Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

16.09.2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача в якому просили визнати [PERSON] [INFO] втратившою право користуватись жилим приміщенням квартирою №63 в будинку №12 по вул.Крупської в м.Красний Лиман Донецької області. Позивач [PERSON]М.в судовому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах з підстав зазначених нею в позові , просила їх задовольнити та судові пояснила що реєстрація відповідача, яка є її дочкою але мешкаючої фактично в іншій державі, в її квартирі заважає їй нею володіти та розпорядитись на власний розсуд і те що реєстрація відповідача в квартирі змушує її нести додаткові витрати по утриманню квартири. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явились але подали заяви в яких просили справу розглянути за їх відсутністю та наполягали на своїх позовних вимогах з підстав зазначених ними в позові . В судове засідання відповідач не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв щодо розгляду справи за її відсутністю не подала, і судом було прийняте рішення розглянути справу за її відсутністю в заочному порядку. Свідок [PERSON]А.в судовому засіданні появнила, що вона є сусідкою сторін і вона вже як півтора роки не бачила щоб [PERSON] заходила чи мешкала в квартирі [ADDRESS]. При досліджені письмових доказів по справі судом встановлено . Позивачам, на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло, в рівних частках, належить квартира [ADDRESS] на (а.с.7-10,12-14). Відповідач та позивачі зареєстровані за місцем проживання в [INFO] ( а.с.11), але відповідач в цій квартирі не мешкає і її речей там немає ( а.с.10) . Суд, заслухавши позивача, здійснивши допит свідка та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У суду не викликають сумніву надані позивачем письмові докази, оскільки ці документи надані та складені повноважними особами. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно з ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім*ї на постійне проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно з ч.3 ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення , займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім*ї.У цьому випадку власник будинку ( квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Відповідно до ч.4 ст.168 ЖК України- договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач своїми діями робить неможливим проживання з ним в одному будинку. Згідно зі ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку( квартирі) , що належить громадянинові на праві приватної власності , наймач і особи, які проживають разом з ним , зобов*язані звільнити житлове приміщення ,а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Крім того до спірних правовідносин слід застосовувати також норми передбачені ЦК України. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України , а також ст.150 ЖК України власник житлового будинку( квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання ,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб . Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В статті 405 ЦК України зазначено- 1. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 2. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.2 п.15 постанови Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням. Таким чином, у зв*язку з тим, що відповідач вже не є членом сім*ї позивачів , між ними не було укладено договору найму житла, відповідач будучі зареєстрована як мешкаюча в квартирі що належить позивачам на праві власності , створює умови які зобов*язують позивачів нести додаткові витрати по її утриманню, яка потрібна їм самим , не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше року, то вона є такою, що з цих підстав втратила право користуватись жилим приміщенням - квартирою №63 в будинку 12 по вулиці Крупської у м.Красний Лиман Донецької області , бо право позивачів на володіння , користування та розпорядження своїм майном, яке належить їм на праві власності підлягає захисту, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved