overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

17.06.2015 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті теплової енергії на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» в сумі 21182 грн. 59 коп., а також судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.. Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач будучи повідомленою належним чином в судове засідання не з'явилася. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов підлягає задоволенню та відповідно до ст.ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті теплової енергії в сумі 21182 грн. 59 коп., а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 21426 грн. 19 коп.. На підставі ст. ст. 257, 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

17.06.2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надалі (ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 8102,31 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що останній не виконує належним чином взяті на себе зобовязання по виплаті кредиту. В судове засідання представник позивача не зявився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 18.12.2006 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-14018-181206. Згідно договору Банк надав відповідачу кредит у розмірі 7360,50 грн., із процентною ставкою 5% в рік строком до 17.12.2008 року. Судом встановлено, що відповідно до меморіального ордеру № 9556919 від 18.12.2006 року відповідач отримав кредит у сумі 7360,50 грн. Крім того, встановлено, що [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 28.04.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 8102,31 грн., з яких: - 5475,47 грн. заборгованість за сумою кредиту; - 194,72 грн. заборгованість за відсотками; - 2432,12 грн. заборгованість за комісіями. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ст.ст.526,\~612,\~625 ЦК України\~передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги ПАТ «Дельта Банк» обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача необхідно стягнути судові витрати згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

17.06.2015 року ТОВ «УЮТ-2011» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по платі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, та просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у сумі 1420 грн. 28 коп. за період з 04.05.2012 року по 16.06.2015 року, а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 1663 грн. 88 коп.. Представник позивача позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи повідомленим належним чином в судове засідання не зявився. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню, та відповідно до ст.ст. 525, 526, 610, 611 ЦК України, з відповідача слід стягнути заборгованість по сплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення у сумі 1420 грн. 28 коп., а також судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 1663 грн. 88 коп.. На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 611 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

17.06.2015 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя оголошено вступну та резолютивну частину рішення. При виготовлені повного тексту рішення по вказаній справі виявилося, що при прийнятті рішення судом, не вирішено питання щодо покладання обовязку на відповідача про відшкодування позивачці судових витрат. Згідно зі ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої- небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору у розмірі 402 грн. грн.. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

17.06.2015 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , обгрунтовуючи свої вимоги тим , що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини земельної ділянки площею 2,59 га, що знаходиться на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області. Вів є спадкоємцем першої черги за законом і в установлений строк подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Посилаючись на викладене , позивач просив суд визнати його право власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки площею 2,59 га, що знаходиться на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області , яка належала його матері на підставі рішення Любашівського районного суду Одеської області від 15.11.2006 р. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність , у якій вказав , що позов визнає повністю і на спадщину не претендує. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню за слідуючими підставами. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено , що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини земельної ділянки площею 2,59 га, що знаходиться на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області., яка належала їй на підставі рішення Любашівського районного суду Одеської області від 15.11.2006 р. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавиці та рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 15.11.2006 р.( а.с.- 9,10) Родинні відносини між позивачем та спадкодавицею підтверджуються рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 12.11.2014 р. ( а.с.- 11 ) . Відповідач по справі - рідний брат позивача, на спадщину не претендує , про що надав заяву до суду. З листа нотаріуса Любашівської районної державної нотаріальної контори від 12.05.2015 р. за № 497/02-14 ( а.с.- 15 ) вбачається , що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно Відповідно до ст.. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини . Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

17.06.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~ вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 09.02.2008 року, зареєстрованим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №28. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з 30 травня 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно.\~\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09.02.2008 р., шлюб зареєстровано у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області,\~ актовий запис №28 (а.с.4). Від шлюбу мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також\~ судом встановлено, що з 30 травня 2016 року між сторонами по справі були фактично припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.\~ Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 30 травня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

17.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить шлюб з відповідачем розірвати, тому що вони з червня 2016 року не підтримують подружні стосунки внаслідок сварок, які привели до розпаду сім`ї і від яких страждають їх троє неповнолітніх дітей, а час, який суд дав для примирення, не дав позитивних результатів. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, не заперечує проти розірвання шлюбу, тому що позивачка не бажає з ним поновлювати подружні стосунки. Він не заперечує щоб діти залишалися з матір`ю, а він буде приймати участь у їх вихованні і утриманні. Спору про майно, житло між ним і позивачкою немає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 04.06.2005 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач свого батьківства не заперечує, добровільно надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Позивачка підтвердила, а відповідач не заперечував, що з червня 2016 року вони не підтримують подружні стосунки у зв`язку з сварками між ними, що привело до розпаду сім`ї. Суд надавав сторонам строк для примирення, але вони не помирились. Обоє наполягають на розірванні шлюбу. Спору про майно, житло між подружжям немає. Відповідач не заперечує, щоб після розірвання шлюбу діти залишились з матір`ю, а він добровільно надає допомогу на утримання дітей і приймає участь у їх вихованні. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]», а витрати, пов`язані з розглядом справи, бере на себе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

17.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 05.05.2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народився син, [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, кожен має свої погляди на життя та ведення домашнього господарства, що і призвело до розпаду сім'ї. Разом не проживають, тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дитину залишити проживати з нею, присвоїти їй дівоче прізвище - [PERSON], і судові витрати стягнути з відповідача. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, позов задовольнити повністю. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача щодо розірвання шлюбу, позов визнає частково, заперечує щодо покладення на нього судових витрат, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.05.2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.05.2008 року (а.с.7). У шлюбі народилася одна дитина: син, [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

17.06.2016 року [PERSON] та [PERSON] подали до суду спільну заяву про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої вказали, що 22.11.2003 року між ними було укладено шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось, в них протилежні погляди на спільне життя, виховання дитини, вони переконались, що є зовсім різними людьми. З 2013 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вони досягли згоди, що їх син після розірвання шлюбу буде проживати разом із матірю, а його батько буде постійно брати участь у його вихованні та до досягнення дитиною повноліття щомісячно буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов життя дитини. Тому заявники просять заяву задоволити. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просить її задоволити, суду пояснила, що сімейне життя не склалось, разом не проживають, оскільки вони не зійшлись характерами та виявились різними людьми. Між ними укладено договір щодо умов утримання дитини та місця її проживання. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги заяви підтримав, просить їх задоволити. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.11.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, актовий запис №2248. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія І-БВ №096234, свідоцтвом про народження [PERSON] серія 1-БВ №063936. Згідно договору батьків від 08.12.2016 року, [PERSON], [PERSON] домовились про умови утримання дитини та місця її проживання. Подружнє життя між сторонами не склалось, спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. 08.12.2016 року між сторонами укладено договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, а також права їхніх дітей, суд вважає за можливе заяву подружжя про розірвання шлюбу задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

17.06.2016 року від позивачки до суду надійшов вищевказаний позов, у якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання її з відповідачем дитини в твердій грошовій сумі в розмірі: 1500 грн. та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі: 1000 грн., посилаючись на ухилення відповідача від її та дитини утримання. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач зі своїм представником позов визнали лише в частині стягнення аліментів на утримання дитини в сумі: 500 грн.. Вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 24.06.2015 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, матеріального становища відповідача, який не має регулярного заробітку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі: 1500 грн. щомісячно. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням положень ст. 182 СК України та матеріального становища відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі: 1000 грн. щомісячно. Відповідач зі своїм представником не надали суду конкретних правових доказів про те, що відповідач не може сплачувати аліменти в розмірах, які визначені судом. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів задовольняються, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

17.06.2016 року, в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 21.06.2002 року.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з червня 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.36) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 07.11.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved