Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

16.08.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] 19.09.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2018 року справу передано на розгляд за підсудністю до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання на 11 лютого 2019 року. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 12 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 98. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 12 серпня 2006 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 98. В період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства між ними припинено з 2010 року, з того часу вони разом не проживають. Причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що вони мають різні погляди на життя. Час від часу в них виникали сварки, в тому числі в присутності дитини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, що й стало причиною звернення до суду. \~ \~ \~ \~Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. \~ \~ \~ \~Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала, проти задоволення позовних не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила суд залишити прізвище «Андрушевич». \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України 2Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 12 серпня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 98 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили. Сторони спільно не проживають з 2010 року. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що в сторін виникають постійні сварки та конфлікти, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їх дитини. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, так як сторони в поданих заявах настоюють на розірванні шлюбу. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати, та не підтримують шлюбних відносин. Тому відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав у вигляді припинення шлюбних правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Після розірвання шлюбу суд відповідно до прохання відповідача вважає за можливе залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України - У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову Так як відповідачем визнані позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого відповідно до квитанції АТ «А-БАНК» № 4469028 від 16 серпня 2018 року в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. В іншій частині судовий збір в сумі 352 грн. 50 коп., суд вважає за можливе покласти на позивача. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за можливе покласти на позивача та відповідача, враховуючи вину обох сторін у розірванні шлюбу. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved