Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

16 лютого 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватбанк») в особі свого представника (за довіреністю) [PERSON] предявило вка- заний позов, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєдна- ння до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру від 08.11.2013 р., [PERSON] отримала кредит у розмірі 7854,03 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку за- боргованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Відповідач, підписавши Генеральну угоду разом з Умовами та правилами, підтвер- дила свою згоду на умови надання кредиту. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала, у звязку з чим станом на 06.02.2017 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 14245,91 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом в сумі 6445,28 грн.; по процентам за користування кре- дитом в сумі 1,90 грн.; пені та комісії в сумі 7218,68 грн. та штрафу в розмірі 580,05 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника Приватбанку, позовні вимоги підтримав, доповнивши їх вимогою про стягнення з відповідача витрат на оголошення про судовий розгляд справи у засобах масової інформації, не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно повідомлення Базарянської сільської ради Татарбунарського району Одеській області від 23.02.2017 р. (а.с.43), [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], з 04.06.2003 р. по теперішній час. В судове засідання, призначене на 09.03.2017 р. [PERSON] не зявилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації сповіщалася належним чином - поштою з пові- домленням (а.с.45). До суду повернувся конверт із поміткою «за вказаною адресою не проживає». Тому у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідача викликано до суду шляхом опубліку- вання оголошення в пресі на 27.03.2017 р. на 09 год.30 хв. (а.с.47). Але відповідач повторно до суду за викликом не зявилася, тому суд вважає можливим роз- глянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами укладено договір про надання кредиту у виді Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил на- дання продукту кредитних карт без номеру від 08.11.2013 р., за умовами якого [PERSON] от- римала кредит у розмірі 7854,03 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгова- ності за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення забор- гованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Розрахунком (а.с.4) підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за кредит- ним договором без номеру від 08.11.2013 р. Так, станом на 06.02.2017 р. [PERSON] має забор- гованість в розмірі 14245,91 грн., яка складається з заборгованості: за кредитом в сумі 6445,28 грн.; по процентам за користування кредитом в сумі 1,90 грн.; комісії в сумі 7218,68 грн. та штрафу в розмірі 580,05 грн. Відповідно до п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг (зворот а.с. 25), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його викорис- тання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повергнення кредиту, оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 згаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків пла- тежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позича- льник зобовязується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову (а.с.26). Згідно даних з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 22.12.2016 р. і володіє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.33,34). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умо- вах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити процен- ти. За змістом ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника про- центів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одер- жання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін про- центи виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути пози- кодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином від- повідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за від- сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичай- но ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконан- ня з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1,3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зо- бовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного гро- шового зобовязання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконала зобовязання у строк, вста- новлений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобовязання вона не довела, як це пере- дбачено ч.2 ст.614 ЦК України. За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 1600 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошень про виклик останнього до суду в сумі 120 грн. відповідно до п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved