Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

17.02.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні ? квартири [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] із вказаної квартири. При цьому позивач посилається на те, що їй за рішенням суду від 11.09.2013 року належить ? частини спірної квартири. Однак, відповідач самовільно та одноособово зайняла квартиру, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали та просять їх задовольнити. При цьому пояснили, що відповідач не являється співвласником спірної квартири. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. При цьому вказала, що має право на проживання у квартирі, однак її право власності на квартиру не зареєстроване. Вислухавши сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивачу [PERSON] на підставі рішення суду № 520/4105/13-ц від 11.09.2013 року на праві спільної часткової власності належить ? частин квартири [ADDRESS], що вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.10.2014 року /а.с. 8-9/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/4105/13-ц від 11.09.2013 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.10.2013 року, вирішувався позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Рішенням встановлено, що частина [PERSON] у спадковій квартирі складає 3/4, а [PERSON] - ? /а.с. 5-7/. В ході розгляду справи № 520/4105/13-ц судом не вирішувалося питання щодо права власності [PERSON] на спірну квартиру, так як нею не заявлялися відповідні вимоги. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, у даному судовому провадженні не підлягають доказуванню обставини, встановлені рішенням Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/4105/13-ц від 11.09.2013 року, а тому судом встановлено, що на наданий час позивач [PERSON] є єдиним власником квартири [ADDRESS], якій належить ? частин вказаної квартири. Згідно довідки /виписка з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію/ № 2535 від 19.11.2015 року слідує, що у квартирі [ADDRESS] особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON], яка не зареєстрована в квартирі. З даної довідки також слідує, що відповідач [PERSON] не зареєстрована в спірній квартирі /а.с. 13/. Судом досліджено лист [PERSON], адресований 10.12.2015 року [PERSON], з вимогою добровільного звільнення квартири та повернення правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS]. Повідомлено, що у випадку не виконання вимог, [PERSON] має намір звернутися до суду. Вказаний лист [PERSON] отримано 07.12.2015 року /а.с. 10/. Факт одноособового проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується актами про проживання у квартирі від 20.04.2016 року та 27.04.2016 року. Окрім того, в ході розгляду справи відповідач [PERSON] не оспорювала, що вона одноособово проживає у даній квартирі. Відповідач також пояснила, що вона зареєстрована в приватному будинку, однак не проживає в ньому понад 15 років, приватний будинок займають її сини, які привели його в незадовільний стан, на цей час її сім'я планує продати вказаний будинок та вона має намір виплатити позивачу вартість її частки - 3/4 спірної квартири. Відповідач стверджувала, що вона зараз займається оформленням її права власності на частку спірної квратири, однак належних письмових доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надала. Відповідач повідомила суд, що на цей час в провадженні суду її позовної заяви про визнання за нею права власності на 1/4 частку спірної квартири не перебуває. Таким чином, з пояснень відповідача, які підтверджені дослідженими письмовими доказами, судом достеменно встановлено, що з часу відкриття спадщини до складу якої входила спірна квартира, а саме: після смерті спадкодавців [PERSON] - [INFO], та смерті [PERSON] - [INFO], відповідач [PERSON] не здійснила будь-яких дій стосовно реєстрації спадкових прав. Згідно вимог чинного законодавства, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Доводи позивача стосовно того, що відповідач [PERSON], проживаючи в спірній квартирі без належних правових підстав, користуючись комунальними послугами та не сплачуючи за отримані послуги кошти, спричиняє позивачу додаткові незручності, підтверджені дослідженою довідкою, з якої вбачається, що по квартирі [ADDRESS] наявна заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг /а.с. 11-12/. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст. 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, встановивши, що відповідач проживає у квартирі [ADDRESS], самовільно та одноособово зайняла квартиру, проживає в ній без належної правової підстави, суд приходить до висновку, що позивачу чиняться перешкоди у користуванні власністю, у зв'язку із чим, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому, відповідач не оспорювала того факту, що вона має інше житло, а саме - приватний будинок за адресою: [ADDRESS], де відповідач є зареєстрованою особою. Суд вважає за необхідне також зазначити, що в разі належної реєстрації права власності відповідача на частку в спірній квартирі, вона набуде законних підстав для перебування в спірній квартирі та користування нею.

Outcome: approved