Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

17.04.2018 р. заявлено позов, у якому позивач зазначила, що з 24.07.2016 р. вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 13.02.2018р. в якому у них [INFO] народився син [PERSON] , самостійно утримувати малолітню дитину вона не має можливості, відповідач добровільно свій обов`язок по утриманню свого малолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, а тому позивач, просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2018 року і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати у її відсутність, у разі неявки відповідача просила постановити заочне рішення (а.с.45). Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявив, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.23,39). Оскільки належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач у судові засідання не з`явився жодного разу, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи, відзиву, а позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважав необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення про, що 24.09.2018 року постановив ухвалу. З урахуванням письмової позиції позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком малолітнього сина [PERSON] , але добровільно законного обов`язку по утриманню свого малолітнього сина не виконує, хоча має таку можливість, а тому зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.04.2018 року і до повноліття дитини. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , чим порушує його права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання малолітнього сина, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Висновки суду, підтверджуються ще й такими доказами: -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.01.2017 р., з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 4); -копією рішення Теплицького районного суду Вінницької області про розірвання шлюбу від 13.02.2018р., яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] визначено прізвище « [PERSON] » (а.с.5); -довідкою виконкому Теплицької селищної ради Вінницької області № 551 від 05.03.2018 р., про те, що сім`я [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] складається з 3 чоловік та з нею проживає і знаходиться на її утриманні малолітня дитина [PERSON] , 2017 р.н. (а.с. 6 ); -довідкою Управління праці та соціального захисту населення Теплицької райдержадміністрації Вінницької області, про те, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку, як отримувач допомоги при народженні дитини відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми`з 01.01.2017р. по 31.01.2020р. (а.с.8); -довідкою Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у Вінницькій області №694/29/01-2019 від 21.03.2019р., відповідно до якої [PERSON] працює поліцейським (патрульна поліція) ГУНП у Вінницькій області та отримує заробітну плату (а.с.27); -довідкою Національної поліції України ГУНП у Вінницькій області №1025/12/03-2013 від 19.03.2019р., про те, що [PERSON] працює на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Теплицького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області (а.с.28). З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: approved