Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

16.10.2018 позивач звернулась до суду з позовної вимогою до відповідачів про визнання недійним договорів, стягнення коштів, на обґрунтування якого вказала, що у вересні 2018 року прочитала оголошення в мережі Інтернет про продаж автомобіля за привабливою ціною. Зателефонувавши по номеру вказаному в оголошені, їй було повідомлено про необхідність приїхати в місто Запоріжжя для підписання договору. При приїзді за адресою, яку їй було повідомлено, представник відповідача повідомив, що для придбання автомобіля, який продається за спеціальною програмою, позивачу необхідно укласти договори та сплатити перший внесок. 12.09.2018 між нею та ПП «Автех» було укладено договір відповідно до якого, відповідач 2 зобов'язувався вчинити від імені позивача певні дії, спрямовані на надання поворотної фінансової допомоги (безвідсоткової позики). Також позивач було укладено договір від 12.09.2018 з ПП «Євроконсалтінг Україна» згідно якого, позивач зобов'язувався оплатити послуги відповідача 1 у розмірі 10% від суми визначеної договором про надання поворотної фінансової допомоги, що становили 52500 грн., які позивач оплатила, та комісію у розмірі 525 грн. Після оплати позивач, яка розраховувала на придбання автомобіля, його не отримала, а самі договори були підписані обманом та являються договорами про надання фінансових послуг. В зв'язку з цим, вважає, оспорювані правочини укладені з порушенням норм чинного законодавства, а тому повинні бути визнані недійсним, кошти повернуті у подвійному розмірі та стягнута моральна шкода. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоч про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідачів, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини справи. 12.09.2018р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» був укладений Договір про надання послуг № 2052, відповідно до п.1.1. якого, позивач [PERSON] доручає, а відповідач ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» приймає на себе зобов'язання здійснити наступні дії, спрямовані на отримання позики, на умовах Договору про участь згідно з Умовами з ПП «АВТЕХ» та Додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення Договору між ПП «АВТЕХ» та позивачем; надати інформаційно-консультаційні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі позивача, згідно з умовами Договору з ПП «АВТЕХ» та Додатків до нього. На виконання умов п.2.1. Договору про надання послуг № 2052 від 12.09.2018р., на підставі рахунку-фактури №2052 від 12.09.2018 року, позивач сплатила на рахунок ПП «ЕВРОКОНСАЛТІНГ УКРАЇНА» грошову суму у розмірі 52500,00 грн., та грошові кошти за послуги банківського переказу у розмірі 525,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією №5184199. 12.09.2018р. позивачем [PERSON] також було укладено Договір про участь згідно з Умовами № 3052 з відповідачем ПП «АВТЕХ», згідно якого позивач доручає, а Підприємство зобовязується вчинити від його імені певні дії, спрямовані на надання поворотної фінансової допомоги (безвідсоткової позики), зазначені у Додатку № 1 до даного Договору на підставі ст.1046, 1048 ЦК України та на умовах діяльності, що містяться в Додатку № 2 до даного Договору, який є невідємною частиною цього Договору, у тому числі: організовувати та проводити захід розподілу активів контрагентів, здійснити надання безвідсоткової позики на користь контрагента за рахунок активів контрагентів; надати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами у порядку та в строки, передбачені цим Договором та Додатками до нього. За змістом укладеного між сторонами по справі договору ПП «Автех» зобов'язалось надати позивачу безвідсоткову позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою. У відповідності до положення ч.1ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються суб'єктами господарювання на підставі договору. При цьому, договір про надання фінансових послуг повинен містити, зокрема розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. У відповідності до ч.1ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Так, згідно з ч.1ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У договорі, укладеному між [PERSON] та ПП «Автех» № 3052 від 12.09.2018 року відсутні положення, які застосовуються до договорів фінансових послуг. Крім цього, при укладенні спірного договору ПП «Автех» не мав повного обсягу цивільної дієздатності для укладення договору № 3052 від 12.09.2018 року, оскільки згідно з вимогами п.4 ч.1ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» для здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, є необхідним отримання ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. За змістомст.1 цього Закону фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцівта громадських формувань, що додано до матеріалів справи,вбачається, що ПП «Автех» не здійснює будь-які види економічної діяльності, пов'язані з наданням фінансових послуг. Дане підприємство взагалі не зареєстроване в податковій. З огляду на це, ПП «Автех» не мав права укладати договори безпроцентної позики, оскільки не має ліцензії на здійснення такої господарської діяльності. Крім цього, згідно з визначення нечесної підприємницької діяльності, зазначеного в п.14ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції. За змістом ч.1 та ч.3ст.19 цього Закону нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Відповідно до ч.3ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняються як такі, що вводять в оману: 1) пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції; 2) пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої; 3) відмова від пред'явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразка товару; 4) недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення; 5) пропонування до вільної реалізації продукції, яка вилучена з обігу або щодо обігу якої існують обмеження; 6) недостовірне твердження, що існуватиме загроза особистій безпеці споживача або його сім'ї, якщо він не придбає чи не замовить продукцію; 7) утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції; 8) використання повідомлення про розпродаж у зв'язку із припиненням суб'єкта господарювання, його структурного підрозділу або припинення відповідного виду господарської діяльності, тоді як це не відповідає дійсності. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним. Так, при укладенні договору про участь згідно з Умовами ПП «АВТЕХ», позивач мала право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Таким чином, відповідач ПП «Евроконсалтінг Україна», пропонуючи позивачу надання фінансової послуги щодо оформлення договору про участь згідно з Умовами ПП «АВТЕХ», укладає групу договорів, при тому, що позивач, як споживач послуги, і так мав право, без укладення договору №2052 із ПП «Евроконсалтінг Україна» на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із п.4 ч.1ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказана обставина підтверджується договором з ПП «Евроконсалтінг Україна» відповідно до якого зміст виконаних робіт за договором був обмежений виконанням консультаційних та роз'яснювальних послуг. До того ж розмір отриманих від позивача грошових коштів є неспівмірним в розумінні «консультаційних та роз'яснювальних послуг» та безпідставним у даному випадку. Відповідно до ч.1ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Згідно з частиною 2 зазначеної статті умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до ч.2ст.627 ЦК України договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. З урахуванням того, що ПП «Евроконсалтінг Україна» не повідомив позивача про відсутність у ПП «Автех» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах,позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір про участь у програмі ПП «АВТЕХ», отримувати чи ні консультативно-довідкові послуги з питань діяльності програми. Крім цього, оспорювані договори збоку відповідачів ПП «Автотех» та ПП «Евроконсалтінг Україна» були заповнені та підписані однією і тією ж особою [PERSON] ([PERSON] зазначено у Договорі №3052 про участь згідно з Умовами від 12.09.2018р. та Договорі №2052 від 12.09.2018), який діяв з однією метою від імені двох підприємств. З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку ,що діяльність ПП «Автех» та ПП «Евроконсалтінг Україна» щодо укладення оспорюваних позивачем договорів має усі ознаки нечесної підприємницької діяльності. У відповідності до вимог ч.6ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Також, згідно квитанції № 5184199 від 12.09.2018 року позивачем на виконання умов укладеного з ПП «Евроконсалтінг Україна» договору №2052 було сплачено грошові кошти у розмірі 52 500 гривень, а також було сплачено 525 грн. за послуги з банківського переказу. Згідно ч.1 ст.229 ЦК України, Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Таким чином, суд приходить до висновку, що дані правочини вчинені під впливом обману, оскільки позивач мала намір придбати автомобіль, а не укладати договори про надання послуг та участь В зв'язку з цим, договори про надання послуг з ПП «Евроконсалтінг Україна» та Договір про участь згідно з відповідачем ПП «АВТЕХ» є недійсними з моменту їх укладення. Відповідно до ч.2 ст.230 ЦК України, збитки у подвійному розмірі, на відшкодування яких відповідачем ПП «Евроконсалтінг Україна» [PERSON] має право, складають 52 500 грн+525 грн.=53 025грн.*2= 106 050 грн.(сто шість тисяч п'ятдесят гривень). При задоволені вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч.2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімії чи близьких родичів (п.2 ч.2 ст.23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч.1 ст.1167 ЦК України). Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 12.04.96р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів». З врахуванням викладеного, суд оцінює моральну шкоду у розмірі 2000 грн., які повинні бути стягнуті з відповідача ПП «Евроконсалтінг Україна». Таким чином, позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. Також не підлягають до задоволення вимоги про стягнення судових витрат у розмірі 100,84, оскільки квитанції про оплату поштових квитанції не входять до судових витрат відповідно до ст.133 ЦПК України, та були понесені до подачі позову. Враховуючи викладене та

Outcome: partial