Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

15.02.2017 року представник позивача Волошина Н.А. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та просила суд стягнути з нього на користь ПАТ «Криворіжгаз» заборгованість у сумі 1693,95 грн. Окрім того, представник позивача просила стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі 77,92 та 3% річних у розмірі 8,47 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Квартира за вказаною адресою устаткована газовою плитою, яку згідно з актом від 11.09.2014 року №542 відключено від газопостачання з причини заборгованості. 23.07.2016 року за адресою відповідача представниками ПАТ «Криворіжгаз» було складено акт про порушення №677, відповідно до якого встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс), а саме несанкціоноване відновлення газоспоживання: зрив пломби з вводу. У відповідності до вимог Кодексу, складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв відповідача, враховуючи кількість зареєстрованих осіб за період з 23.01.2016 року по 23.07.2016 року. Так, згідно з вказаним актом відповідачу нарахована сума заборгованості за вказаний період в розмірі 1693,95 грн. Окрім того, відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, відповідачу [PERSON] нараховано інфляційні витрати у розмірі 77,92 та 3% річних у розмірі 8,47 грн. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] складає 1780,34 грн. При цьому, як вказує представник позивача, боржнику в установленому порядку направлено попередження про існування боргу, однак його сплата так і не була здійснена, на момент подачі позовної заяви договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено. 20.02.2018 року представник позивача звернулась до суду з заявою про часткову відмову від позову, в якій просила прийняти часткову відмову ПАТ «Криворіжгаз» від позову у розмірі 1693,65 грн., у зв`язку з погашенням [PERSON] заборгованості в повному обсязі. При цьому, представник позивача просила стягнути з [PERSON] : інфляційні витрати у розмірі 77,92 та 3% річних у розмірі 8,47 грн.; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1600,00 грн.; судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2017 року у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначила, що на момент подачі позовної заяви відповідачем не сплачено заборгованість перед ПАТ «Криворіжгаз». Проте, 23.10.2017 року, після звернення позивача до суду з позовною заявою, відповідач сплатив заборгованість у повному обсязі - 1693,95 грн. Таким чином, у відповідача залишилась заборгованість у розмірі 1600,00 грн. - сплачений позивачем судовий збір, 77,92 грн. - інфляційні витрати та 8,47 грн. - 3% річних. Також, представник позивача просить стягнути з [PERSON] 1600,00 грн. судового збору за звернення до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2017 року на підставі п.37 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Ухвалою суду від 03.06.2019 року заяву представника позивача про часткову відмову від позовних вимог було задоволено, провадження у справі в частині стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 1693,95 грн. закрито. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк представник позивача подав клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачем заяв, відзиву на позов не подавалось, про місце та час проведення судового засідання відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до такого висновку. Відповідно до поданої представником позивача заяви про часткову відмову від позову, відповідач [PERSON] сплатив заборгованість перед ПАТ «Криворіжгаз» у сумі 1693,95 грн. Також, як слідує з довідки від 21.11.2017 року, згідно з відомостями ПАТ «Криворіжгаз», станом на 01.11.2017 року по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість відсутня. Оскільки сума заборгованості відповідачем сплачена в добровільному порядку, а отже визнана ним в повному обсязі, суд вважає за можливе не входити в оцінку правильності її нарахування, відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України. Разом з цим, окрім основної суми заборгованості представник позивача просить стягнути з [PERSON] інфляційні витрати у розмірі 77,92 грн. та 3% річних у розмірі 8,47 грн., що нараховані на суму заборгованості за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно дост.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї матеріальної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Окрім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Перевіряючи заявлений позивачем розмір інфляційних втрат та 3% річних, суд приймає в розрахунок розмір заборгованості - 1693,95 грн. Таким чином, розмір 3% річних становитиме 8,47 грн., а інфляційних втрат - 77,92 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь ПАТ «Криворіжгаз» 3% річних, що становитиме 8,47 грн. та інфляційних втрат у розмірі 77,92 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за звернення позивача до суду з позовною заявою, суд приймає до уваги положення ч.3 ст.142 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 1600,00 грн. сплаченого позивачем судового збору. Також, як видно з матеріалів справи 20.03.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області постановлено ухвалу про повернення ПАТ «Криворіжгаз» позовної заяви до [PERSON] (а.с.9). Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ПАТ «Криворіжгаз» звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, яку було задоволено ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.10.2017 року, матеріали позовної заяви повернуто до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України (а.с.11-12, 52-53). При зверненні до апеляційного суду Дніпропетровської області ПАТ «Криворіжгаз» було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (а.с.20). При цьому, відповідно до положень п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК України, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Криворіжгаз», також, 1600,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору за звернення зі скаргою до суду апеляційної інстанції.

Outcome: approved