Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

16.06.2016 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд визнати за ним право власності на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], на земельній ділянці загальною площею 600 кв.м., яка належить Карлівській міській раді, і складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року матері [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року помер [PERSON] спадщину після якого прийняла його дружина та мати позивача - [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті останньої відкрилася спадщина до складу якої входить вказаний вище будинок. Позивач проживав в такому будинку на день смерті матері і фактично прийняв спадщину. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. У травні 2016 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою при видачу свідоцтва про право на спадщину у чому йому відмовлено, оскільки відсутній документ що посвідчує право матері на такий будинок. За таких обставин позивач звернувся до суду, при цьому зазначає, що спадковий будинок був побудований його батьками у 1963 році і право власності на такий зареєстровано не було, оскільки цього не передбачав діючий закон. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд такі задовольнити з підстав, що зазначені у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР, що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В матеріалах справи міститься свідоцтво про смерть серії [NUMBER], згідно якого [INFO] року в м. Карлівка Полтавської області помер [PERSON]. (а.с. 7) [INFO] року в м. Карлівка Полтавської області померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER]. (а.с. 8) Померлі є рідними батьками позивача. Про що свідчать записи в повторно виданому свідоцтві про народження серії [NUMBER]. (а.с. 9) Позивач зазначає, що має право успадкувати будинок по [ADDRESS] після смерті матері, який вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] З довідки комунального підприємства «Архітектурне бюро Карлівського району» від 31.08.2016 року вбачається, що стара адреса будинку по [ADDRESS] (змінився номер будинку). (а.с. 34) До матеріалів справи долучено постанову нотаріуса від 24.05.2016 року, якою вона відмовила [PERSON] у чиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. З постанови вбачається, що померла постійно проживала і була зареєстрована в будинку по [ADDRESS], де на момент її смерті також був зареєстрований і проживав [PERSON], тому є таким що прийняв спадщину померлої. Згідно постанови інші спадкоємці, що прийняли чи відмовились від прийняття спадщини - відсутні. (а.с. 20) У постанові також зазначено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалась, а спадкоємицею яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання з ним в будинку та реєстрації в такому - є [PERSON] (а.с. 20-21) У видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок по [ADDRESS], нотаріус відмовила, оскільки згідно довідки ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» право власності на такий об'єкт нерухомості не зареєстровано ні за [PERSON], ні за [PERSON], при цьому спадкоємцем не надано нотаріусу документ що посвідчує право власності на вказаний будинок. (а.с. 21-22) Позивач не заперечує у позові та під час розгляду справи в судовому засіданні, що право власності жодного з померлих на будинок по [ADDRESS] зареєстровано не було. На підтвердження того, що такий будинок дійсно належав [PERSON] позивач долучив до матеріалів справи договір про надання [PERSON] в безстрокове користування земельної ділянки по вул. Зелена, 39 в м. Карлівка - для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності (а.с. 16-17), а також акт про відвід в натурі такої земельної ділянки (а.с. 18) та дозвіл на проведення будівельних робіт (а.с. 19). До матеріалів справи долучено технічний паспорт на будинок по [ADDRESS], виготовлений 31.03.2016 року на замовлення позивача (відмітки про самочинне будівництво в технічному паспорті відсутні) (а.с. 10-14), а також довідку ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» про те, що реєстрація права власності на такий будинок не проводилась (а.с. 15). Враховуючи зазначені в постанові нотаріуса дані щодо місця реєстрації та проживання кожного з померлих ([PERSON] та [PERSON].), суд приходить до висновку, що [PERSON] було побудовано будинок на виділеній йому земельній ділянці, теперішня адреса якої - [ADDRESS]. Досліджені вище докази свідчать, що такий будинок дійсно належав померлому [PERSON] і згідно постанови нотаріуса, таке майно було успадковано дружиною померлого, в спадщину після смерті якої вступив позивач (що також зазначено у постанові). Оскільки правовстановлюючий документ на майно відсутній, нотаріус відмовила позивачу, який є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину на таке майно. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] - в судовому порядку.

Outcome: approved