Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

16 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - [PERSON], в якому з урахуванням уточнень від 18 жовтня 2017 року, просить суд стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно на її користь до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 29 квітня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Позивач займається вихованням дитини, але позбавлена можливості самостійно належним чином утримувати дитину, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина. В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надав, тому суд, згідно до ст. 224 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 29 квітня 2011 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, виходячи із вищезазначеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved