Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

16.10.2015 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.07.2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було ук-ладено кредитний договір, за яким позивач надав [PERSON] кредит на суму 4\~577,71 долларів США на термін до 22.07.2011 року, а останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені цим договором. Оскільки від-повідач своїх зобовязань не виконує, представник ПАТ КБ «Приватбанк» просила стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 907,88 доларів США, що становить суму 19\~446 грн 74 коп., та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надаши заяву, в якій позов підтримав і наполягав на його задоволенні, просив розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши письмові заперечення, в яких зазначив, що він позов не визнає та пояснив, що представник позивача пропустив строк для звернення до суду, оскільки про невиконання відповідачем своїх зобовязань представнику ПАТ КБ «Приватбанк» було відомо ще станом на момент закінчення строку договору, тобто 22.07.2011 року. Відповідач просив застосувати строки позовної давності та відмовити на цій підставі у задоволенні позову, справу розглянути без його присутності. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до вивсновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.07.2008 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №НЕР0А80000121674, за яким позивач надав [PERSON] кредит на суму 4\~577,71 долларів США на термін до 22.07.2011 року, а останній зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені цим договором (а.с.8-13). У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У відповідності ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збіль-шена за домовленістю сторін. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його по-рушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності почина-ється зі спливом строку виконання (ч. 5 ст.261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення стро-ків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припи-нення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряд-ку через суд. Аналізуючи п.14.11 Договору №НЕР0А80000121674, судом встановлено, що строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неу-стойки-пені, та штрафів був визначений сторонами в 5 років. Термін дії кредитного договору з 25.07.2008 року по 22.07.2011 року. Враховуючи, що його умовами встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і позовна давність за вимогами кре дитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких, відповідно до умов договору, сторонами визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Суд враховує, що ПАТ КБ «Приватбанк» було достовірно відомо, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по сплаті кредитних коштів та відсотків з квітня 2009 року, а пені з червня 2009 року, але представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] лише 16.10.2015 року, тобто після спливу 5-річного строку, передбаченого для звер-нення до суду з вказаним позовом. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення простроченої заборгованості пред'явлені після спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, і підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності та застосування до спірних правовід-носин ч.5 ст. 267 ЦК України судом не встановлено, правові підстави для задоволення позовних ви-мог в цій частині відсутні.

Outcome: dismissed