Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

16 березня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з відповідачки 5 959 грн 00 коп. в рахунок заборгованості за договором купівлі-продажу. В обґрунтування позову зазначила, що 02 липня 2019 року між нею та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу меблів з оплатою вартості товару частинами, за умовами якого [PERSON] отримала меблі вартістю 13 900 грн та внесла авансовий платіж на суму 3 000 грн, а залишок вартості товару в сумі 10 900 грн. зобов`язалась сплатити протягом трьох місяців рівними частинами. Відповідачка зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 27 лютого 2020 року перед позивачкою виникла заборгованість з урахуванням 3 % річних. Оскільки відповідачка ухиляється від добровільного погашення боргу, позивачка змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 27). Відповідачка, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 липня 2019 року між ФОП « [PERSON] » та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу меблів з оплатою вартості товару частинами, за умовами якого відповідачка отримала меблі вартістю 13 900 грн та внесла авансовий платіж в розмірі 3 000 грн, а залишок вартості товару в сумі 10 900 грн зобов`язалась сплатити на протязі трьох місяців рівними частинами. 08 серпня та 08 грудня 2019 року відповідачкою в рахунок сплати заборгованості за договором сплачено 3000 грн та 2000 грн відповідно, що підтверджується власноручно складеною розпискою, долученою до матеріалів справи (а.с. 10). З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 27 лютого 2020 року заборгованість [PERSON] перед позивачкою становить 5 959 грн 00 коп., з яких: 5 900 грн 00 коп. - залишок заборгованості з оплати товару, 59 грн 00 коп. - 3 відсотки річних від простроченої суми за два роки (а.с. 1). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою та другої статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою та п`ятою статті 695 ЦК України передбачено, що договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, а також того факту, що позивачка підтвердила належними та допустимими доказами факт існування заборгованості в розмірі 5 900 грн, і вимоги щодо стягнення 3 відсотків річних за порушення грошового зобов`язання на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, є обґрунтованими, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд встановив, що позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 840 грн 80 коп., що підтверджується квитанцією №48378655 (а.с. 1). Крім того, позивачкою понесені процесуальні витрати, пов`язані з підготовкою цивільного позову в сумі 500 грн, що підтверджується попереднім розрахунком (а.с. 5) та квитанцією від 26 лютого 2020 року, виданою адвокатом Афенді В.П. (а.с. 11). Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підставі викладеного,

Outcome: approved