Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

17.03.2021 року представник - Бєлік В.В. від імені ТОВ «СК» УНІКА», що знаходиться в м. Київ по вул. Теліги Олени, 6В звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» в порядку регресу, майнову шкоду в розмірі 6087,14 грн. та судовий збір в сумі 2270 грн.. Мотивуючи тим, що 30 травня 2018 року відповідач перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом DAEWOO Lanos, номерний знак [NUMBER] , після чого самовільно залишив місце ДТП. 27.06.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів. У зв`язку з чим, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 6087,14 грн.. Оскільки, під час скоєння ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп`яніння, страховик після виплати страхового відшкодування наділений правом подати регресний позов до страхувальника. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 15.05.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. 30 травня 2018 року о 19 годині 30 хвилин, [PERSON] по вулиці Т. Шевченка в м Овруч Житомирської області, керуючи автомобілем ВАЗ21013, д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Део-Ланос» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. [PERSON] при цьому залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, таким чином, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, що видно з постанови Овруцького районного суду Житомирської області по справі №286/1619/18 від 25 липня 2018 року. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили 06.08.2018 року (а.с. 47). Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду. Встановлено, що 27.06.2017 року ПрАТ «СК» Уніка» було видано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №6751552, страхувальником якого є [PERSON] на транспортний засіб марки ВАЗ 21013, д.н.з. [NUMBER] . В даному полісі визначено розрахунки: ліміт по життю та здоров`ю - 2 тис. грн., ліміт по майну - 100 тис. грн., франшиза 1000,00 грн. (а.с.46). З страхового акту №00261447 від 20.09.2018 року та даного розрахунку страхового відшкодування, видно, що загальний розмір збитку становить 6087,14 грн. (а.с.53). На виконання умов страхового полісу ПрАТ «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь гр. [PERSON] в розмірі 6087,14 грн. (а. с. 8-9). Таким чином, позивач здійснив виплату страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і з цього часу у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. 13.02.2020 року за №23227/1 на адресу проживання [PERSON] представником позивача було направлено досудове попередження, однак у добровільному порядку відповідач збитки позивачу не відшкодував (а.с.56). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідної за заподіяні збитки. Відповідно до пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як видно з копії постанови Овруцького районного суд Житомирської області від 25 липня 2018 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем в спростування доводів позивача доказів не надано, правом на подання відзиву останній не скористався, будь-яких клопотань та заперечень не надав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2270 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved