Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

16.08.2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, який є громадянином [PERSON] Федерації та мешкає на території України, з відповідним позовом, в якому просила примусово вселити її у квартиру №31 у будинку №5-а у 4 мікрорайоні у м. Первомайський Харківської області. В обґрунтування позову вказала, що вона на підставі відповідного судового рішення є власницею 1/2 частини вищевказаної квартири, відповідач є власником іншої 1/2 частини квартири та фактично мешкає у ній. З моменту набуття позивачем права власності вона не може потрапити до свого майна, оскільки відповідач чинить їй перепони у такому праві. Вона офіційно зверталася до відповідача з вимогою допустити її у належну їй на праві спільної часткової власності квартиру, однак відповідач чинить перепони позивачу, при зустрічі сторін з цього приводу вже виник конфлікт, наслідком якого була реєстрація кримінального провадження, яке до цього часу відповідним судовим рішенням не завершено. Таким чином, позивач вичерпала усі можливі заходи досудового врегулювання спору у звязку з чим вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. У судовому засіданні позивач додатково до викладених у позовній заяві підстав позову пояснила, що вона бажає проживати у вказаній квартирі, на даний час не може оформити своє право власності на підставі відповідного рішення суду, оскільки для реєстрації такого права в органах державної реєстрації прав власності на нерухоме майно вона повинна надати актуальний на даний час технічний паспорт на спірну квартиру, однак зробити цього не може, оскільки відповідач не допускає у житло не тільки позивача, а й працівників КП «Первомайське БТІ», роботи по складанню техпаспорта у яких замовила позивач (а.с.24-26). Відповідач у судовому засіданні вимоги позивача визнав, додатково надавши через канцелярію суду заяву від 29.09.2017 року (а.с.28), в якій також зазначив, що жодних перепон позивачу у користуванні належної їй частці майна не чинить, вона завжди може отримати ключі від квартири, однак для цього вона повинна прийти до відповідача та погодити дату та час такого приходу. При поясненні своєї позиції у судовому засіданні 10.10.2017 року відповідач в той же час зазначив, що він вважає, що допуск у квартиру відповідача повинен відбутися виключно після встановлення порядку користування спірною квартирою та розділення особових рахунків, оскільки саме відповідач сплачує за комунальні послуги у квартирі на даний час. На пропозицію суду надати позивачу ключі від квартири у судовому засіданні відповідач відповів відмовою, тому суд, виходячи з фактичних дій та пояснень відповідача [PERSON] вважає, що він проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки своїми діями не підтвердив визнання позову. У звязку з чим суд розглядає справу за позицією відповідача, якою останній не визнає позовних вимог [PERSON] Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. Рішенням Первомайського міськрайонного суду від 01.02.2017 року по справі №632/2403/16-ц, яке 21.02.2017 року набрало законної сили, був розірваний шлюб між сторонами по справі, укладений у Палаці одруження №4 управління ЗАЦС м. Москви 22.09.2004 року (актовий запис №4533), відповідачу залишено шлюбне прізвище «Климова», вирішено питання судових витрат (а.с.10). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.07.2017 року по справі №632/326/17, яке 25.07.2017 року набрало законної сили, за сторонами по справі було визнано право власності за кожним по 1/2 частині у квартирі №31 у буд. 5-А у 4 мікрорайоні у м. Первомайський Харківської області як майно придбане під час перебування у шлюбних відносинах (а.с.11). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом не встановлюються повторно обставини, які стали підставою для розірвання шлюбу та поділу спільного майна подружжя. Судом встановлено, що за адресою спірної квартири на даний час мешкає відповідач по справі, що у судовому засіданні підтвердили сторони по справі. Після набуття права власності за частину спірної квартири позивач засобами поштового звязку звернулася до відповідача із зверненням, в якому просила відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні майном та надати можливість вселитися у спірну квартиру (а.с.12, 14). В даному випадку для вирішення справи по суті значення чи отримував відповідач вказане звернення чи ні, значення не має, оскільки позивач надала суду докази того, що вона своїм правом вселення скористатися бажала. В той же час судом не приймаються до уваги доводи позивача стосовно наявності кримінального провадження відносно відповідача за її заявою (а.с.13), оскільки жодного судового рішення за даним фактом суду надано не було, а будь-які дії органів національної поліції не мають для суду наперед встановленої сили та не можуть бути використані як докази без відповідного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження. Суд при з`ясуванні фактичних обставин справи, згідно позиції відповідача, встановив, що [PERSON] чинить позивачу перешкоди у користуванні її власністю шляхом умисного не допуску [PERSON] у спірну квартиру. Доводи відповідача, зокрема викладені у його заяві, адресованій суду, суд до уваги не приймає, оскільки у судовому засіданні 10.10.2017 року відповідач, маючи можливість відповідно до своїх письмових пояснень надати ключі позивачу, жодних дій для цього не зробив, інших доказів на підтвердження своєї позиції не надав, а тому його твердження спростовуються фактичними діями відповідача під час розгляду справи. Щодо доводів відповідача про те, що позивач повинна нести витрати на утримання своєї частки у квартирі, то тут суд зазначає наступне. Так, дійсно такий обов`язок лежить на позивачеві, однак для цього вона повинна почати користуватися належним їй майном, зокрема комунальними послугами, що через дії відповідача на даний час неможливо зробити, тобто усі комунальні послуги отримує виключно відповідач, тому в цій частині доводи відповідача також спростовуються фактичними обставинами справи. На підставі норм ст.42 Закону України «Про міжнародне приватне право» захист права власності та інших речових прав здійснюється на вибір заявника відповідно до права держави, у якій майно знаходиться, або відповідно до права держави суду. Захист права власності та інших речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до права держави, у якій це майно знаходиться. Захист права власності та інших речових прав, які підлягають державній реєстрації в Україні, здійснюється відповідно до права України. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст. 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою та співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, вимоги позивача щодо заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, а саме стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved