Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

16 травня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області про поновлення строку позовної давності, визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання прийняття рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації і виділення земельної ділянки у власність. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після проходження служби в рядах Радянської армії, згідно укладеного трудового договору в 1991 року, працював трактористом в радгоспі ім.Петровського, який реорганізований в КСП ім.Петровського. [PERSON] вступив у члени зазначеного підприємства, працював у ньому членам якого в 1997 році видали сертифікати на право на земельну частку (пай), втім позивачу його не видали, керівництво господарства йому пояснило, що позивач не був членом КСП та сертифікат йому не виготовляли. Перебуваючи у неприязних відносинах з директором господарства [PERSON] повірив його поясненням та не добивався свого права на земельну частку (пай). В лютому 2016 року позивачу стало відомо, що в архівах району зберігається його сертифікат на право на земельну частку (пай), а розпорядження голови [PERSON] РДА позивач та інші громадяни в 2001 році були позбавлені права на земельні частки (паї). про позбавлення позивача та інших громадян права на земельну частку (пай), що є протиправним. Підставами наявності права у [PERSON] на земельну частку (пай) є те, що він працюючи трактористом в КСП ім.Петровського добровільно вступив у члени даного підприємства, був внесений у список членів, що додавався до державного акта на право колективної власності на землю під №930, на дату отримання зазначеного державного акту позивач залишався бути членом колективу, постійно проживав в [INFO], на [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ДП №0210850, який зареєстрований в журналі реєстрації сертифікатів за №0850, розміром 10,78га, та з 1995 року позивач був і залишався членом КСП ім.Петровського, його членство на правління чи загальних зборах не виключалося. Витяг з протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі КСП ім.Петровського від 21 грудня 2000 року про клопотання перед Зорянською сільською радою про позбавлення права на земельний пай [PERSON] є видуманим, оскільки зазначене господарство було реорганізоване у квітні 2000 року, в звязку з чим були втрачені повноваження всіх його комісій та органів правління. Всі розпорядження голови державної адміністрації, які суперечать Конституції України, законам України, іншим актам законодавства скасовуються головою місцевої адміністрації вищого рівня, або в судовому порядку. Дніпропетровський окружний адміністративний суд у задоволенні позову позивачу відмовив та зазначив, що питання повязані з визначенням прав на земельну ділянку не належать до повноважень адміністративного суду і такі питання необхідно вирішувати в рамках іншого судочинства. Надання позивачу інформації про неприйняття його в члени КСП, приховування від нього сертифікату на право на земельну частку (пай), не надання позивачу повідомлення про позбавлення розпорядженням його права на земельну частку пай, а також витік строку при розгляду адміністративного позову [PERSON] Дніпропетровським окружним адміністративним судом, яким мався намір довести право на земельну частку (пай), є основними причинами пропуску строку позовної давності. Перебіг позовної давності розпочався 08 лютого 2016 року, коли [PERSON] отримав з архіву району сертифікат на право на земельну частку (пай) та розпорядження голови [PERSON] РДА про позбавлення його права на земельну частку (пай). Позивач просить суд поновити строк для звернення до суду, визнати право на земельну частку (пай) площею 10,78 ум.кад.гектар, вартістю 298169,04 гривень у землі бувшого КСП ім.Петровського, розташованої на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області на яку він має право, згідно сертифікату серії ДП №0210850 від 20 серпня 1997 року, та зобов'язати [PERSON] РДА надати дозвіл на розробку технічної документації та виділити земельну ділянку у власність для товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання позивач та його представник не зявилися, останнім надано заяву, де підтверджено обставини, які викладені у позовній заяві, та наполягав на задоволенні позовних вимогах. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав повністю, надав заперечення, в якому посилається на те, що [PERSON] пропустив строк позовної давності, оскільки дізнався про порушення його прав набагато раніше, ніж зазначено ним у позові. Крім цього відсутня трудова книжка позивача, що унеможливлює встановлення факту прийняття чи виключення із членів КСП неможливо. Сертифікат на право на земельну частку (пай) виписаний помилково та не має юридичної сили, оскільки на момент отримання господарством державного акту на право колективної власності на землю та видачі сертифікату [PERSON] вже не працював у КСП ім.Петровського Розпорядження голови РДА №5-р від 15 січня 2001 року прийняте на підставі протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі та майна КСП ім.Петровського Межівського району від 21 грудня 2000 року, як повноважного органу КСП розглядати питання про паювання земель та майно підприємства. Вказана комісія здійснює оформлення сертифікатів на право на земельну частку (пай), розглянула питання про виключення із [PERSON] до Державного акту на право колективної власності на землю громадян, які помилково були до нього включені, в тому числі [PERSON], тому було прийнято рішення прохати сільську раду клопотати про позбавлення права на земельну частку (пай) осіб, що не є членами КСП. Останні погодились з тим, що деякі громадяни, в тому числі позивач, помилково включені до списку членів КСП. Метою вказаного вище розпорядження було не позбавлення права громадян-членів КСП ім.Петровського, які мають право на земельну частку (пай), а недопущення отримання такого права громадянами, які не мають на них права та помилково були включені до списку громадян-членів КСП ім.Петровського. Просять відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку. Трудовою книжкою тракториста серії БТ-I №3129591, заповненої 04 грудня 1978 року підтверджується, що [PERSON] зарахований до колгоспу ім.Петровського в якості керуючого відділенням Щорса, згідно наказу №304 від 10 листопада 1986 року. Запис №9 зазначеної трудової книжки свідчить про те, що [PERSON] 25 липня 1993 року переведений головним агрономом колгоспу ім.Петровського, на підставі наказу №90 від 25 липня 1993 року. Клопотанням №1 підтверджується, що Зорянська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області прохає позбавити права на земельну частку (пай) 30 громадян, які не є членами КСП, згідно додатка. Зазначене клопотання ґрунтується на витягу з протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі та майна КСП ім.Петровського Межівського району від 21 грудня 2000 року. Згідно розпорядження голови [PERSON] РДА №5-р від 15 січня 2001 року позбавлено права на земельну частку (пай) громадян, які помилково були включені до списку КСП ім.Петровського, та не отримали сертифікати, у кількості 30 чоловік, згідно додатку №1. Згідно п.3.2 виписки зі статуту КСП ім.Петровського його передбачено, що прийняття в члени підприємства проводиться правлінням підприємства в присутності особи, яка подала заяву, з послідуючим затвердженням на наступних зборах уповноважених членів підприємства. П.10.2 вказує, що вищим органом управління підприємства є збори повноважених членів підприємства. У період між зборами справами підприємства управляє правління підприємства. П.10.3.3 - затверджують рішення правління підприємства про прийом громадян в члени підприємства і виключення з нього, а також питання, повязані з виходом їх з підприємства, надання земельного і майнового паїв. Архівною довідкою [PERSON] РДА №Г-13 від 15 січня 2016 року підтверджується, що КСП ім.Петровського реорганізовано в ТОВ «Веселка» 27 квітня 2000 року (протокол №3 загальних зборів членів КСП ім.Петровського від 27 квітня 2000 року). Протоколи загальних зборів радгоспу ім.Петровського та КСП ім.Петровського за 1995 рік на державне зберігання до архівного відділу [PERSON] РДА не надходили. [PERSON] №1 до розпорядження голови райдержадміністрації №5-р від 15 січня 2001 року підтверджується список громадян-членів КСП, які є в [PERSON] №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, не отримали сертифікати по Зорянській сільській раді, де за порядковим №28 значиться [PERSON] На сьогодні це єдиний доказ, який підтверджує членство останнього в КСП ім.Петровського. Сертифікатом на земельну частку (пай) серії ДП №0210850, виданого на підставі рішення [PERSON] РДА від 27 червня 1997 року №268-р, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Петровського розміром 10,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Мається рукописна помітка «Помилково внесений до списку». Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст.22 Закону України «Про землеустрій», землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії. Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області №5-р від 15 січня 2001 року хоча й не оскаржується, але в силу вищезазначених норм законодавства, воно не може породжувати такі правові наслідки, як позбавлення права на земельну частку (пай) [PERSON] Згідно листа відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Дніпропетровської області №292 від 04 лютого 2016 року, на [PERSON] мається Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0210850 від 20 серпня 1997 року. Повідомленням відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Дніпропетровської області №15/0/6-16 від 29 березня 2016 року підтверджується, що в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства , сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серія ДП МЖ №014, виданого 12 листопада 1998 року КСП ім..Петровського Межівського району Дніпропетровської області прізвище [PERSON] значиться за №930, а також надається відповідний витяг із списку. Вартість земельної частки (паю) по колишньому КСП ім.Петровського, станом на 01 січня 2016 року складає 298169,04 гривень. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП Мж №014, виданого КСП ім. Петровського Межівського району, вказаному підприємству передано у колективну власність 16230.1 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення [PERSON] районної ради народних депутатів від 27 червня 1997 року №172-ХIХ/ХХП. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №16. Згідно архівної довідки [PERSON] районної ради Дніпропетровської області №С-106-16 від 13травня 2016 року про стаж роботи (вихододні) за період з 1995 року по лютий 1997 року (відділок Руновка) [PERSON] працював в КСП ім.Петровське с.Зоряне, Межівського району, Дніпропетровської області з січня 1995 року по лютий 1997 року за виключенням січня 1997 року. Згідно довідки виконкому Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №1069 від 10 травня 2016 року [PERSON], [INFO], проживає по вул Придорожна, 8, с Андронівка, Межівського району, Дніпропетровської області, має у складі сімї дружину [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Письмовими заявами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що вони свого часу працювали в КСП ім.Петровського на різних посадах, підтвердили, що [PERSON] також перебував у трудових відносинах з господарством, працював трактористом, який брав участь у засіданні правління та загальних зборах КСП ім.Петровського. При цьому засідання правління відбувалися у клубі с.Андронівка. Позивача також прийняли у члени даного господарства. Питання про виключення [PERSON] з членів КСП ніколи не ставилося і не розглядалося. Пізніше членам підприємства видавали сертифікати, однак, чому [PERSON] його не отримав, невідомо. До письмових пояснень свідків суд відноситься критично, оскільки вони надані для підтвердження членства позивача, яке може бути доведено лише документально. Що стосується спливу строку позовної давності слід зазначити наступне. Позивачем у позові зазначено, що він звертався у 1997 році до директора КСП ім.Петровського, який повідомив позивача про відсутність у нього права на земельну частку (пай). Але незважаючи на це, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) 20 серпня 1997 року, а розпорядження [PERSON] РДА Дніпропетровської області №5-р було видане 15 січня 2001 року. Оскільки судом встановлено, що це розпорядження не позбавляє права позивача на земельну частку пай, то казати про припинення права не можна. Але сертифікат на земельну частку (пай) було зіпсовано, а тому реалізувати майнове право в речове у [PERSON] відсутнє. Про те, що зазначений вище сертифікат зіпсовано, позивач дізнався під час звернення до відповідача 2016 року. Тому строк необхідно поновити, як пропущений з поважних причин. З огляду на вищевикладене, є всі підстави задовольнити вимоги позивача стосовно поновлення строку звернення до суду, визнання за ним права на земельну частку (пай) і зобовязання відповідача надати дозвіл на розробку проекту технічної документації і виділення земельної ділянки площею 10,78 умовних кадастрових гектара у власність для товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved