overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

15 травня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі №2/2605/2626/12, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11149121000 від 27.04.2007 року в розмірі 20709 доларів США 58 центів, що еквівалентно згідно курсу НБУ 165407 грн. 43 коп. та 827 грн. 03 коп. судових витрат. На підставі заяви представника позивача йому 19.12.2012 року видано один виконавчий лист №2/2605/2626/12 за вказаним рішенням суду. У вересні 2015 року до суду звернулося ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на те, що 20 квітня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» уклало договір факторингу, згідно з яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги заборгованості по кредитному договору № 11149121000 від 27.04.2007 року, укладеного з [PERSON] Представник заявника в судовому засіданні заву підтримав. Боржник, представник ПАТ «УкрСиббанк» до суду не з'явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України та ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. До заяви про заміну стягувача додано договір факторингу № 17 від 20 квітня 2015 року згідно з яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги до божників щодо погашення заборгованості. Проте витягу з реєстру боржників, який би підтверджував перехід до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги саме до боржника [PERSON] та саме за кредитним договором № 11149121000 від 27.04.2007 року до заяви не додано. Крім того, з Інформації про виконавче провадження вбачається, що на виконанні у ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві знаходилося зведене виконавче провадження 43220393 щодо боржника [PERSON], до якого входило і виконавче провадження № 37083724 з виконання виконавчого листа № 2/2605/2626/12 від 19 грудня 2012 року і виконавче провадження було завершено у зв'язку з повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». За відсутності відкритого виконавчого провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа підстави для заміни сторони виконавчого провадження відсутні. Зі змісту заяви також вбачається, що заявник просить замінити стягувача (сторону) ПАТ «УкрСиббанк» у справі №2/2605/2626/12 у зв'язку з відступленням права вимоги, проте можливість заміни сторони по справі після завершення розгляду справи по суті чинним законодавством не передбачена, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

15 травня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 23 серпня 2003 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач вказала постійні сварки на побутовому ґрунті, з 2011 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 20). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. 23 серпня 2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Іванівською сільською радою Чугуївського району Харківської області, а/з № 05, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно наданих копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER], сторони мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які згідно довідки КП «Жилкомсервіс» № 1563 від 23.05.2014 року мешкають з позивачем (а.с. 6, 7, 15). Причиною розірвання шлюбу є постійні сварки на побутовому ґрунті, сторони більше 3 років проживають окремо. Майновий спір між сторонами відсутній. Таким чином, є підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя та інтересам їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

15 травня 2013 року між ПАТ «Мега Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 14-23П/2013-А за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 40000 грн. зі сплатою 15 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення боргу до 14 травня 2016 року. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 58955 грн. 66 коп. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 15 травня 2013 року за кредитним договором №14-23П/2013-А, а він отримав 40000 грн. зі сплатою 15 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення боргу до 14 травня 2016 року. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 3 березня 2014 року допустив заборгованість 58955 грн. 66 коп. ( 35342 грн. 32 коп. - прострочені платежі на залишок кредиту, 1613 грн. 34 коп. - залишок нарахованих не сплачених відсотків, 4000 грн. - залишок нарахованої та несплаченої комісійної винагороди, 18000 грн. - штраф). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 589 грн. 56 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

15 травня 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 17 серпня 2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області , актовий запис № 25. Від шлюбу вини мають дитину : [PERSON] [INFO]. Свої вимоги позивач аргументує тим , що під час спільного проживання відповідач зловживає спиртними напоями , при цьому організовує в будинку скандали, погрожуючи розправою. На її зауваження припинити вживати спиртними напоями , не реагує. Він(відповідач) проходив курс лікування від алкоголю, однак таке лікування ніяких позитивних наслідків не дало. Наданий судом строк на примирення результатів не дав а відповідач ще більше почав пити та дебоширити. Подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе і суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з»явилася надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовільнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає за можливе розглянути справу по наявним в ній документах та винести заочне рішення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що шлюб сторін слід розірвати з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований , 17 серпня 2011року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області , актовий запис № 25.Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб. Копія Свідоцтва про народження підтверджує, що сторони, від шлюбу мають одну малолітню дитину : [PERSON] , [INFO]. Копія паспорта позивача підтверджує ,що вона зареєстрована зареєстрована в [ADDRESS]. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторони фактично припинили. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, примирення вважають неможливим. При таких умовах, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, так як перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

15 травня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 221, шлюбі з відповідачем з 14 серпня 2004 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітньою дочку [PERSON], [INFO]. Питання про виховання дитини вирішено в добровільному порядку. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 14 серпня 2004 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

15 травня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 19 серпня 2011 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №227. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 09 квітня 2001 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09 квітня 2001 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей - син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

15 травня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі із 07 вересня 1985 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1183. За час перебування у шлюбі в подружжя народився син - [PERSON], [INFO], який мешкає окремо. Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, сімейні відносини не підтримуються, вони тривалий час не проживають разом. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 07 вересня 1985 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22 серпня 2012 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально, спільна дитина повнолітня. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати . Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, із відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

15 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт проживання однією родиною, зазначивши, що з 2009 року проживав однією сім'єю з громадянкою [PERSON], перебуваючи з нею у фактичних шлюбних відносинах. Проживали вони в належному їй будинку, що розташований по [ADDRESS], вели сумісне господарство. [INFO] року його співмешканка [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй на праві приватної власності будинок. Звернувшись до державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, отримав відмову у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання однією родиною з померлою. Просив встановити факт проживання однією родиною з [PERSON], яка померла [INFO] року. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтвердив обставини, заявлені в заяві, на вимогах наполягав. Представник заінтересованої особи від Гранітненської сільської ради в судовому засіданні пояснила, що заявник є мешканцем с. Гранітне. З померлою [PERSON] проживав приблизно з 2009 року. Відомостей про проживання [PERSON] з [PERSON] в погосподарських книгах сільської ради не має, але фактично вони проживали разом. Заявник доглядав за [PERSON], здійснив її поховання. Суд, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, дослідавши надані заявником документи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 лютого 1996 року, [PERSON] належить житловий будинок за [ADDRESS]. Згідно копії довідки за № 17 від 8 квітня 2014 року, наданої виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [PERSON] з 1979 року і до дня своєї смерті була зареєстрована та проживала в будинку за [ADDRESS]. Разом з нею, з 2009 року без реєстрації проживав [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 березня 2014 року, наданого виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області, [PERSON] померла [INFO] року. Таким чином, суд на підставі пояснень заявника, секретеря Гранітненської сільської ради, матеріалів справи, вважає за можливе встановити факт проживання однією родиною заявника [PERSON] з [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

15 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач є його батьком, він навчається на денному відділенні Лутугинського професійного ліцею та потребує матеріальної допомоги батька, який добровільно допомогу не надає. Відповідач працює, отримує пенсію, інших аліментних зобов'язань не має, не хворіє, має можливість надавати йому допомогу. Позивач просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач народився [INFO] року та є сином відповідача, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 травня 1996 року /а.с.2/. Згідно з довідкою Лутугинського професійного ліцею від 13 травня 2014 року позивач навчається на денному відділенні зазначено учбового закладу, строк навчання з 1 вересня 2011 року по 15 лютого 2015 року, позивач отримує стипендію у розмірі 275 грн. /а.с.3/ . У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює, отримує заробітну плату, середньомісячний розмір якої становить 6814,75 грн., отримує пенсію у розмірі 4399 грн.17 коп., що підтверджується довідками на а.с.6,7. А тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати позивачу матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд на підставі ст..182 Сімейного Кодексу України бере до уваги матеріальний стан сторін, те що позивач отримує стипендію, а відповідач - заробітну плату та пенсію. А тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн.60 коп. Згідно зі ст..367 ЦПК України суд вважає рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання. Згідно зі ст..ст.182,199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved