної контори ГТУЮ в Одеській області (а.с. 7), інформаційної довідки зі СР (а.с. 8), довідок Малігонівської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 526, 527, 528 від 28.09.2016 року, № 326 від 22.10.2008 р. (а.с. 9-11, 28-29), свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 12), сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 13), поясненнями та копіями паспорта, ІН свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30-34). Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні було знайдено підтвердження факту сумісного проживання заявника з тіткою [PERSON] однією сім'єю понад п'яти років та ведення спільного господарства до дня її смерті, тобто до [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

15.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований 12.11.2004 року між ним та відповідачкою. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не мають. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає та залишиться проживати з відповідачкою. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, шлюбні відносини припинені в квітні 2007 року. Відповідач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу визнала, на примирення не згодна, шлюбні відносини припинені в квітні 2007 року, після розірвання дитина залишиться проживати з нею, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Техтілова». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про одруження, 12 листопада 2004 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №556. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, сторони погодилися, що донька залишаться проживати з матірю [PERSON] після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2007 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

15.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 жовтня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося, господарство між сторонами не ведеться. Позивач вважає збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву, де просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 10 жовтня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить маючим істотне значення інтересам кожного з них. За такими обставинами шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

15.02.2017 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини , де зазначила , що не перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак від спільного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач зазначений батьком. Донька проживає разом з нею, з відповідачем вони проживають окремо і він коштів на утримання доньки не надає, тому донька знаходиться на її утриманні , у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку ( доходу ) щомісячно. Позивач у судове засідання не зявилася , однак надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності . Відповідач у судове засідання не зявився , однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. \~\~ Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-ФП № 246743 відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки Троїцько-Сафонівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області № 155 від 09.12.2016 року за адресою с. Троїцько-Сафонове, вул. Шкільна, 16, Казанківського району, Миколаївської області , до складу сім'ї ( зареєстрованих ) входять [PERSON] [INFO] і [PERSON] дочка [INFO] . Договір про утримання дитини між сторонами не укладено. Сторони проживають разом. Враховуючи наведене і те, що сторони є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON] [INFO], тому позов підлягає задоволенню і частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved