Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

16.03.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення боргу (а.с.3-4), позовні вимоги збільшував (а.с.32-33), остаточно вимоги викладені в заяві(а.с.58-59), позов мотивований наступним. 22.01.2014 р. між сторонами було укладено угоду-розписку, згідно якої він передав відповідачу грошові кошти в сумі 7400,49 грн. на строк шість місяців з дня підписання угоди-розписки. Відповідач гроші не повертає. З цього приводу він неодноразово звертався до нього письмово та до органів міліції. Посилаючись на ст.ст. 625, 1048 ЦК України просить стягнути з відповідача на його користь: 7400,49 грн. за угодою-розпискою; з врахуванням індексу інфляції 4299,21 грн.; 3% річних, що становить 387,44 грн. від простроченої суми; щомісячні відсотки, що становлять 4299,61 грн. від суми позики, розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, та судові витрати - судовий збір і витрати за оголошення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала за вимогами, викладеними в заяві про збільшення позовних вимог(а.с.58-59). Позивач, відповідач в судове засідання не з'явились. Про час і місце судового розгляду повідомлялись у встановленому порядку, відповідач - через оголошення у пресі. Причини неявки відповідача суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у його відсутність та відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 22.01.2014 р. був укладений договір позики грозових коштів на підставі угоди-розписки, згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 7400,49 грн. та зобов'язався повернути їх на протязі шести місяців з дня підписання ними угоди-розписки(а.с.6); оригінал вказаної угоди-розписки міститься на а.с.40. Грошові кошти на даний час не повернуті. Відповідно до вимог ст.ст. 1046-1047 ЦК України між сторонами був укладений договір позики грошових коштів. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлені правові наслідки порушення зобов'язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач не повернув належні позивачу кошти, то з нього на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в сумі 16386,75 грн. згідно розрахунків (наведених в заяві про збільшення позовних вимог та додатків до неї - а.с.58-67). Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді: 243,60 грн. судового збору, 345,60 грн. та 5,18 грн. витрат за оголошення у пресі, а разом 594,38 грн.(а.с.2,43). Тому в зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 594,38 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: approved