Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

16 лютого 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №143vUAH-12-09 від 31.12.2009 року в сумі 10 237 592,34 грн., а також суму судових витрат, понесених позивачем при подачі позовної заяви, в сумі 153 563,89 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.12.2009 року між Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №143vUAH-12-09, за яким [PERSON] було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 800 000,00 грн. терміном до 25.12.2010 року зі сплатою 18,00 % річних. Як зазначає позивач, ним виконані взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та надані кошти в користування, в той же час відповідач не виконує умов договору в повному обсязі та не повертає заборгованість за договором, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідача, що станом на 31.07.2016 року становить 10 237 592,34 грн., з яких: 9 837 730,95 грн. - заборгованість по основному боргу кредиту, 399 861,39 грн. - заборгованість по відсоткам. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили суд позов задовольнити. Проте в судовому засіданні пояснили, що на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором становить 8 242 982,34 грн., а заяву про зменшення позовних вимог не подають, оскільки це право сторони. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.12.2009 року між Акціонерним товариством «Банк «Фінаси та Кредит» (далі - Банк), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №143vUAH-12-09. За даним договором, Банк відкрив Позичальнику на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності відновлювальну кредитну лінію з розміром кредитного ліміту в сумі 800 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами в розмірі відсоткової ставки 18,00% річних, а Позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 25.12.2010 року і сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами в розмірі та строки, встановлені даним договором (п.2.1 договору). Відповідно до п.3.2 договору, позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані по даному договору, і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами до 25.12.2010 року. При відсутності залишку коштів на картковому рахунку позичальника в достатньому для сплати заборгованості розмірі до 25.12.2010 року позичальник зобов'язується внести суму заборгованості по кредитним ресурсам та відсоткам за їх користування готівковими грошовими коштами в касу банку в зазначений строк. Пунктом 3.3 договору передбачено, що позичальник уповноважує банк при настанні строків повернення кредиту чи відсотків, передбачених договором, проводити списання необхідних сум, при умові їх наявності, з карткового рахунку позичальника і зараховувати їх в рахунок погашення заборгованості та відсотків за користування кредитними ресурсами. Відповідно до п. 4.1 договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитними ресурсами в валюті кредиту, по відсотковій ставці 18,00 % річних. Згідно п. 4.2 договору, нарахування процентів проводиться щомісячно, один раз в місяць, на залишок заборгованості позичальника за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця. Нарахування процентів проводиться по методу факт/360. Крім того, у відповідності до п.2.2 Договору строк дії відновлювальної кредитної лінії вважається продовженим на кожні наступні 24 місяці, якщо не пізніше, ніж за 30 днів до моменту закінчення терміну дії відновлювальної кредитної лінії ні одна із сторін не заявить про письмово про його припинення. Договір підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з умовами викладеними в ньому. В судовому засіданні сторони не надали суду докази що одна із сторін в письмовому вигляді повідомляла про припинення дії договору. Як вбачається із наданого позивачем в судовому засіданні розрахунку заборгованості по кредитному договору №143vUAH-12-09 від 31.12.2009 року, укладеному з [PERSON] за період 31.12.2009 року по 31.08.2017 року, боржником [PERSON] після 31.07.2016 року було сплачено 1 994 610,00 грн. в рахунок погашення заборгованості перед банком, які банком було зараховано в рахунок погашення заборгованості по відсотках в сумі 399 861,39 грн. та інша сума - в рахунок погашення простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, відтак наявна сума заборгованості становить 8 242 982,34 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Однак, в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що його довіритель має сплатити всю заборгованість за кредитом. Проте суду на момент розгляду справи не було надано доказів належного виконання зобов'язання в повному обсязі. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по відсотках є відсутньою, тому оскільки відповідачем сплачено частину суми заборгованості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 8 242 982, 34 грн. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати. На підставі ст.ст. 11, 14, 15, 16, 22, 512, 514, 520, 546, 572, 573, 574, 576, 582, 583, 584, 585, 586, 587, 589, 590, 623, 625, 1054 - ЦК України,

Outcome: partial